ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

25.09.07р.

Справа № А27/301-07

За позовом  Приватного підприємства «Промислово-комерційний центр «Герш», м. Дніпропетровськ

до  Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень

Суддя  Татарчук В.О.

Секретар Дякун А.І.

Представники сторін:

від позивача – Андрусенко В.В. дов. від 19.02.2007р., Омельченко О.А. дов. від 16.07.2007р. №35

від відповідача –Товста Н.А. дов. від 11.06.2007р. №12263/10/10-1, Земляна О.В. дов. від 15.01.2007р. №345/10/10-1

Суть спору:

Приватне підприємство «Промислово-комерційний центр «Герш»(далі ПП «ПКЦ «Герш») звернулося з позовом до Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 19.12.2006р. №/0, №/0, №/0, №/0.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:

-          відповідачем зроблений безпідставний висновок про порушення підприємством пп.4.1.1 п.4.1 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»у зв’язку з неповним включенням до складу валового доходу суми винагороди агента (Позивача) за агентськими договорами №01 від 10.07.2003р. з компанією »(США) і №2 від 10.07.2003р. з компанією Star Inc»(США);

-          відповідно є невірним висновок і про порушення п.4.7 ст.4, пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» щодо завищення позивачем від’ємного значення з ПДВ;

-          відповідач необґрунтовано вважає, що вся сума коштів у вигляді різниці між сумами покупки і продажу обладнання, які здійснювались позивачем на виконання агентських договорів, в повному обсязі є винагородою позивача як агента, що не відповідає фактичним обставинам справи;

-          позивач правильно відносив до складу валових доходів кінцевий фінансовий результат довірчої операції відповідно до вимог пп.7.9.3 п.7.9 ст.7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»;

-          у зв’язку з викладеним є неправомірним донарахування позивачу податку на прибуток за 2004р. на суму 39642,07грн., а також зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 37798грн.

Відповідач заперечує проти позову з посиланням на те, що:

-          в порушення пп.4.1.1 п.4.1 ст.4 і п.13.8, п.13.9 ст.13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»позивачем не було включено до складу валового доходу суму, одержану нерезидентами із джерел в Україні, а саме: за І квартал 2004р. –11628грн., за ІІ квартал 2004р.- 77546,10грн., за ІV квартал 2004р. –72514,15грн.;

-          сума заниженого податку на прибуток склала 39642,07грн.;

-          підприємством в порушення п.4.7 ст.4, пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» були занижені податкові зобов’язання з ПДВ у розмірі 37797,16грн.;

-          при прийнятті спірних рішень податкова інспекція керувалася положеннями п.1.17 ст.1, п.4.1 ст.4, п.13.8 ст.13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», а також п.4.7 ст.4  Закону України «Про податок на додану вартість».

В судовому засіданні 25.09.2007р. були оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

встановив:

19.12.2006р. Лівобережною міжрайонною державною податковою інспекцією м. Дніпропетровська були прийняті податкові повідомлення-рішення:

-          №/0, яким визначено податкове зобов’язання ПП «ПКЦ «Герш»з податку на прибуток у розмірі 59463,11грн., в тому числі: 39642,07грн. –основний платіж і 19821,04грн. –штрафні санкції;

-          №/0 з визначенням податкового зобов’язання позивача з ПДВ у розмірі 23263,50грн., в тому числі: 15509грн. –основний платіж і 7754,50грн. –штрафні санкції;

-          №/0, яким зменшено суму бюджетного відшкодування позивача з податку на додану вартість у розмірі 2326грн. та визначено суму штрафних санкцій у розмірі 1163грн;

-          №/0, яким зменшено суму бюджетного відшкодування позивача з податку на додану вартість у розмірі 19963грн. та визначено суму штрафних санкцій у розмірі 9981,50грн.

Підставою для прийняття вказаних податкових повідомлень-рішень був акт від 06.12.2006р. №2882/23/20196324 «Про результати планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства ПП ПКЦ «Герш»за період з 01.10.2003р. по 30.06.2006р.».

Перевіркою встановлено, що підприємством в порушення:

-          пп.4.1.1 п.4.1 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»занижено податок на прибуток за 2004р. на суму 39642,07грн., в тому числі по періодах: І квартал 2004р. –2127грн., ІІ квартал 2004р. –19386,53грн., ІV квартал 2004р. –18128,54грн.;

-          п.4.7 ст.4, пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»завищено суму від’ємного значення по податку на додану вартість у періодах: березень 2004р. –2325,57грн., червень 2004р. –15509,22грн., грудень 2004р. –19962,37грн.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з таких підстав.

Аналіз матеріалів справи свідчить про помилковість висновку податкового органу щодо заниження позивачем податку на прибуток.

На думку суду, ПП «ПКЦ «Герш»згідно з вимогами чинного законодавства включено до складу валового доходу суми винагороди за агентськими договорами №01 від 10.07.2003р. з компанією eLink»(США) і №2 від 10.07.2003р. з компанією Star Inc»(США).

10.07.2003р. між компанією »(США) (Принципал) та ПП «ПКЦ «Герш»(Агент) було укладено агентський договір №01.

Також, 10.07.2003р. між компанією Star Inc»(США) (Принципал) та ПП «ПКЦ «Герш»(Агент) було укладено агентський договір №02.

Відповідно до пунктів 2.1 вказаних договорів Принципал доручає, а Агент приймає на себе обов’язки по укладенню від свого імені але за рахунок Принципала угод з метою придбання і реалізації продукції, а Принципал зобов’язується виплачувати Агенту обумовлену даним договором винагороду і відшкодовувати витрати, понесені Агентом при виконанні даного доручення.

Відповідно до пунктів 7.1.1.1 агентських договорів за виконання доручення Принципал виплачує Агенту винагороду в розмірі узгодженого відсотка від суми отриманого прибутку після кожної завершеної угоди, включаючи податок на додану вартість. Відсоток винагороди Агента визначається перед початком кожної угоди і оформлюється додатковою угодою до цього договору.

Додатковою угодою №1 від 04.08.2003р. до агентського договору №01 від 10.07.2003р. агентська винагорода  позивача за виконання замовлення №1 була визначена у розмірі 85% від суми отриманого прибутку з урахуванням ПДВ.

На виконання замовлення №1 від 04.08.2003р. до агентського договору №01 від 10.07.2003р. ПП «ПКЦ «Герш»було укладено договір №В61П1747 від 01.09.2003р. з ЗАТ «Луганський машинобудівний завод ім. А.Я. Пархоменко»на виготовлення і поставку продукції на загальну суму 221955,60грн., в тому числі ПДВ 36992,60грн.

Відповідно до договору купівлі-продажу №527 від 02.09.2003р.  ПП «ПКЦ «Герш»реалізувало ВАТ «Орджонікідзевський ГЗК»вказану продукцію і сума продажу склала 269796грн.

Згідно зі звітом №1 від 19.03.2004р. за замовленням №1 по договору №01 різниця між сумою коштів, отриманою від реалізації товару, і сумою витрат на придбання товару без ПДВ склала 39867грн.

Винагорода ПП «ПКЦ «Герш»склала 33886,95грн. (85%), в тому числі ПДВ - 5647,82грн. Позивачем включено до складу валового доходу 28239,13грн.

Додатковою угодою №3 від 01.03.2004р. до агентського договору №01 від 10.07.2003р. агентська винагорода  позивача за виконання замовлення №2 була визначена у розмірі 55% від суми отриманого прибутку з урахуванням ПДВ.

На виконання замовлення №2 від 01.03.2004р. до агентського договору №01 від 10.07.2003р. ПП «ПКЦ «Герш»відповідно до договору купівлі-продажу №Г61П067 від 17.03.2004р. придбало у постачальника ЗАТ «Луганський машинобудівний завод ім. А.Я. Пархоменко»продукцію на загальну суму 520110грн., в тому числі ПДВ - 86685грн.

Відповідно до договору купівлі-продажу №245 від 19.03.2004р. ПП «ПКЦ «Герш»реалізувало ВАТ «Орджонікідзевський ГЗК»вказану продукцію, сума продажу склала 696006грн.

Згідно зі звітом №2 від 09.06.2004р. за замовленням №2 по договору №01 різниця між сумою коштів, отриманих від реалізації товару, і сумою витрат на придбання товару без ПДВ склала 143162грн. Винагорода ПП «ПКЦ «Герш»склала 78739,10грн., в тому числі ПДВ - 13123,18грн. Позивачем включено до складу валового доходу 65615,92грн.

Додатковою угодою №1 від 05.08.2003р. до агентського договору №02 від 10.07.2003р. агентська винагорода  позивача за виконання замовлення №1 була визначена у розмірі 70% від суми отриманого прибутку з урахуванням ПДВ.

На виконання замовлення №1 від 05.08.2003р. до агентського договору №02 від 10.07.2003р. ПП «ПКЦ «Герш»відповідно до договору купівлі-продажу №27-Н від 04.09.2003р. придбало у постачальника ВАТ «Сиблитмаш»обладнання на загальну суму 2310121,44грн., в тому числі ПДВ - 385020,24грн. та реалізувало його відповідно до договору купівлі-продажу №380 СН від 12.08.2003р. покупцю ВАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування», сума продажу склала 2607624грн.

Згідно зі звітом №1 від 31.12.2004р. за замовленням №1 різниця між сумою коштів, отриманою від реалізації товару, і сумою витрат на придбання товару без ПДВ склала 235029,52грн. Винагорода ПП «ПКЦ «Герш»склала 164520,66грн., в тому числі ПДВ - 27420,11грн. Позивачем включено до складу валового доходу 137100,55грн.

Виконання зазначених договорів підтверджується наявними в матеріалах справи копіями первинних документів.

Пунктом 4.1 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»визначено, що валовий доход - загальна сума доходу платника податку від усіх видів  діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій,  матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі,

виключній (морській) економічній зоні, так і за її межами.

Відповідно до пп.4.1.3 п.4.1 ст.4 вказаного Закону до валових доходів включаються доходи від операцій, передбачених статтею 7 цього Закону.

За вищевказаними договорами позивач здійснював агентську діяльність. Порядок оподаткування таких господарських операцій визначений нормами пп.7.9.3 п.7.9 ст.7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», відповідно до якого, платник податку, який здійснює довірчі операції з коштами або майном довірителя,  відносить  до  складу  своїх валових доходів кінцевий фінансовий результат такої довірчої операції, який визначається за наслідками податкового періоду, протягом якого здійснюється повернення довірителю частини  доходу, фактично отриманого довіреною особою від операцій з розміщення коштів або майна  такого довірителя, та дорівнює винагороді за здійснення таких довірчих операцій, яка  утримується  на  користь  довіреної особи за рахунок виплати такого доходу.

Таким чином, позивачем цілком правомірно включено до складу валових доходів  саме кінцевий фінансовий результат проведених господарських операцій, що в кожному окремому випадку складало 85%, 55%, 70% (відповідно) від суми коштів, отриманих від реалізації продукції.

При перерахуванні сум нерезидентам за результатами виконання вказаних договорів, позивач утримував і перераховував до бюджету податок на репатріацію за ставкою в розмірі 15% згідно з положеннями п.п.13.1, 13.2 ст.13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Так, відповідно до п.13.2 ст.13 вказаного Закону резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в гривнях), крім доходів, зазначених у пунктах 13.3 - 13.6, зобов'язані утримувати податок з таких доходів, зазначених у пункті 13.1 цієї статті, за ставкою у розмірі 15 відсотків від їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачене нормами міжнародних угод, які набрали чинності.

Правомірність наведених дій позивача підтверджується листами Лівобережної МДПІ м. Дніпропетровська №9130/7/31-34 від 11.07.2003р. і №10485/10/31-34 від 11.08.2003р., які є податковими роз’ясненнями в розумінні Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Суд не приймає посилання податкового органу на те, що ПП «ПКЦ «Герш»може бути прирівняний до постійного представництва нерезидента (п.1.17 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»), оскільки позивач діяв від свого імені при укладанні та виконання відповідних договорів, а не від імені нерезидентів.

Відсутність порушень в діяльності позивача при формуванні валових доходів свідчить і про відсутність порушення пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»у вигляді завищення суми від’ємного значення по податку на додану вартість у періодах: березень 2004р. –2325,57грн., червень 2004р. –15509,22грн., грудень 2004р. –19962,37грн.

З урахуванням викладеного суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Керуючись ст.ст. 94, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати нечинними податкові повідомлення-рішення Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська від 19.12.2006р. №/0, №/0, №/0, №/0.

Стягнути з державного бюджету на користь приватного підприємства «Промислово-комерційний центр «Герш»(м. Дніпропетровськ, вул. Гаванська,4-а, ) 3грн.40коп. витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили згідно ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 186 КАС України.

Суддя                                                                                          В.О.Татарчук

Дата підписання постанови, оформленої у відповідності до ст.163 КАС України –03.10.2007р.