ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

09.01.07р.

Справа № А36/428

За позовом  Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська, м.Дніпропетровськ

до  Відкритого акціонерного товариства "Світлофор", м.Дніпропетровськ

про стягнення 34805грн. 04коп.

Суддя:  Кожан М.П.

Секретар судового засідання Гаврилова О.В.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: представник не з”явився

Від відповідача: Садовнікова Н.О., довіреність №1017 від 26.12.2006р.

СУТЬ СПОРУ:

Справа розглядається на підставі ч.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з розрахункового рахунку відповідача на користь позивача борг у сумі 34805грн.04коп.

Позивач явку в судове засідання повноважного представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач у запереченнях на позовну заяву пояснив, що позов визнає частково.

Згідно ст.160 Кодексу адміністративного судачинства України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора та представника відповідача, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Основними завданнями Пенсійного Фонду України є участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері пенсійного  забезпечення  та соціального  страхування,  а також  забезпечення  та акумулювання  коштів, призначених  для пенсійного забезпечення.

Відповідно до положень Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІV від 09.07.2003р. (надалі –Закон) на відкрите акціонерне товариство „Світлофор” покладено обов’язок по нарахуванню, обчисленню і сплаті в установлені строки та в повному обсязі страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Так, відповідно до ст. ст. 14, 15 Закону підприємства, установи і організації,  створені відповідно до законодавства  України,  незалежно  від  форми   власності, виду діяльності та  господарювання –роботодавці є платниками страхових внесків.

Відповідно до ст. 19 Закону страхові внески до солідарної системи нараховуються     для роботодавця - на суми фактичних витрат  на  оплату  праці (грошового  забезпечення)  працівників.

Відповідно до ч.6 ст. 20 Закону страхувальники  зобов'язані  сплачувати  страхові  внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для відповідача відповідно до Закону є  календарний місяць.

Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки,  визначені  статтею  20  цього Закону вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і  стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій (ч.2 ст. 106 Закону).

Згідно пп.6.1 та 6.9 п.6 Інструкції «Про порядок обчислення  і сплати  страхувальниками  та застрахованими особами  внесків  на загальнообов’язкове  державне пенсійне стархування  до Пенсійного фонду України»затвердженої  постановою правління  ПФУ від 19.12.2993р. № 21-1, зареєстрованої  в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за № 64/8663, відшкодуванню підлягають  витрати  Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах  відповідно ч.2 Прикінцевих положень  Закону України «Про загальнообов’язкове пенсійне  страхування»та не сплачені  або несвоєчасно сплачені  суми  фактичних витрат  на виплату  та доставку пільгових пенсій  стягуються з нарахуванням  пені та штрафних санкцій.

Відповідно до поданого позову, позивач пояснює, що відповідач частково відшкодував суму заборгованості у розмірі 20725грн.88коп.

Відповідно до наданих відповідачем заперечень та доданих до них доказів вбачається наступне.

У поданому позові позивач надає розрахунки щодо фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, відповідно до яких витрати були здійснені також на гр.Степанченко Д.І. на суму 559грн.31коп.

Відповідно до наданої відповідачем довідки №30 від 94.12.2006р. гр..Степанченко Д.І. на даному підприємстві не працює та взагалі не працював.

Також, відповідач надав до суду копію платіжного доручення №398 від 10.03.2006р. щодо часткового погашення заборгованості відповідачем на суму 389грн.75коп.

Згідно наданих позивачем розрахунків щодо фактичних витрат на виплату та доставку пенсій загальна сума заборгованості становить 30479грн.52коп.

Таким чином, заборгованість відповідача станом на 08.11.2006р. складає 9 194грн.33коп., що підтверджується розрахунками щодо фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.

Орган Пенсійного  фонду   має  право   звернутися   до   суду   чи господарського  суду  з  позовом  про  стягнення недоїмки (ч.3 ст. 106 Закону).

З огляду на викладене, заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача боргу в розмірі 34805грн.04коп. підлягають задоволенню частково на суму 9 194грн. 33коп.

Керуючись Законом України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІV від 09.07.2003р., ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, п.6 Розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний позов частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Світлофор” (49083, м.Дніпропетровськ, вул..Новомосковська, 1, р/р0600 в АБ „рада банк”, МФО 306500, ) на користь Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська (49023, м.Дніпропетровськ, вул.Маріупольська, 3, р/р3175, ДОУД Ощадбанку України м.Дніпропетровська, код ОКПО 21928462, МФО 305482) заборгованість в розмірі 9 194грн.33коп.

В решті позову відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі.

Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили у відповідності до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                           М.П.Кожан

Дата складення постанови у повному обсязі- 15.01.2007р.