СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

28 квітня 2007 року

Справа № 2-11/2672-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Сотула В.В.,

суддів                                                                      Гонтаря В.І.,

Горошко Н.П.,

за участю представників сторін:

позивача:     Фролова М.Ю., дов. № 1 від 17.07.2006 р.;

відповідача: не з’явився;

розглянувши апеляційні скарги приватного підприємства "Жайворонок" на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Цикуренко А.С. ) від 13 березня 2007 року та рішення від 26 березня 2007 року у справі № 2-11/2672-2007

за позовом           Фонду комунального майна Ялтинської міської Ради

(пл. Радянська, 1,Ялта,98600)

до приватного підприємства "Жайворонок" (вул. Більшовицька, 33,Ялта,98637)

про розірвання договорів купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2007 року Фонд комунального майна Ялтинської міської Ради звернувся до господарського суду з позовом до приватного підприємства "Жайворонок" про розірвання договорів купівлі-продажу.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим  від 13 березня 2007 року у справі № 2-11/2672-2007, в порядку статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, вжиті заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення, котрі розташовані в літері  „А” Будинку торгівлі за адресою: місто Ялта, вул. Київська, 6.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 26 березня 2007 року позовні вимоги Фонду комунального майна Ялтинської міської Ради про розірвання договорів купівлі-продажу задоволені.

Договори купівлі-продажу ВВВ № 337016 від 13.02.2004 р. та ВСІ № 768315 від 13.08.2005р., укладені між Фондом комунального майна Ялтинської міської ради та приватним підприємством "Жайворонок", розірвані.

Відповідач зобов’язаний повернути Фонду комунального майна Ялтинської міської ради об’єкти приватизації, включаючи все майно, отримане за договорами купівлі-продажу від 13.02.2004 р. та від 13.08.2005 р.

Не погодившись з вказаними судовими актами, приватне підприємство "Жайворонок" звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просить скасувати увалу суду першої інстанції від 13.03.2007 р. та рішення від 26.03.2006 р. та постановити нове, котрим у задоволені позовних вимог відмовити.

Заявник апеляційних скарг вважає, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права, а саме:

-          ухвала від 13.03.2007 р. про вжиття  заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення, котрі розташовані в літері „А” Будинку торгівлі, за адресою: місто Ялта, вул. Київська, 6, заважає приватному підприємству "Жайворонок" здійснювати господарську діяльність;

-          судове засідання 13.03.2007р., за  наслідком якого застосовані запобіжні заходи, відбулося без участі представника відповідача, котрий не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи;

-          судом першої інстанції порушена частина 4 статті 653 Цивільного кодексу України, а саме, розірвав договори купівлі-продажу, суд не прийняв рішення про повернення відповідачу грошові кошти, сплачені за договором купівлі-продажу;

-             судом не враховано, що порушення пункту 5.1 договорів купівлі-продажу на день прийняття оскаржуваного рішення було усунено;

-          суд першої інстанції в порушення статей 83, 84 Господарського процесуального кодексу України вийшов за межі позовних вимог та двічі розірвав договір купівлі-продажу від 13.02.2004 р., а за вимогою про розірвання договору купівлі-продажу від 13.08.2005 р. судом не прийнято рішення;

-          суд безпідставно не залишив позов без розгляду на підставі пункту 3 статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

26 квітня 2007 року від приватного підприємства "Жайворонок"  надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку з від’їздом представника у службове відрядження.

Однак, враховуючи, що про час і місце судового засідання сторони були повідомлені належним чином, надання повноважень на представлення інтересів у судовому процесі не обмежено яким-небудь визначеним колом осіб, а також наявність письмових пояснень у справі по суті спору, явка сторін у судове засідання не визнавалась обов’язковою, клопотання про відкладення слухання справи відхилено.

Повторно розглянувши справу в порядку, передбаченому статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила наступні обставини справи.

13 лютого 2004 року між Фондом комунального майна Ялтинської міської ради та приватним підприємством „Жайворонок” укладений договір купівлі-продажу, згідно якому продавець - Фонд комунального майна Ялтинської міської ради продав, а покупець - приватне підприємство „Жайворонок" купив комунальне майно - об'єкт приватизації - окремо індивідуальне майно - нежитлові приміщення 3 поверху „Будинку торгівлі", розташованих за адресою : місто Ялта, вул. Київська, 6. Об'єкт приватизації належить Ялтинської міської ради на підставі свідоцтва №497, що видане виконавчим комітетом Ялтинської міської ради 09.06.2000р. та зареєстрованого Ялтинським бюро технічної інвентаризації 09.06.2000 р. в реєстровій книзі №20-В стор.74 під реєстровим №467.

Об'єкт приватизації проданий за 1 536 000 грн.(а.с. 12-19), до його складу  ввійшли нежитлові приміщення в літері А третього поверху : 3-2 торговий зал, площею 36,9 кв.м.; 3-3 торговий зал, площею 40,1 кв.м.; 3-4 підсобне приміщення, площею 11,5 кв.м.; 3-5 коридор, площею 15,7 кв.м.; 3-6 кабінет, площею 13,3 кв.м.; 3-7 кабінет, площею 8,5 кв.м.; 3-8 кабінет, площею 15,6 кв.м.; 3-9 кабінет, площею 11,3 кв.м.; 3-10 кладові,  площею 3,2 кв.м.; 3-11 підсобне приміщення, площею 7,2 кв.м.; 3-12 коридор, площею 62,5 кв.м.; 3-13 збірник  сміття, площею 1,9 кв.м.; 3-14 кабінет, площею 15, 1 кв.м.; 3-15 кабінет, площею 29,6 кв.м.; 3-16 кабінет, площею 22,7 кв.м.; 3-17 кабінет, площею 11,4 кв.м.; 3-18 кабінет, площею 11,1 кв.м.; 3-19 коридор, площею 20,2 кв.м.; 3-20 кабінет, площею 37,6 кв.м.; 3-21 торговий зал, площею 1076,7 кв.м.; 3-24 підсобне приміщення, площею 37,6 кв.м.; 3-25 підсобне приміщення, площею 4,3 кв.м.; 3-25 підсобне приміщення, площею 4,3 кв.м., загальною площею 1458,6 кв.м.; міста загального користування:  вестибуль 1-1, площею 173,1 кв.м.; вестибюль 2-1, площею 120,9 кв.м.; вестибюль 3-1, площею 122,2 кв.м.; сходні  клітки №2-29, площею 11,7 кв.м.; 2-30, площею 11,7 кв.м.; 3-22 площею, 11,7 кв.м.; 3-23, площею 11,7 кв.м.; ліфт 1-2, площею 1,4 кв.м.; ліфт 1-2 площею, 1,4 кв.м.; ліфт 1-3, площею 1,4 кв.м.; ліфт П-25, площею 1,4 кв.м.; ліфт ІІ-26, площею 0,5 кв.м.; ліфт 1-15, площею 5,0 кв.м., що складає 154/1000 частин будівлі, розташованих за адресою місто Ялта, вул. Київська, 6, відповідно до переліку майна, переданого по договору.

Згідно пункту 1.5 договору об'єкт приватизації був набутий по конкурсу на підставі рішення 14 сесії 24скликання Ялтинської міської ради від 31.07.2003 р. № 9, а також рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 26.01.2004 р. у справі № 2-8/2955-2004.

В розділі V договору визначені зобов’язання покупця, серед яких є зобов’язання останнього при зміні власника об'єкта приватизації повідомити про це продавця і покласти всі зобов'язання за договором на нового власника. Крім того, на час здійснення контролю виконання умов договору подальше відчуження і застава об'єкта можливі виключно за узгодженням з Фондом (пункт 5.1 договору).  Згідно з пунктом 5.4 договору, об’єкт  приватизації не підлягає перепродажу, відчуженню віддільними частками, передачі у оренду без збереження умов продажу за конкурсом.

13 серпня 2005 року між Фондом комунального майна Ялтинської міської ради та приватним підприємством „Жайворонок” укладений договір купівлі-продажу, згідно якому продавець - Фонд комунального майна Ялтинської міської ради продав, а покупець - приватне підприємство „Жайворонок" купив комунальне майно - об'єкт приватизації – цілісний майновий комплекс ДПРТ „Будинок торгівлі”, який орендується товариством з обмеженою відповідальністю „Будинок торгівлі –Південь”, яке розташоване за адресою: місто Ялта, вул. Київська, 6. Об’єкт приватизації належить Ялтинській міській раді на підставі свідоцтва № 497 про право власності на будівлю „Будинку торгівлі”, виданого виконавчим комітетом Ялтинської міської ради  09.06.2000 р. та зареєстрованого Ялтинським бюро технічної інвентаризації 09.06.2000 р. в реєстровій книзі за № 20-В стор. 73 під реєстровим № 467.

Об’єкт приватизації включає в себе всі його активи і пасиви, інвентар, обладнання та інше майно відповідно до акту інвентаризації, балансу та переліку майна, що передається за договором. Об’єкт приватизації проданий за 3601732,80 грн., з урахуванням ПДВ (а.с. 20-26).

Нерухоме майно об’єкта приватизації складається з нежитлових приміщень будівлі „Будинку торгівлі”, у тому числі: приміщення в літері А другий поверх: 2-2, площею 75,7 кв.м.; 2-3, площею 1076,7 кв.м.; 2-4, площею 69,6 кв.м.; 2-5, площею 7,0 кв.м.; 2-6, площею 9,0 кв.м.; 2-7, площею 9,5 кв.м.; 2-8, площею 11,8 кв.м.; 2-9, площею 10,5 кв.м.; 2-10, площею 11,3 кв.м.; 2-11, площею 11,1 кв.м.; 2-13, площею 6,8 кв.м.; 2-14, площею 22,2 кв.м. 2-15, площею 30,4 кв.м.; 2-16, площею 0,9 кв.м.; 2-17, площею 10,3 кв.м.; 2-18, площею 1,3 кв.м.; 2-19, площею 14,9 кв.м.; 2-20, площею 3,4 кв.м.;  2-21, площею 7,4 кв.м.; 2-22, площею 14,4 кв.м.; 2-23, площею 9,6 кв.м.; 2-24, площею 1,9 кв.м.; 2-25, площею 1,2 кв.м.; 2-26, площею 0,9 кв.м.; 2-27, площею 22,5 кв.м.; 2-28, площею 2,3 кв.м., загальною, площею 1442,6 кв.м. У підвалі 1-3, площею 27,8 кв.м.; 1-4, площею 111,4 кв.м.; 1-12, площею 4,6 кв.м., загальною, площею 143,8 кв.м. В загальному користуванні 2-1, площею 120,9 кв.м., 2-12, площею 14,5 кв.м., 2-29, площею 11,7 кв.м., 2-30, площею 11,7 кв.м., 1-32, площею 11,7 кв.м., що складає 161/1000 частки, розташовані за адресою : місто Ялта, вул. Київська, будинок №6, відповідно до переліку майна, яке передається за цим договором.

Згідно пункту 1.6 договору об'єкт приватизації було придбано способом „конкурс", відповідно до чинного законодавства України з питань приватизації.

Відповідно до пункту 5.1 договору покупець зобов'язаний, зокрема, при зміні власника об'єкту приватизації повідомити про це продавцеві і покласти всі зобов'язання за договором на нового власника, на час здійснення контролю виконання умов договору подальше відчуження і застава об'єкту можливі виключно за узгодженням з Фондом.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 квітня 2006 року між приватним підприємством „Жайворонок” (продавець) та Літовка В.В. (покупець) були укладені договори купівлі-продажу  у відповідності з котрими:

- продавець продав, а покупець купив належні продавцеві на праві приватної власності 5/100 часток нежитлових приміщень будівлі „Будинку торгівлі”, які розташовані за адресою: місто Ялта, вул. Київська, 6. Відчужувані 5/100 часток нежитлових приміщень будівлі „Будинку торгівлі”, котрі є „об’єктом продажу”, складаються з приміщень 2-2 площею 75,7 кв.м.;

- продавець продав, а покупець купив належні продавцеві на праві приватної власності 3/100 часток нежитлових приміщень будівлі „Будинку торгівлі”, які розташовані за адресою: місто Ялта, вул. Київська, 6. Відчужувані 3/100 часток нежитлових приміщень будівлі „Будинку торгівлі”, котрі є „об’єктом продажу”, складаються з приміщень 3-20 площею 37,6 кв.м. (а.с. 29-30, 35-36).

Вказані договори укладенні без згоди Фонду комунального майна Ялтинської міської ради, без врахування вимог Порядку надання державними органами приватизації згоди на подальше відчуження та передачу у заставу об’єктів, обтяжених зобов’язаннями їх власників перед державою, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 30.03.2001 р. за № 500 та зареєстрованого  у Міністерстві юстиції України від 26.04.2001 р. за № 370/5561.

Крім того, укладені договори не містять зобов’язань, які виникли у  приватного підприємства „Жайворонок” при покупці за конкурсом цілісного майнового комплексу будівлі „Будинку торгівлі” та нежитлових приміщень 3-го поверху, розташованих за адресою: місто Ялта, вул. Київська, 6.

Вищевикладені обставини явились підставою для звернення Фонду комунального майна Ялтинської міської Ради з позовом до господарського суду Автономної Республіки Крим про розірвання договорів купівлі-продажу, на підставі статті 23 Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємств (мала приватизація)”, статті 27 Закону України „Про приватизацію державного майна”, статті 23 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” та статей 6, 203, 628 Цивільного кодексу України (а.с. 2-3).

Рішенням господарського суду першої інстанції позовні вимоги Фонду комунального майна Ялтинської міської Ради про розірвання договорів купівлі-продажу задоволені на підставах, заявлених позивачем (а.с. 64-69).

Також, під час розгляду справи за клопотанням Фонду комунального майна Ялтинської міської Ради (а.с. 40) ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 13.03.2007 р. (а.с. 53-56), в порядку статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, застосовані заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нежилі приміщення, розташовані в літері „А” „Будинку торгівлі” за адресою: місто Ялта, вул.. Київська, 6, строком до вступу рішення суду у закону силу (а.с. 53-56).

Судова колегія, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, заслухавши представника позивача, вважає, що підстави для скасування рішення та ухвали суду і задоволення апеляційних  скарг відсутні.

Як зазначалося вище, ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим  від 13 березня 2007 року по даній справі, в порядку статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, вжиті заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежилі приміщення, розташовані в літері „А” Будинку торгівлі за адресою: місто Ялта, вул. Київська, 6.

Клопотання про застосування заходів до забезпечення позову обґрунтовано тим, що відповідач розпоряджається спірним майном, а саме, відчужує його на користь третіх осіб, а тому, з метою запобігання подальших незаконних дій відносно спірного майна, позивач просив накласти арешт на це майно.

З приводу цього, представлено рішення апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 13.02.2007 р., котрим встановлено, що між приватним підприємством "Жайворонок" та громадянином Літовка В.В. укладений договір купівлі-продажу від 25.04.2006 р. за № 1470 нежилого приміщення 2-2, площею 75,7 кв.м., що становить 5/100 часток нежилих приміщень другого поверху Будинку торгівлі літ. „А” по вул. Київській, 6 в місті Ялта, а також договір купівлі-продажу від 25.04.2006 р. за № 1473 нежилого приміщення 3-20, площею 37,6 кв.м., що становить 3/100 частки нежилих приміщень третього поверху Будинку торгівлі літ. „А” по вул. Київській, 6 в місті Ялта, укладеного між приватним підприємством "Жайворонок" та громадянином Літовка В.В. Рішенням апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 13.02.2007 р. вказані договори визнані недійсними (а.с. 53-56).

Ухвала суду від 13.03.2007р. мотивована тим, що у відповідача є спроможність  повторно розпорядитися спірним приміщенням.

За змістом статті 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський  суд  за  заявою  сторони,  прокурора  чи  його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до  забезпечення  позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій  стадії  провадження  у  справі, якщо невжиття  таких  заходів  може  утруднити  чи  зробити  неможливим виконання рішення господарського суду.

Мотивом  застосування заходів до забезпечення  позову є припущення позивача, що відносно спірного майна  відповідачем могуть  бути  здійснені  дії, спрямовані на відчуження або переоформлення  права власності, що порушить  права  та законні інтереси власника.

Право вибору тих чи інших заходів, встановлених статтею 67 Господарського процесуального кодексу України, належить господарському суду, який виходить із предмету спору, конкретних обставин справи та пропозицій заявника.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відчужував спірне майно на користь третіх осіб, це підтверджується  договорами купівлі-продажу від 25.04.2006 р. за № 1470 та № 1473, укладених з громадянином Літовка В.В., що було порушенням умов договору купівлі-продажу ВВВ № 337016 від 13.02.2004 р. та ВСІ №768315 від 13.08.2005 р., укладеного між Фондом комунального майна Ялтинської міської ради та приватним підприємством "Жайворонок" (а.с. 12-26, 29-30, 35-36). На даний час договори купівлі-продажу від 25.04.2006 р. за № 1470 та № 1473 визнані недійсними рішенням апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 13.02.2007 р. у справі № 22-16252007 за позовом Фонду комунального майна Ялтинської міської ради до  приватного підприємства "Жайворонок" та громадянина Літовка В.В. про визнання договорів недійсними (а.с. 43-46).

Враховуючи вищевикладене і беручи до уваги, що забезпечення позову застосовується як гарантія  виконання  рішення суду при задоволенні вимог позивача, судова колегія вважає правомірними дії господарського суду щодо  вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, котре є предметом договору, котрий позивач просить розірвати.

Доводи відповідача про те, що накладення арешту на майно підприємства може призвести до негативних наслідків фінансового характеру необґрунтовані, оскільки ці заходи не є втручанням в господарську діяльність підприємства.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що питання застосування заходів  до забезпечення  позову  було  розглянуто судом  в засіданні 13.03.2007р. без участі представника відповідача, судова колегія не приймає  до уваги, оскільки, про день судового засідання 13.03.2007 р. сторони були повідомлені ухвалою від 12.02.2007 р. (а.с. 1). Згідно реєстру  відправки  рекомендованої кореспонденції, наданої судом першої інстанції (арк.с.107-109), ця ухвала була надіслана  на адресу сторони своєчасно.

Таким чином, судова колегія вважає, що клопотання позивача про застосування заходів до забезпечення позову є обґрунтованим, а ухвала суду від 13 березня 2007 року відповідає вимогам діючого законодавства, що, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Апеляційна  скарга  відповідача на рішення  суду від 26 березня 2007 року у справі №2-11/2672-2007 також не підлягає  задоволенню, входячи  з наступного.

Спірні договори,  укладені сторонами  у справі, є  особливим  різновидом договору купівлі –продажу державного майна  і  правовідносини, що виникли між  покупцем і продавцем, регулюються Законом України „Про приватизацію державного майна”.

Відповідно до частини 2 статті 27 Закону України „Про приватизацію державного майна” ( далі –Закон) до договору купівлі-продажу повинні включатися передбачені бізнес-планом чи планом приватизації зобов'язання або зобов'язання сторін, які були визначені умовами аукціону, конкурсу чи викупу.

Зазначені в цій частині зобов'язання зберігають свою дію для осіб, які придбають об'єкт у разі його подальшого відчуження протягом терміну дії цих зобов'язань. Відчуження майна (акцій), обтяжених передбаченими у цій частині зобов'язаннями, можливо виключно за згодою державного органу приватизації, який здійснює контроль за їх виконанням. Державний орган приватизації зобов'язаний вимагати від нового власника виконання зобов'язань, визначених договором купівлі-продажу об'єкта приватизації і застосовувати до нього у разі їх невиконання санкції згідно із законом. ( абзац 5 частина 2 ).

Згідно з частиною  8 статті 27 Закону забороняється  подальше  відчуження окремих частин пакета акцій  до повного виконання покупцем умов договору купівлі-продажу об'єкта приватизації, а також подальше відчуження приватизованого об'єкта без збереження для нового власника зобов'язань, визначених умовами конкурсу, аукціону, викупу.

Згідно з частиною 5 статті 27 Закону України „Про приватизацію державного майна” на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідачем було порушено пункт 5.1 договорів купівлі-продажу від 13.02.2004 р. та від 13.08.2005р., а саме, приватним підприємством "Жайворонок" були укладені договори купівлі-продажу від 25.04.2006 р. за № 1470 та № 1473, частки майна з громадянином Літовка В.В.  Вказані договори були укладені без згоди Фонду комунального майна Ялтинської міської ради. Також відповідач не  включив всі зобов’язання, передбачені  спірними договорами купівлі-продажу, на нового  власника при укладенні договорів  від 25.04.2006 № 1470 та № 1473.

На підставі вищевикладеного, судова колегія вважає, що судом першої інстанції правильно було визначено, що відповідачем були порушені умови договорів купівлі-продажу від 13.02.2004 р. та від 13.08.2005 р., укладених між Фондом комунального майна Ялтинської міської ради та приватним підприємством "Жайворонок", і вказані обставини є підставою для  їх розірвання.

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції порушена частина 4 статті 653 Цивільного кодексу України судова колегія вважає безпідставними.

Згідно з пунктом 133 Державної програми приватизації на 2000-2002 роки”, затвердженої  Законом України  „Про Державну програму приватизації” від 18.05.2000 № 1723- ІІІ, у разі розірвання договору купівлі-продажу державного майна за рішенням суду у зв'язку з невиконанням покупцем договірних зобов'язань об'єкт приватизації підлягає поверненню в державну власність. У разі розірвання договорів купівлі-продажу об'єктів приватизації у зв'язку з невиконанням їх умов або визнання їх недійсними в судовому порядку повернення покупцям коштів, сплачених за об'єкт приватизації, провадиться на підставі рішення суду з коштів позабюджетного Державного фонду приватизації або фонду приватизації Автономної Республіки Крим, отриманих від повторного продажу цих об'єктів у порядку, встановленому Фондом.

Відповідно до пункту 1 Порядку повернення покупцям коштів, сплачених за об'єкти приватизації, у разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 15.08.2000 р. за № 1701, при розірванні договору купівлі-продажу або визнанні його недійсним повернення покупцю коштів, сплачених ним за об'єкт приватизації, здійснюється лише на підставі рішення суду, арбітражного суду.

Пунктом 2 Порядку встановлено, що джерелом розрахунків з покупцем є кошти, одержані органом приватизації від повторного продажу об'єкта, повернутого у власність держави. Розрахунки здійснюються тільки після повторного продажу державою об'єкта приватизації, повернутого у її власність, і надходження коштів від повторного продажу на рахунок позабюджетного Державного фонду приватизації або фонду приватизації Автономної Республіки Крим.

Таким чином, судова колегія вважає, що вимога заявника апеляційної скарги  про повернення  грошових коштів, котрі були сплачені за договорами купівлі-продажу від 13.02.2004 р. та від 13.08.2005 р., підлягає задоволенню тільки  після  повторного продажу  державою об'єкта приватизації, повернутого у її власність, і надходження коштів на рахунок  відповідного позабюджетного державного фонду.

Усунення  відповідачем  на день прийняття  оскаржуваного рішення   порушень пункту  5.1 договорів купівлі –продажу, не є підставою  для  звільнення  сторони від відповідальності, оскільки сам факт порушення  зобов’язання  не  тягне  правових наслідків, встановлених  законом і договором.

Також, заявник апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції в порушення статей 83, 84 Господарського процесуального кодексу України вийшов за межі позовних вимог та двічі розірвав договір купівлі-продажу від 13.02.2004 р., а вимоги відносно договору купівлі-продажу від 13.08.2005 р. судом не було вирішено.

Наведені  доводи судовою колегією не приймаються до уваги,  оскільки у рішенні суду першої інстанції, а саме, у вступній  та мотивувальній частинах,  зазначаються договори купівлі-продажу ВВВ № 337016 від 13.02.2004 р. та ВСІ № 768315 від 13.08.2005 р., а в резолютивній частині цього рішення, судом була допущена описка відносно номеру та дати договору купівлі-продажу ВСІ № 768315 від 13.08.2005 р. Однак,  дана  описка може бути виправлена судом в порядку статті 89 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не виходив за межі позовних вимог, а тому підстав для задоволення даної вимоги не вбачається.

Також судова колегія вважає неспроможним довід  заявника апеляційної скарги стосовно того, що суд безпідставно  не залишив позов без розгляду на підставі пункту 3 статті 81 Господарського процесуального  кодексу України, оскільки згідно  з пунктом 9 закону України „Про внесення змін до деяких  законодавчих актів України щодо досудового врегулювання  спорів” від  23.06.2005 № 2705 -ІV  пункт  3  частини першої статті 81 Господарського процесуального  кодексу України виключено.

Враховуючи вищевикладене обставини, судова колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг, а ухвала суду від 13.03.2007 р. та рішення від 26.03.2007 р. відповідають вимогам діючого законодавства, що в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для їх скасування.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт 1), 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги приватного підприємства "Жайворонок" на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим  від 13 березня 2007 року та рішення від 26 березня 2007 року у справі №2-11/2672-2007 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим  від 13 березня 2007 року у справі №2-11/2672-2007 залишити без змін.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 26 березня 2007 року у справі №2-11/2672-2007 залишити без змін

Головуючий суддя                                                             В.В.Сотула

Судді                                                                                           В.І. Гонтар

Н.П. Горошко