Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "16" січня 2007 р.                                                       Справа № 4/3553

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Лозинської І.В.

судді

за участю представників сторін

від позивача Максименко Ю.Ф.-директор

від відповідача Коваленко С.М. - пом. командира частини - начальник фінансово-еконм.служби, дов. № 20/851 від 04.11.2006р.

Розглянувши справу за позовом Малого приватного підприємства "Фірма "Альфа - М" (м. Київ)

до Військової частини А-3258 (м. Радомишль).

про стягнення 90745,73 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення на його користь звідповідача заборгованості та фінансових санкцій за порушення строків виконання боргових зобов'язань на загальну суму 90745грн.73коп. за виконання  налагоджувальних робіт систем зв'язку, з яких: 64094 грн. 65 коп. - суми боргу, строк сплати якого настав 31.10.2003р., 21279 грн. 42 коп. - інфляційні нарахування та 5371 грн. 66 коп. - пеня.

Представник позивача в засіданні суду позов підтримав, надав уточнений розрахунок сум пені та інфляційних втрат.

Представник відповідача позов визнав, надав клопотання про зменшення розміру пені та інфляційних втрат.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2002р. між сторонами був укладений договір № 112 , відповідно до якого позивач зобов'язувався виконати роботи по налагодженню систем зв'язку  К-60П відповідача.

Пунктом 4.1 вказаного договору передбачено, що сума, на яку укладений договір за кошторисом 6/112 на 2002р становить 60,0 тис. грн., а в п.5.3 зазначено, що відповідач, як замовник  зобов'язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу від суми простроченого платежу (а.с. 7-9).

Згідно з кошторисом № 6/112 на налагодження систем К-60П на опорних вузлах зв'язку ЗС України, який є  додатком до договору № 112 від 25.07.2002р., зазначена загальна сума - 60013грн.72коп. ( а.с. 11).

Відповідно до акту  №1 приймання виконаних робіт за липень-жовтень 2002р сума виконаних робіт становить 60013 грн.72 коп., що відповідає кошторису (а.с. 12).

01.08.2003р. позивач направив відповідачу претензію (вих. №3/8), в якій зазначено, що сума боргу відповідача за виконані роботи з урахуванням індексу інфляції становить 64094грн.65коп. ( а.с. 22).

18.08.2003р. за вих. № 20/968 відповідач надіслав позивачу  відповідь на претензію, в якій суму боргу в розмірі 64094 грн.65 коп. визнав в повному об'ємі ( а.с. 23).

28.08.2003р.  сторони уклали мирову угоду № 15, з якої вбачається, що відповідач зобов'язується погасити визнаний борг в сумі 64094грн. за виконані згідно з договором № 112 від 25.07.2002р. роботи в термін до 31.10.2003р. (а.с. 4). Таким чином, сторони погодили, що до 31.10.2003р. сума боргу залишається не змінною, та становить 64094 грн. 65 коп., з яких: 60013 грн. 72 коп. - сума основного боргу та 4080 грн.93 коп. інфляційні нарахування.

В позовній заяві позивач зазначає, що на його думку, з укладенням вказаної мирової угоди договір № 112 від 25.07.2002р. втратив чинність  відповідно до п.2 ст.604 ЦК України, сума основного боргу має бути зазначена та, яка  зафіксована в мировій угоді 64094 грн.65 коп. на яку відповідно повинна бути нарахована пеня та інфляційні збитки.

Господарський суд не погоджується із думкою позивача з наступних підстав.

Пунктом 2 статті 604 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація). Тобто, новація - це угода сторін про те, що первісне зобов'язання припиняється, а між його учасниками виникає нове зобов'язальне правовідношення. Як правило, воно відрізняється від попереднього своїм змістом (характером прав і обов'язків, їх об'ємом, порядком виконання тощо). Для того, щоб новація відбулася, сторони повинні обумовити в своїй угоді припинення зобов'язання , що раніше  діяло  і заміну його новим зобов'язанням.

Оскільки з мирової угоди №15 від 28.08.2003р. не вбачається, що дія договору №112 від 25.07.2002р припинається, господарський суд вважає, що вказана мирова угода не є новацією, тому застосування статті 604 ЦК України в даному випадку є безпідставним.

Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України, ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна  його умов не допускається.

Статтею 625 ЦК України, зокрема, передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Таким чином, сума основного боргу відповідача становить 60094 грн.65 коп. сума інфляційних нарахувань за період з листопада 2002р. по жовтень 2003р. - 4080 грн. 93 коп. та за період з листопада 2003р. по грудень 2006р. - 27664 грн.49 коп., а всього 31745 грн. 42 коп.

Згідно з приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

За умовами підпункту 3 п.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором  або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконане.

В даному випадку виходячи з умов мирової угоди, пеня повинна бути нарахована за період з 01.11.2003р. по 30.04.2004р. та становити: 60013,72 (сума боргу) х 0.14 %  (подвійна облікова ставка НБУ за відповідний період) : 365 х 182 (кількість прострочених днів ) = 4189, 45 грн.

У зв'язку з тим, що відповідач в засіданні суду уточнив розмір пені, яку належить стягнути з відповідача, а саме: 2825 грн. 69 коп., господарський суд відмовляє позивачу у зменшенні суми пені.

З урахуванням викладеного, господарський суд вважає, що з відповідача слід стягнути на  користь позивача 60013 грн.72 коп. основного боргу, 31745 грн. 42 коп. інфляційних нарахувань, 2825 грн.69 коп. пені. Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру обгрунтованих сум боргу.

На підставі ст.ст. 257, 258, 549, 611, 624, 625 ЦК України, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Військової частини А-3258, 12200, м.Радомишль, Житомирська область, ідентифікаційний код 08275883 на користь Малого приватного підприємства "Фірма " Альфа -М", 04209, вул. Героїв Дніпра, 5, кв.45, м.Київ -209, - 60013 грн. 72 коп. основного боргу, 31745 грн. 42 коп. інфляційних нарахувань, 2825 грн.6 9 коп. пені, 945 грн. 85 коп. витрат з державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат і інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення,  оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Суддя                                                                        І.В.Лозинська

Дата підписання рішення "19" січня 2007р.

Віддрукувати: 3прим.

1 - в справу

2 - 3-сторонам