ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2007 р.
№ 41/252 (6/609 (41/159 (21-16/44)

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів :

головуючого
Овечкіна  В.Е.,

суддів
Чернова     Є.В., Цвігун В.Л.,

за   участю   представників:

позивача
- Шмалько Ю.А.,

відповідача
- Левченко О.В.,

розглянувши у відкритому
судовому   засіданні
касаційну скаргу

ЗАТ “Компанія “Приват Інтертрейдінг”

на постанову
від 28.03.2007 Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у справі
№41/252(6/609(41/159(21-16/44)

за  позовом
Корпорації “НВІГ “Інтерпайп”
(надалі-Корпорація)

до
ЗАТ “Компанія “Приват Інтертрейдінг”
(надалі –Компанія)

про стягнення
12963302,07 грн.

До початку судового засідання представником ЗАТ “Компанія “Приват Інтертрейдінг” заявлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою іншого представника товариства (Зайцева М.В.), який раніше приймав участь у судових засіданнях попередніх інстанцій. Зазначене клопотання підлягає відхиленню з мотивів його необгрунтованості, оскільки присутній у судовому засіданні касаційної інстанції представник відповідача підтримав доводи касаційної скарги та виклав свої заперечення щодо оскаржуваних рішення та постанови

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2007 (суддя Орєшкін Е.В.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.03.2007 (судді: Павловський П.П., Чус О.В., Логвиненко А.О.), позов  задоволено –на підставі  ст.193 ГК України та ст.525, ч.1 ст.670, ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України постановлено  стягнути з відповідача 12963302,07 грн. вартості непоставленої позивачу продукції, оплаченої в порядку попередньої оплати.

ЗАТ “Компанія “Приват Інтертрейдінг” в поданій  касаційній  скарзі просить рішення  та постанову скасувати повністю, прийняти нове рішення про відмову в позові, посилаючись на неправильне застосування судом ст.ст.611, 612, 670, 693 Цивільного кодексу України, на відсутність отримання від позивача листа про відмову від прийняття виконання за договором від 26.02.2004 №009/04-р та вимоги про повернення коштів, а також на те, що позивач має право вимагати поставки товару у визначеній договором кількості. Окрім того, скаржник вважає, що згідно зі ст.615 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов’язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов’язання, якщо це встановлено договором або законом.

Положеннями укладеного договору № 009/04-Р від 26.02.2004 року не передбачено можливості односторонньої відмови від договору, тим більше, що нашим підприємством не було допущено порушення зобов’язання, оскільки зобов’язання вчинити дії за договором може бути здійснено лише у випадку існування такого зобов’язання, на той час Позивачем було допущено порушення вимог договору стосовно попередньої оплати товару (порушення вимог ст.693 ЦК України), що унеможливлює виникнення зобов’язання з поставки товару.

Колегія суддів, перевіривши фактичні обставини справи на предмет правильності їх юридичної оцінки судами першої та апеляційної інстанцій і  заслухавши пояснення присутніх у засіданні представників сторін, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню,  а оскаржувані рішення та постанова –залишенню без змін з наступних підстав.

Залишаючи  рішення  про задоволення позову без  змін апеляційний господарський  суд  виходив з того, що:

26.02.2004 року між сторонами по справі - корпорацією „Науково-виробнича інвестиційна група „Інтерпайп" та закритим акціонерним товариством компанією „Приват Інтертрейдінг" було укладено договір № 009/04-Р, відповідно до пункту 1.1 якого сторонами було визначено зобов'язання продавця (відповідача) продати покупцю (позивачу) продукцію, що містить марганець виробництва відкритого акціонерного товариства „Орджонікідзевський гірничозбагачувальний комбінат" та відкритого акціонерного товариства „Марганецький гірничозбагачувальний комбінат" в асортименті, за кількістю, якістю та цінами згідно Специфікацій до договору, що є його невід'ємними частинами, та зобов'язання покупця, відповідно, прийняти вказану продукцію та її сплатити.

Пунктом 4.1. договору сторонами узгоджено, що оплата за поставлену продукцію здійснюється щодекадно у вигляді 100 % переоплати  шляхом прямого платежу на розрахунковий рахунок продавця наступним чином:

- 1-го числа в розмірі 35 % від суми, вказаної у Специфікації на даний місяць;

-11-го числа в розмірі 35 % від суми, вказаної у Специфікації на даний місяць;

-21-го числа в розмірі 30 % від суми, вказаної у Специфікації на даний місяць.

Кінцевий розрахунок здійснюється покупцем на підставі акта звірки, але не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем відвантаження за умови своєчасного надання  продавцем необхідних документів.

За змістом пунктів 2.4. та 5.1 договору було передбачено, що відвантаження продукції здійснюється продавцем щодекадно на суму отриманої передоплати та загальна кількість продукції за діючим договором складає 700000 мт і постачається щомісячно рівномірними партіями, вказаними в специфікаціях к діючому договору протягом всього строку його дії. Пунктом 8.5. договору сторони передбачили, що договір діє до 31.12.2004 року, а в частині невиконаних зобов'язань - до моменту їх остаточного виконання.

На виконання умов договору, в період з 05.03.2004 року по 03.11.2004 року позивачем в якості попередньої оплати марганцемісткої руди було перераховано на розрахунковий рахунок відповідача 170 854 000 грн. Відповідачем було поставлено за договором позивачу продукції на загальну суму 157890697,93грн.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України, дія яких поширюється на спірні взаємовідносини, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплатити, а якщо він оплачений - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

У частинах 1 і 2 ст.693 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений договором строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Господарським судом встановлено, що на момент розгляду справи сторонами не подано доказів поставки відповідачем товару позивачу на всю суму перерахованої позивачем передоплати або доказів повернення суми отриманої відповідачем від позивача передоплати за непоставлений товар.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.11.2006 року позивач звернувся до відповідача з листом за вих. №1175, яким відмовився від прийняття виконання за договором № 009/04-р від 26.02.04 року та вимагав повернення сплачених грошових коштів у розмірі 12963302,07 грн. Зазначені обставини підтверджуються копіями квитанції поштового відправлення від 10.11.2006 року №9132 та списку поштового відправлення від 10.11.2006 року.

Апеляційна інстанція не прийняла до уваги твердження відповідача про те, що зазначений лист ним отримано не було, оскільки доказів зазначених обставин судам першої та апеляційної інстанцій надано не було.

Касаційна  інстанція  погоджується з висновками  суду з огляду на таке.

Статтею 670 ЦК України, якою врегульовано правові наслідки порушення  умови договору щодо кількості товару, встановлено, що  якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Наведене право покупця узгоджується з вимогами ч.2 ст.693 ЦК України, якими передбачено право покупця вимагати повернення суми попередньої оплати у разі одержання продавцем суми попередньої оплати товару та відсутності подальшої передачі товару у встановлений договором строк.

Судами попередніх  інстанцій з врахуванням вказівок, вміщених у постанові Вищого господарського суду України від 23.05.2006, та на підставі ретельної  правової  оцінки  умов укладеного між  сторонами договору №009/04-Р від 26.02.2004, який  за  своєю  правовою природою є договором купівлі-продажу, листа-вимоги Корпорації “НВІГ “Інтерпайп” №1775 від 10.11.2006 про повернення сплачених грошових коштів, наявних у справі платіжних та інших первинних документів в їх сукупності з достовірністю встановлено, а відповідачем не спростовано факт невиконання останнім договірних зобов'язань щодо поставки товару у встановлений термін та в повному обсязі, яке (невиконання) полягає у недопоставці товару на суму 12963302,07 грн., перераховану позивачем в якості попередньої оплати, внаслідок чого у позивача виникло право відмовитися від передачі товару на спірну суму та вимагати повернення суми передоплати.

При цьому суд встановив факт реалізації покупцем (позивачем) передбаченого ч.1 ст.670 ЦК України права відмови від передачі відповідачем оплаченого товару шляхом надіслання листа №1775 від 10.11.2006, яким повідомив контрагента про відмову від прийняття виконання за договором № 009/04-р від 26.02.04 року та вимагав повернення сплачених грошових коштів у розмірі 12963302,07 грн. Доказів неотримання цього листа відповідач не надав.

Касаційна інстанція відхиляє посилання скаржника на порушення позивачем ст.ст.611, 615 ЦК України шляхом односторонньої відмови позивача від договору, яким можливість такої відмови не передбачено, оскільки вказані твердження відповідача грунтуються на помилковому ототожненні односторонньої відмови від зобов'язання (ст.525 ЦК України) та відмови від прийняття виконання за договором у зв'язку з непередачею товару у встановлений строк, яка є передумовою виникнення вимоги покупця про повернення суми попередньої оплати (ч.2 ст.693 ЦК України).

Необгрунтованими визнаються твердження відповідача про те, що позивач по даній справі має лише право вимагати поставки товару у визначеній договором кількості, оскільки такі доводи не відповідають змісту диспозитивної норми ч.2 ст.693 ЦК України, якою визначено альтернативні права покупця вимагати або передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Не заслуговують на увагу також безпредметні доводи скаржника щодо посилань судів в обгрунтування своїх висновків на ст.612 ЦК України, оскільки зі змісту мотивувальних частин оскаржуваних рішення та постанови не вбачається жодних посилань суду на зазначену статтю Цивільного кодексу України.

Водночас твердження відповідача про відсутність отримання від позивача листа Корпорації “НВІГ “Інтерпайп” №1775 від 10.11.2006 про відмову від прийняття виконання за договором від 26.02.2004 №009/04-р спростовуються наявним у справі та оціненими судом копіями квитанції поштового відправлення від 10.11.2006 року №9132 та списку поштового відправлення від 10.11.2006 року, якими підтверджено надіслання зазначеного листа на адресу ЗАТ “Компанія “Приват Інтертрейдінг”.

Окрім того, наведені твердження є по суті посиланням на недоведеність обставин справи, проте, згідно імперативних вимог ч.2 ст.111 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі не допускаються посилання на недоведеність обставин справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1115, 1117–11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову  Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.03.2007 у справі №41/252(6/609(41/159(21-16/44) залишити без змін, а касаційну скаргу  ЗАТ “Компанія “Приват Інтертрейдінг” –без задоволення.

Головуючий, суддя                                                                                             В. Овечкін

Судді:                                                                                                           Є. Чернов

В. Цвігун