СУД
УХВАЛА

27.09.07р.

Справа № 9-230

За позовом  Суб'єкта підприємницької діяльності - фізична
особа      ОСОБА_1, м. Павлоград
Дніпропетровської області

до   Відкрите акціонерне товариство “Державна
холдінгова компанія

“Павлоградвугілля”, м.
Павлоград  Дніпропетровської області

про
визнання наказу господарського суду таким, що не підлягає виконанню

Суддя  Подобед І.М.

Представники:

Від позивача - ОСОБА_2 - представник, довіреність ВЕА №851504
від25.07.06р.

Від відповідача - Лебедєва О.М. - юрисконсульт, довіреність від
28.12.06р.

СУТЬ
СПОРУ:

ВАТ “Павлоградвугілля” звернулось
29.08.07 року до господарського суду із заявою, в якій просить визнати наказ
господарського суду Дніпропетровської області № 9/230 від 06.08.03р. таким, що
не підлягає виконанню. Обґрунтовує свої вимоги тим, що під час розгляду
господарським судом Дніпропетровської області справи №Б26/7/05 про банкрутство
ВАТ „Павлоградвугілля” фізична особа -СПД ОСОБА_1 заявив свої кредиторські
вимоги на суму 91553,31 грн., підтверджені рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 25.07.2003р. За результатами розгляду зазначеної
справи про банкрутство ВАТ „Павлоградвугілля” 27.09.2006р. господарським судом
було затверджено мирову угоду, за умовами якої первісні зобов'язання боржника
перед кредиторами були замінені на нові зобов'язання видати (передати)
кредиторам векселі та здійснити за цими векселями платежі у визначений строк.
Вказує, що у зв'язку із нез'явленням фізичною особою -СПД ОСОБА_1 за виданим
йому векселем його було передано 27.11.2006р. у депозит нотаріуса. Вважає, що
внаслідок вказаних дій товариство фактично повністю виконало свої нове
зобов'язання перед фізичною особою -СПД ОСОБА_1 з передачі векселя на суму
боргу, підтверджену вищевказаним судовим рішенням, а відтак наслідком
припинення матеріальних правовідносин є припинення і процесуально-правових
відносин між сторонами, тому відповідний наказ господарського суду
Дніпропетровської області №9/230 від 06.08.03р. є таким, що не підлягає
виконанню.

Фізична особа - СПД ОСОБА_1 на
визнанні наказу таким, що не підлягає виконанню заперечує. Вказує у відзиві на
заяву, що ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2006р.
про затвердження мирової угоди у справі №Б26/7/05 про банкрутство ВАТ
„Павлоградвугілля” не скасовує існуюче судове рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 25.07.2003р.у справі №9/230 і не зупиняє
виконавчого провадження за наказом №9/230 від 06.08.03р. Вважає, що між ним, як
кредитором, і ВАТ „Павлоградвугілля”, як боржником, згідно чинного
законодавства могла бути укладена лише мирова угода про закінчення виконавчого
провадження за наказом господарського суду Дніпропетровської області №9/230 від
06.08.03р. Вказує, крім того, що заміна первісних вимог, згідно ч. 2 ст. 604
Цивільного кодексу України, у справі № Б26/7/05 не означає заміну цих же
первісних вимог у справі №9/230, бо це не передбачено законодавством України.
Вважає вичерпним наведений в ст. 117 ГПК України перелік підстав для визнання
наказу таким, що не підлягає виконанню. Звертає увагу на те, що грошові
зобов'язання боржника, які зазначені у виконавчому документі до цього часу не
виконані, оскільки їх виконання у справі про банкрутство відкладене на кілька
років, тому немає ніяких підстав стверджувати про відсутність обов'язку
боржника за цим наказом суду.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

На підставі рішення господарського
суду Дніпропетровської області від 25.07.2003р. у справі № 9/230 стягнуто з
Державного відкритого акціонерного товариства “Павлоградське шахтопрохідницьке
управління” -дочірнє підприємство державної холдінгової компанії „Павлоградвугілля”
на користь фізичної особи -суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (надалі
-Позивач) суму 90510,21 грн. основного боргу, 905,10 грн. витрат на держмито,
118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та
виданий відповідний наказ №9/230 від 06.08.2003р.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 20.04.2004р. замінено Відповідача у цій справі
-Державне відкрите акціонерне товариство “Павлоградське шахтопрохідницьке
управління” на його правонаступника -Відкрите акціонерне товариство “Державна
холдінгова компанія “Павлоградвугілля” та у зв'язку із зміною найменування
відповідача і його банківських реквізитів змінено порядок виконання
вищевказаного судового рішення про стягнення зазначених сум з дійсних на час
розгляду справи банківських рахунків.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 06.12.2004р. у справі №9/230 Відповідача у справі
ВАТ „Державна холдінгова компанія „Павлоградвугілля” замінено на його
правонаступника - ВАТ „Павлоградвугілля”.

За заявою Позивача Державною
виконавчою службою Павлоградського міського управління юстиції
Дніпропетровської області було відкрито виконавче провадження з примусового
виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області № 9/230 від
06.08.2003р., яке в подальшому 27.01.2005р. було зупинено відповідною
постановою цієї державної виконавчої служби, згідно п. 8 ст. 34 Закону України
„Про виконавче провадження” у зв'язку із тим, що ВАТ „Павлоградвугілля” було
включено до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть
участь у процедурі погашення заборгованості, і є учасником процедур погашення
заборгованості за Законом „Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого
функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу”.

11.01.2005р. господарським судом
Дніпропетровської області було порушено провадження у справі №Б26/7/05 про
банкрутство ВАТ „Павлоградвугілля”.

24.09.2005р. у газеті „Урядовий
кур'єр” №181, згідно до вимог ст. 11 Закону України „Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, надруковано оголошення
про порушення судом справи про банкрутство Відповідача.

Статтею 14 частинами 1 і 2
вищевказаного Закону встановлено, зокрема, що конкурсні кредитори за вимогами,
які  виникли до дня порушення провадження
у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в
офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про
банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами
до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Копії зазначених заяв та
доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майном.
Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого
для їх подання або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються
погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр
вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Позивач заявив у справі про
банкрутство свої грошові вимоги до Відповідача на суму 91533,31 грн., що були
підтверджені рішенням господарського суду Дніпропетровської області від
25.07.2003р. у справі №9/230.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 06.03.2006р. у справі №Б26/7/05 були затверджені
вимоги кредиторів, у тому числі зазначені грошові вимоги Позивача на суму
91533,31 грн.

11.08.2006р. відбулися перші загальні
збори кредиторів у справі №Б26/7/05, на яких було обрано комітет кредиторів ВАТ
„Павлоградвугілля” та визначено його повноваження, зокрема, прийняття рішень з
питань, передбачених п. 8 ст. 16 Закону України „Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Згідно з ч. 9 ст. 7 вищевказаного
Закону, при проведенні процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів
представляє комітет кредиторів, створений відповідно до цього Закону.

За змістом положень вищевказаного
Закону право кожного кредитора на участь у прийнятті рішення про укладення
мирової угоди, її підготовки та укладенні реалізується через представницький
орган комітет кредиторів.

Відповідне рішення було прийняте
комітетом кредиторів на засіданнях, які відбулися 16.08.2006р. та 15.09.2006р.,
що підтверджується протоколами засідання комітету кредиторів відповідно № 2 та
№ 3. Письмова згода на укладення мирової угоди по справі № Б26/7/05 була
отримана від усіх кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою.

Відповідно до пункту 2 статті 4
мирової угоди, що була підписана від імені кредиторів головою комітету
кредиторів та від імені боржника - керівником боржника, сторони домовилися, що
Боржник задовольняє вимоги Кредиторів, вказані у частині 1 цієї статті шляхом
видачі/передачі простих векселів векселедавцем яких є Боржник з строком платежу
за пред'явленням, яке не може бути раніше, ніж 01.10.2013 року в розмірах,
порядку, на умовах та строки визначені відповідно до Додатків № 2 та № 3 до
цієї Мирової угоди, які є її невід'ємною частиною.

У пункті 1 статті 4 мирової угоди
сторони домовились, що Боржник задовольняє вимоги Кредиторів, вказані у частині
1 цієї статті шляхом видачі/передачі простих векселів, векселедавцем яких є
Боржник зі строком платежу за пред'явленням, яке не може бути раніше, ніж
01.10.2013 року в розмірах, порядку, на умовах та строки визначені відповідно
до Додатків №2 та №3 до цієї Мирової угоди, які є її невід'ємною частиною.

Зазначену мирову угоду було
затверджено ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від
27.09.2006 року у справі № Б26/7/05.

Відповідно до частини 2 статті 37
вказаного Закону, мирова угода набирає чинності з дня її затвердження
господарським судом і є обов'язковою для боржника (банкрута), кредиторів,
вимоги яких забезпечені заставою, кредиторів другої та наступних черг.

Таким чином, 27.09.2006р. набула
чинності мирова угода у справі № Б26/7/05 між усіма кредиторами, які набули
статус сторони у справі про банкрутство, з одного боку, та боржником, з другого
боку, за умовами якої було досягнуто згоду про заміну усіх первісних
зобов'язань боржника, незалежно від їх змісту та суті, новим зобов'язанням
Боржника здійснити платежі за відповідними векселями, визначеними у Додатках №
2 та № 3 до мирової угоди у справі (новацію первісних зобов'язань на нові
зобов'язання відповідно до частини 2 статті 604 Цивільного кодексу України).

У пункті 3 статті 4 мирової угоди
сторони домовились, що у разі нез'явлення (відсутності) Кредитора або
уповноваженої ним особи у місці виконання зобов'язання, зазначене у Додатках №
2 та № 3 до цієї Мирової угоди, протягом строку, визначених у вищеназваних
Додатках, або ухилення Кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття
виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку, Боржник має право
виконати свій обов'язок шляхом внесення належних з нього кредиторові векселів у
депозит нотаріуса (відповідно до ст. 537 Цивільного кодексу України).

У зв'язку з нез'явленням Позивача у
місці виконання зобов'язання, зазначене у Додатках № 2 та № 3 до цієї мирової
угоди протягом строку, визначеного у вищеназваних Додатках до мирової угоди,
відповідний вексель № 0986 від 31.08.2006р., виданий ВАТ
„Павлоградвугілля”, було передано останнім у депозит нотаріуса за актом прийому
- передачі від 27.11.2006 р.

За змістом ст. 6 Цивільного кодексу
УРСР, який регулював правовідносини сторін на час розгляду спору у суді,
звернення Позивача до суду із позовом про стягнення заборгованості є одним із
засобів захисту порушеного цивільного права, а прийняте зі спору між сторонами
судове рішення забезпечує реалізацію права на такий захист.

Статтею 124 Конституції України
передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі статтею 115
господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Водночас рішення господарського
суду є процесуальним документом, який виноситься за результатами судового
процесу у позовному провадженні.

При цьому встановлений Господарським
процесуальним кодексом України і Законом України “Про виконавче провадження”
порядок, спрямований на примусове виконання рішень господарського суду, не
позбавляє боржника можливості з добровільного виконання взятих зобов'язань як
під час судової процедури, так і з моменту набрання судовим рішенням законної
сили.

Отже, прийняття судового рішення,
відповідно до глави 19 Цивільного кодексу УРСР, не є підставою для припинення
грошового зобов'язання, яке може бути припинене після набрання судовим рішенням
законної сили, зокрема, шляхом виконання зобов'язання належним чином, або з
інших підстав встановлених законом.

Згідно положень Закону України „Про
виконавче провадження”, в компетенцію державного виконавця також не входить
визнання погашеними зобов'язань боржника перед його кредиторами, за
результатами розгляду справ про банкрутство.

Проте, відповідно до ч.ч. 2
і 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,
який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку,
допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за
наказом. Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо
його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи
частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи
іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не
підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже
відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника
стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Процедура банкрутства охоплює всіх
кредиторів боржника, незалежно від того заявили вони свої вимоги до суду чи ні,
і вчинки кредиторів поза встановленого правового порядку мають тягнути для них
негативні наслідки, передбачені законодавством.

ВАТ „Павлоградвугілля” були вчинені
фактичні дії на заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням перед
Позивачем - з передачі векселя на суму боргу, підтверджену рішенням
господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2003 року у справі
№9/230.

Таким чином, з моменту прийняття
господарським судом Дніпропетровської області вищевказаної ухвали від
27.09.2006р. у справі №Б26/7/05 про затвердження мирової угоди, яка набрала
законної сили і є чинною на теперішній час, грошові вимоги фізичної особи -СПД
ОСОБА_1 до ВАТ „Павлоградвугілля” на суму 91533,31 грн., що виникли внаслідок
невиконання договірних зобов'язань з оплати автопослуг, вже визнані у порядку,
встановленому Господарським процесуальним кодексом України та Законом України
„Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (ст.
4-1 Господарського процесуального кодексу України) такими, що є припиненими за
домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між
тими ж сторонами (новація), а саме: про сплату грошових коштів в сумі 91533,31
грн. на підставі векселю №0986 від 31.08.2006р.

На підставі викладеного, з
урахуванням встановлених обставин заяву Відповідача слід задовольнити і наказ
господарського суду Дніпропетровської області №9/230 від 06.08.2003р. за
правилами встановленими ст. 117 Господарського процесуального кодексу України
має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню повністю.

Керуючись ст. ст. 4, 33-36, 43, 86,
117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л
И В:

Заяву ВАТ „Павлоградвугілля”
задовольнити.

Визнати наказ господарського суду
Дніпропетровської області №9/230 від 06.08.2003р. таким, що не підлягає
виконанню повністю.

Суддя

І.М. Подобед