ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2007 р.
Справа № 13/269

Суддя
господарського суду Чернівецької області Миронюк Сергій Олександрович

розглядаючи
справу

за позовом Державна податкова інспекція у Вижницькому  районі

до
Приватний підприємець ОСОБА_1

про
припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (скасування
державної реєстрації)

за
участю представників:

Від позивача - Іліка Р.І. -
представник. Довіреність № 13063/10-013 від 02.03.2007 р.

Від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м.Чернівці звернувся з позовною
заявою про стягнення податкового боргу в розмірі 21422,73  грн. до приватного підприємця ОСОБА_2, що
проживає за адресою АДРЕСА_1 м. Чернівці.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податковий борг відповідача
вжитими позивачем позасудовими заходами не стягнутий, у зв'язку з чим у
відповідності до п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
підлягає примусовому стягненню в судовому порядку за рахунок активів
відповідача.

Ухвалами суду розгляд справи неодноразово відкладався та зупинявся
в зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання та для
витребування додаткових доказів по справі, судове засідання призначено на
09.10.2007 р.

В судовому засіданні 09.10.2007 р. позивач позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив на позов не
подав, вимоги позивача не спростував. Зазначене не перешкоджає вирішенню спору
по суті, оскільки наявним в справі поштовим повідомленням підтверджується
належне повідомлення відповідача про час і місце слухання справи, а тому справу
розглянуто за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини у справі, якими сторони обґрунтовують свої
вимоги та заперечення проти них, дослідивши та оцінивши надані докази,
проаналізувавши законодавство, що регулює спірні відносини, суд дійшов
висновку, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне:

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
№ 2181 податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у
податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої декларації.

Згідно пункту 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України № 2181 платник
податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання,
зазначену у поданій ним декларації, протягом 10 календарних днів, наступним за
останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 п.
4.1 ст. 4   платником податків у
податковій декларації вважається узгодженою

Пунктом 6.1. статті 6 Закону України “Про порядок погашення
податкових зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” від 21.12.2000 року № 2118- ІІІ визначено, що у разі коли
сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом відповідно до
статті 4 цього Закону, такий контролюючий орган надсилає платнику податків
податкове повідомлення, в якому зазначаються підстава для такого нарахування,
посилання на норму податкового закону, відповідно до якої був зроблений
розрахунок або перерахунок податкових зобов'язань, сума податку чи збору
(обов'язкового платежу), належного до сплати, та штрафних санкцій за їх
наявності, граничні строки їх погашення, а також попередження про наслідки їх
несплати в установлений строк та граничні строки, передбачені законом для
оскарження нарахованого податкового зобов'язання (штрафних санкцій за їх
наявності).

Підпунктом 5.4.1. п. 5.4 ст. 5 Закону України № 2181 передбачено,
що узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у
строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника
податків.

Згідно поданих позивачем доказів, що містяться у матеріалах справи
за відповідачем рахується заборгованість станом на день винесення рішення по
податку на додану вартість в розмірі 17920,77 грн., податку з доходів найманих
працівників в розмірі 3501,96 грн.

Відповідно до підпункту 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону України № 2181 у
разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в
установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків
податкові вимоги.

Державною податковою інспекцією у м. Чернівці 17.11.2005 р.
надіслана перша податкова вимога за № 1/433 та 24.01.2006 р. друга податкова
вимога.

Проте відповідач заборгованість не сплатив, а тому позов підлягає
задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись п.3.1.1 ст. 3 Закону України
“Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами”, ст.ст. 71, 86, 94, 157, 159,1 60-163, 185, 186,
п.6 Прикінцевих та перехідних Положень Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_2, що проживає за
адресою АДРЕСА_1 м. Чернівці ідент. Код НОМЕР_1 стягувач - державна податкова
інспекція у м.Чернівці вул. Червоноармійська, 200 ідн. Код 21432838 (р/р
12 в обласному відділенні НБУ) податковий борг  в сумі 21422,73 грн.

Постанова, набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Порядок і
строки апеляційного оскарження.

Про апеляційне оскарження рішення
суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів
оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній
скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                             С.О. Миронюк