ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  47/230

20.12.07

За позовом     Відкрите акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Інформаційно - розрахункового центру Київської міської філії

до                     Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська консалтингова палата"

про                    стягнення 875,64 грн.

Суддя  Станік С.Р.

Представники:

Від позивача       Соловей В.В. –представник за довіреністю

Від відповідача  Новікова В.О. –представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 875,64 грн. заборгованості (враховуючи пеню) за надані телекомунікаційні послуги за укладеним договором № від  08.04.2003, а також відшкодування витрат по сплаті державного мита – 102,00 грн. та послуг інформаційно –технічного забезпечення судового процесу –118,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва  від 23.08.2007 було порушено провадження в справі  № 47/230 та призначено її  до розгляду на 26.09.2007.

Ухвалою Господарського суду міста Києва  від 26.09.2007 розгляд справи було відкладено до 04.10.2007,а ухвалою від 04.10.2007 –до 17.10.2007.

У зв’язку з тим, що судове засідання 17.10.2007 –не відбулось, розгляд справи було перенесено на 24.10.2007.

Ухвалою Господарського суду міста Києва  від 24.10.2007 розгляд справи було відкладено до 31.10.2007 у звязку з неявкою представників сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва  від 31.10.2007 було продовжено строк розгляду спору та розгляд справи  відкладено до 28.11.2007.

Ухвалою Господарського суду міста Києва  від 28.11.2007 розгляд справи було відкладено до 20.12.2007.

В судовому засіданні 20.12.2007 представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив суд позов задовольнити посилаючись на те, що відповідачем, всупереч умов Договору № від  08.04.2003, не було здійснено оплату наданих телекомунікаційних послуг на суму 835,62 грн.

Відповідач –у письмовому відзиві на позов та представник відповідача –в судовому засіданні 20.12.2007 – проти заявлених позовних вимог заперечив у повному обсязі. Просив суд у позові –відмовити. Свої заперечення мотивував тим, що сума заборгованості в розмірі 875,64 грн. є необґрунтованою і позивач не надав доказів на підтвердження наявності у відповідача зазначеної суми заборгованості.

Таким чином, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, заслухавши представників сторін,   Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.10.2002 між Відкритим акціонерним товариством „Укртелеком” в особі Центру обслуговування споживачів та продажу послуг Київської міської філії в якості виконавця (Позивач) - з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю „Українська консалтингова палата”, в якості замовника (Відповідач) - з другої, було укладено Договір №   (Інд. 25931700) про надання послуг електрозв’язку (далі-Договір), згідно умов якого позивач зобов’язався забезпечувати безперебійне і якісне надання послуг телефонного зв’язку, а відповідач своєчасно проводити оплату наданих послуг.

Відповідно до п.п.4.3., 4.5. Договору відповідач зобовязався своєчасно оплачувати надані послуги; розрахунки за фактично отримані в кредит послуги електрозв’язку за кожний попередній місяць проводяться протягом десяти днів з дня одержання рахунка, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

21.06.2006 позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію № 07-06/358м з вимогою здійснити оплату наданих телекомунікаційних послуг згідно умов договору станом на 01.06.2006 у розмірі 836,62 грн. заборгованості та 14,08 грн. пені згідно Закону України «Про телекомунікації», а загалом 849,70 грн.

Як зазначав позивач у позові, відповідач відповіді на претензію не надав, належним чином не виконав свої  зобовязання згідно умов договору щодо оплати наданих йому позивачем телекомунікаційних послуг, внаслідок чого у відповідача станом на день звернення позивача до суду існує непогашена заборгованість в розмірі 835,62 грн.

Відповідно до

Згідно доручення від 01.03.2007 відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” позивачу надано право від імені товариства підписувати і подавати претензії та позови, апеляційні та касаційні скарги, інші процесуальні документи, представляти інтереси товариства в усіх судах загальної юрисдикції, передбачениз Законом України „Про судоустрій України”, з усіма правами, наданими сторонам відповідними процесуальними законами.

Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу України від 16.01.03 № 436-IV встановлює, що майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу  України.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання  або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності,  повинен відшкодувати  завдані  цим  збитки  суб'єкту,  права або законні інтереси якого порушено де під  збитками  розуміються  витрати,  зроблені  управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи,   які  управнена  сторона  одержала  б  у  разі  належного виконання   зобов'язання   або   додержання   правил    здійснення господарської діяльності другою стороною.

Стаття 22 Цивільного кодексу України від 16.01.03 №435-VI встановлює, що збитки це витрати,  які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та відшкодовуються  у повному обсязі,  якщо договором або законом не передбачено відшкодування у  меншому  або  більшому розмірі.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням   умов,   визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання), а боржник  вважається  таким,  що  прострочив,  якщо  він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його  у  строк, встановлений договором або законом та якщо    внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора,  він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Статтею 623 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов”язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Статтею 901 встановлено, що за  договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за  завданням  другої  сторони  (замовника)  надати послугу,  яка  споживається  в  процесі  вчинення  певної  дії або здійснення певної діяльності,  а замовник зобов'язується  оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 903 визначено, що якщо  договором  передбачено  надання  послуг  за   плату, замовник  зобов'язаний  оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 905 встановлено, що строк   договору  про  надання  послуг  встановлюється  за домовленістю сторін,  якщо інше не встановлено законом або  іншими нормативно-правовими актами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач умови Договору щодо надання телекомунікаційних послуг виконав в повному обсязі, а відповідач свої зобовязання за Договором по оплаті наданих йому позивачем телекомунікаційних послуг у розмірі 836,62 грн. –не виконав, оплата в сумі 836,62 грн. відповідачем здійснена не була, а тому на даний час у відповідача перед позивачем існує непогашена заборгованість  в сумі 10399,82 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку.

На підставі викладеного, суд визнав вимогу позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за надані, але не оплачені у повному обсязі послуги електрозв’язку за Договором  в розмірі 10399,82 грн.- законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі статтею 230 Господарського кодексу України, штрафні санкції це господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов”язання.

Ст. 530 Цивільного кодексу України встановлює, якщо у зобов’язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 611 вищезазначеного кодексу у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а саме як сплата неустойки так і відшкодування збитків.

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»від 22 листопада 1996 року № 543/96 платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України „Про телекомунікації” споживачі   телекомунікаційних послуг несуть відповідальність за порушення норм цього Закону, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг відповідно до закону. У разі  затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі   сплачують пеню, яка обчислюється  від  вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в  період, за який нараховується пеня.

Відповідно до п. 5.8 Договору у разі несплати за надані послуги електрозв’язку понад установлений термін (з 21 числа місяця, що настає після розрахункового періоду) споживач сплачує пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня.

Враховуючи те, що відповідачем прострочено перед позивачем виконання грошового зобовязання по повній оплаті наданих послуг за Договором в розмірі 10399,82 грн., суд прийшов до висновку, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача пені за прострочення виконання зобовязання - є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно розрахунку суми  пені за період з 18.02.2006 по 18.08.2006, який викладено позивачем у позові і з яким погоджується суд, сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за прострочення виконання зобовязання в сумі 10399,82 грн. по повній оплаті гаданих послуг за Договором саме в цей період, складає  492,64 грн.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позові, не надав.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги обґрунтовані, документально доведені та підлягають задоволенню повністю: в частині стягнення з Відповідача 10399,82 грн. –основного боргу, 492,64 грн. –пені.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на  позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зокрема з відповідача підлягає стягненню 108,93 грн. - витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. – витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу  України, Господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Профіт-Центр” (03118, м.Київ, пр-т Червонозоряний, буд.126, к.55; 03124, м.Київ, вул. Радіщева, 3, пов.4, р/р 1 АКБ „Олбанк” в м.Києві, МФО 322885, код ЗКПО 21673602), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Центру обслуговування споживачів та продажу послуг Київської міської дирекції (02192, м. Київ, вул. Міста Шалетт, 1, п/р 8729 в КРД(Ф) АППБ «Аваль», МФО 322904, код ЗКПО 01189910) 10399 (десять тисяч триста дев’яносто дев’ять) грн. 82 коп. –основного боргу, 492 (чотириста дев’яносто дві) грн. 64 коп. - пені, а також 108 (сто вісім) грн. 93 коп. - витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

4.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його             прийняття.

Згідно статті 33 Закону України “Про телекомунікації” від 18 листопада 2003 року N1280-IV (Із змінами і доповненнями) споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема: п. 5) ч. 1. виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Згідно статті 36 Закону України “Про телекомунікації” від 18 листопада 2003 року N1280-IV (Із змінами і доповненнями) у разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Згідно статті 38 Закону України “Про телекомунікації” від 18 листопада 2003 року N1280-IV (Із змінами і доповненнями) оператори телекомунікацій мають право на: п. 8) ч. 1. скорочення переліку або припинення надання телекомунікаційних послуг споживачам, які порушують правила надання і отримання телекомунікаційних послуг, або на відключення кінцевого обладнання споживача, якщо воно не має виданого в установленому законодавством порядку документа про підтвердження відповідності вимогам нормативних документів у сфері телекомунікацій, у порядку, визначеному цими правилами

Згідно статті 63 Закону України “Про телекомунікації” від 18 листопада 2003 року N1280-IV (Із змінами і доповненнями) телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства. Умови надання телекомунікаційних послуг: 1) укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених НКРЗ; 2) оплата замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.

Згідно статті 63 Закону України “Про телекомунікації” від 18 листопада 2003 року N1280-IV (Із змінами і доповненнями) розрахунки за телекомунікаційні послуги здійснюються на умовах договору про надання телекомунікаційних послуг між оператором, провайдером телекомунікацій та споживачем або без договору за готівкову оплату чи за допомогою карток тощо в разі одержання споживачем замовленої за передоплатою (авансованої) послуги за тарифами, затвердженими згідно із законодавством.

Стаття 551 ЦК України визначає, що якщо предметом  неустойки  є  грошова  сума,  її  розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства та розмір неустойки,  встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу  України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки заборгованість відповідача в сумі 3443,92 грн. перед позивачем не погашена, вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку. Таким чином суд визнав позовну вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за надані телекомунікаційні послуги за Договорами від 20.03.2003 № 120-34035-1 (телефонний/абонентський номер 2470893), № 120-34028-1 (телефонний/абонентський номер  5782670), №120-34029-1 (телефонний/абонентський номер 5682996), №120-34030-1 (телефонний/абонентський номер 5780679), №120-34031-1 (телефонний/абонентський номер 2377117) та від 21.03.2003 за договором  №120-34033-1 (телефонний/абонентський номер 5781562) у розмірі – 3443,92  грн. законною, обґрунтованою,  та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

В свою чергу, суд визнає законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача 148,14 грн. пені, яка імперативно передбачена статтею 36 Закону України “Про телекомунікації” від 18 листопада 2003 року N1280-IV (Із змінами і доповненнями),  розрахунок якої наведено позивачем у позові і з яким погоджується суд.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу  України, підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу  України, Господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут маркетингових технологій»(, місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Фрунзе,6а; п/р № 2 у АКБ «Форум»м.Київ, МФО 322948), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Астеліт" (, місцезнаходження: 03110, м. Київ, вул. Солом’янська, 11, літ. А, п/р № в АППБ “Аваль”, МФО 300335) суму заборгованості в розмірі –3443 (три тисячі чотириста сорок три) грн. 92 коп., суму пені у розмірі – 148 (сто сорок вісім) грн. 14 коп., а також 102 (сто дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.           Видати накази відповідно до ст. 116  Господарського процесуального кодексу України.

4.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                 Станік С.Р.