ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2007 р.
№ 15/54-03-3577

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого судді:
Кочерової Н.О.,

суддів:
Рибака В.В.,
Черкащенка М.М.,

за участю представників сторін:

від позивача –
не з’явилися;

від відповідача –
не з’явилися;

розглянувши  матеріали касаційної  скарги

Затоківської селищної ради

на  рішення
господарського суду Одеської області  від 05.03.2005р.

у справі
№15/154-03-3577

за позовом
ТОВ "Авантазія"

до
Громадської організації "Товариство рятування на
водах Одеської області",
Всеукраїнської громадської організації "Товариство
рятування на водах України"

про
визнання угоди дійсною та визнання права власності

В С Т А Н О В И В :

ТОВ “Авантазія” звернулось з позовом до Громадської організації “Товариство рятування на водах Одеської області” про:

-визнання дійсним договору купівлі-продажу від 28.03.2003 щодо придбання нежитлових будівель і споруд рятувальної станції “Загар”, розташованої в пгт. Затока Одеської області в т.ч.: адміністративних будівель відповідно 80 і 97 кв.м., складів ГСМ 18 і 16 кв.м., еллінгів 80 і 110 кв.м. та компресорної 60 кв.м.;

-визнання права власності позивача на придбане за цим договором майно.

Рішенням господарського суду Одеської області від 30.05.2003 у справі № 15/155-03-3577 позов задоволено.

В подальшому ТОВ “Авантазія” подало заяву про перегляд зазначеного рішення господарського суду Одеської області за нововиявленими обставинами.

Такими  обставинами заявник визначив невідповідність площ будівель і споруд, визначених в рішенні господарського суду від 30.05.2003, фактичним площам, зареєстрованим в БТІ Білгород-Дністровського району Одеської області.

Рішенням господарського суду Одеської області від 05.03.2005 у справі № 15/154-03-3577 заява ТОВ “Авантазія” щодо перегляду рішення цього суду від 30.05.2003 у справі № 15/154-03-3577 задоволена.

Рішення господарського суду Одеської області від 30.05.2003 у справі № 15/154-03-3577 скасовано.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу від 28.03.2003, а метраж та склад куплених будівель і споруд приведено у відповідність з метражем реєстрації їх в БТІ Білгород-Дністровського району Одеської області.

У поданій касаційній скарзі Затоківська селищна рада Одеської області як особа, яка не була залучена до участі у справі, просить скасувати рішення господарського суду Одеської області  від 05.03.2005 у справі                  № 15/154-03-3577 як таке, що прийняте з порушенням процесуального закону, зокрема ст. 107 Господарського процесуального кодексу України; справу передати на новий розгляд.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши юридичну оцінку Одеським господарським судом обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування ним норм процесуального права прийшла до висновку про наявність правових підстав для задоволення касаційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в  постанові від 29.12.1976 № 11 “Про судове рішення” рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обгрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Рішення господарського суду Одеської області від 05.03.2005 у справі № 15/154-03-3577 не відповідає зазначеним вимогам, оскільки не грунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності та є наслідком порушення процесуального права, зокрема ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Задовольняючи вимоги позивача, господарський суд першої  інстанції виходив з того, що сторони при укладенні договору купівлі-продажу та доповнень до нього досягли згоди щодо всіх суттєвих його умов, тому вважав   за   доцільне   визнати   договір   купівлі - продажу  від  28.03.2003р.,

додатків до нього від 31.03.03 та від 15.02.2005 дійсними; вважав цей договір правовою підставою до набуття позивачем права власності на спірне майно.

Відповідно до положень глави 20 ЦК УРСР, що регулювали загальні зобов’язання сторін при купівлі-продажу майна, право його продажу належить  його власнику.

Обставини щодо наявності у продавця права продажу майна за спірним договором судом, всупереч вимогам ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, не  досліджувалось.

У поданій касаційній скарзі Затоківська селищна рада Одеської області зазначає, що прийняте судове рішення у справі № 15/154-03-3577 від 05.03.2005 зачіпає її права та інтереси, т.я. майно, яке було предметом продажу по спірному договору від 28.03.2003 та додаткових угодах до нього, є комунальною власністю і знаходиться на її балансі; розташоване на землях її адміністративної території. Але ці обставини господарським судом першої інстанції не досліджувались, остання до участі у справі не залучалась.

Наявний перегляд рішення господарського суду Одеської області від 30.05.2003 у справі № 15/154-03-3577 за нововиявленими обставинами, при якому досягалась повнота досліджень обставин у цій справі, зумовлює відсутність правових  підстав для відкриття касаційного провадження по цьому рішенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Затоківської селищної ради на рішення господарського суду Одеської області від 05.03.2005 у справі № 15/154-03-3577 задовольнити.

Рішення господарського суду Одеської області від 05.03.2005 у справі № 15/154-03-3577 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Головуючий, суддя                                                                          Н.Кочерова

Судді                                                                                                         В.Рибак

М.Черкащенко