ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

11.10.07р.

Справа № А27/318-07

За позовом Відкритого акціонерного товариства інституту «ДніпроВНІПІенергопром», м. Дніпропетровськ

до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська

про скасування податкових повідомлень-рішень

Суддя  В.О.Татарчук

Секретар А.І.Дякун

Представники сторін:

від позивача – Латиш О.П. дов. від 11.01.07 №456-АП, Стасюк Є.О. дов. від 07.08.06

від відповідача –Волошина В.В. дов. від 30.05.07 №22124/10/10-048, Глазиріна О.П. дов. від 26.07.07 №31574/10/10-048, Тубольцева О.В. дов. від 15.01.07 №7531/10/10-039

Суть спору:

Відкрите акціонерне товариство інститут «ДніпроВНІПІенергопром» (ВАТ «ДніпроВНІПІенергопром») звернулося з позовом до державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська про скасування податкових повідомлень-рішень №/0 від 16.11.2006р. в частині в якій воно залишено в силі за результатами розгляду первинної скарги, №/1 від 19.01.2007р., №/2 від 04.04.2007р. і №/3 від 11.06.2007р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:

-          товариством надавалися послуги з розроблення та передання проектної продукції за межами митної території України, а тому згідно з п.3.1 ст.3 Закону України «Про податок на додану вартість»такі операції не є об’єктом оподаткування ПДВ;

-          правомірність дій позивача підтверджується роз’ясненнями ДПА України;

-          рівень цін за договорами оренди нерухомого майна, укладеними з ПП Мікуліною Н.А., відповідав звичайним цінам у разі передачі платником податків в оренду майна, яке перебуває в незадовільному стані.

Відповідач заперечує проти позову з посиланням на те, що:

-          ВАТ «ДніпроВНІПІенергопром»в порушення пп.3.1.1 п.3.1 ст.3, пп.6.1.1 п.6.1 ст.6 і п.7.1 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»протягом квітня 2005р. –травня 2006р. здійснювало поставку інжинірингових послуг за договірними цінами нерезидентам без нарахування ПДВ у зв’язку з чим, сума заниження податку склала 1017215,39грн.;

-          в порушення п.4.2 ст.4 вказаного Закону позивач протягом липня 2004р.- червня 2006р. надавав в оренду приміщення пов’язаній особі –ПП Мікуліній Н.А., за ціною нижчою за звичайні ціни, що призвело до заниження ПДВ на 82495,11грн.

В судовому засіданні 11.10.2007р. були оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

встановив:

16.11.2006р. ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська було прийняте податкове повідомлення-рішення №/0 з визначенням податкового зобов’язання позивача з ПДВ у розмірі 1649565,75грн. в тому числі: 1099710,5грн. - основний платіж і 549855,25грн. –штрафні санкції.

Підставою для прийняття вказаного рішення був акт №1743/23-3/04840748 від 02.11.2006р. «Про результати планової виїзної документальної перевірки ВАТ «ДніпроВНІПІенергопром»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2003р. по 30.06.2006р.».

Перевіркою встановлено, що позивачем в порушення:

-          пп.3.1.1 п.3.1 ст.3, пп.6.1.1 п.6.1 ст.6 і п.7.1 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»протягом квітня 2005р. – травня 2006р. здійснювалась поставка інжинірингових послуг нерезидентам за договірними цінами без нарахування ПДВ у зв’язку з чим, сума заниження податку склала 1017215,39грн.;

-          п.4.2 ст.4 вказаного Закону протягом липня 2004р. - червня 2006р. надавалися в оренду приміщення пов’язаній особі –ПП Мікуліній Н.А., за ціною нижчою за звичайні ціни, що призвело до заниження ПДВ на 82495,11грн.

Рішенням ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 19.01.2007р. №1659/10/25-015 про результати розгляду первинної скарги податкове повідомлення-рішення №/0 від 16.11.2006р. скасоване в частині 38895,54грн. нарахованого податкового зобов’язання з ПДВ та 19447,77грн. застосованої штрафної санкції.

За результатами вказаного рішення, а також у зв’язку з подальшим розглядом скарг позивача, відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення №/1 від 19.01.2007р., №/2 від 04.04.2007р. і №/3 від 11.06.2007р., якими визначено суму податкового зобов’язання товариства з ПДВ в розмірі 1591222,44грн. в тому числі: 1060814,96грн. –основний платіж і 530407,48грн. –штрафні санкції.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з таких підстав.

Як встановлено при перевірці та в ході вирішення спору ВАТ «ДніпроВНІПІенергопром»за період з 01.04.2005р. по 30.06.2006р. здійснювало експортні операції з надання послуг щодо створення і передачі проектної продукції, авторського нагляду за будівництвом об’єктів. В акті перевірки №1743/23-3/04840748 від 02.11.2006р. вказано на те, що в результаті надання вказаних послуг без нарахування ПДВ сума заниження податку склала 1017215,39грн.

Аналіз чинного законодавства свідчить про помилковість висновку податкового органу стосовно того, що операції позивача по наданню послуг нерезидентам зі створення та передачі проектної продукції є об’єктом оподаткування ПДВ.

Відповідно до пп.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України «Про податок на додану вартість»об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України, в тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору) для погашення заборгованості заставодавця, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу у користування лізингоотримувачу (орендарю).

Таким чином, однією з обов’язкових умов оподаткування операцій з надання послуг є надання таких послуг на митній території України.

Фактично укладені позивачем договори є угодами на створення за замовленням та передання у користування об’єктів інтелектуальної власності.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1107 ЦК України розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності здійснюється на підставі договору про створення за замовленням і використання об'єкта права інтелектуальної власності.

За вказаними договорами ВАТ «ДніпроВНІПІенергопром»розроблялась проектна документація, передавалось право на її використання і здійснювався авторський нагляд за порядком такого використання.

Наведені договори передбачали і надання позивачем інженерних послуг.

Відповідно до пп. «в», «д»п. 6.5 ст.6 Закону України «Про податок на додану вартість»місцем поставки послуг вважається:

в) при наданні послуг агентами, посередниками чи іншими учасниками ринку нерухомого майна (нерухомості) (далі - ріелтерами), іншими особами, відповідальними за підготовку, координацію, нагляд та здійснення робіт із будівництва та оздоблення (оснащення) нерухомості (включаючи послуги архітекторів та дизайнерів), інших подібних послуг, пов'язаних з продажем або будівництвом нерухомості, - місце, де така нерухомість розташована або буде розташована;

д) місце реєстрації покупця або його постійного представництва, а за відсутності такого місця реєстрації - місце постійної адреси або постійного проживання, в разі якщо покупці, яким надаються нижченаведені послуги, проживають за межами митної території України, надають послуги з:

- передання чи надання авторських прав, патентів, ліцензій, а також суміжних прав, у тому числі торгових марок;

- надання послуг консультантами, інженерами, адвокатами, бухгалтерами, аудиторами, актуаріями та інших аналогічних послуг, а також з обробки даних та надання інформації, у тому числі з використанням комп'ютерних систем.

Товариством виконувались роботи з розроблення проектної документації на нове будівництво та на реконструкцію і технічне переоснащення нерухомого майна, здійснювався авторський нагляд за реалізацією проектів.

Підпунктом «г»пункту 2.6 Положення про механізм справляння непрямих податків і контролю за фактичним переміщенням товарів (робіт, послуг) під час переходу на їх справляння за принципом країни призначення (Додаток до Угоди про принципи справляння непрямих податків під час експорту та імпорту товарів (робіт, послуг) між державами - учасницями Співдружності Незалежних Держав від 25 листопада 1998 року) встановлено, що місцем поставки (реалізації) робіт (послуг) визнається місце економічної діяльності покупця послуг, якщо місцезнаходження покупця цих послуг в одній державі, а продавця - в іншій.

Положення підпункту «г»застосовуються щодо робіт і послуг:

консультаційних, юридичних, інжинірингових, рекламних, а також послуг з обробки інформації про інші аналогічні послуги (для цілей застосування цієї Інструкції до інжинірингових послуг належать: інженерно-консультаційні послуги з підготовки процесу виробництва і реалізації продукції промислових, сільськогосподарських та інших об'єктів, передпроектні та проектні послуги, підготовка техніко-економічних обґрунтувань, бізнес-планів, проектно-конструкторські розробки та інші подібні послуги).

З урахуванням викладеного є правомірним твердження позивача про те, що місцем надання товариством послуг є місце реєстрації замовників, місце знаходження об’єктів нерухомості, що проектуються. ВАТ «ДніпроВНІПІенергопром»надавалися послуги на території Російської Федерації, що виключає можливість застосування пп.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України «Про податок на додану вартість».

Суд враховує також наявні в матеріалах справи докази (платіжні доручення, акти приймання-передачі виконаних робіт) щодо сплати ПДВ з відповідних операцій до бюджету Російської Федерації або бєлгородським представництвом ВАТ «ДніпроВНІПІенергопром», або безпосередньо контрагентами позивача.

Наведені обставини свідчать про безпідставність твердження податкової інспекції щодо заниження позивачем ПДВ в сумі 1017215,39грн.

Правомірність дій позивача підтверджується роз’ясненнями ДПА України від 19.04.2006р. №4440/6/16-1515, від 15.05.2006р. №9105/7/16-1517-23, від 02.12.2006р. №13626/6/16-1515-04.

Є безпідставним і нарахування відповідачем товариству податкового зобов’язання з ПДВ в сумі 43599,57грн. –основний платіж і 21799,78грн. –штраф з огляду на наступне.

В акті перевірки №1743/23-3/04840748 від 02.11.2006р. податкова інспекція посилається на порушення товариством п.4.2 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість»у зв’язку з наданням протягом липня 2004р. - червня 2006р. в оренду приміщення пов’язаній особі –ПП Мікуліній Н.А. за ціною нижчою за звичайні ціни, що призвело до заниження ПДВ на 82495,11грн.

Відповідно до п.4.2 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість»у разі поставки товарів (робіт, послуг) без оплати або з частковою оплатою їх вартості коштами у  межах бартерних (товарообмінних) операцій, здійснення операцій з безоплатної передачі товарів (робіт, послуг), натуральних виплат у рахунок оплати праці фізичним особам, що   перебувають у трудових відносинах з платником податку, передачі товарів (робіт, послуг) у межах балансу платника податку для невиробничого використання, витрати на яке не  відносяться до валових витрат виробництва (обігу) і не підлягають амортизації, а також  пов'язаній з продавцем особі чи суб'єкту підприємницької діяльності, який не зареєстрований   як платник податку, база оподаткування визначається виходячи з фактичної ціни операції, але не нижчої за звичайні ціни.

01.11.2003р. між ВАТ «ДніпроВНІПІенергопром»(Орендодавець) і ПП Мікуліною Н.А. (Орендар) був укладений договір №32 оренди нежилого приміщення за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Барнаульська, 2а, корпус Г3 38-41 площею 68,98кв.м. Вартість оренди визначена сторонами в розмірі 267грн. в тому числі ПДВ –44,50грн. за місяць (п.1.1 договору).

Також, 01.04.2004р. між вказаними сторонами укладений договір №8 оренди нежилого приміщення за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Барнаульська, 2а, корпус В-2 площею 1132кв.м. Вартість оренди сторони встановили в розмірі 3300грн. в тому числі ПДВ –550грн.

Додатком до договору №8 від 01.04.2004р. сторони визначили, що ПП Мікуліна Н.А. орендує приміщення площею 1104,3кв.м. з розміром орендної плати 3220,08грн. з ПДВ в місяць.

В пункті 1.3 договору №8 від 01.04.2004р. сторони встановили, що оскільки будівля перебуває в незадовільному стані і потребує великих ремонтних робіт та капіталовкладень, вартість орендної плати не буде переглядатись.

Крім того, 04.05.2004р. ВАТ «ДніпроВНІПІенергопром»(Орендодавець) і ПП Мікуліною Н.А. (Орендар) уклали договір №8/2 за яким орендар на виконання наведеного п.1.3 договору №8 від 01.04.2004р. зобов’язався виконати за свій рахунок ремонтно-будівельні роботи корпусу В-2 по вул. Барнаульській, 2а.

На думку суду податковою інспекцією безпідставно не враховано при проведенні перевірки те, що за вказаними договорами приміщення надавалися в оренду за умови проведення орендарем ремонтно-будівельних робіт об’єктів оренди. Саме вказана обставина і вплинула на розмір орендної плати.

Згідно з пп.1.20.1 п.1.20 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»якщо цим пунктом не встановлено інше, звичайною вважається ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору. Якщо не доведене зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню справедливих ринкових цін.

Справедлива ринкова ціна - це ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати за відсутності будь-якого примусу, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг).

Ринок товарів (робіт, послуг) - сфера обігу товарів (робіт, послуг), яка визначається виходячи з можливості покупця (продавця) реально і без значних додаткових витрат придбати (продати) товар (роботу, послугу) на найближчій стосовно будь-якої із сторін договору території.

Ідентичні товари (роботи, послуги) - товари (роботи, послуги), що мають однакові характерні для них основні ознаки. Під час визначення ідентичності товарів беруться до уваги, зокрема, їх фізичні характеристики, які не впливають на їх якісні характеристики і не мають суттєвого значення для визначення ознак товару, якість і репутація на ринку, країна походження та виробник. Незначні відмінності в їх зовнішньому вигляді можуть не враховуватися.

Однорідні товари (роботи, послуги) - товари (роботи, послуги), які не є ідентичними, мають подібні характеристики і складаються зі схожих компонентів, що дозволяє їм виконувати однакові функції та (або) бути взаємозамінними. Під час визначення однорідності товарів (робіт, послуг) беруться до уваги, зокрема, їх якість, наявність товарного знака, репутація на ринку, країна походження та виробник.

Підпунктом 1.20.2 пункту 1.20 ст.1 вказаного Закону встановлено, що для визначення звичайної ціни товару (робіт, послуг) використовується інформація про укладені на момент продажу такого товару (роботи, послуги) договори з ідентичними (однорідними) товарами (роботами, послугами) у співставних умовах. Зокрема, враховуються такі умови договорів, як кількість (обсяг) товарів (наприклад, обсяг товарної партії), строки виконання зобов'язань, умови платежів, звичайних для такої операції, а також інші об'єктивні умови, що можуть вплинути на ціну. При цьому умови договорів на ринку ідентичних (у разі їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) визнаються співставними, якщо відмінність між такими умовами суттєво не впливає на ціну, або може бути економічно обґрунтована. При цьому враховуються звичайні при укладанні угод між непов'язаними особами надбавки чи знижки до ціни. Зокрема, але не виключно, враховуються знижки, пов'язані з сезонними та іншими коливаннями споживчого попиту на товари (роботи, послуги), втратою товарами якості або інших властивостей; закінченням (наближенням дати закінчення) строку зберігання (придатності, реалізації); збутом неліквідних або низьколіквідних товарів; маркетинговою політикою, у тому числі при просуванні товарів (робіт, послуг) на ринки; наданням дослідних моделей і зразків товарів з метою ознайомлення з ними споживачів.

Матеріали справи свідчать про те, що податковою інспекцією при розрахунку рівня звичайних цін не були виконані вимоги наведених норм щодо врахування інших договорів позивача з надання приміщень в оренду саме у співставних умовах.

Фактично податковою інспекцією здійснений розрахунок рівня звичайних цін за договорами оренди, укладеними між позивачем і:

-          ТОВ «Гведа»від 01.01.2001р. №22;

-          ВАТ «Промік»від 20.06.2001р., 01.04.2004р. №4/04, від 01.04.2006р.;

-          ВАТ «Оптіма телеком»від 15.03.1998р., від 01.03.2004р., №4 А/2004 від 01.03.2004р.;

-          ТОВ «Монопак»№6/1 від 01.02.2005р.;

-          ТОВ «Техноторгсервіс» №25 від 25.10.1999р.

Предметом оренди за наведеними договорами були приміщення як в задовільному, так і в незадовільному стані. З вказаних угод орендарям були передані в оренду приміщення в незадовільному стані за договорами з ВАТ «Оптіма телеком»№4 А/2004 від 01.03.2004р. і ТОВ «Монопак»№6/1 від 01.02.2005р.

Викладені обставини дозволяють погодитись з твердженням позивача про те, що податковою інспекцією безпідставно не були враховані при визначенні рівня звичайних цін саме договори оренди нерухомого майна, яке перебувало у незадовільному стані. Наведене було підставою для невірного визначення рівня звичайних цін.

Відповідність рівня цін за договорами оренди приміщень, укладеними між ВАТ «ДніпроВНІПІенергопром»і ПП Мікуліною Н.А. підтверджується висновком спеціаліста-економіста Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №277 від 26.02.2007р.

Наведені обставини свідчать про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 94, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська №/0 від 16.11.2006р. в частині визначення податкового зобов’язання відкритого акціонерного товариства інститут «ДніпроВНІПІенергопром»з ПДВ в розмірі 1591222,44грн. в тому числі: 1060814,96грн. - основний платіж і 530407,48грн. –штрафні санкції, а також №/1 від 19.01.2007р., №/2 від 04.04.2007р. і №/3 від 11.06.2007р. в повному обсязі.

Стягнути з державного бюджету на користь відкритого акціонерного товариства інститут «ДніпроВНІПІенергопром»(м. Дніпропетровськ, вул. Барнаульська, 2а, ) 3грн.40коп. витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили згідно ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 186 КАС України.

Суддя                                                                                          В.О.Татарчук

Дата підписання постанови, оформленої у відповідності до ст.163 КАС України –19.10.2007р.