ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
УХВАЛА

"28" серпня 2007 р.
Справа №  8/2/07

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської
області, у складі судді Гриньової Т.В.,

при секретарі Хімороді В.Г.,

за участю представника скаржника
-ОСОБА_1 по дов. від 06.06.2006р.,

представники ППІ “Емія” та органу
ДВС у судове засідання не з'явились,

розглянувши скаргу фізичної особи
-підприємця ОСОБА_2,

АДРЕСА_1,

на дії Державної виконавчої служби
у Ленінському районі м. Миколаєва,

54031, м. Миколаїв, вул. Кірова,
238,

щодо виконання ухвали
господарського суду від 20.01.2007р. у справі № 8/2/07

за позовом приватного підприємства
фірма “Емія”,

54034, м. Миколаїв, пр. Миру, 1б,

до фізичної особи -підприємця
ОСОБА_2,

про стягнення коштів, -

Встановив:

Фізична особа -підприємець ОСОБА_2
(далі ФОП ОСОБА_2) звернувся до господарського суду зі скаргою на дії Державної
виконавчої служби у Ленінському районі міста Миколаєва (далі - орган ДВС) під
час виконання ухвали господарського суду від 20.01.2007р. у справі № 8/2/07 за
позовом приватного підприємства фірма “Емія” (далі - ППФ “Емія”) до ФОП ОСОБА_2
про стягнення коштів.

У судовому засідання 28.08.2007р.
заявник подав суду уточнення до скарги.

Обґрунтовуючи свою скаргу ФОП ОСОБА_2
посилається на порушення органом ДВС ст. ст. 11-1, 25, 27, 55 Закону України
“Про виконавче провадження”.

Про час і місце судового засідання з
розгляду скарги сторони  виконавчого
провадження і орган ДВС були повідомлені належним чином. Проте ППФ “Емія”
правом участі у судовому засіданні не скористалася.

Орган ДВС скаргу також не заперечив,
пояснень з приводу скарги та матеріали виконавчого провадження суду не надав;
викладені у скарзі факти не спростував.

За таких обставин скарга
розглядається за наявними у справі матеріалами, вивчивши які, господарський суд
дійшов висновку про задоволення скарги у повному обсязі. Висновок суду
ґрунтується на такому:

Ухвалою суду від 20.01.2007р.
господарський суд задовольнив клопотання
ППФ “Емія” та вжив заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту
на майно  ФОП ОСОБА_2 вартістю 15890 грн.
44 коп., в межах ціни позову та судових витрат. ФОП ОСОБА_2 оскаржив ухвалу у
встановленому порядку; постановою від 27.02.2007р. Одеський апеляційний
господарський суд скасував ухвалу господарського суду Миколаївської області про
забезпечення позову від 20.01.2007р. по справі № 8/2/07. 17.05.2007р. Вищий
господарський суд України переглянув вказану постанову і залишив її без змін.

Виконуючи припис ст. 25 Закону
України “Про виконавче провадження” щодо виконавчих документів про забезпечення
позовних вимог, орган ДВС арештував усе майно відповідача, що знаходилося у
торговельних павільйонах №№ 24, 37, 47, 58, при цьому зі скарги вбачається, що
вартість арештованого майна набагато перевищує суму, визначену судом в ухвалі
від 20.01.2007р. про накладення арешту.

В порушення вимог ст. 27 Закону
України “Про виконавче провадження” орган ДВС не направив ФОП ОСОБА_2 копію
постанови або акти опису та арешту майна і таким чином позбавив його можливості
реалізувати свої права як сторони виконавчого провадження.

Про вчинені органом ДВС дії ФОП
ОСОБА_2 дізнався 24.01.2007р., коли не знайшов належного йому товару у
торговельному павільйоні № 58. Ознайомившись з матеріалами виконавчого
провадження, 25.01.2007р. ФОП ОСОБА_2 з'ясував, що 23.01.2007р., на підставі
актів опису й арешту майна від 22.01.2007р. серії АА № 607650, серії АА 607638
з додатком серії АА № 470159 товар на суму 310040 грн. було вивезено в
невідомому напрямку.

Твердження ФОП ОСОБА_2, викладені у
скарзі, органом ДВС не заперечені і не спростовані; матеріали виконавчого
провадження на вимогу суду орган ДВС не надав, тому, відповідно до ст. 75 ГПК
України суд розглянув скаргу на підставі наявних у справі документів.

Своїми діями орган ДВС порушив вимоги
ст. 27 Закону України “Про виконавче провадження”, п. 5.6.6 Інструкції про
проведення виконавчих дій.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 5 Закону України “Про
виконавче провадження” державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо
своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на його
примусове виконання у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Вищенаведене свідчить про те, що під
час виконання ухвали господарського суду від 20.01.2007р. про забезпечення
позову по справі № 8?2?07 органом ДВС грубо порушені вимоги Закону України “Про
виконавче провадження” і права ФОП ОСОБА_2

За таких обставин скарга підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК
України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити повністю.

Дії Державної виконавчої служби у
Ленінському районі міста Миколаєва по накладенню арешту на все майно ФОП
ОСОБА_2, що знаходилося в павільйоні № 58, - визнати незаконними.

Скасувати акти опису й арешту майна:
серії АА № 607650 від  22.01.2007р. (з
посиланням на копії серії АВ № 004610, АВ № 004610); серії АА № 607638 від
22.01.2007р. з додатком серії АА № 470159 (без посилання на наявність будь-яких
копій).

Суддя
Т.В.Гриньова