ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.02.07р.

Справа № 41/2-07

За позовом  Дочірнього підприємства "Сан Сплеш Україна" закритого акціонерного товариства "Сан Сплеш", м. Київ

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармвест", м. Дніпропетровськ

про стягнення 21662,41 грн.

.

Суддя  Е.В. Орєшкіна

Представники сторін:

Від позивача: Приблуда Є.В., довіреність б/н від 03.01.07 року

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу  19731,84 грн., інфляційних збитків –917,53 грн., 3 % річних –102,06 грн., пені –578,98 грн., всього –21330,41 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов’язань щодо оплати поставленого йому позивачем товару за усною домовленістю сторін.

Відповідач в судові засідання не з’явився, відзив на позов та витребуваних судом документів не надав, вимог не заперечив, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, про час і місце проведення судового засідання повідомлений судом належним чином (а.с. 17).

Нез’явлення відповідача на виклик суду не перешкоджає розгляду справи по суті.

Справа, згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядається за наявними в ній матеріалами.

Оригінали документів, оглянуті в судовому засіданні, відповідають копіям, долученим до позовної заяви.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі виданих відповідачем своєму представнику довіреностей на право одержання матеріальних цінностей серії ЯМГ № 239339 від 28.04.06 року, серії ЯЛС № 828151 від 13.03.06 року, серії ЯЛС № 828350 від 13.03.06 року, позивачем за видатковими накладними № РН-0000207 від 09.03.06 року, № РН-000208 від 09.03.06 року, № РН-0000376 від 27.04.06 року, № РН-0000377 від 27.04.06 року від 20.07.04 року, поставлений відповідачу товар на загальну суму 20244,59 грн.

Враховуючи, що згідно п. 2, 6 Інструкції „Про порядок реєстрації виданих, повернутих та використаних довіреностей на одержання цінностей”, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16.05.1996 року № 99, товарно-матеріальні цінності відпускаються покупцем тільки за довіреністю, яка, в свою чергу, видається довіреній особі на одержання цінностей за нарядом, рахунком, договором, або іншою підставою; суд вважає, що в даному випадку між сторонами виникли певні взаємовідносини.

Позивач посилається на часткову оплату відповідачем поставленого йому позивачем товару всього на суму 512,75 грн., до стягнення ним пред’явлений борг в розмірі 19731,84 грн.

Сторонами не подано доказів сплати відповідачем позивачу вартості отриманого товару в повному обсязі.

Фактичні дії сторін підпадають під норми ст.ст. 11, 202, 509, 655 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України і свідчать про існування між сторонами відносин купівлі-продажу,  в результаті чого у відповідача виникли зобов’язання по оплаті поставленого  позивачем товару.

Враховуючи, що сторонами термін виконання зобов’язання –оплати продукції не встановлений, в силу ст. 530 ЦК України, кредитор (позивач по справі) вправі вимагати його виконання у будь-який час. Боржник (відповідач по справі) зобов’язаний виконати таке зобов’язання в семиденний строк від дня пред’явлення вимоги кредитором.

В якості доказу звернення до відповідача з вимогою на оплату товару до матеріалів справи позивачем долучений лист від 20.09.06 року, надісланий на адресу відповідача 21.09.06 року рекомендованою кореспонденцією, що підтверджено поштовим чеком від 21.09.06 року, копія якого долучена до матеріалів справи.

Оскільки законом форма вимоги не встановлена, суд приймає зазначений лист як доказ звернення позивача в порядку ст. 530 Цивільного кодексу України.

Одже, строк оплати отриманої від позивача продукції у відповідача, з урахуванням часу на перебіг пошти, настав 04.10.06 року.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до вимог цивільного кодексу, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

У встановлений законом строк відповідач оплату суми 19731,84 грн. не здійснив. Докази погашення  відповідачем заборгованості, що є предметом позову у справі, сторонами на момент вирішення спору не подані, в матеріалах справи вони відсутні.

За таких обставин суд вбачає підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача боргу в розмірі 19731,84 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних з простроченої суми. За період прострочення з  вересня 2006 року по листопад 2006 року нарахована позивачем сума інфляційних збитків становить –917,53 грн., 3 % річних за період прострочення з 28.09.06 року по 30.11.06 року -  102,06 грн.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних збитків та 3 % річних суд вважає  обґрунтованими, але  підлягаючими  задоволенню частково, інфляційних збитків в розмірі –877,44 грн., 3 % річних –в розмірі 94,07 грн., оскільки при розрахунку вказаних вимог у визначений позивачем період ним не було враховано, що строк оплати у відповідача продукції, з урахуванням часу на перебіг пошти, настав лише 04.10.06 року.

Вимога позивача щодо стягнення з відповідача пені за період з 28.09.06 року по 30.11.06 року в розмірі 578,98 грн. задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

У відповідності з п. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Враховуючи, що між сторонами договір не укладався та не узгоджена відповідальність відповідача у разі порушення ним зобов’язання по своєчасній сплаті отриманого від позивача товару, та Законом України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” № 543/96-ВР від 22.11.1996 року передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін та така згода досягнута не була, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 33, 44, 49, 82 –84  Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Фармвест” – 49005, м. Дніпропетровськ, вул. Гагаріна,67, , р/р 5001 у Філії ВАТ КБ „Надра” Дніпропетровське РУ, МФО 306016 на користь Дочірнього підприємства „Сан Сплеш Україна” Закритого акціонерного товариства „Сан Сплеш” –03124, м. Київ, пров. Радищева,8, , р/р в ОПЕРУ УСБ м. Київ, МФО 300023 суму боргу 19731,84 грн. (дев’ятнадцять тисяч сімсот тридцять одна грн.. 84 коп.), інфляційні витрати –877,44 грн. (вісімсот сімдесят сім грн.. 44 коп.), 3 % річних –94,07 грн. (дев’яносто чотири грн.. 07 коп.), витрати по сплаті держмита – 207,03 грн. ( двісті сім грн.. 03 коп.) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу –114,58 грн.(сто чотирнадцять грн.. 58 коп.).

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

СУДДЯ                                                                 Е.В. ОРЄШКІНА

Рішення підписано   14.02.07 року