СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.07                                                                                 Справа № 1/587(7/166).

Суддя Н.М.Зюбанова, розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Східенерго" в особі структурної одиниці "Луганська ТЕС" товариства з обмеженою відповідальністю "Східенерго", м. Щастя  Луганської області

до Відкритого акціонерного товариства "Луганськобленерго", м. Луганськ

про стягнення 55529 грн. 85 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –не прибув;

від відповідача –Дунець Т.В., дов. від 09.01.07 № 02;

в с т а н о в и в :

Суть спору: про стягнення 36347 грн. 71 коп. боргу, 3439 грн. 88 коп. пені, 12594 грн. 69 коп. інфляційних нарахувань та 3147 грн. 57 коп. 3% річних.

Рішенням господарського суду від 13.06.06 по даній справі позов задоволено частково, стягнуто 36347 грн. 71 коп. боргу за теплову енергію, 10918 грн. 94 коп. інфляційних нарахувань та 3038 грн. 46 коп. 3% річних та судові витрати.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 22.09.06 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення,  рішення господарського суду Луганської області  без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.11.06 по справі касаційну скаргу відповідача по справі задоволено частково, постанову Луганського апеляційного господарського суду від 22.08.06 та рішення господарського суду Луганської області від 13.06.06 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення пені в сумі 3439 грн. 24 коп. скасовано і справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду, в решті рішення та постанову залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 11112 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов"язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Відповідач проти вимог позивача у частині пені заперечує з підстав, викладених за листами від 12.12.06 та 19.12.06. Позивач наполягає на задоволенні вимог у повній сумі .

Дослідивши обставини справи, вислухавши представника відповідача, суд  дійшов до наступного.

Так, рішенням господарського суду по даній справі від 13.06.06, залишеним без змін у частині боргу, інфляційних нарахувань та 3 % річних, встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Східенерго" в особі структурної одиниці "Луганська ТЕС" (позивач) та Північними електричними мережами (які є структурним підрозділом відповідача) було укладено договір № 6-05-03/232 від 27.01.03,  за умовами якого позивач прийняв зобов’язання постачати теплову енергію в гарячій воді, а  відповідач зобов’язався оплачувати її  за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором.

За даним позовом на користь позивача стягнуто заявлений ним борг за спожиту теплову енергію  у сумі  36347 грн. 71 коп. за період з лютого по травень 2003 року на підставі підписаних сторонами актів здачі-приймання виконаних робіт /наданих послуг/.

Згідно п.7.1. укладеного між сторонами договору відповідач зобов’язався проводити оплату за спожиту теплову енергію у наступному порядку : авансовий платіж до 15 числа розрахункового місяця у розмірі 100% від вартості очікуваного теплоспоживання; кінцевий розрахунок за спожиту у розрахунковий період теплову енергію згідно наданих рахунків у останній день місяця, наступного за розрахунковим. Сторонами було складено двосторонні акти здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг)  за період з лютого по травень 2003 року та відповідачем отримано відповідні рахунки.

Таким чином факт неналежного виконання відповідачем умов договору по оплаті послуг теплопостачання  підтверджується матеріалами справи.

Відповідальність у вигляді пені за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань передбачена сторонами у п. 6.2.2 договору у вигляді пені у розмірі 0,5% належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, діючої  в період прострочення.

Пеня у сумі 3439 грн. 88 коп. за складеним позивачем розрахунком нарахована за період з 24.08.05 по 22.02.06, у тому числі 603 грн. 02 коп. за прострочення сплати послуг за лютий 2003 року, 1743 грн. 58 коп. за прострочення сплати послуг за березень 2003 року, 1039 грн. 34 коп. –за квітень 2003 року та 53 грн. 94 коп. –за травень 2003 року.

У постанові Вищого господарського суду України від 01.11.06 зазначено, що з висновком господарського суду першої та апеляційної інстанції про відмову з посиланням на ст.. 258 ЦК України /в редакції 2003 року/, у стягненні пені у повному обсязі, розрахованої з 24.08.05 по 22.02.06  погодитись не можна з огляду на таке. Відповідно до ст.. 256 ЦК України позовна давність –це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно п. п. 1 п. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки /штрафу, пені/. Відповідно до ст.. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги /стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо/. Як вірно було зазначено господарським судом, строк позовної давності до основної вимоги не сплинув. Отже, і не сплинув строк позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки /штрафу, пені/.

За листом від 25.05.06 № 447 /арк. справи 66-68/ у запереченнях на позовну заяву відповідачем заявлено про пропуск позивачем строку позовної давності по пені.

Таким чином до спірних правовідносин сторін  підлягає застосуванню ст. 267 ЦК України, якою передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивач звернувся до господарського суду 17.04.06, що підтверджено його відміткою на позовній заяві /арк. справи 2/.

За таких обставин позивачем пропущено строк позовної давності по стягненню пені за період з 24.08.05 по 16.10.05. Тому до стягнення підлягає 2437 грн. 58 коп. пені, розрахованої за 129 днів період з 17.10.05 по 22.02.06 за прострочення сплати боргу з лютого по травень 2003 року.

У задоволенні решти пені слід відмовити.

Судові витрати за позовом покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у частині пені згідно ст. 49 ГПК України у сумах 24 грн. 38 коп. держмита та 5 грн. 18 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, ст. ст. 261, 267, 526, 625 ЦК України, керуючись  ст. ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України,  суд

в и р і ш и в :

1.          Позов у частині пені  задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Луганськобленерго", м. Луганськ, вул. П. Сороки, 16А, код 21841896 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Східенерго", м. Донецьк, вул. Шевченко,11, код 31831942, в особі структурної одиниці "Луганська ТЕС" товариства з обмеженою відповідальністю "Східенерго", м. Щастя  Луганської області, вул. Гагаріна, 1"О", код 26174683 - 2437 грн. 58 коп. пені, 24 грн. 38 коп.  витрат по держмиту та 5 грн. 18 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти пені відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення –05.02.07.

Суддя                                                                      Н.М.Зюбанова