ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2007 р.
№ 19/37

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Удовиченко О.С.–головуючого

Панової І.Ю.,

Хандуріна М.І.

розглянувши касаційні скарги
Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтозахист", Товариства з обмеженою відповідальністю "Влад", Алфімова В.В., Цимбал В.І.; Синельникова В.В.;  Оксюти М.Б., Литвиненко М.В.

на постанову
Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2006

у справі
господарського суду
№  19/37
м. Києва

за позовом

до

про
за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтозахист"
Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтозахист Україна"
визнання недійсним договорів купівлі-продажу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Влад"

до
1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтозахист"
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтозахист Україна"

про
визнання недійсним договорів купівлі-продажу

за участю представників сторін:

від ТОВ " Нафтозахист" –Коваль В.В.

від ТОВ " Нафтозахист Україна" –Бунечка В.І.

заявники касаційної скарги : Коваль В.В., Алфімов В.В., Оксюта М.Б.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням  Господарського суду м. Києва від 14.07.2006 року у справі № 19/37 ( суддя Калатай Н.Ф.)  у задоволенні позову 3 особі з самостійними вимогами на предмет спору -  ТОВ "Влад" відмовлено, провадження у справі за позовом ТОВ “Нафтозахист” припинено на підставі п. 4 ст. 80 Господарського процесуального Кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2006 у справі № 19/37 (судді: Андрієнко В.В., Малетич М.М., Студенець В.І.) рішення господарського суду міста  Києва від 14.07.2006 року у справі № 19/37  залишено без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Влад” без задоволення

Не погоджуючись з вказаною постановою апеляційного господарського суду,  Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтозахист", Товариство з обмеженою відповідальністю "Влад", Алфімов В.В., Цимбал В.І.; Синельников В.В.;  Оксюта М.Б., Литвиненко М.В. звернулись до Вищого господарського суду України з касаційними скаргами.

Касаційна скарга  ТОВ " Влад" мотивована тим, що  ТОВ " Влад"  є учасником ТОВ " Нафтозахист" і володіє 40% його статутного фонду, оскаржувані договори купівлі-продажу транспортних засобів було  укладено без згоди учасників ТОВ " Нафтозахист" а також в наслідок відчуження спірного майна  у боржника  ТОВ " Нафтозахист"  - в процедурах банкрутства відсутнє майно для задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до вимог ч.3  ст.215 ЦК України , якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін, або інша заінтересована  особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним ( оспорюваний правочин).

Рішення судів попередніх інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заявник касаційної скарги –ТОВ " Влад"  просить скасувати постанову  суду апеляційної інстанції та рішення господарського суду і прийняти нове рішення, яким визнати недійсними укладені між ТОВ " Нафтозахист" та ТОВ " Нафтозахист Україна" договори купівлі-продажу  26 автомобілів.

Звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою    Алфімов В.В., Цимбал В.І., Синельников В.В., Оксюта М.Б., Литвиненко М.В.  мотивували  тим, що заявниками подана заява на підставі ст.52 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"  про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ " Нафтозахист" , в зв'язку з несплатою боржником  вказаним фізичним особам заборгованості по заробітній платі , яка стягнута за рішеннями суду.

26.04.2005 року ухвалою господарського суду міста Києва порушено провадження у справі про банкрутство № 44/278-б.

Відповідно до вимог ст.31 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"  кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів.

ТОВ " Нафтозахист", маючи реальну можливість погашення заборгованості по заробітній платі, яка стягнута за рішеннями суду на користь ініціюючих кредиторів у справі про банкрутство , відчужив майно за спірними договорами купівлі-продажу з вартістю, яка значно нижче реальної.

Рішення судів попередніх інстанцій прийняті з порушенням норм процесуального та матеріального права і  фактично позбавляють кредиторів можливості  отримання задоволення  вимог.

Заявники касаційної скарги – ініціюючи кредитори у справі про банкрутство  ТОВ " Нафтозахист"  господарського суду м. Києва № 44/278 –б, керуючись  ст.215 ЦК України,   просять скасувати постанову суду апеляційної інстанції  від 13.10.2006 року та рішення господарського суду м. Києва від 14.07.2006 року  і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга  ТОВ " Нафтозахист" № 138 від 18 жовтня 2006 , яка підписана директором  Прокопцем В.Л.  мотивована тим, що оскаржувана постанова Київського апеляційного господарського суду прийнята з грубим порушенням вимог ст.41 Конституції України, ст.ст.92,145,238 ЦК України, ст.ст.4,30 Закону України " Про власність", ч.2,  ст.203, ч.1,  ст.215 ЦК України, ст.ст.35,36, 43 ГПК України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, перевіряючи повноваження директора ТОВ" Нафтозахист"  Прокопця В.Л.  підписувати касаційну скаргу  від 18.10.2006 року  від імені ТОВ " Нафтозахист" дійшла висновку про відсутність  у Прокопця В.Л. вказаних повноважень, виходячи з наступного:

- як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду м. Києва від 08.06.2006 у справі № 23/232 визнано неповноважними позачергові збори учасників ТОВ " Нафтозахист" від 27.05.2004 та визнано недійсним рішення позачергових зборів учасників ТОВ " Нафтозахист" від 27.05.2004 року, викладені в протоколі № 6, якими також було відкликано з посади директора Прокопця В.Л. і призначено на посаду генерального директора ТОВ " Нафтозахист" Шайхета О.І.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ТОВ " Нафтозахист" оскаржило його в касаційному порядку.

Ухвалою від 20.09.2006 року у справі № 23/232 Вищий господарський суд України прийняв касаційну скаргу ТОВ " Нафтозахист" до свого провадження ,п.4 резолютивної частини ухвали, керуючись ст.ст.121-1 ГПК України , Вищий господарський суд України  зупинив виконання рішення господарського суду м. Києва від 08.06.2006 року у справі № 23/232 до закінчення перегляду справи № 23/232 в касаційному порядку.

Постановою Вищого господарського суду України від 31 жовтня 2006 року у справі № 23/232 рішення господарського суду м. Києва від 08.06.2006 року у справі № 23/232 скасовано, справа направлена на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Виходячи з викладеного, Колегія суддів Вищого господарського суду України  вважає, що на момент звернення  з касаційною скаргою ТОВ " Нафтозахист"  від 18.10.2006 року № 138 у  Прокопця В.Л. було відсутнє право її підписувати , в зв'язку з чим провадження за вказаною касаційною скаргою підлягає припиненню.

Колегія суддів Вищого господарського суду України , переглянувши в касаційному порядку   рішення місцевого та постанову апеляційного господарського суду,  на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом першої  та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права вважає, що існують правові підстави для скасування рішення господарського суду та постанови суду апеляційної інстанції ,  а справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, виходячи з такого:

26.04.2005 господарським судом м. Києва на підставі ст.52 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"  порушена справа про банкрутство  ТОВ " Нафтозахист" № 44/278-б.

На підставі ст.25 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"  ТОВ " Нафтозахист" в особі ліквідатора    у жовтні 2005 року звернувся з позовом про визнання недійсними 26 договорів купівлі-продажу автомобілів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 18.11.2004 р. позивач та відповідач уклали 26 договорів купівлі-продажу, за умовами яких позивач продав, а відповідач купив належні позивачу на праві власності автомобілі у кількості 26 штук, в тому числі:

- марки УАЗ-3909 (зняті з обліку в МРЕВ м. Ромни 13.11.2004 p.):

-          транзитний номер 4790 ТХ за ціною 2756,16 грн.,

-          транзитний номер 4791 ТХ за ціною 2673,00 грн.,

-          транзитний номер 5576 ТХ за ціною 2946,24 грн.,

-          транзитний номер не видавався за ціною 2661,12 грн.,

-          транзитний номер 5707 ТХ за ціною 2827,44 грн.,

-          транзитний номер не зазначено за ціною 2898,72 грн.,

-          транзитний номер ТХ за ціною 2755,73 грн.,

-          транзитний номер 5266 ГХ за ціною 2673,00 грн.,

-          транзитний номер не зазначено за ціною 2946,24 грн.,

-          транзитний номер 4787 ТХ за ціною 2699,00 грн.,

-марки ВАЗ-21213 (зняті з обліку в МРЕВ м. Ромни 13.11.2004 p.):

-          транзитний номер 4779 ТХ за ціною 3003,84 грн.,

-          транзитний номер 4698 ТХ за ціною 3121,64 грн.,

-          транзитний номер 4785 ТХ за ціною 3455,40 грн.,

-          транзитний номер 4784 ТХ за ціною 2827,15 грн.,

-          транзитний номер 5715 ТХ за ціною 3435,77 грн.,

-          транзитний номер 2799 РН за ціною 3298,56 грн.,

-марки ВАЗ-21099 (зняті з обліку в МРЕВ м. Ромни 13.11.2004 p.):

-          транзитний номер не зазначено за ціною 2438,39 грн.,

-          транзитний номер не читається за ціною 2692,66 грн.,

-          марки ВАЗ-21213, транзитний номер 4769 ТХ, за ціною 3550,30 грн. (знято з обліку в

МРЕВ м. Ромни 12.11.2004 p.);

-          марки ВАЗ-21213, транзитний номер 5053 ВІ, за ціною 2725,15 грн. (знято з обліку

Калузьким МРЕВ Івано-Франківської області 17.11.2004 p.);

-          марки ВАЗ-21213, транзитний номер 2793 РН, за ціною 3298,56 грн. (знято з обліку

Калузьким МРЕВ Івано-Франківської області 16.11.2004 p.);

-          марки ВАЗ-21213, транзитний номер 2798 РН, за ціною 3930,83 грн. (знято з обліку

Калузьким МРЕВ Івано-Франківської області 18.11.2004 p.);

-          марки УАЗ-3909, транзитний номер 2797 РН, за ціною 2725,15 грн. (знято з обліку

Калузьким МРЕВ Івано-франківської області 17.11.2004 p.);

-          марки ГАЗ-322132,транзитний номер 5703 ТХ, за ціною 3442,68 грн. (знято з обліку в

МРЕВ м. Ромни 13.11.2004 p.);

-          марки ГАЗ-32213 (зняті з обліку в МРЕВ м. Ромни 13.11.2004 p.):

-          транзитний номер 5716 ТХ за ціною 3521,44 грн.,

-          транзитний номер 5718 ТХ за ціною 2577,00 грн.,

Всього 26 автомобілів на загальну суму 76 881,71 грн.

- всі договори підписані з боку позивача генеральним директором Шайхет О.І., з боку відповідача - генеральним директором Нінітчук A.M. 18.11.2004 p. в присутності державного нотаріусу Першої київської державної нотаріальної контори Лазаревої Л.І., яка договори посвідчила, встановивши особи громадян, які їх підписали, та перевіривши їх дієздатність, правоздатність ТОВ “Нафтозахист”та ТОВ “Нафтозахист України”, повноваження їх представників, а також належність позивачеві автомобілів, що відчужуються, про що в реєстр внесено відповідні реєстрові записи.

Згідно п. 6.1 Статуту ТОВ „Нафтозахист" статутний фонд позивача складає 100000 грн., 40% якого (40000 грн.) становить частка ТОВ „Влад".

Ухвалою від 07.12.2005 року ТОВ " Влад" залучено до участі у справі третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Третя особа з самостійними вимогами на предмет спору просила визнати недійсними договори купівлі-продажу 26 автомобілів від 18.11. 04, укладених між ТОВ " Нафтозахист" та ТОВ " Нафтозахист Україна".

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що суди попередніх інстанцій, в порушення ст.43 ГПК України,  передчасно дійшли висновку  стосовно того, що ТОВ " Влад" –3 особою з самостійними вимогами  на предмет позову, яке є  учасником  ТОВ " Нафтозахист" ,   не  доведено суду порушення його прав у зв'язку з укладенням відповідних угод.

Судами попередніх інстанцій не прийнято до уваги те, що відповідно до вимог  ч.3 ст.215 ЦК України , якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом такий правочин може бути визнаний судом недійсним ( оспорюваний правочин).

Рішення господарського суду  мотивовано тим, що  матеріали справи не містять доказів  порушення вимог ст.98 ЦК України, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що вартість реалізованих за спірними договорами 26 автомобілів становить 50 і більше відсотків майна товариства.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що відповідно до вимог ч.2 ,ст.98 ЦК України рішення загальних зборів учасників товариства про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п'ятдесят і більше відсотків майна товариства та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у ѕ голосів, якщо інше не встановлено законом.

Рішення попередніх інстанцій прийняті при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, виходячи з такого:

- відповідно до вимог ст.12 Закону України " Про господарські товариства" товариство є власником майна, переданого йому засновниками і учасниками у власність, продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності, одержаних доходів, іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом.

Виходячи з викладеного,  Колегія вважає що,  статутний  фонд товариства є складовою частиною майна підприємства, в наслідок збиткової  господарської діяльності  якого , обсяг майна товариства  може бути значно  менший, на момент укладення договорів купівлі-продажу,  ніж статутний фонд підприємства.

Судами попередніх інстанцій в порушення вимог ст. 33,43 ГПК України,    в рішенні та постанові  не вказані та не  надана оцінка первісним документам, які підтверджують обсяг та вартість майна ТОВ " Нафтозахист"  на момент укладення спірних договорів купівлі-продажу автомобілів,  не з'ясовано, чи приймалося рішення загальних зборів учасників  товариства ТОВ " Нафтозахист"  про відчуження спірних 26  автомобілів,  відповідно до вимог  ч.2 ст.98 ЦК України, не з'ясовано, яку  саме частку майна товариства ТОВ " Нафтозахист"  складає вартість  спірних 26 автомобілів, які були відчужені.

Враховуючи викладене та межі перегляду справи в суді касаційної інстанції, керуючись статтями 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтозахист" від 18.10.2006 року  № 138 -  припинити.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Влад" задовольнити частково.

Касаційну скаргу Алфімова В.В., Цимбал В.І.; Синельникова В.В.;  Оксюти М.Б., Литвиненко М.В.  задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва  від 14.07.2006 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2006 у справі № 19/37 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду  міста Києва.

Головуючий                                                                           О.С. Удовиченко

Судді                                                                                                     І.Ю. Панова

М.І. Хандурін