ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.12.2007                                                             Справа  № 4/179

За позовом ТОВ „Літ. Карпати”, с. Великі Лази Ужгородського району

До відповідача Радгосп-заводу „Великолазівський”, м. Ужгород

Про стягнення боргу та штрафу на суму  65324 грн.

Суддя     Л. С. Журавчак

За участю представників сторін:

від позивача  –Старовойтова Р. І., представник по довіреності від 01.07.2007р. від відповідача –не з”явився

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Зокрема, зазначає, що борг на суму 65324 грн. виник в результаті невиконання відповідачем умов договору безпроцентної цільової позики, згідно з яким відповідач отримав від ТОВ „Літ. Карпати” позику та у встановлені строки не повернув її. Зазначена заборгованість відповідача підтверджується цим договором, додатками до нього, платіжним дорученням № 29 від 16.11.2001р. про перерахування радгосп-заводу відповідної суми коштів у вигляді позички та претензійними листами від 22.05.2006р. № 1 і від 09.10.2007р. № 2.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання на виклик суду не з’явився, витребувані ухвалою суду документи не подав, а тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В С Т А Н О В И В:

Між ТОВ „Літ. Карпати”, с. В. Лази Ужгородського району та радгосп-заводом „Великолазівський, м. Ужгород був укладений договір безпроцентної цільової позики від 12.11.2001р. № 03/01, згідно з яким позивач надав відповідачу безпроцентну цільову позику в розмірі 28000 грн., а останній зобов’язувався використати її за призначенням та повернути у визначений договором строк.

Згідно з умовами договору позика надається у безготівковому порядку платіжним дорученням шляхом переказу необхідних коштів на розрахунковий рахунок відповідача (п. 5 договору).

Строк надання позики радгосп-заводу становить  5  днів з моменту підписання договору. Цей строк може бути продовжено за згодою сторін (п. 6 договору).

По закінченні строку надання позики відповідач зобов’язується протягом 15-ти календарних днів повернути суму позики (п. 7 договору).

На підставі зазначеного договору 16.11.2001р. платіжним дорученням № 29 позивач перерахував на рахунок відповідача визначену договором суму коштів у вигляді безвідсоткової позики.

Згідно з додатками до вказаного договору           № 1 від 30.11.2001р., № 2 від 21.01.2002р., № 3 від 04.06.2002р. та № 4 від 23.01.2004р. дія договору щодо повернення радгосп-заводом суми позички була продовжена спочатку до 20.12.2001р., потім до 01.06.2002р, до 01.08.2002р. та останнім додатком до договору № 4  -  до 12.11.2004р.

Однак, зазначену суму позики відповідач не повернув ні у встановлені договором строки, ні на претензійні вимоги  позивача (листи від 22.05.2006р. № 1 та від 09.10.2007р. № 2), тому позивач просить стягнути з відповідача борг з наданої йому позики на суму 28000 грн. в судовому порядку.

Крім того, за неналежне виконання грошових зобов’язань позивач нарахував радгосп-заводу „Великолазівський” до сплати й штрафні санкції (п. 12 Договору) в розмірі 100 % вартості від отриманої позики, тобто 28000 грн. та суму 9324 грн. інфляційних втрат. Отже, всього просить стягнути з відповідача на його користь суму 65324 грн.

Відповідно до ст. ст. 526, 625 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Таким чином, факт отримання відповідачем безпроцентної позики на суму 28000 грн. від ТОВ „Літ. Карпати” підтверджений матеріалами справи, зокрема договором безпроцентної цільової позики від 12.11.2001р. № 03/01 з додатками до нього № № 1 –4, копією платіжного доручення № 29 від 16.11.2001р., листом № 60 від 20.01.2004р.,  та відповідачем не спростований, тому відповідно до вказаних вище статей Цивільного кодексу України підлягає стягненню з нього на користь позивача в повному обсязі з врахуванням інфляційних втрат.

Що стосується штрафних санкцій, нарахованих відповідачу в розмірі 100 % від суми отриманої ним позики, то на підставі ст. 233 Господарського кодексу України суд вважає за необхідне зменшити розмір штрафних санкцій до 14000 грн., оскільки розмір нарахованих позивачем штрафних санкцій надмірно великий порівняно із завданими йому збитками у зв’язку з неповерненням позики.

Таким чином, з відповідача на користь позивача належить стягнути борг на загальну суму 51324 грн., в т. ч. 28000 грн. –основний борг, 9324 грн. –інфляційні втрати та 14000 грн. - штрафні санкції.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 526, 625 Цивільного кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України,  ст. 49,   ст. ст. 75, 82 –85, 115, 116  Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1.   Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з радгосп-заводу „Великолазівський” (м. Ужгород, вул. Лисенка, 41, ) на користь ТОВ „Літ. Карпати” (Ужгородський район, с. Великі Лази, Ужгородського району, вул. Вознесенська, 2 „а”, р/р 0257 в „Коопінвестбанку”, м. Ужгород, МФО 312248, ) суму 51324 грн. (п”ятдесят одну тисячу триста двадцять чотири грн.)  в т.ч. 28000 грн. основного боргу, 14000 грн. штрафу, 9324 грн. інфляційних втрат, а також суму 771,24 грн.          (сімсот сімдесять одна грн. 24 коп.) судових витрат, в т. ч. 653,24 грн. витрат по держмиту та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати.

3. В іншій частині вимог відмовити.

Рішення виготовлено в повному обсязі і підписано  19.02.2008 р. та набирає законної сили відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                         Л. С. Журавчак