ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.07                                                                                        Справа №  20/561д/07

Суддя   Гандюкова  Л.П.

м. Запоріжжя

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Нейронет”, м. Запоріжжя

до відповідачів:1 Управління житлового господарства Запорізької міської ради, м. Запоріжжя

2. Комунального підприємства “Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об’єднання №6”, м.Запоріжжя

3.  Комунального підприємства “Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об’єднання №8”, м.Запоріжжя

про зобов’язання  укласти договір

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача -              Король В.Л.  (директор);

Від відповідача  1 –    Новікова Ю.В. (довіреність №15-01/277 від 22.03.2007р.)

Пасова Т.Ф. (довіреність №1003/15-03 від 12.10.2007р.)

Від відповідача  2 –     Новікова Ю.В. (довіреність №54/08 від 16.01.2007р.);

Від відповідача 3 –      Пасова Т.Ф. (довіреність №47/05-05 від 17.01.2007р.)

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про зобов’язання  укласти з ТОВ “Нейронет” договір  оренди нежитлових приміщень для розміщення обладнання комп’ютерної  мережі за адресами згідно з переліком: вулиця Гудименка, 1а, 3, 3а, 4, 6, 7, 8, 9, 11, 12, 14, 15, 16, 16а, 18, 19, 20, 21, 22, 24, 27, 28, 30, 34, 34а, 38, 40, 40а, 42, 42а, 44, 48; проспект Ювілейний,16, 17а, 18, 18а, 19а, 19б, 20, 20а 22, 23а, 24, 26а, 27, 29, 30, 33, 35, 39,43, 43а, 45а; проспект Радянський Ѕ, 5а, 5б, 7, 11, 21, 23, 25, 27, 29, 31, 33; вулиця Задніпровська,1, 10, 14а, 16, 16а, 18, 24, 30; вулиця Новгородська, 3, 4, 5, 6, 7, 9а, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 18, 20, 20а, 22а, 24,26,26б; вулиця Жукова, 3, 10, 14, 18, 20; вулиця Ентузіастів, 3,4,5,7,11,15,19,19а; вулиця Запорізького козацтва 3, 5, 7, 11а, 13а, 15а, 15б, 17, 17а, 19, 21, 23, 27; вулиця Лахтінська 2, 3, 4, 5, 6, 7, 7а, 11, 11а, 13, 13а, 15, 19, 21; вулиця Будьонного 4, 6, 12, 14, 16, 18.

Ухвалою господарського суду від 05.11.2007р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі № 20/561д/07,  судове засідання  призначено на 21.11.2007р. На підставі ст.77 ГПК України у судовому засіданні 21.11.2007р. оголошено перерву до 23.11.2007р.

23.11.2007р. справу розглянуто, за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, та просить суд на підставі ст.ст. 2,4,5,9 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, п.3.1 “Положення про порядок передачі в оренду нежитлового фонду комунальної власності Запоріжжя, що знаходиться на балансі комунальних підприємств “Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об’єднання”, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 06.12.2006р. №66, п.1,2 рішення Запорізької міської ради від 27.07.2006р. №290/58., ст.ст.1,12,15,54-57,82-84 ГПК України позов задовольнити. Позовні вимоги мотивовані, зокрема, наступними обставинами. 27.07.2006р. виконавчим комітетом Запорізької міської ради за №290/58 було прийнято рішення про передачу в оренду ТОВ “Нейронет” частини технічних поверхів площею по1,0 кв.м. в будинках, що значаться на балансі КП “ВРЕЖО №6” та КП “ВРЕЖО №8” строком на 5 років для розміщення обладнання комп’ютерної  мережі. Згідно з п.2 рішення обов’язок  по укладенню договору оренди з ТОВ “Нейронет” покладено на управління житлового господарства міської ради. ТОВ “Нейронет” звернулося з заявою про підписання договорів оренди до начальника відповідача 1 (лист №4298 від 18.09.2006р.), в якому містилися додатки, необхідні для підписання договору оренди, а саме: три примірники договору оренди та два примірники експертної оцінки приміщень. Проте, відповідь  від відповідача 1 не одержано, договір не підписаний. ТОВ “Нейронет” належним чином виконало свої зобов’язання  згідно з рішенням Запорізької міської ради від 27.07.2006р. №290/58 та приписи Закону України “Про оренду державного та комунального  майна”.

Відповідачі проти задоволення позову заперечили, мотивуючи наступним. Предмет спору не відповідає нормативному обгрунтуванню позивача. Позивачем не надано доказів направлення відповідачам листа від 18.09.2006р. №4298, не взято до уваги, що  відповідачі три юридичні особи, де орендодавцем за договором оренди виступає УЖГ Запорізької міської ради, а балансоутримувачами є КП “ВРЕЖО №6” та КП “ВРЕЖО №8”, тому виникає необхідність в укладенні не одного договору оренди, а двох договорів оренди. У проекті договору, всупереч ст.10 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”,  не зазначено суму  договору, розмір місячної орендної плати, невідомо від якого числа експертна оцінка. Згідно з п.3 рішення у разі, якщо орендарем не будуть укладені договори на протязі двох місяців з дня прийняття рішення, останнє вважати таким, що втратило чинність. У позовній заяві не викладено позовних вимог до відповідачів 2 та3, на адреси КП “ВРЕЖО №6” та КП “ВРЕЖО №8” будь-яких пропозицій щодо укладення договору оренди не надходило, а ні проекту договору, а ні висновку незалежної експертної оцінки. Згідно з ст.118 Закону України “Про державний бюджет на 2007р.” з моменту набрання чинності даного нормативного акту всі об’єкти  права комунальної власності повинні передаватися в оренду на конкурсних засадах.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін,   суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №290/58 від 27.07.2006р. вирішено передати в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю “Нейронет” частини технічних поверхів площею по 1,0 кв.м. в будинках, що значаться на балансі КП “ВРЕЖО №6”, та КП “ВРЕЖО №8, строком на 5 років для розміщення обладнання комп’ютерної  мережі за адресами згідно з додатком. Згідно з п.2 визначено управлінню житлового господарства міської ради укласти договори оренди частин технічних поверхів з ТОВ “Нейронет”. Відповідно до п.3 рішення у разі, якщо орендарем договори оренди не будуть укладені на протязі двох місяців з дня прийняття цього рішення, останнє вважати таким, що втратило чинність.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №401/69 від 30.10.2006р. з додатку до рішення міськвиконкому від 27.07.2006р. №290/58  виключено адреси: вул. Задніпровська,1,3,6,12,12а,26,28,34; вул. Будьонного,6а.

У листопаді 2007р. ТОВ “Нейронет” звернулося до господарського суду з позовом про зобов’язання Управління житлового господарства Запорізької міської ради, КП “ВРЕЖО №6”, КП “ВРЕЖО №8” укласти з ТОВ “Нейронет” договір  оренди нежитлових приміщень для розміщення обладнання комп’ютерної  мережі за адресами згідно з переліком: вулиця Гудименка, 1а, 3, 3а, 4, 6, 7, 8, 9, 11, 12, 14, 15, 16, 16а, 18, 19, 20, 21, 22, 24, 27, 28, 30, 34, 34а, 38, 40, 40а, 42, 42а, 44, 48; проспект Ювілейний,16, 17а, 18, 18а, 19а, 19б, 20, 20а 22, 23а, 24, 26а, 27, 29, 30, 33, 35, 39,43, 43а, 45а; проспект Радянський Ѕ, 5а, 5б, 7, 11, 21, 23, 25, 27, 29, 31, 33; вулиця Задніпровська,1, 10, 14а, 16, 16а, 18, 24, 30; вулиця Новгородська, 3, 4, 5, 6, 7, 9а, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 18, 20, 20а, 22а, 24,26,26б; вулиця Жукова, 3, 10, 14, 18, 20; вулиця Ентузіастів, 3,4,5,7,11,15,19,19а; вулиця Запорізького козацтва 3, 5, 7, 11а, 13а, 15а, 15б, 17, 17а, 19, 21, 23, 27; вулиця Лахтінська 2, 3, 4, 5, 6, 7, 7а, 11, 11а, 13, 13а, 15, 19, 21; вулиця Будьонного 4, 6, 12, 14, 16, 18. При цьому позивач посилається на те, що на виконання рішення №290/58 від 27.07.2006р. він направив три примірники договору та два примірники експертної оцінки управлінню житлового господарства Запорізької міської ради, про що свідчить відмітка (вх 4290 від 18.09.2006р. на супровідному листі) та  надав проект договору, який просить  зобов’язати  відповідачів  укласти.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги  задоволенню  не підлягають на наступних підставах.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно з ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу  у спосіб, що встановлений законом або договором. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений  договором або законом.

Приписами ст.ст. 12,13,14 ЦК України встановлено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов’язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Позовні вимоги обгрунтовані ст.ст. 2,4,5,9 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”,   п.3.1 “Положення про порядок передачі в оренду нежитлового фонду комунальної  власності Запоріжжя, що знаходиться на балансі комунальних підприємств “Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об’єднання”, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 06.12.2006р. №66, п.1,2 рішення Запорізької міської ради від 27.07.2006р. №290/58, які не можуть бути підставою для задоволення позову у зв’язку з наступним.

Згідно ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов’язання виникають, зокрема, в силу закону, договору. Цивільні угоди, що укладаються суб’єктами господарських правовідносин, повинні відповідати нормам чинного законодавства і не суперечити ним.

Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України укладання господарського договору є обов’язковим для сторін, якщо, зокрема, існує пряма вказівка закону щодо обов’язковості укладення договору для певних категорій суб’єктів господарювання, чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; ... типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Загальний порядок укладання господарських договорів передбачений ст.181 Господарського кодексу України.

Приписами цієї статті встановлено, що проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору  викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає  відповідь на лист, факсограму у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Згідно з ст.6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов’язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ч.3 ст.184 Господарського кодексу України  укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Укладення господарських договорів за рішенням суду регулюється ст. 187 Господарського  кодексу України, відповідно до якої судом розглядаються спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов’язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом.

Із аналізу перелічених  норм законодавства слідує, що обов’язковою умовою  укладання господарського договору є  одержання  проекту стороною, якій запропоновано іншою стороною цей проект. Проект договору повинен бути підписаний стороною, яка вносить пропозицію.

Відповідно до ст.ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У судовому засіданні позивач не надав суду належних доказів, що до звернення до суду він направив відповідачу 2 та 3 примірники проекту договору оренди, які ним підписані.

Встановлено, що проект договору оренди, який позивач  просить спонукати відповідачів укласти, на час звернення до суду відповідачами 2 та 3 не отримано.

Крім того, згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов’язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов’язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський   договір  вважається  укладеним,  якщо  між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто  згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного  виду,  а  також  умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При  укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Аналогічний припис містить ст. 638 ЦК України.

Із наведеного слідує, що договір визнається неукладеним тоді, коли у ньому відсутня хоча б одна з істотних  умов. Такий висновок прямо передбачено в п. 8 ст.181 ГК України, а саме: у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий  договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Згідно з ч. 1 ст. 284 ГК України  істотними умовами договору оренди є:  об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок   використання  амортизаційних  відрахувань;  відновлення  орендованого  майна  та  умови  його  повернення  або викупу.

Із матеріалів справи вбачається, що об’єктом оренди є комунальне майно, тому до правовідносин сторін необхідно застосовувати Закон України “Про оренду державного та комунального майна” (ст.3 даного Закону).

Відповідно до ст.11 цього Закону оцінка об’єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Оцінка об’єкта оренди передує укладенню договору оренди. Позивач не надав суду оцінки майна.

Згідно з ст.12 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Відповідно до ст. 10 зазначеного Закону  істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди  (склад  і  вартість  майна  з  урахуванням  її індексації); термін, на  який  укладається  договір  оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання  амортизаційних   відрахувань; відновлення орендованого  майна  та  умови  його  повернення; виконання зобов'язань;  забезпечення виконання зобов'язань - неустойка (штраф, пеня), порука,  завдаток,  гарантія  тощо;  порядок  здійснення  орендодавцем  контролю за станом об'єкта оренди;  відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна;  обов'язки   сторін   щодо   забезпечення   пожежної   безпеки орендованого   майна.

Тобто, цей Закон визначає перелік істотних умов, серед яких об’єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації ). Умова договору щодо об’єкту оренди (тобто його склад і вартість майна з урахуванням її індексації) не може бути визначена звичайною, оскільки є імперативною,  визначає суть орендних відносин –строкове платне користування майном (ст.2 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”), та потребує  окремого визначення, погодження в порядку, встановленому законом. Як вбачається із матеріалів справи, об’єкт оренди ( частина приміщень) находиться на балансі  різних комунальних підприємств (“ВРЕЖО №6” та ВРЕЖО №8) у різних  районах м.Запоріжжя, запропонований позивачем проект не містить  індивідуальних ознак майна, відповідачі 2 та 3 взагалі не визначені сторонами договору, в той час коли позивач просить зобов’язати їх укласти цей договір. Більш того,  рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №401/69 від 30.10.2006р. з додатку до рішення міськвиконкому від 27.07.2006р. №290/58  виключено адреси: вул. Задніпровська,1,3,6,12,12а,26,28,34; вул. Будьонного,6а, в той час як позивач просить зобов’язати укласти договір на приміщення по вул. Задніпровська,1.

Оцінивши представлений проект, суд прийшов до висновку, що договір не містить вартості майна з урахуванням її індексації, відсутній розмір орендної плати, відсутні інші встановлені законом істотні умови.

Відповідно до ст.84 Господарсько-процесуального кодексу  України, у спорах про спонукання до укладення договору в рішенні необхідно зазначати умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору. Запропонований позивачем проект договору не відповідає наведеним вище приписам законодавства, тому відсутні підстави  для зобов’язання його укласти.

На підставі викладеного, враховуючи що позивачем нормативно не обґрунтовані  і не доказані позовні вимоги, порушено порядок укладення договорів, який передбачений наведеним вище законодавством,  суд вважає вимоги позивача з підстав, які заявлені, задоволенню не підлягають. На  час розгляду даної справи відсутні підстави  для спонукання відповідачів  до укладення договору.

У судовому засіданні оголошувалась перерва для надання можливості надати докази.

Згідно з ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати  покладаються на позивача.

Керуючись  ст. ст.  49,  82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суддя                                         Л.П.Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення оформлено і підписано  13.02.2008р.