ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.12.07р.

Справа № 1/350-07(28/146-07)

За позовом Комунального підприємства з транспортування покупної теплової енергії“Теплотранс” Дніпропетровської міської ради, м.Дніпропетровськ,

до Приватного підприємства “Артур-Д”, м.Дніпропетровськ,

про стягнення 8653грн. 58коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

14.09.2007р. розпорядженням голови господарського суду Дніпропетровської області у зв'язку з винесеною постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.07 р. щодо скасування ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.07р., справу № 28/146-07 передано на розгляд судді Рудь І.А.

Комунальне підприємство з транспортування покупної теплової енергії “Теплотранс” Дніпропетровської міської ради (надалі - позивач) у лютому 2007р. звернулося до господарського суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень від 11.03.2007р. просить стягнути з Приватного підприємства “Артур-Д” (надалі - відповідач) заборгованість за поставлену теплову енергію у сумі 5 878 грн. 24 коп., пеню в сумі 842грн. 10 коп., величину інфляції в сумі 1 576 грн. 94коп., 3% річних в сумі 357грн. 72коп. Обґрунтовує позовні вимоги наявністю невиконаних відповідачем зобов’язань за договором №660 ТГВ від 21.12.2000р.

Відповідач відзив на позов, витребувані судом документи не надав та не забезпечив явку свого повноважного представника в судові засідання.

Суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності, тому що позовна заява з доданими до неї документами і ухвала суду направлялися за юридичною адресою, яка значаться у Свідоцтві про державну реєстрацію юридичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Представники сторін у призначене судове засідання не з’явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце його проведення.

Відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

21.12.2000р. між ОКП „Дніпроптеплоенрго” та відповідачем укладений договір №660 ТГВ „на відпуск теплової енергії для потреб опалення і гарячого водопостачання” на об’єкт відповідача, який розташований за адресою по вул. Титова, 17 у м. Дніпропетровську.

Наказом ОКП „Дніпротеплоенерго” від 10.06.03р. №263 та рішенням Дніпропетровської міської ради від 24.04.03р. №144-8/ХХІV та від 08.12.04р. №27/22 ОКП „Дніпротеплоенерго” створено ДП ОКП „Дніпротеплоенерго” із транспортування покупної теплової енергії „Теплотранс”, яке у подальшому перейменоване у Комунальне підприємство з транспортування покупної теплової енергії “Теплотранс” Дніпропетровської міської ради.

Згідно з умовами вказаного договору позивач зобов’язався здійснювати відпуск відповідачу теплової енергії за плановими проектними показниками споживання теплової енергії (пункти 1.1-1.3 договору), а відповідач зі своєї сторони зобов’язався здійснювати оплату за фактично спожиту теплову енергію на підставі тарифів, затверджених місцевими органами самоврядування в трьохденний строк з моменту отримання рахунку від Позивача (пункти 2.1-2.2, 5.1-5.2 договору).

Пунктом 5.2 договору сторони також встановили, що у разі несплати рахунку відповідачем в строк більше десяти днів відповідач сплачує пеню в розмірі 1% за кожний день прострочки оплати.

Постачання позивачем теплової енергії відповідачу та заборгованість відповідача, що виникла з їх оплати за період з серпня 2003р. по грудень 2006р. на загальну суму 5878,24 грн. підтверджується уточненим розрахунком позивача, пред’явленими позивачем відповідачу рахунками на оплату послуг, актами про відмову від підпису представника відповідача про вручення рахунків на оплату послуг, листом –претензією позивача від 11.12.06р. №2130, що знаходяться у матеріалах справи.

На підставі пункту 5.2 договору, відповідно до положень ст.1 Закону України „Про відповідальність суб’єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання при будинкових територій” та ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував додатково до суми основного боргу пеню в сумі 842грн. 10 коп., величину інфляції в сумі 1 576 грн. 94коп., 3% річних в сумі 357грн. 72коп          Відповідач доказів погашення зазначеної заборгованості на час розгляду справи суду не надав.

З урахуванням встановлених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов’язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно до приписів ст. 530 ч.1 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, цивільні та господарські зобов’язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. ст. 16, 258, 549-551, 611, 625 Цивільного кодексу України та ст. ст. 20, 216-220, 224-226 та 230 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку передбачених Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими законами і договором, а держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб’єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов’язку в натурі, відшкодування збитків та застосування штрафних санкцій.

Відповідач неналежним чином виконав свої договірні (майново-господарські) зобов’язання перед Позивачем з оплати поставленої на його замовлення теплової енергії, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи діючого законодавства, тому позовні вимоги Позивача про примусове стягнення з Відповідача основного боргу в сумі 5 878 грн. 24 коп., пені - 842грн. 10 коп., величини інфляції - 1 576 грн. 94коп., 3% річних - 357грн. 72коп., є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати у справі покладаються на Відповідача, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 9, ч. 2 пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, ст. 4, ч. 2 пункту 4 розділу ІХ Прикінцеві положення Господарського кодексу України, ст. ст. 4, 32-33, 43-45, 49, 82-85, 115-118 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства “Артур-Д” (49089, м.Дніпропетровськ, вул. Титова, 17, ОКПО 19311375, р/р 685 в Красно гвардійському ПІБ, МФО 305385) на користь Комунального підприємства з транспортування покупної теплової енергії „Теплотранс” Дніпропетровської міської ради (49089, м. Дніпропетровськ, вул. Більшовицька, 32, ОКПО 32560611, р/р 4092 в АКБ „Форум” м. Дніпропетровськ, МФО 306878) 5 878 грн. 24 коп. (п’ять тисяч вісімсот сімдесят вісім грн. 24 коп.) основного боргу, 842 грн. 10 коп. (вісімсот сорок дві грн. 10 коп.) пені, 1 576 грн. 94 коп. (одну тисячу п’ятсот сімдесят шість грн. 94 коп.) збитків від інфляції, 357 грн. 72 коп. (триста п’ятдесят сім грн. 72 коп.) 3% річних, 102 грн. 00 коп. (сто дві грн. 00 коп.) держмита, 118 грн. 00 коп. (сто вісімнадцять грн. 00 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя

І.А. Рудь