СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"23"
лютого 2007 р.                                                                              Справа  № 15/56

За позовом  підприємець ОСОБА_1

до відповідача 1: підприємець
ОСОБА_2

до відповідача 2: Комунальне
Рівненське шляхово-експлуатаційне управління автомобільних доріг

до відповідача 3: Рівненська міська
рада

про визнання незаконним
укладеного договору оренди та усунення перешкод уздійсненні підприємництва -
торгівлі

Суддя Тимошенко
О.М.

Представники:

Від позивача  : представник  не з'явився

Від відповідача 1 : представник
не  з'явився

Від відповідача 2: Кулик В.А.

Від відповідача 3: Чепіль М.І.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського
суду Рівненської області з позовом про зобов'язання відповідача - приватного
підприємця ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні торгівельної діяльності,
шляхом відновлення торгового місця (лотка НОМЕР_3) у підземному переході
АДРЕСА_1. Окрім того, просить розірвати як незаконний, неправильний, помилковий
договір оренди комунального майна від 01.03.2001 року із змінами та
доповненнями від 21.11.2001 року укладений між Рівненським міським
шляхово-експлуатаційним управлінням та підприємцем ОСОБА_2.

В обгрунтування вимог зазначає, що
підприємець ОСОБА_2 скориставшись правовою необізнаністю позивача запропонував
та уклав договір оренди торгового місця НОМЕР_3в підземному переході АДРЕСА_1,
самоправно змінював строки орендних відносин, оплату за орендоване майно
отримував незаконно та без достатніх підстав та неправомірно розірвав укладений
договір. Зазначає, що укладений договір оренди комунального майна від
01.03.2001 року між Рівненським ШЕУ та підприємцем ОСОБА_2 є незаконним,
нікчемним та таким, що не відповідає вимогам Закону України "Про оренду
державного та комунального майна", а тому підлягає розірванню.

В судовому засіданні позовні
вимоги, відповідно до права, наданого
статтею 22 ГПК України, підтвердив.

Відповідач 1 у відзиві на позовну
заяву проти вимог заперечив, мотивуючи тим, що права позивача, як орендаря
торгового місця не порушував. Припинення дії безстрокового договору оренди,
укладеного між підприємцем ОСОБА_2 та підприємцем ОСОБА_1. здійснено з
дотриманням вимог ч. 2 ст. 763 Цивільного окдексу України. Законність його дій,
за скаргами позивача, неодноразово перевірена контролюючими органами, які
жодних порушень не виявили. Щодо розірвання договору оренди комунального майна
від 01.03.2001 р. вказує, що позивач не має правових підстав для пред'явлення
позову про його розірвання.

Відповідач 2 проти позову заперечує
мотивуючи тим, що комунальне Рівненське шляхово-експлуатаційне управління
автомобільних доріг жодним чином не порушує прав позивача та вказує, що позивач
безпідставно та необгрунтовано  заявляє
вимогу про розірвання договору оренди комунального майна від 01.03.2001 року,
укладеного між Рівненським ШЕУ та підприємцем ОСОБА_2

Відповідач 3 у своїх запереченнях
зазначає, що позивачем не пред'явлено до нього ніяких вимог, а тому він не може
бути відповідачем у даній справі.

Заявлене позивачем клопотання про
призначення правової експертизи всіх текстів договорів оренди з метою
визначення: хто автор таких текстів, наявність виправлень, підчисток,
викривлень судом відхилено, оскільки сторонами не заперечуються будь-які
обставини щодо їх укладення в т.ч. підписи та автори їх укладення, а також не
оспорюються  викладені в них умови.
Наявність виправлень в оригінальних примірниках договорів оренди місця для
лотка НОМЕР_1, укладеного між підприємцем
ОСОБА_2 та підприємцем ОСОБА_1. є очевидною та встановленою судом, про
що нижче дано оцінку.

Статті
20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України сторонам
роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених
статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання
складено відповідно до статті 811 ГПК України.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представників сторін, вивчивши подані ними письмові докази,
оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, місцевий господарський суд встановив.

01 січня 2002 року між підприємцем
ОСОБА_2 (Орендодавець) та підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) було укладено договір
оренди НОМЕР_1. За умовами даного договору орендодавець надав орендарю в
тимчасове користування місце для лотка розміром 3,0 погонних метри або 4,5
кв.м. на території ринку в підземному переході АДРЕСА_1 для здійснення
торгівлі. Частиною п'ятою договору встановлено, що останній набирає чинності з
дня його підписання сторонами та діє безстроково.

22 вересня 2005 року було проведено
збори орендарів Ринку "Квіти" підземний перехід (район продринку) для
вирішення питання про заключення договору про спільну діяльність між
орендодавцем та орендарями по реконструкції ринку "Квіти" та
підземного переходу (Протокол від 22.09.2005 р.).

На зазначених зборах підприємцем
ОСОБА_2 було запропоновано наступне:

- спільними зусиллями (згідно
договорів про спільну діяльність) здійснити реконструкцію ринку "Квіти"
та підземного переходу у пропорції витрат згідно займаної торгової площі;

- після погодження сторонами
кошторису витрат на заключення договорів на спільну діяльність, а також
внесення коштів в касу, між орендодавцем та орендарем заключити договір купівлі-продажу
торгового кіоску, що надає право власності орендарю на даний кіоск;

- вибрати касира із числа
орендарів, який буде звітуватись про витрати коштів на будівництво;

- після купівлі-продажу кіоску
орендна плата з орендаря справлятись не буде, а буде заключений договір про
надання послуг по створенню умов для торгівлі на ринку.

Примірники договорів про надання
послуг по створенню умов для торгівлі на ринку та про купівлю-продаж торгового
кіоску додані до матеріалів справи (а.с. 117-118).

В зв'язку з відсутністю
одностайності орендарів і небажанням частини орендарів (в тому числі і позивач
- ПП ОСОБА_1.) прийняти спільну участь у реконструкції, підприємцем ОСОБА_2
вирішено провести реконструкцію за власні кошти та після її завершення
переглянути договори оренди, а також реалізувати кіоски для покриття витрат на
реконструкцію.

Розпорядженням міського голови від
30.09.2005 року № 1687-р "Про перекриття руху пішоходів через підземний
пішохідний перехід на вул. Соборній, 135" дозволено підприємцю ОСОБА_2 провести
роботи по реконструкції підземного пішохідного переходу з 03 жовтня 2005 р. по
01 грудня 2005 р. У зв'язку з цим підприємцем ОСОБА_2 направлено позивачу
повідомлення, що у зв'язку з реконструкцією переходу необхідно не здійснювати
торгівельну діяльність з 03.10.2005 р. по 31.10.2005 р. та для ремонту кіоску
всередині звільнити його від товару і обладнання.

14 листопада 2005 року підприємцем
ОСОБА_2 направлено позивачу лист, в якому повідомляється про відмову від
договору оренди НОМЕР_2 торгового кіоска (лотка) НОМЕР_3 на ринку
"Квіти" в підземному переході АДРЕСА_1 з 14 грудня 2005 р. на
підставі ч. 2 ст. 763 Цивільного кодексу України.

Після завершення проведеної
реконструкції підземного переходу та торгових місць (кіосків) позивача -
підприємця ОСОБА_1. до здійснення торгівлі допущено не було з мотивів
припинення договору оренди. Пропозиції позивача, викладені в листах НОМЕР_4
(а.с. 28) та від 28.11.2005 р. (а.с. 146-147) з вимогою негайного допуску до
торгового лотка залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи,
підприємець ОСОБА_2 користується підземним пішохідним переходом АДРЕСА_1 на
підставі договору оренди комунального майна від 01.03.2001 року ( І том, а.с.
30-32, ІІ том, а.с. 46-48) , укладеного з Рівненським міським
шляхово-експлуатаційним управлінням (як встановлено судом, повна та вірна назва
- комунальне Рівненське шляхово-експлуатаційне управління автомобільних доріг),
далі в тексті Рівненське ШЕУ.

Відповідно до Статуту комунального
Рівненського шляхово-експлуатаційного управління автомобільних доріг власником
підприємства та його майна є Рівненська міська Рада. В господарській діяльності
підприємство підпорядковується управлінню комунального господарства. Майно
закріплюється за Рівненським ШЕУ на праві повного госпродарського відання. ( ІІ
том, а.с. 11-18).

Укладення договору оренди
комунального майна погоджено 27.02.2001 р. заступником міського голови м. Рівне
Собчуком Ю.

Згідно п.п. 1.1, 1.2 даного
договору Рівненське ШЕУ (Орендодавець) передає,
а підприємець ОСОБА_2 (Орендар) приймає в оренду підземний перехід для
облаштування під дрібнороздрібну торгівлю квітами та товарами першої
необхідності АДРЕСА_1, у відповідності до Цивільного кодексу України та розпорядження
міського голови міста Рівного НОМЕР_339-р від 11.03.1999 р. "Про
впорядкування підземних пішохідних переходів у м.Рівне". Передача переходу
Орендарем іншій юридичній або фізичній особі без згоди Орендодавця
забороняється.

Частинами 4 та 5 договору оренди
комунального майна визначено права та обов'язки Орендаря, відповідно до яких
останній зобов'язаний своєчасно у відповідності з нормативами
здійснювати поточний ремонт підземного переходу (п. 4.2) та має право з дозволу
Орендодавця вносити зміни до складу орендованого майна, проводити його
реконструкцію, технічне переозброєння, що зумовлює підвищення його вартості
(п.5.3), а також продавати, обмінювати, позичати, здавати в суборенду, іншим
чином розпоряджатися матеріальними цінностями облаштованих орендарем торгових
місць (п. 5.2).

21 листопада 2005 року сторонами
внесено зміни і доповнення до договору, а саме: п. 9.1 вказаного договору
викласти в наступній редакції: "Договір укладено строком на 30 (тридцять)
років з моменту підписання змін і доповнень до договору, тобто до 21.11.2035 року".

При огляді примірників договору
оренди НОМЕР_1 від 01.01.2002 року, укладеного між позивачем та підприємцем
ОСОБА_2, судом встановлені наступні розбіжності:

- у примірнику підприємця ОСОБА_1.
предметом договору є надання в тимчасове користування місця для лотка розміром
3,0 м.п. (4.5 кв.м.), натомість у примірнику підприємця ОСОБА_2 в тимчасове
користування надається лоток розміром 3,0 м.п.
(4,5 кв.м);

- у примірнику підприємця ОСОБА_2
відсутній оригінальний підпис орендаря (вписано прізвище ОСОБА_1).

Враховуючи, що примірник
відповідача містить виправлення, які позивачем не підписано, суд приймає до
уваги примірник договору, який знаходиться у підприємця ОСОБА_1.

Як зазначено вище, предметом даного
договору є надання орендодавцем в тимчасове користування місця для лотка
розміром 3,0 м.п., для здійснення торгівлі.

Відповідно до визначення поняття торгового
місця, наведеного у Інструкції щодо заповнення форми державного
статистичного спостереження № 12-торг "Про наявність і використання
торгової мережі на ринках та реалізацію сільськогосподарської продукції на
них", затвердженої наказом Держкомстату від 26.07.2005 р. № 209, торгове
місце - це площа, відведена для розміщення необхідного для торгівлі
інвентарю (вагів, лотків тощо) та здійснення продажу продукції з прилавків
(столів), транспортних засобів, причепів, візків (у тому числі ручних), у
контейнерах, кіосках, палатках тощо.

Виходячи з викладеного, між
підприємцем ОСОБА_2 та підприємцем ОСОБА_1. заключено договір оренди частини
площі підземного переходу розміром 3.0 м.п. (4,5 кв.м.), тобто здано в
суборенду частину комунального майна без згоди орендодавця. За умовами
вищезазначеного договору оренди комунального майна від 01.03.2001 р., зокрема
п. 1.2 - передача переходу орендарем іншій юридичній або фізичній особі без
згоди орендодавця забороняється.

Таким чином, договір оренди НОМЕР_1
від 01.01.2002 року не може вважатися укладеним, оскільки в оренду здано
частину комунального майна без відповідної згоди власника цього майна -
Рівненської міської ради, а також за відсутності істотних умов договору оренди
комунального майна (ст. 10 Закону України "Про оренду державного та
комунального майна").

За умовами ст. 638 Цивільного
кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

За таких обставин, вимога позивача
щодо відновлення права користування торговим місцем за вищезазначеним договором
задоволенню не підлягає, оскільки договір не може вважатися укладеним.

Вимога позивача про розірвання, як
незаконного, договору оренди комунального майна від 01.03.2001 року, укладеного
між Рівненським ШЕУ та підприємцем ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, з огляду на
таке.

Відповідно до положень ст. 651
Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за
згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може
бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених
договром або законом. При цьому зміна або розірвання договору допускається в
порядку, встановленому ст. 188 Господарського кодексу України, яка визначає дії
сторін договору при необхідності зміни або розірвання останнього.

Тобто, чинне законодавство не
передбачає розірвання договору на вимогу особи, яка не являється його стороною
(учасником). Правом звернення до суду з вимогою про розірвання договору
наділена особа, яка є стороною даного договору.

Приватний підприємець ОСОБА_1. не
являється стороною договору оренди комунального майна від 01.03.2001 року,
укладеного між Рівненським ШЕУ та підприємцем ОСОБА_2, а відтак не може
користуватися правом звернення до суду з вимогою про його розірвання.

За умовами ст. 21 Господарського
процесуального кодексу України відповідачами є підприємства та організації,
яким пред'явлено позовну вимогу. Зважаючи, що позивачем не пред'явлено позовних
вимог до Рівненської міської ради, зазначена особа не може бути відповідачем у
даній справі.

З урахуванням вищевикладеного
позовні вимоги про усунення перешкоди у здійсненні торгівельної діяльності,
шляхом відновлення торгового місця (лотка НОМЕР_3) у підземному переході
АДРЕСА_1 та розірвання договору оренди комунального майна від 01.03.2001 року,
укладеного між Рівненським ШЕУ та підприємцем ОСОБА_2 задоволенню не
підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст. 49,  811, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили
протягом десяти днів з моменту підписання його повного тексту.

Суддя
Тимошенко О.М.

Повний
текст рішення суддею підписано "08" червня 2007 р.