ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

05.12.07            Справа № 17/361-07

За позовом Відкритого акціонерного товариства “Баришівська МТС”

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Трубіж”

про стягнення 12 345 грн.

Суддя Суховий В.Г.

Представники:

позивача: Савченко О.І., Панчук В.Ф.;

відповідача: Іванченко І.М.

СУТЬ СПОРУ:

В господарський суд Київської області звернулося з позовом Відкрите акціонерне товариство “Баришівська МТС” (далі –Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Трубіж” (далі –Відповідач) про стягнення 12 345 грн заборгованості.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань по Договору оренди автомобіля № 1-04/06 від 17.04.2006р. щодо сплати орендної плати за серпень 2006р. –січень 2007р. та просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Трубіж” на користь Відкритого акціонерного товариства “Баришівська МТС” заборгованість в сумі 12 345 грн, з яких 12 000 грн – основний борг та 345 грн - 3% річних.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.10.2007р. порушено провадження у справі № 17/361-07 та призначено до розгляду на 05.12.2007р.

Позивач позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву № 238 від 30.11.2007р., в якому він просить відмовити позивачу у задоволені позовних вимог щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Трубіж” коштів у розмірі 12 345 грн з підстав, визначених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд в с т а н о в и в:

17 квітня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством “Баришівська МТС” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Трубіж” було укладено Договір оренди автомобіля № 1-04/06 (далі - Договір). Відповідно до умов Договору (п.п. 1.1) орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове користування автомобіль марки КАМАЗ 5320, 1991 року випуску, колір синій кузов № 0388901, державний номер 199591 КМ, що належить Орендодавцю на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії КХС № 396851 видане Баришівським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС від 16.06.2004р. та причіп-самоскид-Е, 1982 року випуску, колір синій, реєстраційний номер № 2395 ФН, що належить орендодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортом засобу КХС № 396852, видане Баришівським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України від 17.09.2003р.

Згідно з п.п. 2.1, 3.1 Договору орендований автомобіль передається орендареві по акту прийому-передачі. Термін оренди складає 363 дні із дня передачі автомобіля.

Згідно з п.п. 4.1, 4.2 Договору розмір орендної плати складає 2 000 грн на місяць. Орендна плата сплачується готівкою через касу орендаря або за заявою орендодавця в безготівковому порядку на особовий рахунок орендодавця не пізніше 10 числа кожного місяця.

Судом встановлено, що автомобіль марки КАМАЗ 5320, 1991 року випуску, колір синій кузов № 0388901, державний номер 19959 КМ, належить Відкритому акціонерному товариству “Баришівська МТС” (орендодавець) на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії КХС № 396851 видане Баришівським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС від 15.01.2003р. та причіп-самоскид-Е, 1982 року випуску, колір синій, реєстраційний номер № 2395 ФН, що належить Відкритому акціонерному товариству “Баришівська МТС” (орендодавець) на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортом засобу КХС № 396852, видане Баришівським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України від 17.09.2003р. (копія в матеріалах справи).

Таким чином, заперечення відповідача щодо відсутності у позивача жодних доказів, які б підтвердили право власності на автомобіль спростовується вище наведеним.

Суд також вважає необґрунтованим посилання відповідача на те, що орендодавцем являється Товариство з обмеженою відповідальністю “Трубіж”, а орендарем Відкрите акціонерне товариство “Баришівська МТС”, оскільки з подальшого змісту Договору, а особливо з п. 9 Договору (юридичні адреси і реквізити сторін) з якого вбачається, що орендарем є Товариство з обмеженою відповідальністю “Трубіж”, а орендодавцем є Відкрите акціонерне товариство “Баришівська МТС”, про що не заперечували представники сторін в їх поясненнях, які були надані в судовому засіданні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що сторони помилково зазначили назви юридичних осіб щодо орендаря та орендодавця в преамбулі Договору № 1-04/06 від 17.04.2006р.

На підставі Договору оренди автомобіля № 1-04/06 від 17.04.2006р. позивач передав, а відповідач отримав автомобіль марки КАМАЗ 5320 державний номер 19959 КМ та причіп-самоскид-Е реєстраційний номер № 2395 ФН.

На виконання умов Договору позивач виставляв рахунки на оплату заборгованості за орендовані транспортні засоби, проте, відповідач в порушення своїх Договірних зобов’язань за оренду транспортних засобів розрахувався частково у сумі 10 137,10 грн., що підтверджується банківською випискою від 16.08.2006р. з призначенням платежу –за оренду автомобіля станом на 01.08.2006р.

Згідно з виставленими рахунками на оплату заборгованості за орендовані транспортні засоби по Договору № 1-04/06 від 17.04.2006р. у період з серпня по листопад 2006р. за відповідачем рахується заборгованість на сумі 8 000 грн., яка підтверджується актом звіряння розрахунків станом на 01.12.2006р. між сторонами Договору на суму 8 000 грн. та рахунками на оплату заборгованості за орендовані транспортні засоби по Договору № 1-04/06 від 17.04.2006р. у період з грудня 2006р. по січень 2007р. включно в сумі 4 000 грн., яка підтверджується актом звіряння розрахунків станом на 01.02.2007р. між сторонами Договору на суму 12 000 грн. (8 000 грн + 4 000 грн).

29.01.2007р. між Відкритим акціонерним товариством “Баришівська МТС” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Трубіж” було складено акт (акт повернення транспортних засобів з оренди), згідно з яким Товариство з обмеженою відповідальністю “Трубіж” передає, а Відкрите акціонерне товариство “Баришівська МТС” приймає орендований автомобіль КАМАЗ 5320 бортовий з причіпом, державний номер 199-59 КМ, державний номер причіпа 23-95ФН.

Часткова сплати відповідачем заборгованості за оренду транспортних засобів по Договору № 1-04/06 від 17.04.2006р. та складання вище зазначеного акту є фактично визнанням своєї заборгованості по зазначеному Договору та підтвердженням того, що транспортні засоби саме перебували в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю “Трубіж”, тому заперечення відповідача щодо не надання позивачем доказів, що підтверджує факт передачі автомобіля є необґрунтованими та недоведеними.

Таким чином, заборгованість відповідача за орендовані транспортні засоби згідно з Договором № 1-04/06 від 17.04.2006р. за період з серпня 2006р. по січень 2007р. включно становить 12000 грн (22 173,10 грн –10 173,10 грн).

За змістом положень частини першої та частини сьомої статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Договором № 1-04/06 від 17.04.2006р. по орендній платі у сумі –12 000 грн є обґрунтованим, документально підтверджуються, тому підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що поданий позивачем розрахунок 3% річних від простроченої суми за період з серпня 2006р. по вересень 2007р. в сумі 345 грн не можна вважати обґрунтованими, оскільки він розрахований без врахування кількості прострочених днів у кожному місяці.

Згідно з розрахунком господарського суду Київської області 3% річних необхідно обраховувати за період з 11.08.2006р. (згідно п. 4.2 Договору) по 30.09.2007р. включно, що складає 343 грн.

Тому господарський суд частково задовольняє позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі –343 грн.

На підставі ст. 49 ГПК України судові (господарські) витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Трубіж” (код 32095910) на користь Відкритого акціонерного товариства “Баришівська МТС” (код 03744155) 12 000 грн –основного боргу та 343 грн –3% річних, а також судові витрати: держмито у розмірі 122,98 грн та 117,98 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.          В частині позову про стягнення 2 грн –3% річних відмовити.

Суддя                                                                                          Суховий В. Г.