СУД
УХВАЛА

06.02.2007

Справа №2-22/1452-2007

За
заявою - Перовської сільської ради, с.Перове

До
- Державної виконавчої служби у Сімферопольському районі

Стягувач
: ПП “РесБудТрест”, м.Сімферополь

Зацікавлена
особа: СПД ОСОБА_1, м.Сімферополь

Скарга
на дії ДВС.

Суддя
Яковлєв С.В.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від
заявника  -Жаливців П.М., юрист, дов. №
03 від 12.01.2007 р.

Від
ДВС - Мошевський О.С. - дер. виконавець, посв. РК№0073

Від
стягувача - не з'явився

За
участю представника зацікавленої особи -ОСОБА_2- дов. від 05.12.2006 р.

Сутність
спору: Перовська сільська рада (далі
заявник) звернулась   до
господарського суду АРК зі скаргою на дії Державної виконавчої служби у
Сімферопольському районі (далі ДВС), в якої просило визнати неправомітними дії
ДВС  у частині накладення арешту на все
майно заявника та визнати недійсними пункти
постанов ДВС по накладення арешту на все майно.

Представник
заявника під час судового засідання, яке відбулось 06.02.2007 р.,  надав клопотання про уточнення вимог скарги,
просив також скасувати накладення арешту
на все майно Перовської сільської ради та на поточний рахунок НОМЕР_1 в
УГК Сімферопольского району.

ДВС
надала письмові пояснення на скаргу, в яких визначила , що відсутні
підстави для задовольнення скарги тому, що під час виконання Наказу ГС АРК по
справі № 2-22/14951 державний виконавець діяв відповідно до положень закону
України “Про виконавче провадження”. ДВС вважає, що заявником пропушений
встановлений ст. 121-2 ГПК України строк для звернення до суду зі скаргою на її
дії.

Розглянувши матеріали
справи,  вислухавши представників
учасників процесу , суд

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом АРК 30.11.2004
р. по справі № 2-22/14951-2004   прийнято
рішення, відповідно до якого  стягнуто з
заявника  на користь ПП “ Рембудтрест” (
далі стягувач)  заборгованість  у сумі 117043,20 грн.,1170,44 грн. -
держмита, 117,73 грн. - витрат на ведення процесу.

На виконання зазначеного рішення
Господарським судом АРК  24.12.2004
р.  був виданий  наказ про стягнення з заявника  на користь стягувача  заборгованість у сумі 117043,20 грн.,1170,44
грн. - держмита, 117,73 грн. - витрат на ведення процесу .

Стягувач 27.05.2005 р. надіслав на
адресу ДВС заяву про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню
наказу Господарського суду АРК по справі № 2-22/14951-2004.

ДВС відкрила виконавче провадження
по виконанню зазначеного виконавчого документу. Позивачу було запропановано у
термін до 04.06.2005 р.  добровільно
виконати рішення суду (п.2).

Згідно з  ст.55 Закону України «Про виконавче
провадження» ДВС 17.08.2005р.
винісла  постанову  про арешт майна боржника  та оголошення заборони на його відчуження.
Згідно з зазначеною постановою  був
накладений арешт на  все майно , яке
належить заявнику, а саме 85/100 долей адміністративної будівлі центральної
контори за адресою:с.Перовов, вул.Школьна, 1, Лазню-котельню за адресою
:с.Каштанове, вул.Богданова 18/а.

ДВС 07.10.2005 р. винісла
Постанову про арешт грошових коштів заявника.

Керуючись ст. 55 Закону України
«Про виконавче провадження», ДВС 10.05.2006 р. винісла постанову про   арешт майна боржника  та оголошення заборони на його відчуження. У
п.1 зазначеної постанови  визначено про  накладення арешту на все майно заявника.

Ст. 3 Закону України «Про
виконавче провадження» визначає, що органами державної виконавчої служби
підлягають виконанню  рішення,  ухвали, постанови  господарських судів.

Відповідно
до ст.5 зазначеного закону державний виконавець
зобов'язаний  вживати заходів  виконання
рішень, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконав дії, накладати
арешт  на майно боржника.

Державний
виконавець зобов'язаний не допускати у своїй діяльності  порушення прав та законних інтересів
юридичних осіб (ст.7 Закону).

Згідно
зі ст.ст. 18, 24 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче
провадження,  винести в триденний термін
постанову про відкриття виконавчого провадження, вказавши в ньому термін для
добровільного виконання  виконавчого
документа, який не може перевищувати семи днів.

Порядок
накладення арешту на майно боржника визначений у ст.55 зазначеного закону.

Згідно
зі ст. 121-2 ГПК України господарським судом розглядаються  скарги на дії
або бездіяльність  органів
державної виконавчої служби  при виконанні  рішень, ухвал, постанов  господарських судів, яки можуть бути подані
протягом 10 днів здня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли стало про неї
відомо.

Президія
Вищого господарського суду України у своїх роз'ясненнях № 04-5/635 від
28.03.2002 р. вказала, що за результатами розгляду скарги на дії органів
державної виконавчої служби суд, визнавши доводи, викладені в скарзі
обґрунтованими, визнає постанову державного виконавця по здійсненню дій
виконавчого провадження недійсною, або зобов'язує орган Державної виконавчої
служби здійснити певні дії (п.7).

Заявником
подані документи, яки свідчить про те, що
він дізнався  про накладення
арешту на все належне йому майно тільки 15.12.2006 р. під час оформлення за СПД
ОСОБА_1 права власності на придбанну ним котельню.

Вивчивши
зазначені документи, приймаючи до уваги ненадання ДВС доказів того, що заявнику
було відомо про накладення арешту на все належне йому майно до 15.12.2006 р.,
суд вважає, що останнім не порушений передбачений у ст. 121-2 ГПК України строк
для звернення зі скаргою на дії ДВС.

Матеріали
справи свідчать про те, що ДВС з метою примусового виконання наказу
господарського суду АРК по справі № 2-22/14951-2004 здійснила заходи щодо
арешту грошових коштів заявника та його майна.

На час прийняття 17.08.2005 р. постанови про накладення арешту на майно
заявника  на адресу ДВС надійшла
інформація від Сімферопольського РБТІ про те, що останньому  належить на праві власності 85/100 долей
адміністративної будівлі центральної контори за адресою:с.Перово, вул.Школьна,
1 та Лазня-котельня за адресою :с.Каштанове, вул.Богданова 18/а. Надана
заявником інформація свідчить про те, що у разі продажу зазначеного майна ДВС
мала можливість отримати суму коштів, достатню для виконання наказу
господарського суду АРК по справі № 2-22/14951-2004.

За таких обставин, приймаючи
до уваги те, що у постанові від 17.08.2005 р. ДВС чітко визначила належні
заявнику об'єкти нерухомості , на яки накладався арешт, а саме 85/100 долей адміністративної
будівлі центральної контори за адресою:с.Перово, вул.Школьна, 1, та  Лазню-котельню за адресою :с.Каштанове,
вул.Богданова 18/а,  суд вважає, що
підлягають задоволенню вимоги по визнанню неправомірними дії ДВС у частині
накладення арешту на все майно Перовської сільської ради та недійсною Постанову
ДВС від 17.08.2005 р. у частині накладення арешту на все майно заявника.

Як вказано вище, крім
накладення  арешту на 85/100 долей
адміністративної будівлі центральної контори за адресою:с.Перово, вул.Школьна,
1, та  Лазню-котельню за адресою
:с.Каштанове, вул.Богданова 18/а, яки належать заявнику, ДВС виніс 07.10.2005
Постанову про арешт коштів заявника.

Надані сторонами документи
свідчать про те, що заявник виконує наказ господарського суду АРК по справі №
2-22/14951-2004, на час розгляду скарги стягувачу перераховано заборгованость у
сумі 96503,07 грн. Цей факт визнаний ДВС.

За таких обставин ,
приймаючи до уваги відсутність доказів звернення стягувача в порядку,
передбаченому ст. 24 Закону України “Про виконавче провадження”, з метою
забезпечення виконання рішення господарського суду АРК по справі №
2-22/14951-2004 з заявою про накладення арешту на майно заявника , суд вважає,
що у ДВС були відсутні правові підстави для прийняття 10.05.2006 р. Постанови
про накладення арешту  на все майно
заявника. В силу викладеного підлягають задоволенню вимоги щодо визнання
неправомірними дії ДВС по накладенню арешту на все майно Перовської сільської
ради та недійсною Постанову ДВС від 10.05.2006 р.

Під час розгляду справи
суд встановив, що заявник не виконав добровільно у повному обсязі у строк ,
визначений ДВС , наказ господарського суду АРК по справі № 2-22/14951-2004 .За
таких обставин суд , керуючись ст. 5, 50 Закону України “Про виконавче
провадження”, вважає правомірними дії ДВС по
винесенню 07.10.2005 р. постанови по накладенню арешту на грошові кошти
заявника.

Право скасування постанов органів
державної виконавчої служби у відповідності зі ст. 8 Закону України «Про
виконавче провадження» надано керівникові органа державної виконавчої служби.

Враховуючи  викладене, суд вважає, що підлягає припиненню
провадження по справі по п.1 ст. 80 ГПК України у частині вимог по
скасуванню  накладення арешту  на все майно Перовської сільської ради та на
поточний рахунок НОМЕР_1 в УГК Сімферопольского району.

Керуючись ст.ст. 80, 83-86, ст. 121-2
ГПК  України,  суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу задовольнити частково.

2. Визнати
неправомірними  дії Державної виконавчої
служби у Сімферопольському районі щодо накладення арешту на все майно
Перовської сільської ради .

3.Визнати недійсною Постанову Державної
виконавчої служби у
Сімферопольському районі від
17.08.2005 р. у частині накладення арешту на все майно

Перовської сільської ради.

4.Визнати недійсною Постанову Державної
виконавчої служби у
Сімферопольському районі від від 10.05.2006 р.

5. В іншій частині вимог
- провадження уо справі припинити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Яковлєв
С.В.