СУД
СУД
У Х В А Л А

15.01.07                                                                                 Справа № 16/505.

Суддя  Василенко Т.А.,  розглянувши заяву ТОВ «АМК»№ 026-79 н/06 від 25.12.2006. по  справі  № 16/505 за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Преобразователь –сервіс ЛТД»,

м. Запоріжжя

до Відкритого акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат»,

м. Алчевськ Луганської області

про стягнення  28 339 грн. 38 коп.

за участю представників сторін:

від позивача -   не прибув;

від відповідача – Рудковська І.В., дов. № 01-026/1930 від 04.12.06.;

від ВПВР Департаменту ДВС –не прибув;

в с т а н о в и в:

Обставини справи: відповідач звернувся до суду із заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Арбітражного суду Луганської області від 01.02.2001.  по справі № 16/505 на користь позивача стягнуто пеню у сумі 23 995 грн. 91 коп., держмито у сумі 239 грн. 95 коп., арбітражні витрати у сумі 58 грн. 69 коп. та на виконання вказаного рішення  був виданий наказ від 01.02.01 № 16/505.

25.12.2006. відповідач звернувся до суду у порядку ст. 117 ГПК України із заявою 026-79 н/06 від 25.12.2006., за якою просить:

- постановити ухвалу про зобов'язання Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, в особі відділу примусового виконання рішень (м. Київ, вул. Коцюбинського, 12) зупинити звернення стягнення боргу за наказом господарського суду від 12.06.01                    № 16/170 на майно ВАТ "АМК" на користь ТОВ «Преобразователь –сервіс ЛТД»;

- визнати наказ господарського суду Луганської області від 01.02.01 № 16/505. про стягнення боргу з ВАТ "АМК" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Преобразователь –сервіс ЛТД»таким, що не підлягає виконанню.

Позивач  у справі пояснення на заяву відповідача не надав.

Департамент ДВС Міністерства юстиції України пояснення на заяву відповідача також не надав.

Відповідно до ст. 117 ГПК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою сторони визнати наказ таким, що не підлягає виконанню. Така заява розглядається в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Оцінивши матеріали справи, додатково надані докази і доводи відповідача, суд прийшов до наступного.

Рішенням Арбітражного суду Луганської області 01.02.2001.  по справі № 16/505 на користь позивача - ТОВ «Преобразователь –сервіс ЛТД»з ВАТ «АМК»стягнуто пеню у сумі 23 995 грн. 91 коп., держмито у сумі 239 грн. 95 коп., арбітражні витрати у сумі 58 грн. 69 коп. та видано наказ від 01.02.01 № 16/505.

Постановою 24.12.200. ДВС Алчевського МУЮ за заявою позивача –ТОВ «Преобразователь –сервіс ЛТД»було відкрито виконавче провадження по виконанню наказу господарського суду від 01.02.01 № 16/505.

В той же час, із матеріалів даної справи вбачається, що  державним виконавцем:

- 02.01.02. винесено постанову № В1–437 про зупинення виконавчого провадження на підставі  ст.ст. 34,36 Закону України “Про виконавче провадження” до розгляду справи про банкрутство боржника;

- 02.02.04 винесено постанову № В1–437/01 про поновлення виконавчого

провадження, оскільки ухвалою господарського  суду Луганської області від 02.02.04 № 05/283-9/222б  припинено провадження у справі про банкрутство;

- 02.02.04 винесено постанову № В1 –437/01 про зупинення виконавчого

провадження на підставі ч. 8 ст. 36 Закону України “Про виконавче провадження” до розгляду справи про банкрутство боржника, порушеної ухвалою господарського суду Луганської області від 23.01.04 № 10/4б;

- 06.08.04 винесено постанову № В1-437/01 про поновлення виконавчого

провадження, оскільки ухвалою господарського  суду Луганської області від 28.07.04 № 10/4 б  припинено провадження у справі про банкрутство;

- 10.08.04 винесено постанову В1-437/01 про зупинення виконавчого

провадження на підставі ч.1 ст.35 Закону України “Про виконавче провадження”;

- 13.12.04 винесено постанову № В1–437/01 про поновлення виконавчого провадження;

- 14.12.04 винесено постанову № В1–437/01 про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 2 ст. 37 Закону України “Про виконавче провадження”, оскільки було встановлено, що ухвалою господарського суду Луганської області від 01.07.04 затверджено реєстр кредиторів у справі про банкрутство ВАТ "АМК". Згідно п. 9 вказаної ухвали вимоги конкурсних кредиторів, які не заявлені в строк, встановлений для їх подання, вважаються погашеними, ухвалою суду від 28.07.04 № 10/4б припинено справу про банкрутство боржника –ВАТ "Алчевський металургійний комбінат", затверджено мирову угоду між боржником та кредиторами.

Як вбачається із матеріалів справи, підставою для закінчення виконавчого провадження стала мирова угода між ВАТ "АМК" і кредиторами в межах справи про банкрутство № 10/4б, при цьому позивачем (стягувачем) у справі № 16/505 не були заявлені кредиторські вимоги у зазначеній справі про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 23.06.05 по даній справі, що залишена без змін постановою Луганського апеляційного господарського суду від 28.07.05, постанова № В–437/01  про закінчення виконавчого провадження за п. 2 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" прийнята державним виконавцем 14.12.04 визнана недійсною.

Як вбачається із матеріалів справи наказ № 16/505 від 01.02.01. був направлений до господарського суду Луганської області разом із постановою про закриття виконавчого провадження від 10.05.06 № 79/5 (арк. справи 10-12 т.4) та на виконанні органами державної виконавчої служби не знаходиться.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, факти встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї  справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Попередніми ухвалами  та постановами господарських судом у справі № 16/505 було встановлено, що ухвалою господарського суду Луганської області від 23.01.04.  порушено провадження у справі № 10/4б про банкрутство ВАТ «Алчевський металургійний комбінат»та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Оголошення про порушення справи про банкрутство було опубліковано у газеті «Голос України»від 05.03.2004. № 43.

Відповідно до ст. 1 Закону про банкрутство конкурсними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника.

В силу ч.1 ст. 14 Закону про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, які виникли  до дня порушення провадження у справі про банкрутство протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов’язані подати до господарського суду заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Правові наслідки неподання заяви з грошовими вимогами до боржника у встановлений строк встановлені ч.2 ст. 14  та п. 5 ст. 31Закону про банкрутство.

Так, вказаними статтями передбачено, що вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що грошові вимоги  ТОВ «Преобразователь - сервис ЛТД»до ВАТ «Алчевський  металургійний комбінат»ґрунтуються на рішенні арбітражного суду Луганської області від 01.02.2001. згідно якого на користь позивача з відповідача стягнуто пеню у сумі 23 995 грн. 91 коп.,  за неналежне виконання зобов’язань за договором №1208 від 21.10.1996, держмито у сумі 239 грн. 95 коп., арбітражні витрати у сумі 58 грн. 69 коп.

Отже грошові вимоги позивача виникли до порушення справи № 10/4б про банкрутство ВАТ «Алчевський металургійний комбінат»та є конкурсними.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Преобразователь –сервис ЛТД»не зверталося до суду з заявою про грошові вимоги до боржника у справі про банкрутство останнього.

Також, затверджуючи реєстр вимог кредиторів ухвалою від 01.07.2004. у справі № 104б, суд встановив, що вимоги кредиторів, які не були заявлені в строк, встановлений для їх подання, вважаються погашеними.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 28.07.2005. провадження у справі № 104б припинено у зв’язку з затвердженням між сторонами у справі мирової угоди.

В той же час постановою Луганського апеляційного господарського суду від 25.04.2006. по даній справі, що набула законної сили встановлено, що  грошові вимоги ТОВ «Преобразователь –сервіс ЛТД»виникли до порушення провадження у справі про банкрутство ВАТ «АМК»тобто вони є конкурсними та вважаються погашеними.

Наявність судового рішення та наказу про його виконання не звільняє позивача від обов’язку звернення із заявою про визнання його грошових вимог до відповідача. Закон до вимог кредиторів, які повинні заявлятися у справі про банкрутство, відносить і безспірні вимоги кредиторів, тобто і за наказами суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження –це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Також згідно зі ст. 2 Закону України “Про державну виконавчу службу” правову основу діяльності державної виконавчої служби становлять Конституція України, цей Закон, інші закони та нормативно –правові акти, що прийняті на їх виконання.

Отже, поряд з Законом України “Про виконавче провадження” до виконавчого провадження підлягає застосуванню і Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом»(Закон про банкрутство).

Викладене свідчить про те, що Закон про банкрутство є основоположним і недотримання вказаного порядок зводить нанівець дію закону про банкрутство та реалізацію свого права як кредитора з боку стягувачів, а також завідомо ставить стягувача, який не звернувся з вимогами згідно приписів і в порядку, визначеного згаданим законом, у більш вигідне положення від тих кредиторів, які дотримувалися вимоги законодавства про банкрутство.

Аналогічної позиції дотримується і Верховний суд України у постанові від 31.10.2006. по даній справі.

Частина 4 статті 117 ГПК України (в редакції чинній на час розгляду даної заяви) містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті, у тому числі якщо обов’язок боржника відсутній повністю або частково у зв’язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

ВАТ "Алчевський металургійний комбінат" звернувся до Господарського суду Луганської області із заявою в порядку ст.117 ГПК України, яка підлягає задоволенню в частині визнання наказу суду від 01.02.01 № 16/505 про стягнення боргу з  ВАТ "АМК" на користь ТОВ «Преобразователь –сервіс ЛТД»таким, що не підлягає виконанню, оскільки вимоги позивача у справі, які підтверджені рішенням суду у даній справі та вказаним наказом, є погашеними на підставі ч. 2 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Положення ч.4 ст. 117 ГПК України погоджуються з положеннями п.4 ч.1 ст.37 Закону України „Про виконавче провадження”, яким передбачено, що визнання судом виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Окрім цього, як було вказано вище, за заявою від 25.12.2006. відповідач просив суд зупинити стягнення за наказом господарського суду Луганської області від 01.02.01. № 16/505.

За ч.3 ст. 117 ГПК України визначено, що до розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за наказом, а також витребувати наказ.

Як було зазначено вище та підтверджено матеріалами справи, наказ № 16/505 від 01.902.2001. знаходиться у матеріалах даної справи і стягнення за ним не проводиться, у зв’язку з чим у суду не має підстав щодо зупинення стягнення за вказаним наказом, також відповідач на зупиненні не наполягає.

З огляду на викладене вимоги щодо зупинення стягнення за наказом № 16/505 від 01.02.01. є необґрунтованими та залишені судом без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 117  ГПК України суд

у х в а л и в:

1. Заяву ВАТ "Алчевський металургійний комбінат" від 27.11.06 № 026-65и/06 задовольнити частково.

2. Визнати наказ суду від 01.02.01 № 16/505 про стягнення боргу з  ВАТ "Алчевський металургійний комбінат" на користь ТОВ «Преобразрователь –сервіс ЛТД»таким, що не підлягає виконанню.

3. В частині зобов'язання Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, в особі відділу примусового виконання рішень (м. Київ, вул. Коцюбинського, 12) зупинити звернення стягнення боргу за наказом господарського суду від 01.02.101. № 16/505 залишити без задоволення.

Суддя                                                                                         Т.А.Василенко