ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 20-5/091
ПОСТАНОВА

і м е н е м     У к р а ї н и

"19" квітня 2007 р.  11:55                                                                                          м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя в складі:

судді Євдокимова І.В., при секретері Єрмолаєвої О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Севастополі адміністративну справу

За адміністративним позовом:  Прокурора Ленінського району м. Севастополя (99011 м. Севастополь, вул. Вороніна, 11) в інтересах держави в особі Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Севастополя (99008 м. Севастополь, вул. Карантинна, 16-58)

до Малого приватного підприємства „Краса” (99055 м. Севастополь, вул. Ген. Лебедя, б. 30, кв. 37)

про стягнення заборгованості в розмірі 1296,77  грн.,

Представники сторін:

Прокурор: Шульга Антон Миколайович, посвідчення № 438 від 20.02.2006;

Позивач: Бонар Ілля Станіславович, головний специаліст юридичного відділу, довіреність №  1904   від 13.03.07;

Відповідач: не з’явився.

Суть спору:

Прокурор Ленінського району м. Севастополя в інтересах держави в особі Управління пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Севастополя звернувся в суд з позовною заявою  до Малого приватного підприємства „Краса”,  про стягнення заборгованості в розмірі 1296,77  грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем пенсійного законодавства України щодо сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Ухвалою суду від 02.03.2007 позовна заява була залишена без руху з тих підстав, що позов заява не відповідає вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України. Вказаною ухвалою суд запропонував усунути в строк до 19.03.2007 відповідні недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 22.03.2007 по справі було призначено попереднє судове засідання на 10.04.2007.

Ухвалою суду від 10.04.2007 року підготовче провадження по справі закінчено, та справа призначена до судового розгляду на 19.04.2007.

Представник відповідача в судове засідання неодноразово не з’являвся, відзив на позов не надав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином  у встановленому порядку.

Згідно зі ст.ст.27, 49, 51, 121, 130 Кодексу адміністративного судочинства України, представнику позивача та прокурору, роз'яснені їх процесуальні права і обов'язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази,  суд

В с т а н о в и в :

Відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави у випадках, передбачених законом.

Рішенням Конституційного суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 визначено, що прокурор чи його заступник  у кожному конкретному випадку самостійно визначає у чому проявилося порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту і визначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах.

Згідно з п. 4 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України до компетенції адміністративних судів входить розгляд спорів за зверненням суб'єктів владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор здійснює в суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії адміністративного процесу.

Згідно з п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

В ході перевірки, проведеної прокуратурою Ленінського району м. Севастополя, було встановлено, що МПП „Краса”  зареєстроване в якості платника страхових внесків на обов`язкове державне  пенсійне страхування в управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Севастополя 17.02.1992.

Відповідно до ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 15 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне  страхування” платниками страхових внесків підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 17  Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне  страхування” страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

До набрання чинності законом про спрямування частини страхових внесків до Накопичувального фонду відповідно до п.  1 ч. 8 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне  страхування”  страхові внески, що перераховуються до солідарної системи (крім страхових внесків, що перераховуються особами, зазначеними в пунктах 3 і 4 статті 11 та у статті 12 цього Закону, а також страхових внесків, сплачуваних за осіб, зазначених у пунктах 8, 13, 14 статті 11 цього Закону), сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку, визначених цим Законом, та в розмірах, передбачених Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" для відповідних платників збору.

Розділом 4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України визначений розмір страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування для роботодавців –підприємств, установ, організацій встановлений розмір страхових внесків, який складає 32,3 % від суми фактичних виплат на оплату праці працівників та 1-5 % страхових внесків утримуються з доходу найманих працівників у вигляді заробітної платні підприємства, установи, організації, в залежності від суми цього доходу.

Відповідно до п. 12 ст. 20 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне  страхування” страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Згідно з розділом 5 Інструкції, ст. 20 “Про загальнообов`язкове державне пенсійне  страхування” страхові внески нараховуються незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.  Нараховані за відповідний базовий звітний період страхові внески сплачуються платниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

В наданих МПП „Краса”  розрахунках сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування складає 1296,77 грн., у т.ч.: вересень 2006 року –367,27 грн., жовтень 2006 року –464,75 грн., листопад 2006 року –464,75 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне  страхування” суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

На виконання вимог ч. 2 ст. 106 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне  страхування” УПФУ в Ленінському районі м. Севастополя були виписані вимоги про сплату боргу № Ю 19 від 07.11.2006 на суму 367,27 грн., № Ю 19 від 07.12.2006 на суму 464,75 грн., № Ю 25 від 05.01.2007 на суму 464,75 грн.

Згідно ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»органи Пенсійного фонду звертаються у встановленому законом порядку і пред’являють вимогу про сплату недоїмки до відповідного  відділу державної виконавчої служби, а також мають право звернутися до суду або господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У вказаних випадках, передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в сумі 1296,77 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного , керуючись ст. 94,  158-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Малого приватного підприємства „Краса” (99055 м. Севастополь, вул. Ген. Лебедя, б. 30, кв. 37, , , р/р 5751 в СФ ПІБ, МФО 324515) на користь Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Севастополя (99008 м. Севастополь, вул. Карантинна, 16-86, , п/р 0012 в СМВ № 4548 ВАТ “Державний Ощадний Банк України”, МФО 384027) заборгованість в розмірі 1296,77 грн.

3.          Копії постанови направити сторонам.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя                                                                                               І.В. Євдокимов

Постанова складена та підписана

в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України

20.04.2007

Розсилка:

1.          Прокуратура  міста Севастополя (99011, м. Севастополь, вул. Павліченко, 1)

2.          Прокурор Ленінського району м. Севастополя (99011 м. Севастополь, вул. Вороніна, 11)

3.          УПФУ в Ленінському районі м. Севастополя  (99008, м. Севастополь, вул. Карантинна, 16-58)

4.          МПП „Краса” (99055 м. Севастополь, вул. Ген. Лебедя, б. 30, кв. 37)

5.          Справа

6.          наряд