ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"05" лютого 2007 р.
Справа  № 22/461-06-12902А

о 11 год. 15 хв.

господарський суд Одеської області у складі судді Торчинської Л.О.

при секретарі судового засідання Келіній М.Ю.,

за участю представників від прокурора: Лянна О.А. - помічник прокурора, за  посвідченням

від позивача: Соловійчук Г.Р. - за довіреністю № 02/29/96 від 25.01.2007р.;

від відповідачів: не з’явились;

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 господарського суду Одеської області в м. Одесі адміністративну справу № 22/461-06-12902А за позовом Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі, якою є Одеське територіальне управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку (ДКЦПРФ) до відповідача Закритого акціонерного товариства "Об'єднання курортних закладів" про стягнення заборгованості на суму 3400грн.

ВСТАНОВИВ

Заступник прокурора Одеської області в інтересах держави в особі, якою є Одеське територіальне управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку (ДКЦПРФ) звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача Закритого акціонерного товариства "Об'єднання курортних закладів" про стягнення заборгованості на суму 3400грн.

Прокурор в судове засідання з’явився позов підтримав, та просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач не надав пояснення на позов, в судове засідання не з’явився, тому справа розглядається у порядку п. 6 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи та

надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, при цьому суд виходив з наступного:

відповідно до ст. 1 Закону України “Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні” від 30.10.1996 р. № 448/96 –ВР, державне регулювання ринку цінних паперів –здійснення державою комплексних заходів щодо упорядкування, контролю, нагляду за ринком цінних паперів та їх похідних та запобігання зловживанням і порушенням у цій сфері.

Згідно п. 1 Положення про Державну комісію з цінних паперів та фондового ринку, затвердженого Указом Президента України за № 861/2002 від 25.09.2002 р., Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, підпорядкованим Президентові України і підзвітним Верховній Раді України.

Таким чином, органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у даних спірних відносинах є Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку, в особі Одеського територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Відповідно до вимог статті 8 Закону України “Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні” Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право:

- у разі порушення законодавства про цінні папери, нормативних актів Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку виносити попередження, зупиняти на термін до одного року розміщення (продаж) та обіг цінних паперів того чи іншого емітента, дію спеціальних дозволів (ліцензій), виданих Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку, анулювати дію таких дозволів (ліцензій);

- здійснювати контроль за достовірністю інформації, що надається емітентами та особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, та її відповідністю встановленим стандартам;

- надсилати емітентам, особам, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, фондовим біржам та саморегулівним організаціям обов’язкові для виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери;

- накладати адміністративні стягнення, штрафні та інші санкції за порушення чинного законодавства на юридичних осіб та їх співробітників, аж до анулювання дозволів на здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів.

Статтею 11 Закону України “Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні” та п. 18.4 “Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій”, затверджених наказом ДКЦПФР від 09.01.1997 р. № 2 у редакції рішення ДКЦПФР від 13.02.2001 р. № 27 передбачено накладення на юридичних осіб штрафу за ухилення юридичних осіб від виконання або несвоєчасне виконання розпоряджень, рішень про усунення порушень чинного законодавства щодо цінних паперів у розмірі до 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Штрафи, накладені Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку, стягуються у судовому порядку.

Розпорядженням про усунення порушення про цінні папери № 20 –ОД від 02.03.2006р. Закрите акціонерне товариство “Об’єднання курортних зкладів” було зобов’язано надати до Одеського територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку регулярну інформацію у формі річного звіту про фінансово –господарську діяльність товариства за 2004 рік в термін до 20 квітня 2006 року у відповідності до вимог статті 24 Закону України “Про цінні папери і фондову біржу” та Положення “Про подання річного звіту закритими акціонерними товариствами до Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку”, затвердженого Рішенням ДКЦПФР № 227 від 03.06.2003 р. Але товариство ухилилось від виконання розпорядження, що передбачає відповідальність юридичної особи згідно статті 11 Закону України “Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні”.

На підставі викритого правопорушення у відношенні ЗАТ “Об’єднання курортних закладів” був складений акт про правопорушення на ринку цінних паперів № 251 –ОД від 30.05.2006р., відповідно до якого винесена постанова про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів № 246 –ОД від 08.06.2006 р. Цією постановою відповідач підлягає фінансової санкції у вигляді накладення штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Статтею 11 Закону України “Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні” та п. 18.4 “Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій”, затверджених Наказом ДКЦПФР № 2 від 09.01.1997 р. (у редакції Рішення ДКЦПФР № 27 від 13.02.2001 р.), передбачено накладення на юридичних осіб штрафу за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання розпоряджень, рішень про усунення порушень чинного законодавства щодо цінних паперів у розмірі до 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обставини, що обтяжують відповідальність:

1) правопорушення негативно впливає на існуючий порядок державного регулювання ринку цінних паперів;

2) не усвідомлення факту правопорушення;

3) на момент розгляду справи про правопорушення не усунено;

4) ухилення від виконання вимог чинного законодавства на ринку цінних паперів.

Обставини, що пом’якшують відповідальність: не викрито.

Закрите акціонерне товариство “Об’єднання курортних закладів’” штрафну санкцію не сплатило, до теперішнього часу рішення Одеського територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку не оскаржило.

Порушення інтересів держави виражається в тому, що недодержання вимог чинного законодавства з цінних паперів та фондового ринку, підривають авторитет та доцільність місцевої виконавчої влади, посягають на дотримання державного порядку в області обігу цінних паперів, послаблюють політику України як правової держави, а також несплата штрафних санкцій тягне за собою неотримання коштів державним бюджетом України.

Грошові кошти, які повинні бути отриманні від сплати штрафної санкції, застосованої до вищевказаного товариства, зараховуються до державного бюджету України. Несвоєчасне отримання державою коштів від сплати штрафної санкції значно впливає на економічний розвиток держави та є підставою для звернення прокуратури Одеської області з позовною заявою до суду.

Відповідно до п. 2 статті 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 60 КАС України прокурор здійснює в суді представництво інтересів громадянина або держави і може здійснювати представництво на будь-який стадії адміністративного процесу.

Таким органом, відповідно зі ст.ст. 6, 7, 13, 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надані повноваження органа виконавчої влади. Орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних стосунках, фактично є позивачем у справах, порушених по позовній заяві прокурора.

Оцінюючи вищевикладене у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги доведені повністю, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158 –163 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Об'єднання курортних закладів" (67780, Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт. Сергіївка, вул. Набережна, 3, р/р 0015 філія „ПІБ” у м. Білгород-Дністровський, МФВ 328458, ) на користь державного бюджету України штрафну санкцію у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень на р/р 0083, МФВ: 828011, в Управлінні Державного Казначейства в Одеській області.

Виконавчій лист видати в порядку ст. 258 КАС України.

Сторонам надано право ст.185 КАС України подати апеляційну заяву на постанову господарського суду Одеської області протягом 10 днів з дня її складання в повному обсязі.

Згідно п.1 ст.254 КАС України постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого п. 3 ст. 186 КАС України.

Постанову складено в повному обсязі та підписано 10.02.07р.

Суддя                                                                                                 Торчинська Л.О.