ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" грудня 2007 р.
Справа  № 22/380-07-8895

За позовом Прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі, якою є Одеська міська рада

до відповідачів: 1) Одеського об'єднаного авіаотряду;

2) Експериментального виробничого інноваційного об'єднання;

про визнання недійсним договору

Суддя Торчинська Л.О.

Представники:

Від прокурора: Дондов В.К. –за довіреністю від 19.07.2007р. № К-17/07

Від позивача: не з'явився;

Від відповідачів: не з'явилися;

СУТЬ СПОРУ: Прокурор м. Одеси звернувся до господарського суду Одеської області в інтересах держави в особі, якою є Одеська міська рада з позовною заявою до відповідачів Одеського об'єднаного авіаотряду та Експериментального виробничого інноваційного об'єднання, в якій просить суд визнати договір купівлі-продажу від 20.02.1991р., укладений Експериментальним виробничим інноваційним об'єднанням з Одеським об'єднаним авіаотрядом, недійсним.

Представник прокурора в судове засідання з’явився та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання не з’явилися, відзив на позов не надали та документи витребувані ухвалою господарського суду Одеської області від 10.12.2007р., своє право на захист не використали, тому справа розглядається у порядку ст. 75 Господарського кодексу України, на підставі наявних матеріалів.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши

пояснення представника прокурора, суд встановив:

20 лютого 1991 року між Одеським об'єднаним авіаотрядом та Експериментальним виробничим інноваційним об'єднанням було укладено договір купівлі-продажу будівель та споруд. Згідно умов даного договору Одеський об'єднаний авіаотряд продає за договірною ціною, яка складає 815 тисяч карбованців  Експериментальному виробничому інноваційному об'єднанню будівлі та споруди, розташовані на аеродромі «Застава».

Відповідно до додатку до договору від 20.02.1991р., уточнені умови та строки виконання умов договору.

Актом прийому-передачі основних засобів аеродрому „Застава (будівлі та споруди) №113150 8 від 21.03.1991р. було проведено огляд будівель та споруд в момент продажу та передано Експериментальному виробничому інноваційному об'єднанню.

Як зазначає прокурор, зазначені вище об'єкти нерухомості Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості»не зареєстровані. Відповідно до ст. 35 Закону Української РСР від 07.02.1991р. «Про власність», який діяв на момент укладення зазначеного договору, об'єктами комунальної власності є кошти місцевих бюджетів, державний житловий фонд, об'єкти житлово-комунального господарства; майно закладів народної освіти, культури, охорони здоров’я, торгівлі побутового обслуговування, транспорту, майно підприємств, місцеві енергетичні системи, системи зв'язку та інформації, а також інше майно, необхідне для забезпечення економічного і соціального розвитку відповідної території. Будівлі та споруди, розташовані на аеродромі «Застава»відносяться до об'єктів транспорту та мають велике значення для забезпечення економічного і соціального розвитку територіальної громади м. Одеси.

Таким чином, будівлі та споруди, розташовані на аеродромі „Застава”, придбані Експериментальним виробничим інноваційним об'єднанням за договором купівлі-продажу від 20 лютого 1991 року, є комунальною власністю територіальної громади м. Одеси та не могли бути предметом вказаного договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 225 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963р., який діяв на момент укладення зазначеного договору, право продажу майна належить власникові.

Згідно зі ст. 48 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963р., недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003р., ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Статтею 15 Цивільного кодексу України від 16.01.2003р. передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Згідно ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, але Відповідачами всупереч вказаним нормам Закону було укладено Договір купівлі-продажу будівель та споруд, які є власністю територіальної громади м. Одеси, чим створено реальні умови, які обмежують територіальну громаду м. Одеси у здійсненні своїх прав на належне їй на праві комунальної власності майно.

Таким чином, зазначений договір купівлі-продажу, за умовами якого право власності на майно територіальної громади м. Одеси перейшло до Експериментального виробничого інноваційного об'єднання, порушує вимоги чинного законодавства, охоронювані законом права та інтереси членів територіальної громади м. Одеси, представництво яких здійснює Одеська міська рада.

Відповідно до правил ст.44,49 ГПК України витрати по сплаті державного мита та ІТЗ судового процесу покладаються на відповідачів пропорційно.

Отже, керуючись ст.ст. 44,49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати договір купівлі-продажу від 20.02.1991р., укладений Експериментальним виробничим інноваційним об'єднанням з Одеським об'єднаним авіаотрядом, недійсним.

3. Стягнути з Одеського об'єднаного авіаотряду (Центральний аеропорт, м. Одеса):

- до Державного бюджету України витрати по держмиту в сумі 42/сорок дві/ грн.50коп. на р/р 0008, код бюджетної класифікації № 22090200, символ звітності банку 095, одержувач ГУДКУ в Одеській області, МФО 828011, код ЕДРПОУ 23213460;

- на користь Державного бюджету витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 59 /п’ятдесят дев’ять/ гривень на р/р 0008, код бюджетної класифікації № 22050000 „Оплата витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у судах”, символ звітності банку 259, одержувач ГУДКУ в Одеській області, МФО 828011, код ЕДРПОУ 23213460.

4. Стягнути з Експериментального виробничого інноваційного об'єднання (65076, м. Одеса, пл. Незалежності, 1)

- до Державного бюджету України витрати по держмиту в сумі 42/сорок дві/ грн.50коп. на р/р 0008, код бюджетної класифікації № 22090200, символ звітності банку 095, одержувач ГУДКУ в Одеській області, МФО 828011, код ЕДРПОУ 23213460;

- на користь Державного бюджету витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 59 /п’ятдесят дев’ять/ гривень на р/р 0008, код бюджетної класифікації № 22050000 „Оплата витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у судах”, символ звітності банку 259, одержувач ГУДКУ в Одеській області, МФО 828011, код ЕДРПОУ 23213460.

Рішення суду набуває законної сили в порядку ст.85 ГПК України.

Накази видати в порядку ст. 116 ГПК.

Суддя                                                                                       Торчинська Л.О.