ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2007 р.
№ 29/295-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:
Кравчука Г.А.

суддів:
Мачульського Г.М.

Шаргала В.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні

касаційну скаргу
Акціонерної компанії "Харківобленерго"

на постанову
Харківського апеляційного господарського суду

від
26.07.2007р.

у справі
№29/295-07

Господарського суду
Харківської області

за позовом
Акціонерної компанії "Харківобленерго"

до
Комунального підприємства "ТВО "Харківкомунпромвод"

третя особа

Комунальне підприємство "Виробничо-технологічне підприємство "Вода"

про
стягнення 197 087, 48 грн.

за участю представників

- позивача:

не з'явився

- відповідача:

Монтяна С.С. (довіреність №05/03 від 04.01.07р.)

- третьої особи:

не з'явився, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.06.2007р. (суддя Тихий П.В.), залишеним без змін оскарженою постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.07.2007р. (колегія суддів у складі: головуючого –судді Карбань І.С., суддів Бухана А.І., Кравець Т.В.) у вказаному позові відмовлено.

В своїй касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.07.2007р. і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 140 219, 16 грн., посилаючись на порушення апеляційним господарським судом норми матеріального права, а саме: п.3.8 Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №377/8976.

У відзиві на касаційну скаргу третя особа зазначає, що вона повністю погасила заборгованість відповідача перед позивачем, перерахувавши спірні грошові кошти на розрахунковий рахунок останнього; в реквізиті "Призначення платежу" спірних платіжних доручень чітко зазначено "Плата за експлуатацію та технічне обслуговування електропідстанції згідно договору 2/09/04 від 09.04.2004р.", тобто вичерпну інформацію про підставу платежу; відносини позивача з відповідачем регулювались договором №2/09/04 від 09.04.2004р., а не договором поруки №12 від 01.12.2004р.; оскільки позивач не заперечує факт отримання платежу від третьої особи та не повернув вказаний платіж, його вимоги про стягнення з відповідача 140 219, 16 грн. є незаконними та необґрунтованими, а відтак третя особа, посилаючись також на приписи п.3.8 Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті" просить залишити постанову апеляційної інстанції без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Позивач та третя особа не використали наданого законом права на участь своїх представників у судовому засіданні.

Переглянувши у касаційному порядку судові рішення, колегія суддів Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 09.04.2004р. між сторонами укладено договір на експлуатаційне і технічне обслуговування та ремонт об'єктів №2/09/04, відповідно до умов якого відповідач доручив, а позивач зобов'язався забезпечувати експлуатацію, технічне обслуговування та ремонт об'єктів, обумовлених умовами договору: ПС 35/6 кВ "ІІІ підйом", Лозівський район, с. Трійчате; ПС 110/10 кВ "Краснопавлівка", Лозівський район, с. Краснопавлівка; ПС 110/10 кВ "Єлізаветівка", Лозівський район, с. Єлізаветівка; ПС 35/6 кВ "Водозабір", Харківський район, с. Пісочин; ПС 110/35 кВ "Кочеток", Чугуївський район, с. Кочеток; ПС 110/35 кВ "Рогань", Чугуївський район, с. Рогань. Також умовами договору визначено, що відповідач зобов'язувався своєчасно (до 10-го числа, наступного за розрахунковим місяцем) вносити банківськими платежами на розрахунковий рахунок позивача плату за експлуатаційне і технічне обслуговування об'єктів, згідно кошторису, який є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно з угодою від 01.12.2004р. дію договору №2/09/04 від 09.04.2004р. на експлуатаційне і технічне обслуговування та ремонт об'єктів було припинено.

Крім того, між третьою особою та відповідачем було укладено договір поруки №12 від 01.12.2004р., згідно умов якого третя особа зобов'язалась солідарно з відповідачем відповідати в повному обсязі за своєчасне і повне виконання щомісячних грошових зобов'язань відповідача за договором оренди №1/09/04 від 09.04.2004р. та договором на експлуатаційне і технічне обслуговування та ремонт об'єктів №2/09/04 від 09.04.2004р.

Позивач дійшовши до висновків про часткове виконання відповідачем зобов'язань щодо оплати наданих послуг і виникнення з цієї причини заборгованості, звернувся до господарського суду із позовом про стягнення з останнього 197 087, 48 грн. суми основного боргу. В подальшому позивач уточнив свої вимоги, зменшивши заявлену до стягнення суму до 140 219, 16 грн.

Місцевий господарський суд відмовляючи в позові виходив з того, що згідно наданих відповідачем копій платіжних доручень третя особа повністю погасила заборгованість відповідача перед позивачем; призначенням платежу вказаних платіжних доручень є плата за експлуатацію та технічне обслуговування електропідстанції згідно договору №2/09/04 від 09.04.2004р., а відтак місцевий господарський суд, посилаючись на приписи ст.33 Господарського процесуального кодексу України,  дійшов до висновків про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Апеляційний господарський суд погодився з висновками місцевого господарського суду.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що відповідно до встановлених господарськими судами попередніх інстанцій обставин, за умовами договору поруки №12 від 01.12.2004р. третя особа є поручителем відповідача, та зобов'язується солідарно з останнім відповідати за виконання щомісячних грошових зобов'язань за договором оренди №1/09/04 від 09.04.2004р. та договором на експлуатаційне і технічне обслуговування та ремонт об'єктів №2/09/04 від 09.04.2004р.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватись порукою.

Згідно ст.526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як також було встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, третя особа повністю погасила заборгованість відповідача перед позивачем, при цьому зазначивши призначення платежу –плата за послуги згідно договору №2/09/04 від 09.04.2004р.

Відповідно до п.3.8 Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженої Постановою Правління Національного банку України №22 від 21.01.2004р. (в редакції Постанови Національного банку №132 від 15.04.2005), реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Заборгованість у відповідача виникла в результаті виконання договору №2/09/04 від 09.04.2004р., а не договору поруки №12 від 01.12.2004р. (у якому позивач навіть не є стороною), а відтак посилання позивача на необхідність зазначення в платіжних документах реквізитів договору поруки, а також на приписи п.3.8 Інструкції, як на підставу для задоволення своїх вимог, є безпідставними, оскільки третя особа як поручитель, розрахувалась з позивачем по заборгованості відповідача за договором №2/09/04 від 09.04.2004р., укладеним між позивачем та відповідачем.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій.

Судові рішення господарських судів першої та апеляційної інстанції належним чином мотивовані і за своїм змістом та формою відповідають вимогам процесуального закону, є законними і обґрунтованими, а відтак підстав для їх скасування немає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 п. 1, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Акціонерної компанії "Харківобленерго" залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.07.2007р. у справі №29/295-07 Господарського суду Харківської області –без змін.

Головуючий суддя                                                                 Г.А. Кравчук

С у д д і                                                                                     Г.М. Мачульський

В.І. Шаргало