ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007 р.
№ 05-5-48/15562

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого судді
Кривди Д.С. –(доповідача у справі),

суддів:
Жаботиної Г.В.,
Уліцького А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Акціонерного  комерційного промислово-інвестиційного банку

на  ухвалу
господарського суду міста Києва від  19.12.2006 року

у справі
№05-5-48/15562 господарського суду міста Києва

за позовом
Акціонерного  комерційного промислово-інвестиційного банку

до
Головного управління земельних ресурсів

про
розірвання договору,

за участю представників сторін від:

позивача:
не з’явились

відповідача:
не з’явились

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м.Києва від 19.12.2006 (суддя Сулім В.В.),  винесеною на підставі п.п.3 та 10 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, повернуто без розгляду  позовну заяву Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 19.12.2006р. та направити позовну заяву до цього суду для розгляду по суті, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Учасники процесу не скористалися наданим процесуальним правом на участь своїх представників в судовому засіданні касаційної інстанції.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали (фактичні обставини) справи на предмет правильності застосування господарським судом норм процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позивачу позовні матеріали на підставі п.3 ст. 63 ГПК України, господарський суд першої інстанції виходив з того, що надані ксерокопії документів належним чином не засвідчені. При цьому суд послався на п.5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003, затвердженого Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003р. №55, згідно якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів “Згідно з оригіналом” , назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту “підпис”.

Згідно з ч.2 ст.36 Господарського процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Як вбачається зі змісту п.3 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований, розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, послався на певні обставини та надав в якості доказів до позовної заяви відповідні документи, які на його думку обґрунтовують його позовні вимоги. На ксерокопіях документів, доданих до позовної заяви, проставлено “Копія вірна”, зазначено посаду, ініціали та прізвище особи, яка засвідчила копію, її особистий підпис та засвідчення копії скріплено печаткою юридичної особи.

При цьому колегія відзначає, що у разі необхідності суд може витребувати у сторони оригінали наданих документів або додаткові докази.

Відтак, посилання місцевого господарського суду на п.3 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, як на підставу повернення позовної заяви, є безпідставним.

Також помилковими є посилання суду на п.10 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, згідно якого суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати витрат на інформаційно-технічне  забезпечення судового процесу.

Так, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем було додано до позовної заяви платіжне доручення №9494 від 20.11.2006р., яким підтверджується оплата інформаційно-технічного  забезпечення судового процесу в розмірі 118грн. Наявність даного документу в матеріалах позовної заяви підтверджується посиланням на вказане платіжне доручення в додатках до позовної заяви.

Зважаючи на вищенаведене оскаржувана ухвала підлягає скасуванню як така, що винесена з порушенням норм процесуального права.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119-11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 19.12.2006 у справі №05-5-48/15562 скасувати. Позовну заяву №09/1-8/839 від 11.12.2006р. направити до господарського суду м. Києва для розгляду по суті.

Головуючий суддя                                                                      Д.Кривда

Судді                                                                                          Г.Жаботина

А.Уліцький