ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 листопада 2007 р.

№ 15/276-б

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Панової І.Ю.-головуючого

Заріцької А.О.,

Продаєвич Л.В.

розглянувши касаційну скаргу

ТОВ "Альфа-Приват"

на постанову

Київського  апеляційного господарського суду від
26.07.2007р.

у справі

№ 15/276-б господарського суду
міста Києва

за заявою

ПП "Гарант ЛТД"

до

ТОВ "Альфа-Приват"

про

Визнання банкрутом

розпорядник майна

ОСОБА_1

за
участю представників сторін:

від ТОВ " Альфа-Приват"
-Чорний О.А.

У справі оголошувалась перерва з
13.11.2007 по 20.11.2007 відповідно до вимог ст.77 ГПК України.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою за результатами  попереднього засідання господарського суду
міста Києва від 14.09.2006р. у справі №15/276-б( Суддя: Демидова А.М.)  визнано кредиторами ТОВ „Альфа-Приват” :
Приватне підприємство „Гарант ЛТД” на суму 125981 грн. (вимоги IV черги),
Подільську міжрайонну виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності на суму 639,87 грн. (вимоги IV черги),
заборгованість по заробітній платі на суму 19887 грн. (вимоги 1 черги).
Відмовлено Акціонерному комерційному банку „ТАС-Комерцбанк” у визнанні
кредитором ТОВ „Альфа-Приват” на суму 1500000 грн.  Затверджено реєстр кредиторів на загальну
суму 146507,87 грн.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 26.07.2007 у справі № 15/276-б ( Колегія суддів:
Пантелієнко В.О., Зубець Л.П.,Борисенко І.В.) ухвалу попереднього засідання
господарського суду м. Києва від 14.09.2006 у справі № 15/276-б скасовано
частково, а саме: скасовано п.2 і змінено п.3 названої ухвали. В цій частині
постановлено нове судове рішення,яким
АКБ " ТАС-Комерцбанк " визнаний кредитором ТОВ "
Альфа-Приват" на суму 1500000 грн. ( вимоги забезпечені заставою 1  черги) і затверджено реєстр вимог кредиторів
на загальну суму 1646507,86 грн. В інший частині оскаржувану ухвалу
попереднього засідання залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою суду
апеляційної інстанції , ТОВ " Альфа-Приват" звернулось до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою, згідно якої просило постанову
Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2007 скасувати, ухвалу
господарського суду за результатами попереднього засідання  залишити в силі, посилаючись на те, що судом
апеляційної інстанції не прийнято до уваги той факт, що боржник не є власником
предмету застави - нежитлового приміщення по вул. Пирогова 10-В, в реєстрі  права власності на об"єкти нерухомого
майна за ТОВ " Альфа - Приват" нежитлове приміщення не значиться. У
ТОВ " Альфа -  Приват" не існує
майна, яке є предметом застави, крім того, судом апеляційної інстанції порушені
вимоги  п.6 ч.2 ст.14 Закону України
"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом" , ст.27 Закону України" Про заставу", ст. 23 Закону
України " Про іпотеку".

Колегія суддів Вищого
господарського суду України, переглянувши в касаційному порядку ухвалу
господарського суду та постанову суду апеляційної інстанції на підставі
встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом першої
та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права , вважає,
що касаційна скарга підлягає  задоволенню
частково, виходячи з такого:

ПП „Гарант ЛТД” звернулось до
господарського суду м.Києва із заявою про порушення справи про визнання ТОВ
" Альфа-Приват" банкрутом, оскільки останнє неспроможне  сплатити борг перед кредитором у сумі
125981,00 грн.  за рішенням
господарського суду м. Києва по справі № 7/618 від 27.10.2003.

06.04.2005 господарським судом м.
Києва порушено провадження у справі  №
15/276-б про банкрутство ТОВ " Альфа -Приват" за заявою ПП "
Гарант ЛТД".

Підготовче засідання господарського
суду м.Києва у справі відбулося 31.05.2005р., розпорядником майна боржника було
призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1.

Оголошення про порушення
провадження у справі про банкрутство опубліковане у газеті „Голос України” від
10.06.2005р. №107 (3020).

20.10.2005р. господарським судом
м.Києва винесено ухвалу попереднього засідання у даній справі.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 06.02.2006р. у справі №15/276-б ухвалу попереднього
засідання від 20.10.2005р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського
суду України від 16.05.2006р. у справі №15/276-б ухвалу господарського суду
м.Києва від 20.10.2005р. та постанову Київського апеляційного господарського
суду від 06.02.2006р. скасовано, справу направлено до господарського суду
м.Києва для розгляду зі стадії попереднього засідання під час якого було
винесено оскаржувану ухвалу.

Ухвалою господарського суду  міста Києва від 14.09.2006  встановлено, що АКБ "
ТАС-Комерцбанк" звернувся до господарського суду з вимогами до ТОВ "
Альфа -Приват" на суму 1500000 грн. 14.09.2005, як такими, що забезпечені
заставою, та є частиною заборгованості за кредитним договором № 136-К/30
укладеним 19.08.2002 між АКБ "ТАС- Комерцбанк" та ТОВ " Компанія
" Новас", відповідно до зазначеного договору, Банк надав ТОВ "
Компанія Новас" грошові кошти в сумі 4450000 грн. , у якості забезпечення
виконання зобов"язання за кредитним договором, 19.08.2002 між  Банком та ТОВ " Науково-виробничий центр
" Новас" ( майновий поручитель ), було укладено договір іпотеки,
відповідно до якого майновий поручитель передав у заставу Банку належне йому на
праві власності нерухоме майно -нежитлове вбудоване приміщення площею 95,70
кв.м., що знаходиться за адресою: м. Києв, вул. Пирогова 10-В, у зв"язку з
невиконанням ТОВ " Компанія"Новас" зобов"язань за кредитним
договором, приватним нотаріусом 30.08.2004 було вчинено виконавчий напис № 5374
про стягнення з ТОВ " Науково-виробничий
центр " Новас" на користь Банку за рахунок заставленого майна
коштів у сумі 5036375,16 грн.

Судом першої інстанції встановлено
також, що 18.11.2004 Державною виконавчою службою Київського міського
управління юстиції було відкрито виконавче провадження по зверненню стягнення з
ТОВ " Науково-виробничий центр "Новас" на користь Банку
заставленого майна ( копія постанови про відкриття виконавчого провадження №
128/8 від 18.11.2004). Відповідно до листа Київського міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права власності на об"єкти нерухомого майна №
47159 від 02.12.2004 нежиле приміщення загальною площею 95,7 кв.м. ( літ. А) ,
що складає 19/100 ч. від домоволодіння № 10В по вул. Пирогова, на праві
власності зареєстровано за ТОВ " Альфа-Приват" на підставі договору
купівлі-продажу від 11.12.2002 та акту прийому-передачі від 11.12.2002 р.
Рішенням господарського суду м. Києва від 25.11.2004 у справі 3 3/386 , яке
набрало законної сили 09.12.2004, визнано право власності на жиле приміщення,
загальною площею 95,7 кв.м., що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Пирогова
10В за ТОВ " Селтон".

Господарський  суд м. Києва в ухвалі від 14.09.2006 дійшов
висновку, що на момент звернення АКБ " ТАС -  Комерцбанк" до суду їз заявою з вимогами
до боржника, нежитлове приміщення загальною площею 95,70 кв.м. , що знаходиться
за адресою м. Київ,  вул. Пирогова
10В  не перебувало у власності ТОВ "
Альфа - Приват", як це зазначено у заяві АКБ " ТАС -Комерцбанк"
, банком не доведено, що на момент звернення до суду їз заявою про грошові
вимоги до боржника, нежитлове приміщення перебувало у власності боржника, в
зв"язку з чим  у банка не було
підстав звертатися до суду  з вимогами до
ТОВ " Альфа  - Приват" у справі
про банкрутство.

Відповідно до вимог ч. 6 ст.14
Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом" розпорядник майна зобов"язаний окремо включити до
реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника,згідно з їх
заявами, а за їх відсутності , згідно з даними обліку боржника,а також внести
окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застав.

Господарським судом м. Києва
правомірно встановлено, що АКБ " ТАС- Комерцбанк" не є конкурсним
кредитором боржника, а тому до нього не застосовуються вимоги ч.1 ст.14 Закону
України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом" .

Постанова Київського апеляційного
господарського суду від 26.07.2007 мотивована тим, що  відповідно до вимог ст.188 ЦК УРСР в редакції,
чинній на момент укладення Договору іпотеки від 19.08.2002р., в разі переходу
права власності (права оперативного управління) на заставлене майно від
заставодавця до іншої особи, право застави зберігає силу щодо нового власника.

Згідно ст.27 Закону України „Про
заставу”, застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі,
майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність
іншої особи. Зазначена норма права діяла на момент відчуження заставного майна
в статутний фонд ТОВ „Селтон” 29.05.2003р. (том 1 а.с.140). Тому відносно майна
боржника існувало обтяження (застава) в силу закону.

Місцевим судом не було дано
юридичної оцінки встановленим обставинам подання грошових вимог кредитором АКБ
„ТАС-Комерцбанк” в системному аналізі приписів п.6 ст.14  Закону України „Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” із зазначеними нормами
цивільного законодавства, а тому прийнята в цій частині ухвала  попереднього засідання є помилковою.

За наведених обставин,  суд апеляційної інстанції  дійшов висновку, що  апеляційна скарга АКБ „ТАС-Комерцбанк”
підлягає задоволенню, ухвалу попереднього засідання суду першої інстанції
належить   частково скасувати з
вищенаведених мотивів і визнати АКБ „ТАС-Комерцбанк” кредитором по справі з
кредиторськими вимогами в розмірі 1500000 грн. як такі, що забезпечені
заставою.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що судові акти попередніх інстанцій
прийняті при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, в
зв'язку з чим підлягають скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до
господарського суду м. Києва, виходячи з такого:

Судами попередніх інстанцій не
прийнято до уваги,що Закон України " Про іпотеку" набрав чинності з
01.01.2004 року.

Крім того,  відповідно до вимог ч.2 ст.17 Закону України
" Про заставу" в редакції дійсній з 21.12.2000 по 11.06.2003  заставодержатель може відчужувати заставлене
майно тільки за згодою заставодержателя за умови переходу до нового
заставодавця основного боргу, забезпеченого заставою.

Відповідно до вимог ч.1  статті 27 Закону України " Про
заставу", яка має назву -
"Збереження застави", застава зберігає силу, якщо за однією з
підстав, зазначених в законі, майно або майнові права,  що
складають  предмет  застави,переходять у власність іншої особи.

Виходячи з викладеного, судами встановлено, що  нерухоме майно, яке було предметом  застави, вибуло з володіння  заставодержателя( майнового поручителя)  ТОВ " Науково-виробничий центр "
Новас", але  не з'ясовано, чи була
надана  письмова згода "
ТАС-Комерцбанк", як заставодержателя, на вчинення дій Товариством з
обмеженою відповідальністю " Науково-виробничий центр " Новас",
пов'язаних із зміною прав власності на предмет застави, згідно з вимогами
ст.ст.34,35 Закону України " Про заставу", посилаючись в ухвалі
від  14.09.2006  на лист Київського міського бюро технічної
інвентаризації  № 47159 від
02.12.2004,  в якому ідеться про
наявність договору купівлі-продажу від 11.12.2002, на підставі якого нежитлове
приміщення зареєстровано на праві власності за ТОВ " Альфа-Приват",
господарський суд, в порушення ст. 38,43 ГПК України не дослідив умови
вказаного договору купівлі-продажу,  не
з'ясував його суб'єктний склад, не встановив факт його виконання в частині здійснення  грошових
розрахунків за отримане за угодою купівлі-продажу ТОВ "
Альфа-Приват" нерухомого майна  та
не встановив, чи є  письмова згода
заставодержателя АКБ "ТАС-Комерцбанк" на відчуження вказаного
приміщення, тобто судами не встановлено, чи існували між ТОВ "
Альфа-Приват" та Банком  взагалі
договірні відносини, письмові угоди, відповідно до вимог ч.2 ст.17 Закону
України " Про заставу" в редакції, яка була чинною на момент
укладання договору купівлі-продажу від 11.12.2002,  у тому числі,
угоди  щодо збереження застави.
Ухвалою господарського суду м. Києва також не встановлено, яким чином  та з яких правових підстав нежитлове
приміщення вибуло з володіння ТОВ " Альфа-Приват" .

Судами попередніх інстанцій не прийнято до уваги, що  відповідно до вимог ст. 554 ЦК України, у
разі порушення боржником зобов'язання , забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну) відповідальність поручителя.

Посилаючись на  наявність
постанови про відкриття виконавчого провадження №128/8 від 18.11.2004 про
стягнення з ТОВ " Науково-виробничий центр" Новас" на користь
АКБ " ТАС- Комерцбанк"5036375,16 грн. , суди,в порушення ст. 43 ГПК
України,  не з"ясували, чи було
вказане виконавче провадження закінчено, чи отримані Банком  грошові кошті за рахунок майна поручителя ,
чи існує грошова заборгованість саме на суму 1500000 грн.,  судами також не наданий правовий аналіз  доказам, які підтверджують наявність вказаного
грошового зобов'язання.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що в даному
випадку, реєстр кредиторів боржника ТОВ " Альфа-Приват", в порушення
вимог ст.15 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом" не відповідає фактичному обсягу кредиторської
заборгованості.

Враховуючи межі перегляду справи в
суді касаційної інстанції,керуючись статтями 1117, 1119 -
11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ТОВ
"Альфа-Приват"  задовольнити
частково.

Ухвалу господарського суду м. Києва
від 14.09.2006 та Постанову Київського апеляційного господарського суду від
26.07.2007 у справі № 15/276-б -
скасувати.

Справу направити  на новий розгляд до господарського суду м.
Києва.

Головуючий
І.Ю. Панова

Судді                                                                                                   А.О.
Заріцька

Л.В. Продаєвич