СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09.02.07                                                                                 Справа № 2/37.

Суддя Седляр О.О., розглянувши матеріали справи за позовом

Прокурора Старобільського району в інтересах держави в особі управління Пенсійного Фонду України в м. Старобільську, м. Старобільськ Луганської області

до Старобільського товариства з обмеженою відповідальністю «Газсантехмонтаж»,                 м. Старобілсььк  Луганської області

про стягнення 9174 грн. 77 коп.

за участю представників сторін:

від позивача – Звягінцева С.М., дов. від 24.01.07 № 34,

від відповідача –не прибув (явка обов’язкова),

прокурор – Майборода О.О.,

в с т а н о в и в:

Провадження у справі порушено ухвалою Господарського суду Луганської області від 26.01.07 згідно Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ст.17 та п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав законної сили  з 1 вересня 2005 року, до початку  діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України,  вирішуються відповідним господарським  судом  за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому підсудність таких справ визначається Господарським процесуальним кодексом України.

Враховуючи суб'єктний склад сторін у справі, де в якості позивача виступає суб'єкт владних повноважень, та з урахуванням рекомендацій Верховного суду України, провадження у даній справі продовжено за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Суть спору: заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у сумі недоїмки –9174 грн. 77 коп.

Відповідач відзивом  на позовну заяву від 01.02.07 № 1 позовні вимоги визнав та просить розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи та приймаючи до уваги, що:

Засади і механізми системи  функціонування  загальнообов‘язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів  Пенсійного фонду, що формуються  за рахунок страхових внесків  роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон  України  від 09.07.2003 № 1058-ІУ “Про загальнообов‘язкове державне  пенсійне  страхування” (далі –Закон № 1058-ІУ).

Відповідно до п.6 ч.2 ст.17  Закону  страхувальники  (роботодавеці) зобов‘язані нараховувати,  обчислювати  і сплачувати  в установлені строки  та в повному обсязі страхові внески.

Порядок обчислення і сплати  страхувальниками  та застрахованими  особами внесків  на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування  до Пенсійного фонду  України  встановлений однойменною  Інструкцією,   затвердженою Постановою  Правління Пенсійного фонду  України від 19.12.03 № 231-1 та зареєстрованою в Міністерстві  юстиції України 16.01.2004 № 64/8663 (далі –Інструкція).

Розміри  страхових внесків  на загальнообов‘язкове  державне пенсійне страхування  встановлюються відповідно  до Закону України  “Про збір на обов‘язкове  державне  Пенсійне  страхування”  (п.4 Інструкції).

З матеріалів справи  вбачається, що відповідач  зареєстрований  в Управлінні Пенсійного фонду України  у м. Свердловську, як платник збору  на обов‘язкове державне пенсійне  страхування та своєчасно  не перераховує  названий збір, у зв’язку з чим за період з січня по жовтень 2006 року за ним склалась заборгованість по сплаті страхових внесків у сумі 1536 грн. 95 коп., що підтверджено розрахунком позивача, розрахунками суми страхових внесків відповідача за цей період, які підписані керівником та головним бухгалтером підприємства.

Відповідно до ст. 106 Закону позивачем на адресу відповідача були  надіслані вимоги на суму заборгованості, які відповідачем були отримані та не оспорені у встановленому порядку.

У зв”язку з цим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по страхових внесках у сумі недоїмки 9174 грн. 77 коп., відповідно до Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

Сума заборгованості обґрунтована, підтверджена матеріалами справи та визнана відповідачем.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги такими що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються у встановленому порядку.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представника позивача та прокурора про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом п"ятиденного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 112, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Старобільського товариства з обмеженою відповідальністю «Газсантехмонтаж», м. Старобільськ Луганської області, вул. Рахімова, буд. 32, код 31163900 на користь Управління Пенсійного Фонду України в м. Старобільську Луганської області, пл. Гоголя, буд. 5, код 21792643 недоїмку у сумі 9174 грн. 77 коп.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 12.02.07 у відповідності до вимог ст. 167 КАС України.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                           О.О. Седляр