ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2007 р.
№ 18/515

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
суддів:
С. Шевчук,

С. Владимиренко, І. Воліка (доповідача),

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну
скаргу

Закритого акціонерного товариства (ЗАТ) "Альфа-Банк"

на постанову
від 08.08.2007 року

Київського апеляційного господарського суду

у справі
№ 18/515

за позовом
ЗАТ "Альфа-Банк"
1) Відкритого акціонерного товариства (ВАТ) "Жидачівський
целюлозно-паперовий комбінат",
2) ВАТ "Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат",
3) Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Корсар-98",
4) ТОВ "Торговий дім "Жидачівський паперовий комбінат"
стягнення 159 491,72 доларів США та 36 506,66 грн.,

до

про

В судове засідання прибули представники сторін:

позивача             Мостовий А.М. (дов. від 06.08.2007 року № 642/07);
Щербакова В.Ю. (дов. від 17.10.2007 року № 1031/07);
відповідача - 1   Литвиненко С.В. (дов. від 09.01.2007 року № 14);
відповідача - 2   Литвиненко С.В. (дов. від 20.10.2006 року № 23-5-1404юр);
відповідача –3   не з'явились;
відповідача - 4    не з'явились;

В судовому засіданні 15.11.2007 оголошена перерва до 14:30 19.11.2007.

Заслухавши суддю-доповідача - І. Воліка, пояснення представників сторін та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ЗАТ "Альфа-банк" звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з ВАТ "Жидачівський целюлозно - паперовий комбінат",                               ВАТ "Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат", ТОВ "Корсар-98",                         ТОВ "Торговий дім "Жидачівський паперовий комбінат" солідарно                             159 491,72 доларів США процентів за користування кредитами, пені за несвоєчасне повернення кредиту, пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом та 36 506,66 грн. штрафу.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує укладеними з відповідачем-1 договорами про відкриття кредитної лінії № 11-В/05 від 15.02.2005 року та додатковими угодами до нього, і № 106-В/04 від 17.11.2004 року із додатковою угодою.

На підставі договору про відкриття кредитної лінії № 11-В/05                                 від 15.02.2005 року із додатковими угодами до нього позивач надав відповідачеві -1 кредит у загальному розмірі 1 773 000,00 доларів США.

На підставі договору про відкриття кредитної лінії № 106-В/04 від         17.11.2004 року із додатковою угодою до нього позивач надав відповідачеві-1 кредит у загальному розмірі 860 000,00 доларів США.

Рішенням господарського суду Одеської області від 09.06.2006 року по справі № 28/158-06-4278, зміненим постановою Одеського апеляційного господарського суду вiд 11.07.2007 року, визнано обґрунтованими позовні вимоги ЗАТ «Альфа-Банк»щодо стягнення з відповідачів суми боргу за договорами про відкриття кредитної лінії № 11-В/05 від 15.02.2005 року та № 106-В/04 від                   17.11.2004 року, на виконання якого відповідач-1 повернув позивачу                01.09.2006 року кредити за вказаними договорами.

Проте, ВАТ "Жидачівський целюлозно - паперовий комбінат" не виконав зобов'язання по сплаті процентів за користування кредитом за договором                      № 106-В/04 за період з 01.07.2006 року по 31.08.2006 року, і станом на дату пред'явлення позову розмір заборгованості по процентах за користування кредитом становить 17 032,78 грн. доларів США.

Також ВАТ "Жидачівський целюлозно - паперовий комбінат", за ствердженням позивача, зобов'язаний сплатити пеню за несвоєчасне повернення кредиту за договором № 106-В/04, нараховану за період з 08.06.2006 року по 01.09.2006 року, в сумі 34 541,37 доларів США.

Разом з тим, на думку позивача, з ВАТ "Жидачівський целюлозно - паперовий комбінат" підлягає стягненню пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом за цим договором за липень та серпень 2006 року, нарахована з 08.08.2006 року по 26.10.2006 року в сумі 519,61 доларів США.

Крім того, ВАТ "Жидачівський целюлозно - паперовий комбінат" не виконав зобов'язання по сплаті процентів за користування кредитом за договором № 11-В/05 за період з 01.07.2006 року по 31.08.2006 року, і станом на дату пред'явлення позову розмір заборгованості по процентах за користування кредитом становить 35 115,26 доларів США.

ВАТ "Жидачівський целюлозно - паперовий комбінат", за ствердженням позивача, також зобов'язаний сплатити пеню за несвоєчасне повернення кредиту за договором № 11-В/05, нараховану за період з 08.06.2006 року по 01.09.2006 року в сумі 71 211,45 доларів США.

Крім того, на думку позивача, з ВАТ "Жидачівський целюлозно - паперовий комбінат" підлягає стягненню пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом за цим договором за липень та серпень 2006 року, нарахована з 08.08.2006 року по 26.10.2006 року в сумі 1 071,25 доларів США.

Обґрунтовуючи вимоги щодо стягнення штрафів, позивач посилається на порушення ВАТ "Жидачівський целюлозно - паперовий комбінат" умов п.8.1. кредитних договорів, якими встановлений обов'язок відповідача-1 надати позивачу щомісяця не пізніше другого робочого дня, наступного за звітним, належним чином оформлені документи, що характеризують його фінансовий стан, зокрема, довідку про стан заборгованості за кредитами і позиками станом на перше число місяця зі вказівкою кредитора, суми договору, фактичної суми заборгованості, відсоткової ставки, дати надання кредиту, дати погашення кредиту (графіку погашення кредиту), наявності пролонгації, забезпечення (об'єкту застави, заставодавців, поручителів). Відповідальність за порушення цього       обов'язку п. 11.2. кредитних договорів передбачено штраф у розмірі 0,1 % від відповідного ліміту кредитної лінії, чинного на дату надіслання вимоги останнього. Позивач надіслав відповідачу-1 відповідну вимогу, що отримана 14.03.2006 року. Таким чином, ЗАТ “Альфа-Банк” просить стягнути з                     ВАТ "Жидачівський целюлозно - паперовий комбінат" штрафи за ненадання довідок за червень-вересень 2006 року за договором № 11-В/05 в сумі                             18 253,33 грн., і за договором № 106-В/04 - в сумі 18 253,33 грн.

Вимоги до ВАТ "Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат", ТОВ "Корсар-98", ТОВ "Торговий дім "Жидачівський паперовий комбінат" позивач             обґрунтовує договорами поруки від 17.11.2004 року № 139-П, № 140-П та                      № 141-П та від 15.02.2005 року № 11-П/05, № 13-П/05 та № 14-П/05.

23.04.2007 року позивачем подана заява від 20.04.2004 року                               № 9738-11-40030 про збільшення розміру позовних вимог, згідно з якою                 ЗАТ “Альфа-Банк” просить господарський суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в сумі 163 766,45 доларів США та 36 506,66 грн. за договорами про відкриття кредитної лінії № 11-В/05 від 15.02.2005 року та № 106-В/04 від 17.11.2004 року, яка обґрунтована збільшенням періоду нарахування пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом - до 20.04.2007 року, а також просить стягнути з відповідачів солідарно пеню за несвоєчасне повернення кредиту за договором про відкриття кредитної лінії № 70-В/04 від 15.09.2004 року в сумі 88 168,33 доларів США.

Заява про збільшення розміру позовних вимог прийнята господарським судом в частині збільшення розміру пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом за договорами про відкриття кредитної лінії                          № 11-В/05 від 15.02.2005 року та № 106-В/04 від 17.11.2004 року.

Вимоги про стягнення з відповідачів солідарно пені за несвоєчасне повернення кредиту за договором про відкриття кредитної лінії № 70-В/04 від 15.09.2004 року в сумі 88 168,33 доларів США не прийняті господарським судом, зважаючи на порушення правила об'єднання позовних вимог, визначених ст.58 ГПК України, оскільки вони не пов'язані з первісними позовними вимогами ні підставами виникнення, ні поданими доказами.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.06.2007 року по справі              № 18/515 (суддя А. Шкурат) позовні вимоги ЗАТ “Альфа-Банк” задоволені               частково, стягнуто з ВАТ «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат»52 148,04 доларів США заборгованості по процентах за користування кредитом, 105 752,82 доларів США пені за прострочення повернення кредиту, 4 444,74 доларів пені за прострочення сплати процентів,                                      1 623,46 доларів США витрат по сплаті державного мита та 112,03 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду                                 від 08.08.2007 року (колегія суддів: В. Зеленін, Л. Рєпіна, О. Синиця) рішення господарського суду міста Києва від 20.06.2007 року по справі № 18/515 скасоване, прийняте нове рішення, яким в позові ЗАТ “Альфа-Банк” відмовлено.

Постанова суду мотивована наступним.

Позовні вимоги ЗАТ “Альфа-Банк” обґрунтовані тим, що рішенням господарського суду Одеської області від 09.06.2006 року по справі                                  № 28/158-6-4278, зміненим постановою Одеського апеляційного господарського суду вiд 11.07.2007 року, задоволено вимоги позивача та стягнуто з відповідачів на користь ЗАТ “Альфа-Банк” суму кредитів, отриманих за договорами                       № 11-В/05 від 15.02.2005 року та № 106-В/04 від 19.11.2004 року; проценти за користування кредитами у період з 01.06 по 06.06.2006 року; пеню за несвоєчасне повернення кредитів за період з 14.04.2006 року по 07.06.2006 року, а також штраф за ненадання довідок за січень - березень, травень-червень 2006 року.

При цьому, господарський суд першої інстанції приймаючи рішення у справі, відхилив посилання ВАТ "Жидачівський целюлозно - паперовий комбінат" та ВАТ "Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат" на те, що зобов'язання за договорами про відкриття кредитної лінії № 106-В/04 від                   17.11.2004 року та № 11-В/05 від 15.02.2005 року, укладеними між ЗАТ “Альфа Банк” та ВАТ «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат», припинилися, оскільки згідно з пунктами 12.3 вищеназваних договорів про відкриття кредитної лінії передбачено, що ці договори діють до повного виконання зобов'язань        ВАТ «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат», у тому числі зобов'язань по сплаті процентів за користування кредитами.

Проте, апеляційний господарський суд з таким висновком господарського суду першої інстанції не погодився, у зв'язку з тим, що він суперечить положенням ч. 2 ст. 598 ЦК України, якою встановлено, що зобов'язання припиняються на вимогу однієї зі сторін у випадках, встановлених законом, або договором.

Серед позовних вимог ЗАТ “Альфа-Банк” у справі № 28/158-06-4278 була вимога про дострокове повернення суми кредиту за договорами про надання кредитної лінії № 106-В/04 від 17.11.2004 року і № 11 -В/05 від 15.02.2005 року.

Звернення позивача з такою вимогою, на думку апеляційного господарського суду слід розуміти так, що кредитодавець фактично відмовився від подальшого кредитування, тобто відмовився від кредитних договорів. Таке право кредитодавця передбачено статтею 1056 Цивільного кодексу України. Відмова від договорів полягає у здійсненні кредитором односторонніх дій в установленому законом порядку, які тягнуть за собою припинення зобов'язання, що передбачено статтями 611 і 615 ЦК України.

У випадку реалізації кредитодавцем свого права на односторонню відмову від зобов'язання у позичальника втрачається правова підстава подальшого виконання зобов'язань за кредитним договором, зокрема, по сплаті процентів за користування кредитними коштами, та пені за несвоєчасне повернення кредиту.

Тобто, позичальник (ВАТ «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат») після отримання від ЗАТ “Альфа-Банк” вимоги про дострокове повернення кредиту та сплати інших платежів набув правового статусу боржника, який зобов'язаний виконати лише ті дії, які супроводжують відмову від договору або його розірвання, а саме, повернути кредитору суму кредиту та раніше нараховані проценти за користування ним.

За наведених обставин, господарський суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що правовідносини між ВАТ «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат»та ЗАТ “Альфа-Банк” з виконання договорів про відкриття кредитної лінії № 106-В/04 та № 11-В/05 припинилися за законом, а тому стягнення з відповідача-1 на користь позивача грошових коштів за вищезазначеними договорами, в тому числі, заборгованості за процентами, пені за несвоєчасну сплату процентів, пені за несвоєчасне повернення кредитів є безпідставним.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, ЗАТ "Альфа-банк" посилається на неправильне застосування господарським судом апеляційної інстанції при прийняті оскаржуваної постанови норм матеріального права та порушення процесуальних норм, і просить залишити в силі рішення у справі.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з такого.

17.11.2004 року між позивачем і відповідачем-1 укладений договір про відкриття кредитної лінії № 106-В/04, за яким ЗАТ «Альфа-Банк»відкриває              ВАТ «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат»відновлювану кредитну лінію в іноземній валюті та на підставі додаткових угод до цього договору окремими частинами надає відповідачу ВАТ «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат»кредит в порядку і на умовах визначених цим договором.

ВАТ«Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат»в свою чергу зобов’язувався використати кредит з метою, зазначеною в п. 1.5. цього договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати ЗАТ «Альфа-Банк»проценти за користування кредитом, виконати інші умови цього договору та повернути позивачу кредит у терміни, встановлені договором (п.1.1. договору № 106-В/04). Розмiр процентiв за користування кредитом складає 11,5 % рiчних (п. 1.3. договору № 106-В/04).

15.02.2005 року мiж позивачем i вiдповiдачем-1 був укладений договір про відкриття кредитної лiнiї № 11-В/05, яким позивач відкриває ВАТ «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат»відновлювальну кредитну лiнiю в iноземнiй валютi та на пiдставi додаткових угод до цього договору окремими частинами надає ВАТ «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат»кредит у порядку i на умовах, визначених цим договором.

ВАТ«Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат»у свою чергу зобов’язується використати кредит з метою, зазначеною у п. 1.5. цього договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати позивачу проценти за користування кредитом, виконати умови цього договору та повернути позивачу кредит у терміни, встановлені цим договором (п. 1.1. договору № 11-В/05). Розмір процентів за користування кредитом складає 11,5 % річних (п. 1.3. договору № 11-В/05).

Рішенням господарського суду Одеської областi вiд 09.06.2006 року по справi № 28/158-06-4278, зміненим постановою Одеського апеляційного господарського суду вiд 11.07.2007 року, вирішено стягнути з ВАТ “Жидачiвський целюлозно - паперовий комбiнат”, ВАТ “Ізмаїльський целюлозно - картонний комбiнат”, ТОВ "Корсар-98", ТОВ "Торговий дім "Жидачівський паперовий комбінат" за договорами про відкриття кредитної лiнiї № 11-В/05 від           15.02.2005 року та № 106-В/04 вiд 17.11.2004 року солідарно                                       713 429,73 доларiв США основного боргу та 69 795,84 грн. штрафних санкцiй на користь ЗАТ «Альфа-Банк».

На виконання вищевказаного рішення ВАТ "Жидачівський целюлозно - паперовий комбінат" повернув ЗАТ «Альфа-Банк» 01.09.2006 року кредити за вказаними договорами в сумi 860 000,00 доларiв США (платiжне доручення              № 12513 вiд 01.09.2006 року) та в сумi 1 773 000,00 доларів США (платiжне доручення № 12515 вiд 01.09.2006 року).

Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до пунктів 6.1. договорів № 11-В/05 та № 106-В/04 проценти нараховуються щомісячно на суму кредиту протягом усього строку користування ним, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році.

Виходячи з положень цивільного законодавства про загальні умови виконання зобов'язань та враховуючи те, що відповідачі доказів сплати заборгованості за відсотками за користування кредитами не надали, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача-1 процентів за користування кредитом за договором № 106-В/04 в сумі 17 032,78 доларів США, а за договором № 11-В/05 в сумі 35 115,26 доларів США, та загалом в сумі 52 148,04 доларів США правомірно задоволено господарським судом першої інстанції.

Твердження господарського суду апеляційної інстанції про припинення зобов'язань за договорами № 106-В/04 та № 11-В/05 є хибним, оскільки пунктами 12.3. вказаних договорів встановлені строки їх дії - до повного виконання зобов'язань відповідача-1 за цими договорами, але доказів повного виконання зобов'язань відповідача-1 не надано (у тому числі зобов'язань по сплаті процентів за користування кредитами та пені) за цими договорами.

Враховуючи наведене, постанова у справі підлягає до скасування як                 необґрунтована та неправомірна.

Внаслідок прострочення виконання своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати процентів, відповідач-1 згідно з пунктами 11.1. договорів               № 106-В/04 та № 11-В/05 зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 0,2 % від несвоєчасно простроченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який стягується пеня.

ВАТ "Жидачівський целюлозно - паперовий комбінат" від виконання свого обов'язку сплатити визначену договором суму у встановлений договором строк ухилився, внаслідок чого порушив норми статей 525, 526 ЦК України та статті 193 ГК України. Згідно з  ч. 2 ст. 193 ГК України порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Штрафні санкції є видом господарських санкцій, які застосовуються у сфері господарювання (ч. 2 ст. 217 ГК України).

З огляду на наведене, господарським судом першої інстанції обґрунтовано стягнено з відповідача -1 пеня за прострочення повернення кредиту, нарахована за договором № 106-В/04 за період 08.06.2006 року по                    31.08.2006 року включно в сумі 34 541,37 доларів США, та за договором                     № 11-В/05 за період з 08.06.2006 року по 31.08.2006 року включно в сумі                         71 211,45 доларів США, а загалом в сумі 105 752,82 доларів США, що заявлена до стягнення 27.10.2006 року (дата подання позову у даній справі).

Крім того, господарським судом правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за договором № 11-В/05 на суму                         18 253,33 грн. і за договором № 106-В/04 на суму 18 253,33 грн.

Так обґрунтовуючи вимоги щодо стягнення штрафів за ненадання довідок про стан заборгованості за кредитами і позиками станом на перше число місяця зі вказівкою кредитора, суми договору, фактичної суми заборгованості, відсоткової ставки, дати надання кредиту, дати погашення кредиту (графіку погашення кредиту), наявності пролонгації, забезпечення (об'єкту застави, заставодавців, поручителів), позивач посилається на те, що вимогу про сплату штрафів за ненадання довідок за період з червня по вересень 2006 року, відповідач-1 отримав 14.03.2006 року. Проте, згідно з пунктами 11.3. договорів № 11-В/05 та                      № 106-В/04 строк сплати штрафів, у тому числі й за ненадання вищевказаних довідок, - 20 календарних днів з дня одержання відповідачем-1 вимоги позивача про їх оплату. Отже, на момент одержання 14.03.2006 року вимоги позивача про сплату штрафів за ненадання цих довідок та по спливу 20-денного терміну з дня одержання цієї вимоги, обов'язок відповідача-1 надати довідки у період з червня по вересень 2006 року ще не настав. Таким чином, з огляду на відсутність доказів направлення вимог у відповідні періоди (з червня по серпень 2006 року), вимоги позивача про стягнення штрафів за договором № 11-В/05 на суму                        18 253,33 грн. та за договором № 106-В/04 на суму 18 253,33 грн. відхиляються.

Також господарський суд касаційної інстанції погоджується з висновком господарського суду про відмову у задоволенні вимог ЗАТ "Альфа-Банк" до ВАТ "Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат", ТОВ "Корсар-98",                ТОВ "Торговий дім "Жидачівський паперовий комбінат", виходячи з такого.

На забезпечення зобов'язань за договорами № 11-В/05 та № 106-В/04 було укладено договори поруки, за умовами яких поручителі (ВАТ "Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат", ТОВ "Корсар-98", ТОВ "Торговий дім "Жидачівський паперовий комбінат") відповідають перед ЗАТ "Альфа-Банк" за виконання ВАТ "Жидачівський целюлозно - паперовий комбінат" обов'язків, що виникли на підставі договорів № 11-В/05 та № 106-В/04, а саме, обов'язку повернути позивачу частину наданих на підставі цих договорів кредитів та обов'язку сплачувати позивачу проценти за користування кредитами на рівні 11,5%.

Частиною 2 статті 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився                прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем.

ВАТ "Жидачівський целюлозно - паперовий комбінат" платіжним дорученням № 12514 від 01.09.2006 року було перераховано позивачу                          2 747,22 доларів США в якості погашення процентів за договором № 106-В/04, а платіжним дорученням № 12516 від 01.09.2006 року перераховано позивачу                  5 663,75 доларів США в якості погашення процентів за договором № 11-В/05, однак, вищевказані суми були повернуті ЗАТ "Альфа-Банк" відповідачу-1 меморіальними ордерами від 07.09.2006 року № 2580 та № 2690.

Внаслідок відмови позивача від прийняття оплати відповідачем-1 процентів за договорами № 11-В/05 та № 106-В/04, поруки, якими були забезпечені ці договори, припинилися, а отже, підстав для стягнення солідарно на користь               ЗАТ "Альфа-Банк" з ВАТ "Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат",              ТОВ "Корсар-98", ТОВ "Жидачівський паперовий комбінат" процентів за користування кредитом та пені за прострочення повернення кредитів і сплати процентів за договорами № 11-В/05 та № 106-В/04 не вбачається, як і правомірно встановлено господарським судом першої інстанції.

Разом з тим, господарський суд касаційної інстанції не погоджується з висновками господарського суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача-1 пені за прострочення сплати процентів по кредиту за договорами № 106-В/04 та № 11-В/05 за період з 08.08.2006 року по 20.04.2007 року у розмірі 4 444,74 доларів США.

Згідно з положеннями пунктів 6.2. договорів № 106-В/04 та № 11-В/05 проценти, нараховані за місяць, відповідач-1 повинен сплачувати щомісяця у строк з 1 числа по 5-те число включно місяця, наступного за тим, у якому вони нараховані. У разі прострочення повернення кредиту або його частини після закінчення строку дії кредитної лінії проценти за місяць, у якому відбувається             фактичне повне повернення кредиту, а якщо воно відбувається до 5-го числа місяця - також проценти, нараховані за попередній місяць, повинні бути сплачені не пізніше дня його повернення.

Пунктами 11.1 договорів № 106-В/04 та № 11-В/05 встановлено, що за прострочення повернення кредиту чи його частини та/або сплати процентів позичальник зобов’язаний сплатити банку пеню у розмірі 0,2% від простроченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який стягується пеня.

Відповідно до ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Приймаючи рішення у справі, суд застосував положення ч. 6 ст. 232 ГК України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Однак, господарський суд першої інстанції, правильно встановивши, що зобов’язання щодо вчасної сплати процентів по кредиту не виконано, всупереч положенням ст.ст. 47, 43, 84 ГПК України, стягуючи пеню за період з 06.08.2006 року по 06.02.2007 року за липень 2006 року по договорам № 106-В/04 і                       № 11-В/05, та за період з 01.09.2006 року по 01.03.2007 року за серпень 2006 року по договорам № 106-В/04 і № 11-В/05, не звернув уваги, що за уточненими позовними вимогами щодо стягнення пені за прострочення сплати процентів по кредиту за період з 08.08.2006 року по 20.04.2007 року та за період з 06.09.2007 року по 20.04.2007 року ЗАТ "Альфа-Банк" звернувся 23.04.2007 року, а отже, не правильно застосував вимоги ч. 6 ст. 232 ГК України.

Наведене дає підстави для скасування рішення у справі в вищезазначеній частині, а оскільки обставини справи, що стосуються цієї ж частини заявленого позову, не були належним чином встановлені судом, справа має бути передана на новий розгляд, в ході якого суду належить врахувати наведені недоліки, на підставі наданих доказів встановити фактичні обставини справи, що стосуються вищенаведеної частини позову, і в залежності від встановленого, прийняти відповідне рішення, виклавши його згідно з вимогами процесуальних норм.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ЗАТ "Альфа-Банк" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.08.2007 року у справі № 18/515 скасувати.

Рішення господарського суду міста Києва від 20.06.2007 року у справі № 18/515 скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення пені за прострочення сплати процентів по кредиту у розмірі 4 444 доларів США 74 центів, та відправити позовні вимоги в цій частині на новий розгляд до господарського суду міста Києва в іншому складі суддів.

В решті рішення суду залишити без змін.

Доручити господарському суду міста Києва видати відповідний наказ на виконання даної постанови.

Головуючий, суддя                                                          С. Шевчук

Судді:            С. Владимиренко

І. Волік