ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.07 р.                                                                             Справа № 34/346а

14 год. 45 хв. Зала судових засідань - кабінет № 212

місто Донецьк, вулиця Артема 157

Господарський суд Донецької області  у складі судді Кододовій О.В. при  секретарі судового засідання Тараненко Т.О.   розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за адміністративним позовом

Відкритого акціонерного товариства “Вугільна компанія “Шахта “Красноармійська-Західна № 1”  м. Красноармійськ

до Красноармійської об’єднаної державної податкової інспекції м. Красноармійськ

про скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 04.05.2006року, рішення  про результат розгляду скарги №7293/3-25-007-2 від 26.05.2006року, податкове повідомлення-рішення №/1 від 29.05.2006року, рішення про результат розгляду повторної скарги №10330/10/250135 від 26.07.2006року, податкове повідомлення-рішення №/2 від 11.08.2006року та рішення про результат розгляду повторної скарги №11200/6/25-0215 від 04.10.2006року у сумі 526178грн., з неї основний платіж 391742грн., фінансова санкція 134436грн.

За участю представників :

від позивача            Гуреєв М.К., Леонова Н.І. (за дорученнями)

від  відповідача  Луценко С.А. (за дорученнями)

Заявлено позов Відкритим акціонерним товариством “Вугільна компанія “Шахта “Красноармійськ - Західна № 1” м. Красноармійськ до Красноармійської об’єднаної державної податкової інспекції м. Красноармійськ про скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 04.05.2006року, рішення  про результат розгляду скарги №7293/3-25-007-2 від 26.05.2006року, податкового повідомлення-рішення №/1 від 29.05.2006року, рішення про результат розгляду повторної скарги №10330/10/250135 від 26.07.2006року, податкового повідомлення-рішення №/2 від 11.08.2006року та рішення про результат розгляду повторної скарги №11200/6/25-0215 від 04.10.2006року у сумі 526178грн., з неї основний платіж 391742грн., фінансова санкція 134436грн.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що він видобуває одну корисну копалину, а саме кам’яне вугілля. Видобуток германію та метану не здійснюється. Вилучення газу метану із вуглепородного масиву не є видобутком корисної копалини, що залягає супутнє з кам’яним  вугіллям, а є від’ємною  частиною технологічного процесу видобутку вугілля. Таке вилучення метану здійснюється з метою забезпечення  безпеки ведення гірничих робіт без кінцевої мети отримання метану як газового палива.

Позивач зазначає, що  технології вилучення германію при збагаченні вугілля в Україні на даний час не існує, оскільки  цей елемент входить до складу не мінеральної, а органічної складової  частини вугілля, в якій утримується міцними хімічними зв’язками, котрі не руйнуються  під час збагачення  вугілля. Тому видобуток германію як товарної продукції є технологічно неможливим. Згідно експертного висновку Державного Макіївського  науково-дослідного інституту з безпеки робіт в гірничій промисловості вилучення газу метану на шахті “Красноармійська - Західна №1”  не є видобутком корисної копалини, що залягає сукупно з вугіллям.

Позивач доповненням до адміністративного позову (вхід.№02-41/48120 від 07.12.2006року ) змінив позовні вимоги і просить визнати недійсними податкові повідомлення – рішення №/0 від 04.05.2006року, №/1 від 29.05.2006року , №/2 від 11.08.2006року, та додав до адміністративного позову вимогу про визнання недійсним податкового повідомлення – рішення №/3 від 12.10.2006року.

Відповідач у письмових запереченнях (вхід. №02-41/45074 від 21 листопада 2006 року) проти позовних вимог заперечує за тих підстав, що позивач у порушення  п.6 Порядку встановлення нормативів збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету, та його справляння, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.1999р. №115 зі змінами і доповненнями та п.5.5 ст.5  Інструкції про порядок стягнення збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету,  затвердженої  спільним наказом Комітету України з питань геології та використання надр і ДПА України від 23.06.1999р. №105/309, зареєстрованої Мін’юстом України 16.07.1999р. №474/3767 із  змінами і доповненнями не обчислював та не сплачував збір за геологорозвідувальні роботи за супутньо залягаючи з кам’яним вугіллям корисні копалини - метан та германій, внаслідок чого занижено  збір за геологорозвідувальні роботи за перевіряє мий період.

Відповідач також зазначає, що  ліцензією підприємства метан та германій визначені як супутні корисні копалини. Відповідно до Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 05.05.1997р. №432 супутні корисні копалини – “корисні копалини ..., видобуток яких здійснюється разом з основними корисними копалинами, а вилучення  і промислове використання технологічно можливі та економічно доцільні у процесі переробки основної мінеральної сировини”. Ліцензія підтверджує той факт, що підприємству дозволений видобуток вказаних супутніх корисних копалин.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до пункту 2-1 розділу 7 “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України.

Вислухавши у судовому засіданні представників позивача, відповідача,  дослідивши та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов підприємства підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відкрите акціонерне товариство “Вугільна компанія “Шахта “Красноармійська - Західна № 1” м. Красноармійськ є юридичною особою, зареєстроване Красноармійською міською радою 25 грудня 1991 року,  включене до ЄДРПОУ за номером 13498562, перебуває на податковому обліку Красноармійської об’єднаної державної податкової інспекції з 25 грудня 1991 року .

Відповідачем  проведено  планову  виїзну перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов’язкових платежів), додержання валютного та іншого законодавства позивачем  за період з 01.01.2005р. по 31.12.2005р., висновки якої викладені в акті від 21 квітня 2006 року №26-23 -6-13498562 (надалі - акт перевірки) .

На підставі висновків акту перевірки та за результатами адміністративного оскарження відповідачем прийняті спірні податкові повідомлення-рішення згідно з підпунктом “б” підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21 грудня 2000 року № 2181-ІІІ, предметом якого визначені податкові зобов’язання за платежем: збір за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету загальною сумою 526178грн., у тому числі 391742 грн. основного платежу, 134436 грн. штрафні (фінансові) санкції.

Не погодившись з винесеним податковим повідомленням-рішенням №/0 від 04.05.2006року, позивач направив скаргу №1659 від 12.05.2006року до  Красноармійської ОДПІ про перегляд  податкового повідомлення-рішення. Рішенням від 26.05.2006року №7293/3-25-007-2 Красноармійська ОДПІ  залишила без змін податкове повідомлення-рішення №/0 від  04.05.2006року, скаргу без задоволення та направила  податкове повідомлення-рішення №/1 від  29.05.2006року, яким позивачу визначено податкові зобов’язання по збору за геологорозвідувальні роботи на загальну суму 526178,00грн. з них основного платежу 391742,00грн. та  штрафні (фінансові) санкції у сумі 134436,00грн.

Позивач  направив скаргу № 2092 від 07.06.2006року до Державної податкової адміністрації в Донецькій області  про перегляд податкового повідомлення-рішення №/1 від  29.05.2006року та рішення про результат розгляду скарги від 26.05.2006року №7294/3-25-007-2. Рішенням від 22.06.2006року №8621/10/25-013-5 ДПА у Донецькій області продовжила  строк розгляду повторної скарги  до 10.08.2006року. Рішенням від 26.07.2006року №10330/10/250135 ДПА  у Донецькій області  залишила без змін податкове повідомлення-рішення  Красноармійської ОДПІ від 04.05.2006року №/0 (від 29.05.2006року №/1)  та рішення від 26.05.2006року №7293/3-25-007-2 про результати розгляду первинної скарги та направила  податкове повідомлення-рішення від 11.08.2006року №/2, яким позивачу визначені податкові зобов’язання зі збору за геологорозвідувальні роботи всього на загальну суму 526178,00грн., з них 391742,00грн. основного платежу та 134436,00грн. штрафні (фінансові) санкції.

Позивач направив скаргу  від 03.08.2006року №2663 до Державної податкової адміністрації України про перегляд повідомлення-рішення №/0  від 04.05.2006року, рішення про результат розгляду скарги №7293/3-25-007-2 від 26.05.2006року, повідомлення-рішення №/1 від 29.05.2006року, рішення про результат  розгляду  повторної скарги №10330/10/250135 від 26.07.2006року. Рішенням №9064/6/25-0215 від 17.08.2006року ДПА України продовжено строк розгляду скарг до 05.10.2006року. 04.10.2006року ДПА України рішенням №11200/6/25-0215  залишено без змін податкове повідомлення-рішення №/0 від 04.05.2006року (від 29.05.2006року №/1).

Правовою підставою прийняття спірного податкового повідомлення-рішення визначені норми пунктів 6 Порядку встановлення нормативів збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету та його справляння, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 1999 року № 115 (із змінами та доповненнями) та пункту 5.5 статті 5 Інструкції про порядок справляння збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету, затвердженої спільним наказом Комітету України з питань геології та використання надр та Державної податкової адміністрації України від 23 червня 1999 року № 105/309 (зареєстрованого Міністерством юстиції України 16 липня 1999 року за № 474/3767) (з наступними змінами), надалі –Інструкція. Порушення зазначених норм визначені актом перевірки .

Підставою застосування штрафних (фінансових) санкцій визначені норми підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Порушення, які обумовили визначення збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету (надалі –збору), викладені у висновку акту. Відповідачем встановлено , що позивач не обчислював та не сплачував збір за геологорозвідувальні роботи за супутньо залягаючи  з кам’яним  вугіллям  корисні копалини – метан та германій, внаслідок чого занижено збір за геологорозвідувальні роботи за перевіряє мий період в сумі 391742,00грн.

Між сторонами відсутній спір щодо розміру донарахованого збору, спір стосується правомірності застосування відповідачем коефіцієнту 0.2 при обчисленні збору.

Згідно до ст.14 Закону України “Про систему оподаткування” від 25 червня 1991 року N1251-XII збір за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету відноситься до  загальнодержавних  податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 28 Кодексу України про надра плата за користування надрами справляється у вигляді, зокрема, відрахувань за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету.

Частиною 2 статті 33 зазначеного Кодексу передбачено, що порядок встановлення нормативів відрахувань за виконані геологорозвідувальні роботи та їх справляння визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 1999 року № 115 (із змінами та доповненнями), затверджений Порядок встановлення нормативів збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету та його справляння (надалі –Порядок).

Позивач є користувачем надр у розумінні статті 13 Кодексу України про надра. Має ліцензію (спеціальний дозвіл) на користування надрами відповідно до статті 16 зазначеного Кодексу. Зазначена ліцензія № 2749 видана 29 липня 2002 року Міністерством екології та природних ресурсів України (том 2 арк. справи 32). Ліцензією визначений вид користування надрами: видобування; корисні копалини: вугілля кам’яне, супутні: германій, метан.

Пунктом 6 Порядку передбачено, якщо надрокористувачі видобувають більше одного виду корисних копалин, що супутньо залягають на одному родовищі, збір за виконані геологорозвідувальні роботи обчислюється за основний вид корисної копалини у повному обсязі, а за супутньо залягаючі корисні копалини – із застосуванням до нього                 коефіцієнта 0.2.

Пунктом 13 зазначеного Порядку передбачено, що збір обчислюється надрокористувачами самостійно відповідно до вимог Інструкції.

Пунктом 3.1 Інструкції передбачено, що об'єктом обчислення збору за геологорозвідувальні роботи є обсяг видобутих корисних копалин - для нафти,  конденсату,  газу природного,  у  тому  числі  і  метану  вугільних родовищ,  торфу, сапропелю,  сировини для виготовлення  оптичної  та  п'єзооптичної продукції,  сировини ювелірної і ювелірно-виробної,  підземних вод (прісних, мінеральних, термальних, промислових), ропи, мінеральних грязей   і   мулу  та  обсяг  погашених  у надрах запасів корисних копалин - для інших корисних копалин. Аналіз норми абзацу 1 зазначеного пункту передбачає, що об’єктом обчислення збору для кам’яного вугілля, метану та германію є обсяг погашених в надрах запасів корисних копалин.

Абзацом 2 зазначеного пункту передбачено, що обсяг погашених запасів корисних копалин визначається як сума обсягів видобутих корисних копалин та фактичних їх втрат у  надрах під час видобування, за винятком передбачених протоколом Державної комісії по запасах корисних копалин або  технічними  проектами  на розробку  родовища  втрат корисних копалин в охоронних,  бар'єрних ціликах та поблизу неякісно затампонованих  свердловин,  за  умови погодження їх обсягів з органами державного гірничого нагляду. Аналіз зазначеної норми передбачає, що обсяг погашених запасів пов’язаний з обсягом видобутих корисних копалин.

Пунктом 3.2 зазначеної Інструкції передбачено, що обсяги погашених балансових та  позабалансових запасів корисних копалин і обсяги видобутих корисних копалин визначаються за даними державної статистичної звітності, підтвердженої обліковими матеріалами геолого-маркшейдерської документації.

Пунктом 12 Порядку та пунктом 3.3 Інструкції передбачено, що збір не справляється за видобуток корисних копалин, видобуток яких є технологічно вимушеним у зв’язку з видобутком інших корисних копалин та які видобуваються із надр для усунення їх шкідливої дії.

Постановою Кабінетом Міністрів України № 432 від 5 травня 1997 року (з наступними змінами), затверджена Класифікація запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр. В розумінні зазначеної Класифікації основні корисні копалини і компоненти - це корисні копалини і компоненти, що визначають промислове значення родовища, надра його промислового використання і назву. Супутні корисні копалини і компоненти –це корисні копалини і компоненти, видобуток яких здійснюється разом з основними корисними копалинами, а вилучення і промислове використання технологічно можливі та економічно доцільні у процесі переробки основної мінеральної сировини.

Суд дійшов висновку, що вилучення газу метану та германію є технологічно   вимушеним і відповідно до п.12 “Порядку встановлення нормативів збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету, та його справляння” та п.3.3.  «Інструкції про порядок справляння збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету” збір   за   виконані   геологорозвідувальні   роботи   не справляється. З огляду на вищенаведене вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи кваліфікація супутнього видобутку корисних копали потребує спеціальних знань та залучення до участі в перевірки відповідних спеціалістів.

Відповідно до п. 17.  “Порядку встановлення нормативів збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету, та його справляння”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України  від 29 січня 1999 р. N 115 та п.8.1. “Інструкції про порядок справляння збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету”, затвердженої наказом Комітету України з питань геології та використання надр і Державної податкової адміністрації України від 23 червня 1999 р. N 105/309 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 липня 1999 р. за N 474/3767,  контроль  за  своєчасністю  і  повнотою  сплати  збору за геологорозвідувальні  роботи  до  державного  бюджету   здійснюють органи  державної  податкової  служби,  а контроль за правильністю обчислення  збору  здійснюють   органи   державного   геологічного контролю   та   державної   податкової  служби  шляхом  проведення перевірок відповідних документів.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” органи державної податкової служби України у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, іншими нормативно-правовими актами органів державної влади.

Відповідно до п.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАСУ) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Абзацами 1 та 2 пункту 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони  на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України  та з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач не залучив до перевірки органи державного геологічного контролю, на яких покладений контроль за правильністю обчислення  збору за геологорозвідувальні роботи,  і на свій розсуд зробив висновки, які не входять до його повноважень. Відтак, висновки акту перевірки не можуть бути належними доказами встановленого відповідачем порушення справляння позивачем збору за  геологорозвідувальні роботи

Основними засадами судочинства відповідно до ст. 129 Конституції України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Одним із принципів ( п.4 ст.7 КАСУ) адміністративного судочинства є  змагальність    сторін,    диспозитивність   та   офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Згідно до п.1ст.11 КАСУ розгляд  і  вирішення  справ  в адміністративних   судах здійснюються  на  засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними  суду  своїх  доказів  і   у   доведенні   перед   судом   їх переконливості.

Відповідно до п.4 ст.70 КАСУ обставини,   які  за  законом  повинні  бути підтверджені певними засобами доказування,  не можуть підтверджуватися  ніякими іншими  засобами  доказування,  крім  випадків,  коли  щодо  таких обставин не виникає спору.

Згідно до приписів статті 86 КАСУ суд  оцінює  докази,  які є у справі,  за своїм внутрішнім переконанням,  що ґрунтується на їх  безпосередньому,  всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно до ст.71 КАСУ кожна  сторона  повинна  довести  ті обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень,  дій чи  бездіяльності  суб'єкта  владних  повноважень  обов'язок  щодо доказування правомірності  свого  рішення,  дії  чи  бездіяльності покладається    на   відповідача,   якщо   він   заперечує   проти адміністративного позову.

Відповідач  належними доказами не довів правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, з огляду на викладене позов підлягає задоволенню, а спірні податкові повідомлення  - рішення визнанню не дійсними.

Відповідно до ст. 94 КАСУ якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом  владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Відтак позивачу підлягає присудження із бюджету сплачений платіжним дорученням №5569 від 23.10.2006року судовий збір у розмірі 3,40грн. (т.1 а.с.86). Державне мито надмірно сплачене платіжним доручення від 12.10.2006року №5295 (т.1 а.с.62) може бути повернуто позивачу за його заявою.

Постанова постановлена у нарадчій кімнаті та проголошена вступна і резолютивна  частина у судовому засіданні 16 січня 2007року в присутності представників сторін.

Керуючись Конституцією України, Кодексом України про надра , Законом України “Про систему оподаткування” від 25 червня 1991 року N1251-XII, Законом України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21 грудня 2000 року №2181-ІІІ, Законом України “Про державну податкову службу в Україні” ,  “Порядком встановлення нормативів збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету, та його справляння”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України  від 29 січня 1999 р. N 115,  “Інструкцією про порядок справляння збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету”, затвердженої наказом Комітету України з питань геології та використання надр і Державної податкової адміністрації України від 23 червня 1999 р. N 105/309 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 липня 1999 р. за N 474/3767, ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,         69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254, пунктами 2-1, 6 розділу 7 “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсними податкові повідомлення - рішення Красноармійської об’єднаної державної податкової інспекції м. Красноармійськ №/0 від 04.05.2006року, №/1 від 29.05.2006року, №/2 від 11.08.2006року, №/3 від 12.10.2006року про визначення податкового зобов’язання із збору за геологорозвідувальні роботи у розмірі 391742грн. та штрафної санкції у розмірі 134436грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства “Вугільна компанія “Шахта “Красноармійська-Західна № 1” м.Красноармійськ (85300, м.Красноармійськ, пл. Шибанкова,1а, рахунок 0160 у філії ПІБ м. Красноармійськ, МФО 334497, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова виготовлена у повному обсязі 19.01.2007року.

Суддя                                                                                              Кододова О.В.