СУД
ПОСТАНОВА

23.10.07р.

Справа № А36/530-07

За позовом  Управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.Дніпродзержинська, м.Дніпродзержинськ

до  Фізична особа - підприємець ОСОБА_1,
м.Дніпродзержинськ

про
стягнення 239грн.82коп.

Суддя:  Кожан М.П.

Секретар судового
засідання Тесля М.М.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Федорова О.М.,
довіреність №1265/04-27 від 27.07.2006р.

Від відповідача: представник
не з”явився.

СУТЬ СПОРУ:

Справа розглядається на підставі
ч.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України

Позивач звернувся до суду з
позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму
заборгованості в сумі 239грн. 82коп.

Відповідач заперечення на позовну
заяву не надав, явку повноважного представника у судове засідання не
забезпечив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутності відповідача, так як останній був належним чином
повідомлений про час та місце судового засідання за адресою, зазначеною у
реєстраційних документах відповідача, а також підтверджується поштовим
повідомленням №16076738 від 09.10.2007р., у зв'язку з чим справа розглядається
за наявними в ній матеріалами.

Згідно ст.160 Кодексу
адміністративного судачинства України в судовому засіданні було оголошено
вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника позивача, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Основними завданнями Пенсійного
Фонду України є участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері
пенсійного  забезпечення  та соціального  страхування,
а також  забезпечення  та акумулювання  коштів, призначених  для пенсійного забезпечення.

Відповідно до положень Закону
України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІV від
09.07.2003р. (надалі -Закон) на фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 покладено
обов'язок по нарахуванню, обчисленню і сплаті в установлені строки та в повному
обсязі страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Так, відповідно до ст. ст. 14, 15
Закону підприємства, установи і організації,
створені відповідно до законодавства
України,  незалежно  від
форми   власності, виду діяльності
та  господарювання -роботодавці є
платниками страхових внесків.

Відповідачу позивачем за період з
01 січня по 30 березня 2005р. відповідно до ст..45 Закону України „Про
державний бюджет України на 2005р.” №2285-ІV фізичні особи -суб”єкти
підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування
(фіксований або єдиний податок), повинні сплатити до Пенсійного фонду України
фіксований розмір страхових внесків за січень, лютий та 30 днів березня із
розрахунку 83грн.84коп. за місяць з урахуванням частини єдиного та фіксованого
податків, перерахованого Держказначейством у грудні 2004р. за 2005рік.

Відповідач у запереченні на позовну
заяву пояснив, що проти позову заперечує та просить суд відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог на підставі ст.. 2 Закону України „Про вирішення
питання щодо заборгованості суб”єктів господарської діяльності, які
застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, у зв”язку з не
перерозподілом Державним казначейством України частини податків до Пенсійного
фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття протягом
2004р. -1 квартал 2005р.”

За викладених обставин суд
зазначає, що відповідно до  ст.. 2 Закону
України „Про вирішення питання щодо заборгованості суб”єктів господарської
діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності,
у зв”язку з не перерозподілом Державним казначейством України частини податків
до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття протягом
2004р. -1 квартал 2005р.” донарахування та фінансові (штрафні) санкції до
суб”єктів господарської діяльності, які застосовують особливі умови
оподаткування, обліку та звітності щодо сум фактично сплачених внесків у 2004р.
-1 кварталі 2005р., не застосовуються.

Таким чином суд відмовляє позивачу
в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись Законом України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІV від 09.07.2003р.,
Законом України „Про вирішення питання щодо заборгованості суб”єктів
господарської діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку
та звітності, у зв”язку з не перерозподілом Державним казначейством України частини
податків до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування на випадок
безробіття протягом 2004р. -1 квартал 2005р.”, ст.ст. 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, п.6 Розділу УІІ Прикінцевих та
перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити
в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України заява
про  апеляційне  оскарження
постанови  суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі
складення   постанови  у
повному  обсязі  відповідно
до статті 160 цього Кодексу -
з  дня  складення
в  повному  обсязі.

Апеляційна  скарга
на  постанову  суду першої інстанції подається протягом
двадцяти  днів після  подання
заяви   про   апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили у
відповідності до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
М.П.Кожан

Дата складення постанови у повному
обсязі  01.11.2007р.