ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"11" квітня 2007 р.
справа № 20-2/075

За позовом приватного підприємства „Агентство нерухомості „Астерия” (99011, м. Севастополь, вул. Б.Морська, 50)

до відповідача Севастопольської міської Ради (99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 3)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради (99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 3)

про визнання права на реконструкцію об’єкту оренди,

Суддя  Шевчук Н.Г.

Представники сторін:

позивача – Кричун М.М., довіреність б/н від 30.12.2006;

відповідача – не з’явився;

третьої особа –Сарахман С.О., довіреність №  б/н   від 27.03.2007.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство „Агентство нерухомості „Астерия” звернулось у господарський суд з позовом до Севастопольської міської Ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради про визнання права на реконструкцію об’єкту оренди –вбудоване нежитлове приміщення, загальною площею 32,0 м2, яке розташоване за адресою: вул. В.Морська,50; про спонукання відповідача надати дозвіл на проведення відповідних робіт з реконструкції об’єкту оренди та зобов’язання відповідача надати дозвіл позивачу на здійснення відповідних дій по здачі об’єкту в експлуатацію.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що відповідачем порушені вимоги договору оренди № 13-03 від 07.02.2003 та статті 768 Цивільного кодексу України.

Відповідач не скористався правом, наданим йому статтею 59 Господарського процесуального кодексу України:  не надав господарському суду відзив на позовну заяву та документи, що підтверджують заперечення проти позову.

Беручи до уваги наявні у справі матеріали суд на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України з метою уникнення необґрунтованого затягування розгляду справи вбачає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи суд

ВСТАНОВИВ:

07.02.2003 між Управлінням з питань майна комунальної власності Севастопольської міської державної адміністрації та приватним підприємством „Агентство нерухомості „Астерия” (далі –ПП „АН „Астерия”) укладений договір оренди  нерухомого майна  № 13-03 (далі –Договір).

Згідно пункту 1.1 Договору  позивач передає, а відповідач приймає в строкове платне користування нерухоме майно –вбудоване приміщення загальною площею 32,0 м2, яке розташоване за адресою: вул. В.Морська,50.

Договір підписаний  сторонами та погоджений належним чином з Фондом комунального майна Севастопольської міської Ради.

Строк дії договору з моменту підписання по 29.12.2005.

Правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору оренди безпосередньо передбачені статтями 764, 777 Цивільного кодексу України, статтями 7, 9, 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” та опосередковано частиною 4 статті 291 Господарського кодексу України, згідно з якою правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму (оренди), то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Аналогічна норма міститься у статті 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна" (далі - Закон), відповідно до якої термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором (ч. 2 ст. 17 Закону).

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. При цьому такі заперечення мають бути заявлені ним протягом одного місяця після закінчення строку дії договору.

Докази заперечення сторін проти продовження строку дії договору  відсутні, у зв’язку з чим договір був продовжений на такий самий строк.

Відповідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень і способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Статтею 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»встановлено, що орендодавцями є органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном, щодо майна, що перебуває у комунальної власності.

У місті Севастополі таким органом є Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради відповідно до Положення про Фонд, затвердженого рішенням Севастопольської міської Ради, який є правонаступником Управління з питань майна комунальної власності міської державної адміністрації за договорами оренди комунального майна та відносинах, пов’язаним з їх виконанням (п. 2.4. рішення ХХІ сесії Севастопольської міської Ради № 4657 від 31.01.2006).

У позовній заяві позивач просить визнати за ним право на проведення реконструкції об’єкту оренди та зобов’язати Севастопольську міську Раду –відповідача по справі  надати дозвіл на проведення відповідних робіт на реконструкцію об’єкту оренди та надати дозвіл позивачу на здійснення відповідних дій по здачі об’єкту оренди в експлуатацію.

Відповідно до пункту 5.2 Договору позивач має право здійсняти реконструкцію, розширення, технічне переобладнання орендованого майна з дозволу Орендодавця, яким є Фонд комунального майна Севастопольської міської державної адміністрації.

З урахуванням викладеного Севастопольської міської Ради не є особою, яка повинна відповідати за позовом.

Відповідно до частини 3 статті 24 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати а позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем.

У письмових поясненнях (вх. № 7573 від 12.03.2007) позивач наполягає на тому, що відповідачем у справі є Севастопольська міська Рада, а Фонд комунального майна СМР –третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про визнання права на реконструкцію об’єкту оренди –вбудоване нежитлове приміщення, загальною площею 32,0 м2, яке розташоване за адресою: вул. В.Морська, 50; про спонукання відповідача надати дозвіл на проведення відповідних робіт з реконструкції об’єкту оренди та зобов’язання відповідача надати дозвіл позивачу на здійснення відповідних дій по здачі об’єкту в експлуатацію такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати позивача по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України при відмові у позові покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 82, 84-85   Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити.

Суддя                                                                                                                Н.Г.Шевчук

Рішення оформлено відповідно

до вимог ст. 84 Господарського

процесуального кодексу України

і підписано 16.04.2007.