ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
РІШЕННЯ

"09" січня 2007 р.

справа № 20-9/227

за позовом  Регіонального відділення Фонду державного
майна України по місту Севастополю

до   Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1

про  стягнення
3157,30 грн. та повернення майна.

Суддя Рибіна
С. А.

Представники сторін:

від позивача -Попков О.А., довіреність № 19/02-15
від 04.10.2006;

від відповідача -ОСОБА_2, довіреність НОМЕР_1;

Суть спору:  Регіональне відділення Фонду державного майна
України по місту  Севастополю (далі -РВ
ФДМУ по м. Севастополю) звернулося з позовними вимогами до Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення 3157,30  грн.
та  повернення майна.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
тим, що укладений між сторонами договір оренди № НОМЕР_1 від 05.04.2004
припинив дію, тому відповідач користується майном безпідставно та повинен
повернути його та сплатити передбачену чинним законодавством неустойку в
розмірі подвійної орендної плати.

Відповідач проти заявлений вимог
заперечує, вважає, що позивач не повідомив його про відмову у продовженні
договору оренди, так як відправив листа з пропуском місячного строку.

Згідно  ст. ст.
20, 22 Господарського процесуального кодексу України  позивачу та відповідачу роз'яснені їх  процесуальні
права та обов'язки.

За клопотанням представників
сторін, відповідно до статті 10 Конституції України, статті 10 Закону України
“Про судоустрій України”, пояснення по справі надавалися ними російською мовою.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, заслухавши пояснення сторін,  суд, -

встановив:

05 квітня 2004 року між РВ ФДМУ по
м. Севастополю (орендодавець) та Суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_1(орендатор) був укладений договір оренди нерухомого майна
-гідротехнічної споруди -дамби ставку “ІНФОРМАЦІЯ_1” (далі Договір).

Згідно пункту 1.1 Договору
орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне  користування гідротехнічну споруду -
інвентарний об'єкт -гідротехнічну споруду - дамбу ставку “ІНФОРМАЦІЯ_1” з
обсягом тіла дамби 9,48 тис. м3, загальною площею 1659 м2,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

Вартість орендованого майна, згідно
незалежної оцінки станом на 30.01.2004 складає 26100,00 грн.

Орендар вступає у строкове платне
користування Орендованим майном одночасно з підписанням договору та акту
приймання -передачі орендованого майна.

Передача майна в оренду не тягне за
собою виникнення у орендаря права власності на це майно.  Власником підприємства залишається держава, а
орендар користується ним протягом строку оренди (пункт 2.2 Договору).

Відповідно до вимог пункту 3.1
Договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної
плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, і становить без  ПДВ за перший місяць оренди -218,40 грн.

Орендна плата за кожний наступний
місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на
індекс інфляції на наступний місяць (пункт 3.2 Договору).

Пунктом 5.4 Договору  передбачено що орендар зобов'язаний своєчасно
та в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Протягом місяця після укладення
цього Договору орендар зобов'язаний застрахувати орендоване майно на суму не
меншу за його балансову вартість на користь орендодавця, в порядку, визначеному
чинним законодавством (пункт 5.6 Договору).

Строк дії договору сторони
обумовили до 01 травня 2006 року (п. 10.1 Договору).

У пункті 10.6 Договору сторони
домовилися, що у випадку відсутності заяви однієї з сторін про припинення або
зміну умов договору оренди протягом одного місяці після закінчення строку дії
даного договору, він вважається продовженим на той же термін на тих самих
умовах.

На виконання вимог пункту 2.1
Договору сторони 05.04.2004 підписали акт прийому -передачі об'єкта оренди.

26.05.2006 РВ ФДМ України по м.
Севастополю листом за № НОМЕР_2 повідомило орендаря про те, що Договір
продовжуватися не буде.

Відповідач після цього майно
позивачу не повернув, що і призвело до звернення  РВ ФДМУ по м. Севастополю з позовною заявою.

Суд вважає позовні вимоги такими,
що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності  до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень
Цивільного Кодексу України, прийнятого 16.01.03,  Цивільний Кодекс України застосовується до
цивільних відносин, які виникли після набрання ним законної сили, тобто після
01.01.04. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання законної сили
Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав
і обов'язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним законної
сили.

Правовідносини між сторонами виникли
після 01.01.04, тому судом при розгляді справи застосовуються положення
Цивільного Кодексу України  в редакції
від 16.01.03.

Згідно до ст. ст. 525, 526
Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином
згідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання або
зміна його умов не допускається,  якщо
інше не встановлено договором чи законом.

Відповідно до статті 5  Закону України “Про оренду державного та
комунального майна” Фонд державного майна України, його регіональні відділення
і представництва є орендодавцями цілісних майнових комплексів підприємств, їх
структурних підрозділів і нерухомого майна, що є державною власністю.

Дослідивши надані сторонами в
матеріали справи документи суд  дійшов
висновку, що договір оренди № НОМЕР_1 від 05.04.2004 є поновленим на той же
строк на тих же умовах з наступних підстав.

Статтею 785 Цивільного кодексу
України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний
негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з
урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до пункту 2.4 Договору
повернення  орендодавцем орендованого
майна здійснюється в тому ж порядку, як при передачі майна орендарю.  Передача майна орендарем та приймання його
орендодавцем  посвідчується актом
приймання - передачи майна, який підписується представниками сторін.

Після закінчення строку дії
Договору № НОМЕР_1 від 05.04.2004 сторони не здійснили жодних заходів щодо
передачи об'єкту оренди орендарем орендодавцю, навпаки орендар продовжує
користуватися майном на теперішній час, а орендодавець продовжує приймати
оплату за оренду.

Правові наслідки продовження
користування майном після закінчення строку договору оренди безпосередньо
передбачені статтями 764, 777 Цивільного кодексу України, статтями 7, 9, 17
Закону України „Про оренду державного та комунального майна” та опосередковано
нормою частини четвертої статті 291 Господарського кодексу України, згідно з
якою правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до
умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 764 Цивільного
кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення
строку договору найму (оренди), то, за відсутності заперечень наймодавця
протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше
встановлений договором.

Аналогійна норма міститься в статті
17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, відповідно до
якої термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

У разі відсутності заяви однієї зі
сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця
після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий
термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Після закінчення
терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки,
має переважне право, за інших рівних умов, на продовження договору оренди на
новий термін (стаття 17 Закону).

Згідно ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть бути підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши наданий позивачем лист №
НОМЕР_2 від 26.05.2006, суд вважає його неналежним доказом повідомлення
відповідача про припинення Договору в зв'язку із закінченням його терміну з тих
підстав, що він надісланий на адресу відповідача лише 31.01.2006 (що
підтверджується списком згрупувань внутрішніх поштових відправлень позивача,
який долучено до матеріалів справи).

Таким чином, відповідач не був у
встановлений чинним законодавством термін повідомлений про припинення дії
Договору, тому Договір № НОМЕР_1 є фактично поновленим сторонами на той же
строк, на тих же умовах.

Крім того, за період з 02.05.2006
по 18.10.2006 відповідачем до Державного бюджету в якості орендної плати
внесено 1077,00 грн. Позивачем грошові кошти прийняті без зауважень та не
повернуті відповідачу.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України
по місту Севастополю такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И
В.

У задоволенні позову відмовити.

Суддя
С.А. Рибіна

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84
Господарського

процесуального кодексу України і підписано
15.01.2007

Розсилка:

РВ Фонду державного майна України
по місту Севастополю:99008, м. Севастополь, пл.. Повсталих

СПД ОСОБА_1: АДРЕСА_1