ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
проспект Миру , 20                                                                                                             тел. 678-853
РІШЕННЯ

3 квітня 2007 року                                                                      Справа № 8/94

За позовом  Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком”, б-р Т.Шевченка 18, м.Київ (Центр обслуговування споживачів та продажу послуг Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком”, вул.Коцюбинського 50А, м.Чернігів)

до відповідача: Багатопрофільного підприємства „Єдність” Чернігівського обласного благодійного фонду „Благовест”, пр.Перемоги 62, к.509, м.Чернігів, 14000

про стягнення 602грн.65коп.

Суддя     Т.Г.Оленич

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: Шамрук С.П. –юрисконсульт, довіреність пост. від 08.08.2005

від відповідача: Слєдовська Н.М. - директор

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення 576грн.46коп. заборгованості по оплаті послуг електрозв’язку, наданих відповідачу на підставі типового договору №72 від 01.03.2006р., 05грн.43коп. пені, 19грн.71коп. інфляційних нарахувань та 01грн.05коп. процентів річних за неналежне виконання відповідачем зобов’язань.

Після порушення провадження у справі позивачем подано заяву про відмову від позову в частині стягнення заборгованості в сумі 44грн.71коп. по оплаті послуг зв’язку, наданих в січні та лютому 2007р., а також від позовних вимог в частині стягнення 19грн.71коп. інфляційних нарахувань та 01грн.05коп. процентів річних.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав. Справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що договір оренди приміщення, в якому був встановлений телефон, припинив свою дію з 01.12.06р., саме з цього періоду телефон не використовувався.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, з’ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, суд ВСТАНОВИВ:

1 березня 2006 року між сторонами у справі укладений типовий договір №72 про надання послуг електрозв’язку.

Відповідно до умов договору позивач зобов’язувався надавати послуги електрозв’язку, перераховані в додатку 1 до договору,  а відповідач своєчасно вносити плату за надані послуги.

Факт виконання позивачем зобов’язань за договором підтверджується копіями рахунків №105671/10/22/11 від 31.10.2006р., №105671/11/22/11 від 30.11.2006р., №105671/12/22/11 від 31.12.2006р., на підставі яких відповідачу за період з 01.10.2006р. по 31.12.2006р. надано послуг на загальну суму 847грн.08коп.

За змістом п.4.5. договору відповідач зобов’язався проводити розрахунки за фактично отримані в кредит послуги електрозв’язку за кожний попередній місяць протягом 10 днів з дня одержання рахунка, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідач вартість наданих послуг на момент пред’явлення позову оплатив частково в сумі 316грн.07коп., що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача, яка додана до матеріалів справи самим позивачем.  Тобто за станом на день звернення до суду заборгованість становила 575грн.72коп.

В силу ст.193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов’язань.

Позивачем заявлено про відмову від позову в частині стягнення 44грн.71коп. боргу по оплаті послуг зв’язку за січень та лютий 2007р., про що суду подана відповідна заява, яка підписана представником в межах наданих йому повноважень. Враховуючи, що дії позивача по відмові від позову в цій частині не суперечать чинному законодавству та не порушують права та інтереси інших осіб, суд приймається заявлена відмова і провадження у справі в цій частині підлягає припиненню.

Крім того після порушення провадження у справі  відповідачем в рахунок оплати за телекомунікаційні послуги перераховано позивачеві 500грн., що підтверджується оригіналом платіжного доручення №30 від 26.03.07р.  Таким чином, предмет спору щодо стягнення 500грн. боргу відсутній в зв’язку з його врегулюванням, а тому провадження у справі в цій частині підлягає припиненню.

Враховуючи вищевикладене, на день вирішення спору заборгованість становить 31грн.01коп.

Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином свої зобов’язання, на момент прийняття рішення доказів сплати заборгованості в повному обсязі суду не надав, з нього підлягає стягненню 31грн.01коп. боргу.

Заперечення відповідача щодо припинення з 01.12.06р. дії договору оренди приміщення, в якому був встановлений телефон на підставі Типового договору №72 від 01.03.06р., судом до уваги не приймаються, оскільки відповідач не надав суду доказів належного повідомлення позивача про припинення користування ним послугами зв’язку.

Відповідно до ст.36 Закону України „Про телекомунікації” та п.5.8. договору  відповідач у  разі  несплати за надані послуги електрозв’язку понад установлений термін (з 21 числа місяця, що настає після розрахункового періоду) зобов’язаний сплатити позивачу пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України,  що діяла в  період, за  який нараховується пеня.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 05грн.43коп. за період з 15.09.2006р. по 15.03.2007р.  Проте, доданим до позовної заяви  розрахунком підтверджується, що нарахування пені здійснювалось позивачем за період з 21.11.2006р. по 15.03.2007р. Приймаючи до уваги, що відповідно до умов п.4.5. договору прострочення виконання зобов’язань по оплаті послуг електрозв’язку за жовтень 2006 року виникло у відповідача 21.11.2006р., суд приходить до висновку, що поданим розрахунком позивача підтверджується правильність нарахування пені, а тому вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки матеріалами справи підтверджений факт прострочення відповідачем виконання зобов’язання.

Як зазначалася судом вище, позивачем подано письмову заяву про відмову від позову в частині стягнення процентів річних в сумі 01грн.05коп. та 19грн.71коп. інфляційних нарахувань. Враховуючи, що такі дії позивача не суперечать чинному законодавству та не порушують права та інтереси третіх осіб, судом приймається відмова позивача від позову в цій частині, а провадження у справі щодо стягнення вказаних сум підлягає припиненню.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог з урахуванням 500грн. боргу, який був сплачений відповідачем після порушення провадження у справі.

Керуючись ст.36 Закону України „Про телекомунікації”, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.49,78,80 п.п.1-1,4, 82-85 Господарського   процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Прийняти відмову позивача від позову в частині стягнення 44грн.71коп. боргу, 19грн.71коп. інфляційних нарахувань, 01грн.05коп. процентів річних, припинивши провадження у справі в цій частині.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Багатопрофільного підприємства „Єдність” Чернігівського обласного благодійного фонду „Благовест”, пр.Перемоги 62, к.509, м.Чернігів (ідентифікаційний код 31895034, р/р 2608 в ЦВ „Промінвестбанк”, МФО 353456) на користь Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком”, м.Київ, б-р Т.Шевченка 18 (ідентифікаційний код 01189425, р/р 26006413 в АППБ „Аваль”, МФО 353348) 31грн.01коп. боргу, 05грн.43коп. пені, 90грн.79коп. держмита та 105грн.04коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Провадження у справі в частині 500грн. припинити.

Суддя                                                        Т.Г.Оленич

04.04.07