СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

20 грудня 2007 року

Справа № 2-9/9014.1-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Волкова К.В.,

суддів                                                                      Котлярової О.Л.,

Черткової І.В.,

за участю представників сторін:

представник позивача: не з'явився, Міське виробниче управління житлово-комунального господарства міста Армянська;

представник відповідача: не з'явився, Відкрите акціонерне товариство "Державна акціонерна компанія "Титан"

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Титан" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Пєтухова Н.С.) від 21 вересня 2007 року у справі №2-9/9014.1-2007

за позовом Міського виробничого управління житлово-комунального господарства міста Армянська (мкрн. ім. Васильєва, 2, Армянськ, Красноперекопський район, 96012)

до відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Титан" (Північна промзона, Армянськ, Красноперекопський район, 96012)

про стягнення 118695,68 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 21 вересня 2007 року у справі № 2-9/9014.1-2007 (суддя Н.С. Пєтухова) задоволено позов міського виробничого управління житлово-комунального господарства міста Армянська.

З Державної акціонерної компанії „Титан” на користь міського виробничого управління житлово-комунального господарства міста Армянська стягнуто 87169,84 грн. основного боргу, 3457,16 грн. 3% річних, 28068,69 грн. суми індексу інфляції, 1186,96 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з рішенням суду, Державна акціонерна компанія „Титан” звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення господарського суду Автономної Республіки Крим.

Апеляційна скарга мотивована посиланнями Державної акціонерної компанії „Титан” на порушення господарським судом Автономної Республіки Крим норм матеріального та процесуального права, неповне з’ясування всіх обставин справи.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 06 грудня 2007 року суддів Голика В.С. та Черткову І.В. замінено на суддів Гонтаря В.І. та Сотула В.В., головуючим суддею по справі призначено суддю Гонтаря В.І.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 20 грудня 2007 року суддів Гонтаря В.І. та Сотула В.В. замінено на суддів Черткову І.В. та Котлярову О.Л., головуючим суддею по справі призначено суддю Волкова К.В.

Слухання справи неодноразово відкладалось.

У судове засідання 20 грудня 2007 року представники сторін не з’явились, про місце і час розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином.

Від Державної акціонерної компанії „Титан” надійшла телеграма про відкладення розгляду справи з причини неможливості забезпечення явки представника у судове засідання. Судова колегія не знайшла підстав для задоволення заявленого клопотання, оскільки Державна акціонерна компанія „Титан” не надала доказів поважності причини неможливості явки представника у судове засідання.

Крім того, явка представників сторін у судове засідання не визнавалась обов’язковою та є правом, а не обов’язком учасників судового процесу, отже, враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги, судова колегія ухвалила розглянути справу за відсутністю учасників судового процесу за наявними в матеріалах справи доказами.

Судова колегія, повторно в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України розглянувши матеріали справи, встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між Державною акціонерною компанією „Титан” та міським виробничим управлінням житлово-комунального господарства міста Армянська 05 вересня 2000 року був укладений договір № 1801 про пайову участь з утримання житлового фонду та комунального господарства, яким передбачено зобов'язання відповідача здійснювати оплату витрат з утримання і ремонту місць загального користування в гуртожитках та витрат за електроенергію більш встановленої в колективному договорі норми витрат робітниками Державної акціонерної компанії „Титан” щоквартально за узгодженим кошторисом, здійснювати оплату за комунальні послуги, надані об'єктам соцкультпобуту.

У договорі, доданому до матеріалів справи міським виробничим управлінням житлово-комунального господарства міста Армянська, строк його дії не зазначений, натомість, в екземплярі того ж договору, доданому до матеріалів справи Державною акціонерною компанією „Титан”, у пункті 5.1. договору вказано строк його дії до 31 грудня 2000 року.

Спір виник стосовно стягнення заборгованості за четвертий квартал 2002 року у сумі 87169,84грн. у відповідності до узгодженого сторонами кошторису.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Севастопольського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга Державної акціонерної компанії „Титан” не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що вимоги міського виробничого управління житлово-комунального господарства міста Армянська ґрунтуються на умовах договору про співпрацю № 1801 від 15 вересня 2000 року, зокрема, на умовах пункту 2.1., згідно з яким, Державна акціонерна компанія „Титан” зобов'язувалась здійснювати сплату витрат з утримання та ремонту місць загального користування у гуртожитках і витрат за електроенергію понад встановленої у колективному договорі норми витрат працівниками Державної акціонерної компанії „Титан” щоквартально за узгодженим кошторисом.

Державна акціонерна компанія „Титан” позовні вимоги не визнає, посилається на необґрунтованість заявленого позову з причин припинення строку дії зазначеного договору.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що спірний договір № 1801 неукладеним не визнавався, інших доказів визнання строку дії договору до 31 грудня 2000 року Державною акціонерною компанією „Титан” не надано.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на ті обставини, що обґрунтованих пояснень стосовно підписання керівником Державної акціонерної компанії „Титан” примірника досліджуваного договору без зазначення строку його дії, представник Державної акціонерної компанії „Титан” суду не надав.

Представник міського виробничого управління житлово-комунального господарства міста Армянська наполягав, що в примірнику, наданому Державною акціонерною компанією „Титан”, строк дії договору дописаний вже після його підписання уповноваженими особами Державної акціонерної компанії „Титан”.

Також підтвердженням тривалості договірних правовідносин сторін у четвертому кварталі 2002 року і підтвердженням надання міським виробничим управлінням житлово-комунального господарства міста Армянська послуг з утримання та ремонту місць загального користування у гуртожитках та надання послуг по передачі електроенергії є кошторис на утримання гуртожитку за 4 квартал 2003 року на суму 87169,84грн., затверджений керівником міського виробничого управління житлово-комунального господарства міста Армянська та узгоджений заступником директора Державної акціонерної компанії „Титан” 09 грудня 2002 року.

Посилання Державної акціонерної компанії „Титан” на те, що кошторис підписаний не уповноваженою на те особою, спростовуються пунктом 3.10 Посадової інструкції № ДІ-20-01-10 заступника генерального директора Державної акціонерної компанії "Титан", який надає йому право оформлювати у встановленому порядку договори, а також підписувати листи, які відносяться до їх дії.

На підставі викладеного апеляційна інстанція вважає, що підписання кошторисів є діями Державної акціонерної компанії „Титан”, які свідчать про визнання нею свого боргу.

Отже, належно оформлений кошторис прямо вказує на наявність грошових зобов'язань між міським виробничим управлінням житлово-комунального господарства міста Армянська та Державною акціонерною компанією „Титан”, а підпис посадової особи Державної акціонерної компанії „Титан” на вказаному кошторисі підтверджує, що він підписаний особою, яка була відповідно уповноважена на підписання цього документу, що був засвідчений у встановленому порядку печаткою юридичної особи.

Про наявність договірних відносин між сторонами свідчить також і лист Державної акціонерної компанії „Титан” від 08 вересня 2005 року № 01-02-37/1062, в якому Державна акціонерна компанія „Титан” визнала послуги, які були надані міським виробничим управлінням житлово-комунального господарства міста Армянська, проте, оплату до наступного часу не здійснила, що підтверджує існування між сторонами у досліджуваний судом період часу договірних правовідносин з надання послуг.

Крім того, про наявність договірних відносин між сторонами свідчить і те, що відповідно до пункту 13 колективного договору між адміністрацією та профспілкою Державної акціонерної компанії „Титан”, адміністрація Державної акціонерної компанії „Титан” прийняла на себе зобов'язання погашати за своїх працівників плату за користування електричною енергією, здійснювати доплату за проживання у гуртожитках (місця загального користування, прилегла територія).

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для невиконання Державною акціонерною компанією „Титан” обумовленого договором обов’язку з оплати послуг міського виробничого управління житлово-комунального господарства міста Армянська, а тому, вважає правомірним задоволення господарським судом першої інстанції позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 87169,84 грн.

Разом з тим, згідно з частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності цих умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 625 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання гро шового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір про центів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду Автономної Республіки Крим про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог міського виробничого управління житлово-комунального господарства міста Армянська про стягнення з Державної акціонерної компанії „Титан” за період з січня 2003 року по 01 лютого 2006 року індексу інфляції у сумі 28068,69 грн., 3% річних у сумі 3457,16 грн.

На підставі вказаного суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, прийнятим з урахуванням всіх обставин, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись статтями 101, пунктом 1 частини 1 статті 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Титан" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 21 вересня 2007 року у справі №2-9/9014.1-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  К.В. Волков

Судді                                                                                О.Л. Котлярова

І.В. Черткова