СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" листопада 2007 р.

Справа № 10/14/7323

за позовом Коммунального
підприємства "Хмельницькбудзамовник" м. Хмельницький

до приватного
підприємця ОСОБА_1м. Хмельницький

про стягнення 91 348,80 грн.

Суддя    Гладюк Ю.В.

Представники:

Від позивача:  Златогурський В.О.  - за дорученням №юр-651 від 14.08.07р.

Від відповідача: ОСОБА_1.
-приватний підприємець

ОСОБА_2 -за
довіреністю від 20.11.2007р.

з перервою в судовому засіданні

Суть спору: Позивач
в своєму позові просить стягнути з відповідача 43 405,45 грн. завданих збитків
в наслідок невиконання договірних зобов'язань, 46 443,35 грн. пені, 1 500,00
грн. витрат на проведення експертизи. Обгрунтовуючи вимоги позивач в позовній
заяві вказує наступне.

Між сторонами 10.09.2006р. було
укладено угоду № Д-14/09, згідно якої відповідач зобов'язався виготовити та
встановити металопластикові вироби в
кількості    260    шт.
на    споруджуваний   позивачем
житловий    будинок   по АДРЕСА_1.

На виконання умов договору позивач
перерахував відповідачеві 162300 грн. 56 коп., а саме:

-     11 січня 2007 р.-15000 грн.;

-
24 січня 2007 р. - 60000 грн.;

-     7 лютого 2007 р. - 30000 грн.;

-     14 лютого 2007 р. - 43000 грн.;

-     6 березня - 14300 грн. 56 коп.

Оскільки позивач мав сплатити
відповідачеві 80 % від суми 176812 грн. 70 коп., тобто 141450 грн. 16 коп., то
умови договору фактично виконані позивачем 14 лютого 2007 року.

Відповідач зобов'язання свої мав
виконати упродовж 55 робочих днів в дати надходження коштів від позивача, тобто
в строк з 14 лютого по 10 травня 2007 року.

У відповідності з ст. 849
Цивільного кодексу України позивач, як замовник мав право у будь-який час
перевірити хід і якість виконання робіт відповідачем як підрядником.

Так як зобов'язання відповідачем
виконувались незадовільно позивач 16 квітня 2007 року під розписку вручив
відповідачеві претензію на предмет прискорення виконання робіт, а 15 червня
2007 року рекомендованим листом надіслав претензію щодо сплати пені за
прострочку виконання договірних зобов'язань.

Приймаючи до уваги очевидність
факту, що зобов'язання відповідачем не будуть
виконані,  позивач   1
серпня  2007  року
комісійним  актом  в
присутності  відповідача
підтвердив  стан виконання робіт,  а
13  серпня  2007 року
адресував  відповідачеві
лист № Юр-647 щодо припинення дії договору.

Листами у відповідь від 21 та 25
серпня 2007 року відповідач дав згоду на припинення дії договору мотивуючи це
крадіжкою у нього обладнання надавши ксерокопію листа № 5980/2 Зарічанського
відділу міліції від 14 серпня 2007. р. про реєстрацію заяви відповідача.
Керуючись п. 4 ст. 853 Цивільного кодексу України позивач з метою врегулювання
всіх розбіжностей експертним шляхом встановив обсяг виконаних та не виконаних
робіт по договору.

Відповідно до висновку
будівельно-технічної експертизи № 461-с/07, проведеної експертом ОСОБА_3. 29
серпня 2007 року позивачу необхідно витратити 45841 грн. 99 коп. на
доукомплектування та 12075 грн. 60 коп. на виправлення недоліків, а всього
57917 грн. 59 коп.

Із необхідних по договору
відповідачеві   176812 грн. 70 коп.
позивач фактично перерахував 162300 грн. 56 коп., тобто на 14512 грн. 14 кой.
менше   від   необхідного,   тому
неналежним   виконанням   зобов'язань
позивачу завдані по вині відповідача збитки в розмірі 43405 грн. 45 коп.
(57917,59-14512,14).

Згідно п. 3 ст. 849 Цивільного
кодексу України позивач вправі вимагати відшкодування збитків за рахунок
відповідача, який не виконав договірних зобов'язань.

Відповідно до п. 3 договору
відповідач при простроченні терміну виконання робіт зобов'язався сплатити
позивачеві пеню із розрахунку 1 % від вартості невиконаних робіт за кожний день
прострочення, тобто по 434 грн. 05 коп. за період з 10 травня по 25 серпня 2007
року (дата згоди на припинення договору), що становить - 46443 грн. 35 коп. за
107 днів прострочення.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити.

Відповідач та його представник в
відзиві та в судовому засіданні позов не визнає, доводить
необґрунтованість  розрахунків, зокрема
застосування завищених розцінок, неврахування умов додаткової угоди, а отже
недоведеність розміру збитків. Крім того відповідач не визнає витрат на
проведення експертизи, зазначає, що її не можна відносити до судових експертиз
бо вона не носить обов'язковий характер.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін та давши їм оцінку в сукупності суд
прийшов до висновку про неможливість задоволення позову виходячи з наступного.

Згідно ст. 180 Господарського
кодексу України зміст
господарського  договору
становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на
встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені
сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору
відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто
згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за
законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на
вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського
договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк
дії договору.

Умови про предмет у господарському
договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та
кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості.
Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов'язкових
для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 цього Кодексу, а у
разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують
захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг.

Вступаючи в правовідносини підряду
сторони 10.09.2006р. підписали угоду № Д -14/09.

Визначаючи предмет цієї угоди
сторони вказали: „Замовник доручає, а підрядник приймає на себе доручення
виконати роботи по виготовленню та встановленню метало пластикових віконних
конструкцій в кількості 260 шт. на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1.
Будь-яких інших умов щодо предмету договору підписана угода не містить.
Відсутні в ній також посилання на визначення певних умов угоди в додатках до
цієї угоди.

Позивачем подано до суду (рос.)
„Коммерческое предложение по изготовлению метлопластиковых окон”  (без дати),
в якому відсутні посилання на договір від 10.09.2006р., а також не містяться
положення щодо якості продукції.
Загальний аналіз вказаної комерційної пропозиції свідчить, що її правова
природа відповідає назві тобто є комерційною пропозицією і не відноситься до
змісту будь-якого договору між сторонами.

В силу п 8 ст. 181 Господарського
кодексу України у разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних  умов господарського договору, такий договір
вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила
фактичні дії  щодо його виконання,
правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Враховуючи наведене суд прийшов до
висновку про недосягнення між сторонами угоди згоди щодо такої істотної
(обов'язкової)  умови договору як предмет
договору, який має обов'язково містити умови щодо номенклатури, асортименту, а
також вимоги до якості продукції.  При
цьому обгрунтовуючи розмір позовних вимог позивач вказує на неякісне виконання
відповідачем робіт, замовляє та проводить будівельно-технічну експертизу. Отже
витрати в цій частині не можна вважати безумовними тобто обов'язковими
(невідворотними).

Досліджений в судовому засіданні
акт від 01.08.2007р.  про комісійне
обстеження стану виконаних робіт, як зазначає позивач, в присутності
представника відповідача свідчить про те, що складений він в односторонньому порядку
без представників відповідача. Таким чином з врахуванням положень ст. 34
Господарського процесуального кодексу України цей акт не можна вважати належним
та допустимим доказом, що підтверджує дійсний стан виконання робіт по фактичним
відносинам сторін.

Враховуючи наведене, з підстав
зазначених позивачем в позовній заяві, позов про стягнення збитків, які виникли
внаслідок неналежного виконання договірних зобов'язань задоволенню не підлягає.

Судові витрати покладаються на
позивача.

Керуючись  ст.ст. 44,49,82,84 Господарського
процесуального кодексу України,

в и р і ш и в
:

В позові відмовити.

Суддя
В.В. Виноградова