СУД
УХВАЛА

21 березня 2007 р.

Суддя      Неверовська Л.М.,  розглянувши матеріали

за позовом

Державної податкової інспекції в
Косівському районі, м.Косів, вул.Незалежності, 102

до

Фізичної особи, яка займається
незалежною професійною діяльністю - нотаріуса ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про:                  стягнення  податкового боргу в сумі 1056  грн. 28 коп.

в с т а н о в
и в :

справа не підсудна цьому
адміністративному суду.

Відповідно до ст. 42 Господарського
кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на
власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних i соціальних
результатів та одержання прибутку.

Фізична особа здійснює своє право на
підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку,
встановленому законом. З 1 липня 2004 р. державна реєстрація суб'єктів
підприємництва здійснюється в порядку, встановленому Законом України № 755-IV
"Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців".

Діяльність нотаріусів
регулюється Закону України "Про нотаріат" № 3425-ХІІ від 02.09.1993
р. Відповідно до положень ст. 3 Закону України "Про нотаріат"
нотаріус не може перебувати в штаті інших державних, приватних та громадських
підприємств i організацій, займатися підприємницькою i посередницькою
діяльністю, а також виконувати іншу оплачувану роботу, крім тієї, яка
передбачена абзацом другим ст. 4 цього Закону, а також викладацької та наукової
у вільний від роботи час.

Згідно з положеннями Закону України
"Про нотаріат"  діяльність
приватних нотаріусів не є підприємницькою діяльністю, тому вони не можуть бути
зареєстровані як суб'єкти підприємницької діяльності.

Відповідно до пункту 6 Прикінцевих та
перехідних положень  Кодексу
адміністративного судочинства України  до    початку
діяльності    окружних   та
апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі
господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України
1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та
апеляційні господарські суди.

Відповідно до ст.21 ГПК України
сторонами  в  судовому процесі - позивачами і відповідачами
- можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 Кодексу.
Статтями 1, 2, 12 ГПК України визначено, що у
випадках передбачених законодавчими актами громадяни, що не є
суб"єктами підприємницької діяльності можуть бути стороною у справі

Зокрема, відповідно до пункту 4 ч.1
ст.12 ГПК  господарському суду підвідомчі
справи,  що  виникають
з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його
учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а
також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що
пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності
цього товариства, крім трудових спорів. Тобто, у справах даної категорії,
громадяни, що не є суб"єктами підприємницької діяльності можуть бути
стороною у справі.

Як вбачається з позовної заяви, ДПІ в
Косівському районі звернулася з позовом до нотаріуса ОСОБА_1про стягнення
податкового боргу, даний спір не є спором
визначеним  пунктом 4 ч.1 ст.12
ГПК, а отже з урахуваннм того, що
відповідач є фізичною особою даний спір не підвідомчий господарському
суду і підлягає розгляду у місцевому загальному суді відповідно до п.5
Прикінцевих та перехідних положень
Кодексу адміністративного судочинства України.

За наведених обставин  слід повернути позовну заяву та додані до неї
документи позивачу.

Керуючись п.6 ч.3 ст.108  Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

у х в а л и в
:

повернути
позовну заяву та додані до неї документи позивачу.

Додаток: позовна заява та
додані до неї матеріали (на 20 арк.)

Суддя                                                                     Неверовська Л.М.

Виготовлено
в АС Діловодство

21.03.07