ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2007 р.
№ 9/97 (5/25)

Вищий господарський  суд України у складі колегії суддів:

Кочерової Н.О., - головуючого,

Рибака В.В.,
Черкащенка М.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги
СФ ЗАТ “Агрокомсинтез”

на постанову
Київського апеляційного господарського суду від 18.08.2006 року

у справі господарського суду
Чернігівської області

за позовом
ВАТ “Банк “Демарк”

до
СФ ЗАТ “Агрокомсинтез”

про
та за зустрічним позовом
до
про
захист права власності

СФ ЗАТ “Агрокомсинтез”
ВАТ “Банк “Демарк”
визнання права власності та визнання недійсною мирової угоди,

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:
Лисенко Н.Б.,

- відповідача:
Молчанов Ю.І.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2004 року ВАТ “Банк “Демарк” звернулось до господарського суду з позовом до СФ ЗАТ “Агрокомсинтез” про захист права власності.

У січні 2005 року СФ ЗАТ “Агрокомсинтез” звернулось до господарського суду із зустрічним позовом до ВАТ “Банк “Демарк” про визнання права власності на транспортні засоби, трактори, причепи та інше, вказані у додатку до мирової угоди від 11.06.2002 року, що укладена з ВАТ “Банк “Демарк” та визнання мирової угоди від 11.06.2002 року недійсною.

Справа розглядалась неодноразово.

Останнім рішенням господарського суду Чернігівської області від 21.06.2006 року первісний позов задоволено повністю. Зобов’язано СФ ЗАТ “Агрокомсинтез” подати органам реєстрації транспортних засобів заяву про зняття з обліку транспортних засобів, тракторів, вказаних у мировій угоді від 11.06.2002 року, укладеній СФ “Агрокомсинтез” з ВАТ “Банк Демарк”. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Доповідач: Черкащенко М.М.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.08.2006 року рішення місцевого господарського суду від 21.06.2006 року змінено. Рішення в частині визнання мирової угоди, укладеної 11.06.2002 року між СФ “Агрокомсинтез” та ВАТ “Банк “Демарк” та затвердженою ухвалою господарського суду Чернігівської області від 21.06.2002 року у справі № 8/199-2000 скасовано, а провадження по справі в цій частині припинено. В іншій частині рішення місцевого господарського суду від 21.06.2006 року залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями СФ “Агрокомсинтез” подало касаційну скаргу, в якій просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.08.2006 року та рішення господарського суду Чернігівської області від 21.06.2006 року скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити повністю зустрічний позов та відмовити в задоволенні первісного позову.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що судами неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконних судових рішень.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга не підлягає  задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням арбітражного суду Чернігівської області від 26.08.2000 року у справі № 8/199 з СФ ЗАТ “Агрокомсинтез” стягнуто на користь ВАТ “Банк “Демарк” суму боргу 1905175,00 грн. за кредитним договором.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 17.04.2002 року у справі № 5/67Б порушено провадження у справі про банкрутство СФ ЗАТ “Агрокомсинтез”.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 21.06.2002 року була затверджена мирова угода від 11.06.2002 року укладена між ВАТ “Банк “Демарк” та СФ ЗАТ “Агрокомсинтез”. За умовами мирової угоди, з метою погашення боргу СФ ЗАТ “Агрокомсинтез” перед ВАТ “Банк “Демарк” за кредитним договором в сумі 1905175,00 грн., СФ ЗАТ “Агрокомсинтез” передає у власність банку майно, зазначене у додатку до мирової угоди, а саме основні та транспортні засоби в кількості 288 одиниць. Зазначену мирову угоду затверджено на стадії виконання рішення від 26.08.2000 року у справі № 8/199.

Судами попередніх інстанцій, встановлено, що на виконання умов мирової угоди від 11.06.2002 року СФ ЗАТ “Агрокомсинтез по акту прийому-передачі передало ВАТ “Банк “Демарк” все майно відповідно до умов мирової угоди.

Відповідно до ст. 128 ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Враховуючи, що ухвалою господарського суду Чернігівської області від 29.07.2003 року № 02-03/791, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від  13.10.2003 року, постановою Вищого господарського суду України від 16.01.2004 року та ухвалою Верховного суду України від 08.04.2004 року, відмовлено у прийнятті позовної заяви СФ ЗАТ “Агркомсинтез” до ВАТ “Банк “Демарк” про визнання недійсною мирової угоди від 11.06.2002 року з підстав непідвідомчості, а також враховуючи, що відсутнє інше судове рішення про повне або часткове визнання недійсною дану мирову угоду, судова колегія погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про припинення провадження по зустрічному позову в частині визнання недійсною мирової угоди від 11.06.2002 року, а також про відмову в задоволенні зустрічного позову в частині визнання права власності на майно.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно Правил державної реєстрації автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, затв. постановою КМ України від 07.09.1998 року № 1388, реєстрація транспортних засобів здійснюється за заявою нового власника після подання попереднім заяви про зняття його з обліку.

Враховуючи, що СФ ЗАТ “Агркомсинтез” ухиляється від подання заяви про зняття переданого ВАТ “Банк “Демарк” майна по мировій угоді з обліку, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про задоволення первісного позову.

За таких обставин, оскаржувана постанова Київського апеляційного господарського суду є такою, що прийнята на підставі повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому судова колегія не вбачає підстав для її скасування.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.08.2006 року у справі  № 9/97 (5/25) залишити без змін.

Головуючий, суддя                                                                  Н. Кочерова

Судді                                                                                     В. Рибак

М. Черкащенко