Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
419/9-06: не визначено.
Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 06.04.2007. Забезпечено надання загального доступу: 23.08.2007.
Номер судового провадження: не визначено
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"22" лютого 2007 р.           Справа № 419/9-06

Господарський суд Київської області в складі судді Євграфової Є.П., розглянувши справу

за позовом Громадського об’єднання „Садівниче товариство „Екран”, с. Шибене, Бородянський район

до Садівницького кооперативу „Шибенський”, Шибене, Бородянський район

про визнання статуту СК „Шибенський” недійсним та скасування держаної реєстрації СК „Шибенський”,

за участю представників:

позивача:Куцеконь Н.С. –голова правління,

Шликов О.В., доруч. б/н від 22.02.2007р.,

відповідача:Літошенко В. - голова правління,

обставини справи:

до господарського суду Київської області надійшла позовна заява № 59/06 від 26.12.2006 року Громадського об’єднання „Садівниче товариство „Екран” (далі –ГО „СТ „Екран”, Позивач) до Садівницького кооперативу „Шибенський” (далі –СК „Шибенський”, Відповідач) про визнання статуту СК „Шибенський” недійсним та скасування держаної реєстрації СК „Шибенський”.

Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та уточненій позовній заяві, зазначив, що рішенням Виконавчого комітету Шибенської сільської ради № 72 відповідач зареєстрував статут від 11.11.2003 року, відповідно до розділу 1 п. 1 якого СК „Шибенський” є правонаступником садівницького масиву „Шибенський”, який було створено 18 садівницькими товариствами у 1982 році на підставі добровільного об’єднання для вирішення своїх загальних питань. Разом з тим, позивач зазначає, що згідно п. статуту, він був включений до складу учасників кооперативу, відповідачем самовільно, без відповідної на те згоди позивача, у зв’язку з чим, вважає, що положення статуту СК „Шибенський”, щодо включення до складу членів кооперативу позивача є незаконними. Також, позивач вважає, що державна реєстрація СК „Шибенський” була проведена з грубими порушеннями законодавства та з перевищенням Шибенською сільською радою своїх повноважень, а тому, оскільки, відповідно до положень п. 7 Постанови КМУ від 25.05.1998 р. №740 „Про порядок державної реєстрації суб'єктів підприємницької діяльності”, яка діяла на момент реєстрації СК „Шибенський”, установчі документи не повинні містити положень, що суперечать законодавству, позивач просить визнати статут СК „Шибенський” недійсним, у зв’язку з його суперечністю та невідповідністю законодавству. Крім того, позивач, на підставі ч. 15 ст. 58 Господарського кодексу України та ст. 8 Закону України „Про підприємництво”, просить скасувати реєстрацію СК „Шибенський”.

Відповідач в судових засіданнях проти позову заперечував, зокрема, зазначав, що позивач не має ніякого відношення до державної реєстрації СК „Шибенський” і положення статуту СК „Шибенський” жодним чином не порушують права та обов’язки позивача, оскільки останній не являється ні учасником, ні засновником його кооперативу, проте, письмового відзиву не надав.

Позивач в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та уточненій позовній заяві. Відповідач проти позову заперечував.

В судовому засіданні 22.02.2007 року зі згоди сторін оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Виконавчого комітету Шибенської сільської ради № 72 від 11.11.2003 року зареєстровано статут СК „Шибенський” (далі –статут), про що видано відповідне свідоцтво.

Відповідно до розділу 1 п. 1 статуту, СК „Шибенський” є правонаступником садівницького масиву „Шибенський”, який було створено 18 садівницькими товариствами у 1982 році на підставі добровільного об’єднання для вирішення своїх загальних питань.

Підставою для правонаступництва юридичних осіб є реорганізація юридичної особи (злиття, приєднання, поділ, перетворення), коли при злитті юридичних осіб права й обов'язки кожного з них переходять до знову виниклої юридичної особи відповідно до передатного акта (ст.ст. 105-108 ЦК України).

Відносини правонаступництва жодним чином не пов’язують новостворену юридичну особу з особами засновниками колишньої юридичної особи, а стосуються виключно передачі-прийняття прав та обов’язків від однієї юридичної особи до іншої. При цьому, запис в установчих документах про правонаступництво має істотне значення для визнання правонаступництва. Однак, суттєве значення мають також фактично здійснені організаційно-економічні перетворення, з якими чинне законодавство пов'язує перехід майнових прав та обов'язків, а саме: рішення власника (власників), підписання передаточного або розподільного акта чи балансу.

Твердження позивача, що він був включений до складу учасників СК „Шибенський”, суд вважає безпідставними, оскільки зі змісту статуту не вбачається, що позивач є учасником або засновником СК „Шибенський”. Будь-яких інших доказів, що підтверджують включення позивача до складу СК „Шибенський”, в якості учасників або засновників, позивачем суду не надано.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі –позивачами і відповідачами –можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності, мають право звернутися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Частиною 2 ст. 21 ГПК України передбачено, що позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій України»є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб. Отже, для вирішення переданого на розгляд спору по суті, суд повинен з’ясувати наявність чи відсутність факту порушення прав особи, яка звернулася до суду з позовом, а також наявність спору між сторонами –конкретними суб’єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов’язків у конкретних правових відносинах, і, відповідно ухвалити рішення про захист порушеного права або відмову позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуто припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 Цивільного Кодексу України.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач не навів жодних підстав, з яких вбачається, що відповідач порушив права позивача.

Враховуючи всі встановлені обставини суд вважає, що позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті державного мита та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються судом на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.124 Конституції України, ст ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя                                                                                 Є.П. Євграфова

28.02.2007р.

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...