ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22.03.2007
Справа № 21/353-06

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів
:

головуючого
Логвиненко А.О. (доповідач)

суддів:
Чус О.В., Павловського П.П.

при
секретарі судового засідання
Мацекос І.М.

з
участю представник позивача
Малюк О.О.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю “Агрофірма “Весна” на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 14.12.2006р. у справі

за позовом     Товариства з
обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Весна”, с. Павлопілля Нікопольського
району  Дніпропетровської області

до відповідача  Приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Орджонікідзе Дніпропетровської області

про стягнення 23400гр.

В С Т А Н О В И В :

21.11.2006р. до
господарського суду Дніпропетровської області надійшов позов товариства з
обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Весна” (далі Агрофірма) про стягнення з
приватного підприємця ОСОБА_1 23400гр. Свої вимоги позивач мотивував тим, що на
підставі договору від 3.04.2006р. укладеного між сторонами, Агрофірма поставила
відповідачу сільгосппродукцію на суму 12000гр. Свої зобвоязання оплатити товар
відповідач не виконав, в зв'язку з чим позивач просив стягнути з ОСОБА_1
1200гр. боргу та 11400гр. пені.

Рішенням господарського
суду Дніпропетровської області від 14.12.2006р. (суддя Алмазова І.В.) в
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з
рішенням Агрофірма звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на
неправильне застосування судом матеріального та процесуального права, просила
рішення скасувати та задовольнити позов. При цьому апелянт зазначив, що
висновки суду щодо недоведеності позовних вимог не відповідають обставинам
справи.

Відповідач відзиву на
апеляційну скаргу не надав, в судове засідання призначене для розгляду
апеляційної скарги не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи
те, що залучені до справи докази дозволяють визначитися відносно законності
оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи
у відсутність відповідача, якого належним чином сповіщено про час та місце
слухання справи.

Дослідивши матеріали
справи, вислухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши у відповідності до ст. 101 ГПК України
законність і обґрунтованість рішення у повному обсязі, колегія суддів вважає,
що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав :

З матеріалів справи
вбачається, що 3.04.2006р. сторони уклали договір купівлі-продажу
сільськогосподарської продукції (а.с.9). На виконання умов договору позивач
4.04.2006р. передав ОСОБА_1  20т. ячменю
на загальну суму 12000гр. (а.с.17). В порушення умов договору відповідач за
отриманий товар не розрахувався.

Відмовивши в задоволенні
позову суд першої інстанції зазначив, що підпис отримувача товару в накладній
від 4.04.2006р. не відповідає підпису ОСОБА_1 в тексті договору, а тому суд
дійшов висновку про те, що позивачем не надано доказів належного виконання
Агрофірмою умов договору та передачі відповідачу сільгосппродукції.

Висновок суду першої
інстанції не відповідає матеріалам справи та є помилковим з огляду на таке.

Згідно зі ст.33 ГПК
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень. В підтвердження своєї заяви про отримання
відповідачем товару, позивачем надано суду накладну від 4.04.2006р. В той же
час, відповідач, не зважаючи на отриману позовну заяву, неодноразові виклики до
суду та вимоги суду надати відзив на позов та апеляційну скаргу, жодних
заперечень щодо обґрунтованості заявленого позову не надав.

Зробивши висновок про
те, що підпис в накладній про отримання товару належить не відповідачу, суд
вийшов за межі своїх повноважень, оскільки з'ясування цього питання потребує спеціальних
знань, а тому висновок щодо приналежності підпису може бути зроблено виключно з
урахуванням висновку відповідної експертизи.

В той же час, в зв'язку
з тим, що відповідач ухиляється від явки до суду та не заперечує проти
заявленого позову, суд не має підстав ані для призначення зазначеної
експертизи, ані для визнання безпідставними доводів позивача щодо отримання
ОСОБА_1 товару.

В зв'язку з тим, що
ОСОБА_1  не надано доказів оплати робіт,
вимоги позивача про стягання заборгованості по договору ґрунтуються на приписах
ст.526 ЦК України та ст.173,193 ГК України.

Що стосується стягнення
передбаченої п.3.5 договору пені, то суд виходить із наступного.

Умовами договору
передбачено, що при несвоєчасній оплаті сільгосппродукції покупець повинен
сплатити пеню в розмірі 10% від вартості товару за кожен день прострочення. В
той же час, позивач просив стягнути пеню виходячи із розрахунку 1% від вартості
товару за кожен день, тобто Агрофірмою, за власною ініціативою, зменшено розмір
неустойки. За таких обставин колегія суддів не вважає необхідним обговорювати
питання можливості зменшення неустойки.

Враховуючи наведене,
колегія суддів вважає, що рішення суду повинно бути скасовано на підставі п3,4
ч1 ст.104 ГПК України через невідповідність висновків, викладених у рішенні
місцевого суду, обставинам справи та в зв'язку з неправильним застосуванням
судом норм процесуального права, а позов підлягає задоволенню.

На підставі ст.49 ГПК
України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 101, 103
-105 ГПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу
товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Весна” задовольнити.

Рішення господарського
суду Дніпропетровської області від 14.12.2006р. скасувати.

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, свідоцтво про державну реєстрацію НОМЕР_1) на
користь товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Весна” (53250 с.
Павлопілля Нікопольського району
Дніпропетровської області, вул.. Комсомольська,46) 12000гр. основного
боргу, 11400гр. пені та судові витрати : 351гр. державного мита, 118гр.
витратна інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видачу відповідного
наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Головуючий
А.О. Логвиненко

Суддя
О.В. Чус

Суддя
П.П. Павловський