ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"13" грудня 2007 р. Справа № А6/550-07

11.20 год.

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді                               Маляренка А.В.

при секретарі                                                              Поднебєс О.В.

розглянувши адміністративну справу № А6/550-07

за позовом Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції, м. Біла Церква

до Військової частини А-1552

про стягнення 63 732,23 грн.

Представники:

від позивача не з’явився

від відповідача не з’явився

Обставини спору:

Білоцерківська об’єднана державна податкова інспекція (далі - позивач) звернулась з позовною заявою до Військової частини А-1552 (далі - відповідач) про стягнення 63 732,23 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані приписами пункту 2.3 статті 2 та підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України „Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-ІІІ від 21.12.2000р. з огляду на те, що загальна сума заборгованості Військової частини А-1552 перед бюджетом становить 63 732,23 грн., яка в добровільному порядку відповідачем не сплачена.

Представник відповідача без поважних причин в судове засідання двічі не з’являвся, письмовий відзив на позов та інші витребувані документи ухвалою суду від 12.11.2007р не подав, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується реєстрами відправки вихідної рекомендованої кореспонденції суду від 14.11.07р. за № 1386 та від 03.12.07 за № 1523.

Таким чином, відповідач не реалізував своє процесуальне право на участь в судовому засіданні господарського суду.

Відповідно до вимог ст. 128 КАС України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутністю відповідача та його відзиву на позовну заяву.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

встановив:

Військова частина А-1552, як платник податків та інших обов'язкових зборів взята на облік в Білоцерківській ОДПІ за №97 від 07.06.2004р.

Згідно акту прийому – передачі кредиторської заборгованості по розрахункам з бюджетом (на основі наказу Командувача 8 АК від 30.12.2004 року № 060), кредиторська заборгованість Військової частини А-1020 перейшла до військової частини А-1552. Тому кредиторська заборгованість Військової частини А-1552 становить 63 732.23 грн., в тому числі: по податку з власників транспортних засобів –38 187,38 грн.; по податку на додану вартість –25 544,85 грн.

Згідно довідки Білоцерківської ОДПІ від 05.07.07р. №40566/272/24-0 Військова частина А-1552 має заборгованість по податку з власників транспортних засобів в сумі 38 187,38 грн.

Відповідно до Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” Фастівською ОДПІ 30.10.2001р. виставлено Військовій частині А –1020 першу податкову вимогу № 1/28 на загальну суму податкового боргу за узгодженими податковими зобов’язаннями в розмірі 2816,80 грн., яка була особисто вручена бухгалтеру.

Оскільки вищезазначена податкова вимога була залишена без задоволення, 07.12.2001р. Фастівською ОДПІ виставлено Військовій частині А –1020 другу податкову вимогу №2/150 на загальну суму податкового боргу за погодженими податковими зобов’язаннями 3280,32 грн., яка також була вручена особисто.

Згідно приписів п.6.3.2 ст.6 Закону України №2181, якщо у платника податків, якому було надіслано першу податкову вимогу виникає новий борг, друга податкова вимога має містити суму консолідованого боргу. При цьому окрема податкова вимога щодо такого нового податкового боргу не виставляється. Консолідованим вважається борг, визначений у першій податковій вимозі, збільшений на суму нового податкового боргу, що виник до виставлення другої податкової вимоги.

Зазначені податкові вимоги залишилися без задоволення, що є підтвердженням неплатоспроможності Військової частини А -1020.

Відповідно до ввідної частини Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов’язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов’язкових платежів),включаючи збір на обов‘язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов‘язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення. Саме цим Законом і запроваджене поняття податкового зобов’язання, податкового боргу, як податкового зобов'язання узгодженого платником податків або встановленого судом, але не сплаченого у встановлений строк, а також пені, нарахованої на суму такого податкового зобов'язання.

Приписами підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачено, що активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов’язань забезпечення боргу. Відповідно до пункту 1.6 статті 1 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” примусове стягнення - звернення стягнення на активи платника податків у рахунок погашення його податкового боргу, без попереднього узгодження його суми таким платником податків.

Також Законом України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” визначений і порядок погашення податкового боргу платника податків за узгодженим податковим зобов’язанням та порядок звернення стягнення на активи платника податків за узгодженим податковим зобов’язанням. Зокрема, приписами підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачено, що у разі коли інші, передбачені цим Законом, заходи з погашення податкового боргу не дали позитивного результату, податковий орган здійснює за платника податків та на користь держави заходи щодо залучення додаткових джерел погашення узгодженої суми податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а за їх недостатності - шляхом продажу інших активів такого платника податків. Стягнення коштів здійснюється шляхом надіслання банку, обслуговуючому платника податків, платіжної вимоги на суму податкового боргу або його частини. Продаж інших активів здійснюється на підставі рішення податкового органу, підписаного його керівником та скріпленого гербовою печаткою податкового органу.

Відповідно до вимог частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

При цьому слід зауважити наступне:

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 63 732,23 грн. податку з власників транспортних засобів приписами Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” ОДПІ не взято до уваги вимоги п.п. 15.2.1. пункту 15.1 статті 15 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” відповідно до приписів якого передбачено, що у разі коли податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або до визнання боргу безнадійним.

Приписами пункту “в” підпункту 18.2.1 пункту 18.2 статті 18 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачено, що підлягає списанню безнадійний податковий борг юридичних та фізичних осіб, у тому числі пеня, нарахована на такий податковий борг, а також штрафні санкції, стосовно якого минув строк позовної давності, встановлений цим Законом.

Статтею 167 КАС України передбачено, що копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення направляється лише особі, яка бере участь у справі, але не була присутня в судовому засіданні. У разі проголошення в судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частини постанови суд повідомляє час виготовлення постанови суду в повному обсязі. Особи, які беруть участь у справі, можуть отримати копію постанови чи ухвали в суді.

Зважаючи на вищенаведене та керуючись ст.ст. 17, 94, 160, 162, 163, п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Військової частини А-1552 (09100, Київська область, м. Біла церква, вул. Коновальця, буд.7, код за ЄДРПОУ 2498038) на користь Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції (09117, Київська область, м. Біла Церква, бул. 50-річчя Перемоги,12, код 235704, р/р№38.0 в УДК Київської області, МФО 821018) заборгованість перед бюджетом по платежах в сумі 4 817 (чотири тисячі вісімсот сімнадцять)грн. 50 коп.

3. Решту заборгованості у сумі 58 914,73 грн. визнати такою, що підлягає списанню.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського адміністративного суду через господарський суд Київської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня складення у повному обсязі та наступної подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана без подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду, якщо скарга подається протягом десяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-ти денний строк після подання заяви, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги у встановлений строк постанова суду набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду скарги і залишення її без задоволення, а постанови суду - без змін.

Суддя                                                                                 Маляренко А.В.

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі –20.12.2007 року.