ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2007                                                                                   Справа № 9/429-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лисенко О.М. (доповідача)

суддів: Головка В.Г., Бахмат Р.М.

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.

за участю представників сторін:

від позивача -  Ісікова Т.Г., довіреність № 01/7  від 10.01.07;

від відповідача 1 -  Шляєв І.В., юрисконсульт, довіреність № 74  від 01.01.07,

Шамаров Т.О., юрисконсульт, довіреність № 119  від 01.01.07;

від відповідача 2 -  Маєвська В.М., юрисконсульт, довіреність № 09-18/1160  від 29.12.06;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу   відкритого акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь Донецької області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.06р.  у справі № 9/429-06

за позовом   товариства з обмеженою відповідальністю "Керченський стрілочний завод", м. Керч

до   1- державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

2- відкритого акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь, Донецька область

про  стягнення 17572 грн. 34 коп.

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні 07.02.07, за згодою представників сторін, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Керченський стрілочний завод”, м. Керч звернулося з позовом до державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ, відкритого акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь”, м. Маріуполь Донецької області про стягнення 17572,34 грн., з яких 17140,34 грн. вартість недостачі рейкових накладок 2Р-65, 432,0 грн. вартість експертизи.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.06 по справі № 9/429-06 (суддя Подобєд І.М.), у зв”язку зі справним перевезенням відповідальність покладена на вантажовідправника –відкрите акціонерне товариство “Металургійний комбінат “Азовсталь”, м. Маріуполь (відповідач-2).

Не погодившись із рішенням, відповідач-2 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати, а в задоволенні позовних вимог відносно нього відмовити, посилаючись на такі обставини.

Судом не надана оцінка  актам, які складені при відправленні вантажу.

Переваження вагону залізниця не здійснювала, у зв”язку з чим наданий позивачем комерційний акт не може бути прийнятий як доказ недостачі продукції.

Судом першої інстанції безпідставно стягнені 432,0 грн. Витрат на проведення експертизи складання комерційного акту не вимагає від позивача додаткових витрат у вигляді сплати послуг ТПП. В комерційному акті відсутня відмітка про проведення експертизи.

При визначені вартості недостачі продукції судом першої інстанції порушена частина 2 пункту 27 Правил видачі вантажів.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Керченський стрілочний завод" просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Державне підприємство "Придніпровська залізниця" також просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги і перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відкрите акціонерне товариство “Металургійний комбінат “Азовсталь” відвантажило на адресу товариства з обмеженою відповідальністю “Керченський стрілочний завод” по залізничній накладній № 48074391 у вагоні № 68974245 накладки рейкові 2Р-65.

Видача вантажу вантажоодержувачу здійснювалась залізницею відповідно до статті 52 Статуту залізниць України з перевіркою ваги вантажу, при цьому виявлена недостача, про що складено комерційний акт від 15.04.06 БН № 710228/1 та акт експертизи від 16.04.06  № ВК-44Э.

Відповідно до комерційного акту вантаж прибув у справному вагоні. Навантаження  у вагоні рівномірне, нижче бортів на 130 см, без ознак втрати вантажу при перевезенні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Частинами 1, 2, 3 статті 909 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частинами 1, 2 статті 924 Цивільного кодексу України встановлено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачу, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталося внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажів у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталося не з його вини.

Згідно зі статтею 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457 Статут залізниць України (далі Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача.

Відповідно до частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складаються станціями залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення, в тому числі невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Відповідно до статті 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, коли вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Відповідно до частини 1 пункту 4 Правил складання актів, затверджених  наказом Міністерства транспорту України 28.05.02 № 334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.02 № 567/6855, комерційні акти складаються на місцях загального користування –у день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу.

Згідно до пункту 12 Правил видачі вантажів (статті 35, 42, 46, 47, 48, 52, 53 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 № 644, при наявності на станції призначення або в одержувача вагонних ваг, на вимогу одержувача залізниця може перевірити масу вантажів, що перевіряються навалом та насипом і прибули без ознак втрати. У разі відсутності вагонних ваг на станції призначення і в одержувача, ці вантажі видаються без перевірки.

Як вже зазначалось вище, відповідно до комерційного акту від 16.04.06 БМ № 710228/1, який складено у відповідності до Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.02 № 334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.02 № 567/6855 вантаж прибув у справному вагоні, без ознак доступу до вантажу при перевезенні, у зв”язку з чим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог за рахунок вантажовідправника.

Згідно до частини 3 статті 52 Статуту залізниць України маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує у разі недостачі –норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси НЕТТО.

Згідно до частини 2 статті 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно до пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 № 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.00 за № 862/5083, для даної категорії вантажів (інші) сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 0,5 % від маси нетто вантажу.

Щодо доводів відповідача-2 відносно не перевірки залізницею ваги вагону, слід зауважити, що відповідно до частини 4 пункту 10 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 № 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.00 № 861/5082 при зважуванні решти зазначених у цьому параграфі вантажів (рейкові накладки) маса тари вагонів може перевірятися один раз: відправником перед навантаженням або одержувачем після вивантаження.

Зважування на вагонних вагах інших вантажів проводиться із зупинкою вагонів без розчеплення або під час руху на вагонних вагах, призначених для цього способу зважування. Маса тари вагонів у цих випадках може прийматися за трафаретом на вагоні.

Згідно до частини 2 статті 53 Статуту залізниць України у разі потреби в здійсненні експертизи вантажу залізниця за власною ініціативою або на вимогу одержувача запрошує експертів.

Відповідно до частин 1, 10 пункту 30 Правил видачі вантажів у разі потреби встановлення розміру або причини недостачі, псування або пошкодження вантажу і суми, на яку знизилась його вартість, залізниця за власною ініціативою або на вимогу одержувача запрошує експертів бюро товарних експертиз, інспекції якості, ветеринарно-санітарного нагляду або відповідних спеціалістів організацій і підприємств, які не належать до системи Міністерства транспорту України.

Витрати на експертизу (вартість експертизи, проїзду експерта до станції тощо) сплачуються відповідно залізницею або одержувачем залежно від того, з чиєї ініціативи провадиться експертиза. Надалі ці витрати відносяться на сторону, яка буде визнана винною в недостачі, псуванні або пошкодженні вантажу.

Як вже зазначалось вище, комерційним актом встановлений розмір недостачі.

Як вбачається з акту експертизи від 16.04.06 № ВК-44Э, підставою для проведення експертизи було замовлення товариства з обмеженою відповідальністю “Керченський стрілочний завод” № 02/276 від 14.04.06, завданням експертизи було визначення маси нетто рейкових накладок 2Р65 шляхом переваження залізничного вагону.

Оскільки, як зазначалось вище, при прийманні вантажу залізницею перевірялась вага вагону взята з транспорту, а вантажоодержувачем не надані докази необхідності проведення експертизи, колегія суддів вважає, що витрати на експертизу повинні бути покладені на позивача.

Доводи скаржника про те, що відповідальність за недостачу повинна бути покладена на залізницю, оскільки ним перевірена вага вантажу при відвантажені вантажу, спростовується вищенаведеним.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що сума вартості недостачі, яка підлягає стягненню становить 16768,54 грн., у зв”язку з чим рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.06 по справі № 9/429-06 підлягає зміні.

Державне мито за перегляд справи по апеляційній скарзі покладається на позивача та відповідача-2.

На підставі викладеного та, керуючись статтями 49, 101-105  Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.06 по справі № 9/429-06 змінити.

Резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції.

“Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Керченський стрілочний завод” 16768,54 грн. вартості недостачі вантажу, 167,69 грн. державного мита за розгляд справи, 112,60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити”.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Керченський стрілочний завод", м. Керч на користь відкритого акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь, Донецька область  4,02 грн. державного мита за перегляд справи по апеляційній скарзі, видати наказ.

Видачу наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                                            О.М.Лисенко

Суддя                                                                                                 В.Г.Головко

Суддя                                                                                                 Р.М.Бахмат