СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

10 квітня 2007 року

Справа № 2-29/12089-2006

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Заплава Л.М.,

суддів                                                                      Антонової І.В.,

Латиніна О.А.,

за участю представників:

позивача: не з'явився;

відповідача: Петрушина О.В., довіреність б/н від 06.04.2007;

третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВЕР": Івченко О.В., директор;

третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Санді": не з'явився;

третьої особи - Сімферопольського міжміського бюро реєстрації і технічної інвентаризації: не з'явився;

третьої особи - Головного квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Кримзалізобетон" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Башилашвілі О.І.) від 26 лютого 2007 року у справі № 2-29/12089-2006

за позовом           Міністерства оборони України (Повітрянофлотський пр-т, 6, Київ, 01001)

до           Відкритого акціонерного товариства "Кримзалізобетон" (вул. Монтажна, 3,  ГРЕС, Сімферополь, 95493)

треті особи:  Товариство з обмеженою відповідальністю "ІВЕР"  (вул. Гагаріна, 3, Сімферополь, 95000)

Товариство з обмеженою відповідальністю "Санді"  (вул. Кечкеметська, 180, Сімферополь, 95022)

Сімферопольське міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації  (вул. Некрасова, 11, Сімферополь, 95000)

Головне квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України  (вул. Курськая, 13, Київ, 01001)

про усунення перешкод в користуванні майном

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 26 лютого 2007 року у справі №2-29/12089-2006 позов задоволено, зобов'язано Відкрите акціонерне товариство „Кримзалізобетон" усунути перешкоди у користуванні майном Міністерства Оборони України - асфальтовим майданчиком військового містечка № 15 за адресою: АР Крим, м. Сімферополь, вул. Гагаріна, 3.

Не погодившись з даним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати у зв’язку з тим, що воно було прийнято при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи; про неправильному застосуванні норм матеріального права.

У судове засідання представники позивача та представники третіх осіб -  Товариства з обмеженою відповідальністю "Санді", Сімферопольського міжміського бюро реєстрації і технічної інвентаризації, Головного квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України не з'явились, хоча про час і місце слухання справи були повідомленні належним чином.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Оскільки явка в судове засідання представників сторін–це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо не з’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судова колегія вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які не з’явились, оскільки згідно зі статтею 101 Господарського процесуального кодексу України господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення (ухвали) місцевого господарського суду у повному обсязі.

Під час повторного розгляду справи в порядку передбаченому статтею 101 Господарського процесуального кодексу України Севастопольський апеляційний господарський суд встановив таке.

Міністерство оборони України звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до ВАТ „Кримзалізобетон" про зобов'язання відповідача усунути перешкоди в користуванні майном -    асфальтованим майданчиком військового містечка №15 за адресою: м.Сімферополь, вул. Гагаріна, 3.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач незаконно зайняв асфальтований майданчик військового містечка №15 за адресою: м. Сімферополь, вул. Гагаріна, 3, яка є власністю Міністерства оборони України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 05.05.1995 № 316, за Міністерством оборони України закреплено в статусі оперативного управління військове містечко №15 у м.   Сімферополі, вул.Гагаріна, 3.

Згідно статей 1, 2 Закону України „Про правовий режим майна у Збройних Силах України", військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України.

До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв'язку тощо.

Міністерство оборони України, як центральний орган управління Збройних Сил України, здійснює управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами   (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами Збройних Сил України, в тому числі у разі їх розформування.

22 жовтня 2004 року між Міністерством оборони України та ТОВ „Санді", укладений договір міни нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Сімферополь, вул. Гагаріна, 3.

Предметом цього договору є обмін нерухомого військового майна на квартири військового містечка.

Згідно пункту 1.3 договору Міністерство зобов'язалось передати у власність ТОВ „Санді" не житлові будівлі та споруди загальною площею 716,9 кв.м., які розташовані по вул. Гагаріна, 3 у м. Сімферополі, а саме: кінобаза літ. А, площею 646,9 кв.м.; склад літ. Б, площею 62,8 кв.м.; склад літ. Г, площею 7,2 кв.м.; навіс літ. В; навіс літ. Д; навіс літ. Ж; навіс літ.З; навіс літ. И; навіс літ. К; та споруди, загальною вартістю нерухомості 579242, 40 грн.

Із матеріалів інвентарної справи, об'єкту нерухомості, розташованого у м. Сімферополі по вул. Гагаріна, 3, вбачається що об'єкт нерухомості за цією адресою складається з: кінобази літ. А, складу літ. Б, складу літ. Г; навісу літ. В, навісу літ. Д, навісу літ. Ж, навісу літ.З, навісу літ. И, навісу літ. К, №1-№6 огорож та літ. І мощення.

Відповідно до звіту про оцінку майна (будівель та споруд за адресою: м. Сімферополь, вул. Гагаріна, 3), який був складений для визначення ринкової вартості об'єкту оцінки, для його відчуження, шляхом передання юридичним особам в обмін на житло до складу оцінюваного майна згідно паспорту БТІ та договору на проведення оцінки входить: кінобаз літ. А", склад літ. „Б", склад літ. „Г", навіс літ. „В", навіс літ. „Д", навіс літ. „Ж", навіс літ. „З", навіс літ. „И", навіс літ. „К", №1-№6 огорож та літ. І мощення.

ТОВ „Санді" у свою чергу зобов'язалось передати квартири, що зазначені у п. 1.4 договору.

Відповідно до абз. 10 ч. 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Національного стандарту №2 "Оцінка нерухомого майна" від 28.10.2004 №1442 споруди - земельні поліпшення, що не належать до будівель та приміщень, призначені для виконання спеціальних технічних функцій (дамби, тунелі, естакади, мости тощо).

При цьому абз. 2 ч. 2 цій постанови встановлює, що земельне поліпшення - результати будь-яких заходів, що призводять до зміни якісних характеристик земельної ділянки та її вартості. До земельних поліпшень належать матеріальні об'єкти, розташовані у межах земельної ділянки, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення, а також результати господарської діяльності або проведення певного виду робіт (зміна рельєфу, поліпшення ґрунтів, розміщення посівів, багаторічних насаджень, інженерної інфраструктури тощо).

Отже, таки поняття як „мощення" та „асфальтований майданчик" охоплюються поняттям „споруди", і як вбачається з договору міни нерухомого майна від 22.10.2004, укладеного ТОВ „Санді" з позивачем предметом договору міни нерухомого майна від 22.10.2004 були також споруди, розташовані за адресою: м. Сімферополь, вул. Гагаріна, 3, до яких належить й асфальтований майданчик.

Відповідно до статті 716 Цивільного кодексу України до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно статті 669 Цивільного кодексу України кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Отже, договором міни нерухомого майна від 22.10.2004 встановлена   вартість нерухомості, яка була предметом міни, при цьому ця вартість зазначена з урахуванням вартості асфальтованої площадки та дорівнює вартості об'єкту, яка визначена експертним шляхом та становить 579 242, 40 гривен.

Крім того, відповідно до п. 1.3. договору міни нерухомого майна на підставі довідки від 22.10.2004 вих. № 1654, наданої Сімферопольської КЕЧ, розмір земельної на якої розташована нерухомість становить 0,2 га, тобто розмір земельної ділянки зазначений з урахуванням будівель та споруд, у тому числі з урахуванням земельної ділянки зайнятої асфальтованої площадкою.

Викладені обставини підтверджують перехід права власності на спірний асфальтовий майданчик з договором міни нерухомого майна від 22.10.2004 від позивача до ТОВ "Санді" .

Відповідач набув право власності на асфальтований майданчик військового містечка №15 на підставі договору купівлі-продажу від 23.11.2004, укладеного з ТОВ „Санді".

Відповідно до статті 48 Закону України „Про власність", Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності.

Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

Положення щодо захисту права власності поширюються також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного управління.

Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Судова колегія вважає, що позов заявлений необгрнутовано, позивач не є власником асфальтованого майданчика військового містечка 15, в м. Сімферополі по вул. Гагаріна, 3, тому у позові необхідно відмовити.

З урахуванням висловленого, судова колегія вважає, що висновки у рішення господарського суду не відповідає встановленим обставинам справи, тому рішення підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Кримзалізобетон" задовольнити.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 26 лютого 2007 року у справі № 2-29/12089-2006 скасувати.

У позові Міністерству оборони України відмовити.

Головуючий суддя                                                  Л.М. Заплава

Судді                                                                                І.В. Антонова

О.А.Латинін