ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"14" березня 2007 р.
Справа № 05/62/8-10А.

за заявою Відкритого акціонерного товариства "Ковельське РТП", с.Любитів Ковельського району

до відповідача Державної виконавчої служби Волинської області, м.Луцьк

про скасування постанов про відкриття виконавчих проваджень

Суддя              Бондарєв С. В.

при секретарі  Кулай А.В.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від  позивача : Солодун С.О.- дир. правління

від відповідача: Куляша О.О. - дов. №6-8/4177 від 10.07.2006р.

Представникам сторін були роз’яснені права та обов’язки передбачені ст.ст.49,51 КАСУ. Згідно клопотання технічна фіксація судового процесу не з’ясовується, ведеться протокол судового засідання.

Заяв про відвід складу суду не надходило.

Суть спору: Позивач - ВАТ "Ковельське РТП"          звернувся до суду з позовом (з врахуванням уточнень позовних вимог від 08.09.2006р. №56юр) про скасування постанов Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Волинської області від 01.06.2006р. про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ВАТ "Ковельське РТП" виконавчого збору на суму 313,62грн., на суму 183,20грн., на суму 281,66грн., на суму 328,04грн., на суму 5592,57грн., на суму 622,52грн., на суму 410,78грн., на суму 0,59грн., на суму 0,02грн., на суму 56,65грн., на суму 36,83грн. Всього на суму 826,48грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржувані постанови стосуються виконавчих проваджень, відкритих ДВС у м.Ковелі та Ковельському районі по виконавчих документах-вимогах УПФ України у Ковельському районі про стягнення з товариства сум недоїмки; на день відкриття цих виконавчих проваджень згідно ст.ст.3,18-1 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги органів Пенсійного фонду України не належали до рішень чи виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню органами ДВС; оскільки не підлягали виконанню самі вимоги УПФУ, не могли бути винесені і Постанови про стягнення виконавчого збору з товариства за невиконання вимог УПФУ в добровільному порядку; 15.06.2006р. відповідачем закінчено виконавче провадження, відкрите по вимогах УПФУ в 2005р., за зверненням кредитора.          Відповідач в судовому засіданні, в поясненні від 11.07.2006р. позов заперечив, оскільки позовні вимоги є безпідставними; постановами державного виконавця від 31.05.2006р. закінчені виконавчі провадження по виконанню вимог та рішень УПФУ в Ковельському районі про стягнення боргу з ВАТ "Ковельське РТП"; даними постановами виділено  в окреме провадження постанови про стягнення з боржника виконавчого збору; постанова про стягнення з боржника виконавчого збору є виконавчим документом, а тому винесені по них постанови про відкриття виконавчого провадження винесені з дотриманням вимог ЗУ "Про виконавче провадження".

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

При цьому, суд виходив з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст.23 Закону України "Про виконавчу службу" правову основу діяльності державної виконавчої служби становлять Конституція України, цей Закон, інші закони та підзаконні нормативно-правові акти, що прийняті на їх виконання.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають обов’язковому виконанню, передбачено Законом України "Про виконавче провадження" (ст.1).

В абз.1 ч.2 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження лише на підставі виконавчого документа.

Тобто, відповідно до вищезазначених положень Закону єдиною підставою для вчинення державним виконавцем дій передбаченим даним Законом, зокрема порушення виконавчого провадження, є виконавчий документ.

Згідно ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на час відкриття виконавчих проваджень ДВС у місті Ковелі та Ковельському районі за вимогами та рішеннями управління Пенсійного фонду України в Ковельському районі), вимоги органів Пенсійного фонду України про сплату недоїмки та рішення органів Пенсійного фонду не були виконавчими документами, а отже в силу ст.ст.1,3,18,19 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягали примусовому виконанню державною виконавчою службою.

Таким чином, ДВС у місті Ковелі та Ковельському районі безпідставно відкрито провадження по виконанню вимог та рішень управління Пенсійного фонду України в Ковельському районі.

Даний факт також встановлено постановою господарського суду Волинської області від 16.03.2006р. та ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 05.07.2006р. по справі №7/56-10А за позовом ВАТ "Ковельське РТП" до ДВС у м.Ковелі та Ковельському районі про визнання дій неправомірними, визнання нечинними постанови про арешт майна боржника та оголошення його заборони на відчуження та актів опису та арешту майна.

Оскільки, не підлягали виконанню самі вимоги та рішення управління ПФУ, безпідставно відкрито провадження по їх виконанню, то необґрунтованими та безпідставними є оспорювані постанови від 01.06.2006р. про відкриття виконавчого провадження про стягнення з позивача виконавчого збору.

Крім того, згідно ст.46 Закону "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий збір стягується з боржника в разі невиконання останнім рішення в добровільному порядку.

Виконавчий збір в користь органів Державної виконавчої служби стягується за проведені заходи по примусовому виконанню рішення, постанови, ухвали (стягнення коштів, реалізація майна).

Відповідно до ст.46 Закону "Про виконавче провадження", виконавчий збір  стягується за постановою державного виконавця з боржника лише у випадку, якщо останній не виконав рішення добровільно (якою не було) і воно було виконане примусово.

Станом на 15.06.2006р. закінчення виконавчих проваджень відбулося за зверненнями Управління Пенсійного фонду України в м.Ковелі та Ковельському районі (Листом від 24.05.2006р. №1580/07-23 УПФ у Ковельському районі у зв’язку з подачею позову відкликано свої вимоги та рішення).

Постановою господарського суду Волинської області від 24.07.2006р. у справі №02126-59.1А за позовом УПФУ у Ковельському районі до ВАТ "Ковельське РТП" про стягнення 79858,93грн. позов задоволено і стягнуто 69172,72грн. заборгованості по страхових внесках, яка утворилась, станом на 11.05.2006р. та 10686,24грн. штрафу та пені на підставі рішень за несвоєчасну сплату страхових внесків до фонду.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.12.2006р. постанову господарського суду Волинської області від 24.07.2006р. у справі №02126-59.1А скасовано і прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково - стягнуто з ВАТ "Ковельське РТП" на користь УПФУ в Ковельському районі 64000,15грн. заборгованості зі сплати внесків на обов’язкове державне пенсійне страхування.

В решті позову відмовити.

Державною виконавчою службою у м.Ковелі та Ковельському районі відкрито виконавче провадження по даній справі, що передбачає знову стягнення виконавчого збору в разі непогашення боргу.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст.ст.70,77,86,87,89,94,159,160-169 КАСУ, господарський суд,-

п о с т а н о в и в :

1. Скасувати постанови Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Волинської області від 01.06.2006р. про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ВАТ "Ковельське РТП" виконавчого збору на суму 313,62грн., на суму 183,20грн., на суму 281,66грн., на суму 328,04грн., на суму 5592,57грн., на суму 622,52грн., на суму 410,78грн., на суму 0,59грн., на суму 0,02грн., на суму 56,65грн., на суму 36,83грн. Всього на суму 826,48грн.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Львівського апеляційного господарського суду України.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Дата виготовлення

повного тексту постанови

19.03.2007р.

Суддя                                                             Бондарєв. С.В.