ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.01.07 р.                                                                               Справа № 16/364

Суддя господарського суду Донецької області В.В. Манжур,

При секретарі      Москаленко  О.О. ,  розглянувши  матеріали  справи

за позовом     Відкритого акціонерного товариства “Петровський машинобудівний завод”           м. Донецьк

До відповідача   Спільне підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністью “Укмар” м. Донецьк

Про стягнення 73 477 грн. 70 коп.

За участю:

Представників сторін :

від позивача:          Середюк О.А. по дор.

від  відповідача :            не з'явився

В С Т А Н О В И В: у судовому засіданні було оголошено перерву до 16.01.2007р. в відповідності до ст. 77 ГПК України

Відкрите акціонерне товариство “Петровський машинобудівний завод” м. Донецьк  звернулося  до господарського суду Донецької області з позовною заявою до    Спільного підприєства у формі товариства з обмеженою відповідальністю “Укмар” м. Донецьк про стягнення 20554 грн. 99 коп. – три процента річних, 52922 грн. 71 коп. – індексу інфляції, а всього 73 477 грн. 70 коп.

Представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні не було надано клопотання про фіксації судового процесу  технічними засобами,  на підставі чого фіксація не була здійснена. Крім цього, роз’яснено  вимоги ст.811 Господарського процесуального кодексу України, тому складено протокол, який  долучено до матеріалів справи.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір № 14/99, накладні від 05.10.2000р., 26.10.2000р., 01.11.2000р., 30.11.2000р., ухвалу від 22.03.02р. по справі № 38/60, рішення Господарського суду по справі № 6/380.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву № 02-41/48787 від 13.12.2006р., де проти задоволення позову заперечує, посилається на те, що між сторонами не має грошового зобов’язання, а норми статті 625 ЦК України передбачає нарахування штрафних санкцій за невиконання грошового зобов’язання.

Згідно   ч.4. ст. 22  ГПК  України  -  позивач  вправі  до  прийняття   рішення   по  справі  змінити  підставу   або  предмет  позову , збільшити розмір  позовних  вимог та  умови дотримання встановленого  порядку досудового врегулювання спору  у  випадках , передбачених ст. 5  цього  Кодексу   в  цій  частині ,  відмовитись від  позову або  зменшити розмір  позовних  вимог.

Позивачем    в порядку  ст. 22  ГПК було надано  зміни до позовної заяви від 11.01.07р. № 02-41/916, згідно якої просить стягнути з відповідача 3 % річних в сумі 6463 грн. 62 коп., індекс інфляції в сумі 24087 грн. 12 коп., штраф в сумі 7699 грн. 08 коп. та пеню в сумі 20127 грн. 59 коп., а всього 58 3477 грн. 41 коп.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Між сторонами 04.08.1999 року було укладено договір поставки № 14/99.

В виконання умов договору позивачем було поставлено на адресу відповідача продукцію відповідно до накладних від 05.10.2000р., від 26.10.2000р., від 01.11.2000р., від 30.11.2000р. на загальну суму 241 762 грн. 98 коп.

Відповідно до п. 4.1. договору встановлено, що покупець зобов’язується оплатити Товар цінними паперами Пенсійного фонду України.

Тобто відповідач за отриманий товар повинен був розрахуватися цінними паперами Пенсійного фонду, на підставі зазначеного у відповідача (покупця) не має грошового зобов’язання по Договору перед позивачем.

22.03.2002р. між сторонами було укладено мирову угоду, яка затверджена Ухвалою Господарського суду по справі № 38/60.

Відповідно до умов мирової угоди відповідач зобов’язується в рахунок погашення боргу, повернути “Кредитору” (позивачу) отримане у нього гірнично-шахтне обладнання, а саме: конвеєрний став 1Л80МП L = 500 м 012001.00018-05, в кількості 1 шт.; ролікоопори РВЛ-100, в кількості 188 шт.

У зв’язку з невиконанням умов мирової угоди позивач звернувся до суду з позовом про стягнення збитків, заподіяних невиконанням зобов’язань по мировій угоді від 22.03.2002р. у сумі 108 781 грн. 04 коп.

Рішенням Господарського суду по справі № 6/380 позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства “Петровський машинобудівний завод” м. Донецьк до Спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю “Укмар” м. Донецьк про стягнення 108 781 грн. 04 коп. збитків задоволено повністю.

Вище наведені факти встановлені ухвалою Господарського суду по справі № 38/60, рішення Господарського суду по справі № 6/380, тому відповідно ч. 2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Згідно ст. 625 ЦК  України просить  стягнути з  відповідача  :  24087 грн. 12  коп. -  індексу  інфляції ,  6463 грн. 62  коп. -  3 %  річних  ,  які  не  підлягають  задоволенню  з  наведених  підстав .

У статтях 209, 212, 214 ГК України (1963 року), ст. 625 ГПК України мова йде лише про прострочку виконання грошового зобов’язання боржником, за не виконання якого у встановлений строк передбачено нарахування інфляційних та 3% річних.

В  даному  випадку відповідно до умов договору грошові зобов’язання між сторонами не передбачено, у відповідача перед позивачем не має грошового  зобов`язання.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача штраф в сумі 7699 грн. 08 коп. та пеню в сумі 20127 грн. 59 коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на п. 3 ч.2 ст. 231 ГК України, де передбачено, що за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Заявлені вимоги позивача не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі  до  прийняття   рішення   по  справі  змінити  підставу   або  предмет  позову , збільшити розмір  позовних  вимог та  умови дотримання встановленого  порядку досудового врегулювання спору  у  випадках , передбачених ст. 5  цього  Кодексу   в  цій  частині ,  відмовитись від  позову або  зменшити розмір  позовних  вимог.

Так під збільшенням (зменшенням) позовних вимог слід розуміти збільшення (зменшення) суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві. Тому збільшення (зменшення) розміру позовних вимог, про які не йшлося у позовній заяві є новими і мають розглядатися окремо (Роз’яснення президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997р. № 02-5/289 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають .

Відповідно  до ст. 49    ГПК  України  Господарський  суд  судові  витрати     покладає     на  позивача  по  справі  .

Враховуючи вищевикладене, суд на підставі ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 66, 75, 82-85  Господарського процесуального Кодексу України,    Господарський Суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Відкритого акціонерного товариства “Петровський машинобудівний завод” м. Донецьк до Спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю “Укмар” м. Донецьк про стягнення штрафних санкцій : 3 % річних в сумі 6463 грн. 62 коп., індекс інфляції в сумі 24087 грн. 12 коп., штраф в сумі 7699 грн. 08 коп. та пеню в сумі 20127 грн. 59 коп., а всього 58 3477 грн. 41 коп. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

Суддя                                                                         Манжур В.В.