ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.07                                                                                        Справа №  22/71/07

За позовом   товариства з обмеженою відповідальністю “Інверт” (36022, м. Полтава, вул. Вузька, 19)

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Собор ЛТД”, (69083, м. Запоріжжя, вул. Автопаркова, 10)

Суддя Скиданова Ю.О.

Представники:

Від позивача         Пічкар О.О. –представник, довіреність № 1 від 20.04.2006 р.

Від відповідача     Не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача 11270,18 грн., які складаються з 10393,06 грн. основного боргу, 50,39 грн. пені на підставі договору №23 від 11.01.2005 р., а також  675,54 грн. втрат від інфляційних процесів та 151,19 грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 29.01.2007 р. порушено провадження у справі №22/71/07, судове засідання призначено на 22.02.2007 р..

У судовому засіданні 22.02.2007 р. розгляд справи судом закінчено, на підставі ст. 85 ГПК України суддею оголошено вступну та резолютивну частину рішення, за згодою представника позивача.

За клопотанням позивача судовий розгляд справи проводився без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір поставки №23 від 11.01.2005 р., згідно умов якого позивач зобов’язався виготовити та передати у власність відповідача кондитерські вироби –цукрове печиво (товар), а останній зобов’язався прийняти та оплатити його. На виконання умов договору на підставі видаткової накладної №0-0000411 від 02.07.2006 р. та доручення серії ЯКИ №276360 від 04.07.2006 р. відповідачу було поставлено товар  на загальну суму 11429,98 грн. Згідно п. 2.2. договору відповідачу надавалась відстрочка платежу строком на 10 банківських днів з дня передачі продукції. Відповідач зобов’язання щодо оплати отриманого товару належним чином не виконав, частково оплативши отриманий товар 21.09.2006 р. та 25.09.2006 р. на загальну суму 1985,14 грн.. Отже, заборгованість ТОВ “Собор ЛТД” складає 10393,06 грн..

Відповідач позовні вимоги не спростував, відзив та витребувані документи суду не надав, в судове засідання не з’явився.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України спір розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд  встановив: що 11.01.2005 р. між  товариством з обмеженою відповідальністю “Інверт” (позивач по справі, постачальник) і товариством з обмеженою відповідальністю “Собор ЛТД” (відповідач по справі, замовник) було укладено договір поставки № 23 (надалі –Договір), відповідно до умов  якого   постачальник зобов’язується виготовити та передати у власність замовника кондитерські вироби –цукрове печиво (надалі товар), а останній зобов’язався прийняти та оплатити його на умовах договору (п.1.1 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивачем передано, а відповідачем прийнято  товар на загальну суму 11429,98 грн. (в тому числі ПДВ), що підтверджується  видатковою накладною №0-0000411 від 02.07.2006 р. та дорученням серії ЯКИ №276360 від 04.07.2006 р., яке видано уповноваженій особі ТОВ “Собор ЛТД” на отримання товару від ТОВ “Інверт”.

Відповідно до п. 2.2. Договору  відповідачу надано відстрочка оплати переданого йому товару строком на 10 банківських днів з моменту передачі документів.

Сторонами визначено, що форма розрахунку – безготівковий розрахунок. Оплата проводиться на підставі накладної, відповідно до  якої здійсненна поставка товару. Фактом оплати є надходження грошових коштів на рахунок позивача (п.2.3. Договору).

Однак, в порушення умов Договору,  відповідач зобов’язання щодо оплати отриманого товару виконав частково, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість. Суд встановив, що під час розрахунку суми основного боргу позивачем  припущено арифметичну помилку. Сума боргу, відповідно до наданих позивачем пояснень та документів складає 9444,84 грн. з урахуванням часткових оплат відповідача, які зазначені позивачем в його розрахунку позовних вимог.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Господарський кодекс України, п.п.1, 7 ст.193 якого встановлено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Відповідач не надав суду доказів належного виконання своїх зобов’язань по оплаті, у зв’язку з чим вимоги позивача про стягнення 10393,06 грн. заборгованості за поставлений товар суд визнає доведеними, правомірними та  такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Пунктом 5.2. Договору передбачено, що у випадку  несвоєчасного або не повного перерахування грошових коштів у відповідності до п.2.2. та 2.3. договору, відповідач оплачує позивачу пеню у розмірі 0,5 % від суми невнесених платежів за кожний день прострочення.

Судом перевірено правильність нарахування позивачем суми пені з урахуванням того, що фактично сума боргу складає 9444,84 грн. та встановлено, що стягненню підлягає 22,90 грн. пені за період часу з 19.07.2006 р. по 15.01.2007 р.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України  боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Під час перевірки правильності нарахування позивачем 3%річних та втрат від інфляції, суд встановив, що з урахуванням вище викладеного, фактично стягненню підлягає 617,28 грн. втрат від інфляційних процесів та 137,40 грн. –3% річних.

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 82, 84, 85 Господарського  процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Собор ЛТД” (69083, м. Запоріжжя, вул. Автопаркова, 10, р/р 6169 в Шевченківському АК ПІБ, МФО 313322, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Інверт” (36022, м. Полтава, вул. Вузька, 19, п/р 1001 в ПРУ КБ “ПриватБанк” м. Полтава, МФО 331401, ) 9444,84 основного боргу, 22,90 пені, 617,28 втрат від інфляційних процесів,  137,40 грн. -3% річних, 92,60 грн. державного мита, 107,07 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

В інший частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили  після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 04.04.2007 року.

Суддя                                                       Ю.О. Скиданова

Суддя   Скиданова Ю.О.