ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.01.07 р.
Справа НОМЕР_40/371пн

Господарський суд Донецької області
у складі:        головуючого судді -  Приходько І.В.;

при секретарі судового засідання -
Черняк Л. А.;

за участю представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - довіреність;

від відповідача:  Макаревич І. О.
- довіреність;

розглянув у відкритому судовому
засіданні суду справу

за позовною заявою фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 м. Артемівськ

до відповідача - Державного
підприємства „Спеціалізоване будівельне управління „Донбасоброббуд” м. Донецьк,

про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду звернувся
позивач - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м. Артемівськ, з позовом до
відповідача -  Державного підприємства
„Спеціалізоване будівельне управління „Донбасоброббуд” м. Донецьк, про визнання
договору купівлі-продажу НОМЕР_1 дійсним та визнання права власності на
нежитлову будівлю виробничого цеху, майстерні (літ. Б), загальною площею
816,6кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на договір купівлі-продажу НОМЕР_1 (далі - договір), акт
прийому-передачі майна від 03.05.2006р.; квитанції НОМЕР_2 та НОМЕР_3; протокол
проведення аукціону НОМЕР_4, відмову БТІ у реєстрації права власності.

Відповідач у судовому засіданні та
відзиві проти позову не заперечував, підтвердив доводи, викладені у позовній
заяві.

18.12.2006р. позивачем, відповідно
до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, надано клопотання про
уточнення до позовних вимог, в якому він змінює позовні вимоги та просить
визнати право власності на нежитлову будівлю виробничого цеху, майстерні (літ.
Б), загальною площею 816,6кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1
Клопотання задоволено та уточнення прийнято судом.

Розглянув матеріали справи, додатково
представлені сторонами документи, заслухав їх пояснення, суд приходить до
висновку, що позов  підлягає  задоволенню
з  наступних  підстав.

Відповідно до загальних положень
Закону України “Про власність”, право власності - це врегульовані законом
суспільні відносини  щодо володіння,
користування і розпорядження майном.

Відповідно до ст. 321 Цивільного
кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.16 Цивільного
кодексу  України  способами
захисту  цивільних  прав та інтересів  може
бути  визнання  права.

Судом
встановлено, що згідно п.1.4 Статуту державного підприємства
„Спеціалізоване будівельне управління „Донбасоброббуд”, підприємство входить у
склад Української державної будівельної корпорації „Укрбуд”.

Відповідно до Декрету Кабінету
міністрів України №19-93 від 19.02.1993р. корпорації „Укрбуд” делеговано
функції з управління майно організацій та підприємств, які засновані на
загальнодержавній власності та входять до їх складу.

Наказом  Української державної будівельної корпорації
„Укрбуд” №57 від 07.07.2005р. розпочато ліквідаційну процедуру державного
підприємства „Спеціалізоване будівельне управління „Донбасоброббуд” та
призначено головою ліквідаційної комісії ОСОБА_3

Листом №20/02-142 від 22.02.2006р.
Українська державна будівельна корпорація „Укрбуд” дала згоду на відчуження
майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, у тому числі і спірного майна.

Згідно п. 1.3 Статуту, державне
підприємство „Спеціалізоване будівельне управління „Донбасоброббуд” є
правонаступником  СБУ „Донбасоброббуд”,
створеного в системі тресту „Союзспецстрой”.

Право власності відповідача на
відчужене спірне майно також підтверджується наявними в матеріалах справи
копіями акту технічної прийомки споруди та акту вводу об'єкту від 15.01.1973р.

03.04.2006р., відповідно до
протоколу проведення аукціону НОМЕР_4, переможцем якого став позивач, між
сторонами був укладений договір купівлі-продажу НОМЕР_1 нежитлової будівлі
виробничого цеху, майстерні (літ. Б), загальною площею 816,6кв.м., розташованої
за адресою: АДРЕСА_1

Договір з боку позивача підписаний
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, яка діяла на підставі свідоцтва про
державну реєстрацію, з боку відповідача - головою ліквідаційної комісії
ОСОБА_3, яка діяла на підставі Статуту.

Договір  підписаний сторонами та скріплений печаткою
збоку відповідача.

На підставі п. 1 ст.334 Цивільного
кодексу України,  право власності  у
набувача  майна  за договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 1.2 договору сторони
передбачили, що право власності на майно переходить до покупця (позивача) з
моменту підписання акту прийому-передачі, який є невід'ємною частиною
договору.

Відповідно до наданої  копії
акту прийому-передачі майна від 03.05.2006р., підписаного  сторонами та скріпленого печаткою з боку
відповідача,  спірне майно згідно
переліку,  було  передано
відповідачем  позивачу.

Отже, право власності перейшло до
покупця - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м. Артемівськ,  03.05.2006р.

Відповідно до п.2.2 договору
загальна сума договору та вартість майна складає 27500грн. з ПДВ.

Як
убачається  з  наданих
позивачем  документів (копії
квитанцій НОМЕР_2 та НОМЕР_3),
сплата  вартості  майна
відбулась у повному обсязі.

В
той  же  час
відповідно  до  положень
ст.220  Цивільного  кодексу
України  встановлено,  що у
разі  недодержання  сторонами
вимог  закону  про
нотаріальне  посвідчення  такий
договір  є  нікчемним.

Положеннями  ст.657
Цивільного  кодексу  України
встановлено,  що  договори
купівлі-продажу  нерухомого  майна
укладаються  у  письмовій
формі  і  підлягають
нотаріальному  посвідченню.

Таким  чином, суд
встановив,  що  при
укладання  договору НОМЕР_1  від
24.02.2006 р.  сторонами  недодержано
вимог  ст.657  Цивільного
кодексу  України.

Положеннями ст. 328 Цивільного
кодексу України  передбачено,  що
право  власності набувається  на
підставах,  що  не
заборонені  законом;  право
власності  вважається  набутим
правомірно,  якщо  інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На
час  розгляду  справи
до  суду  не
надійшло будь-яких
документів,  які  свідчать
про визнання  угоди НОМЕР_1
недійсною.

В
той  же  час,
встановлення  судом  факту
нікчемності  договору  не
позбавляє  позивача  порушувати
питання  щодо  встановлення
права  власності  на
спірні  об'єкти.

Дослідив  надані
до  суду  документи
щодо  підстав  укладання
договору, суд  встановив,  до
відповідач  не перевищив  своїх
повноважень  щодо  управління
майном  та  вживав
всі  заходи  щодо
його реалізації  на  підставі
вказівок  органу ,  який
уповноважений  здійснювати  управляння
зазначеним  майном.

Як
убачається  з  інвентаризаційного  опису
НОМЕР_1  від 01.01.2006 р.   Форми ФНУ № 3 вказане   приміщення
було  віднесено  до
основних  засобів  відповідача
підприємства  та  знаходилось
на  балансовому  обліку
ДП СБУ “Донбасоброббуд”.

Відповідно  до Акту
вводу  в експлуатацію  від
15.01.1973 р.  встановлений  факт
виконання  робіт  на
об'єкті   Виробничої  бази
Артемівської  ділянки  БУ “Донбасоброббуд”.

Як
убачається  з Акту  технічного
прийому  споруд    від
24.01.1973 р.  вказане  приміщення
знаходилось  в управлінні  Виробничої
бази  Артемівської  ділянки
БУ “Донбасоброббуд”.

Реалізація  майна
здійснювалась  на   аукціоні,
який  проводився Українською  універсальною
біржею,  що  підтверджується  протоколом
аукціону  від  03.04.2006 р.

Будь-яких  документів ,
які б  свідчили  про
недійсність  проведення  аукціону
до  суду  не
надходило.

Умови  договору
купівлі-продажу  позивачем  були
виконані  у  повному
обсязі.

Положеннями ст. 328 Цивільного
кодексу України  передбачено,  що
право  власності набувається  на
підставах,  що  не
заборонені  законом;  право
власності  вважається  набутим
правомірно,  якщо  інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На
час  розгляду  справи
до  суду  не
надійшло будь-яких
документів,  які  свідчать
про визнання  угоди  НОМЕР_4 недійсною.

Враховуючи  викладене,
суд  приходить  до
висновку,  що  позовні
вимоги  про  визнання
права  власності  обґрунтовані
та   підлягають   задоволенню.

Господарські витрати підлягають
віднесенню в порядку ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі статей 16, 48 Закону
України “Про власність”, статей 16, 321, 328, 334 Цивільного кодексу України,
керуючись статтями 12, 22, 30, 32, 33, 43, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, , господарський суд, -

В И Р І Ш И  В  :

Задовольнити позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м.
Артемівськ до відповідача -  Державного
підприємства „Спеціалізоване будівельне управління „Донбасоброббуд” м. Донецьк,
про визнання права власності на нежитлову будівлю виробничого цеху, майстерні
(літ. Б), загальною площею 816,6кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1

Визнати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_3, ІПН
НОМЕР_5) власником нежитлової будівлі виробничого цеху, майстерні (літ. Б),
загальною площею 816,6кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1

У судовому засіданні за згодою
сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення
підписано 02.02.2007р.

Суддя
Приходько І.В.

Вик.:  Давидовська Т.В.

тел.:
305-75-46

Надруковано
3 прим.