донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

23.01.2007 р.                                                                         справа №20/246

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Бережний Р.В. - за довір № 347/10 від 29.12.2006 року,

від відповідача:
Кузьмішкін Д.В. - за довір. № 01-10/02 від 03.01.2007 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" м.Київ

на рішення  господарського суду

Донецької області

від
16.11.2006 року

по справі
№20/246

за позовом
Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" м.Київ

до
Державного підприємства "Маріупольський морський торговельний порт"м. Маріуполь Донецької області

про
10 497 грн. 18 коп.

Рішенням господарського суду Донецької області від 16.11.2006 року (колегія суддів у складі Донець О.Є. - головуючий, судді: Мальцев М.Ю., Марченко О.А.)повністю відмовлено у задоволенні позовних вимог дочірньої компанії "Газ України" національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" м. Київ (далі по тексту - Компанія) до державного підприємства "Маріупольський морський торговельний порт" м. Маріуполь Донецької області (далі по тексту - Порт) про стягнення 10 497 грн. 18 коп.

У обгрунтування рішення суд першої інстанції послався на те, що відповідач надав докази та довів місцевому суду факт погашення боргу. В зв'язку з цим  у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та звернувся з апеляційною скаргою в якій просить його скасувати, як таке, що винесене при неповному з'ясуванні істотних обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права,  а саме, ст.ст. 215, 525, 526, 601 Цивільного кодексу України та ст.ст. 42, 34, 83 Господарського процесуального кодексу України. У апеляційній скарзі та під час судового засідання, заявник послався, зокрема, на те, що місцевий суд безпідставно  вказав у своєму рішенні, що зобов'язання відповідача перед позивачем виконано належним чином та у повному обсязі.  На думку позивача, суд першої інстанції надав невірну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам та безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог. У апеляційній скарзі та під час судового засідання позивач навів і інші заперечення, які на його думку, є підставою для скасування оскарженого рішення.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу та у судовому засіданні проти її задоволення заперечує і вважає рішення суду першої інстанції законним і обгрунтованим.

Розглянувши наявні у матеріалах справи докази та заслухавши пояснення представників сторін, Донецький апеляційний господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами був укладений договір поставки природного газу для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій № 27-7-681-06/03-4161-ТЕ-9 від 30.12.2003 року (далі по тексту - договір) на підставі якого позивач  зобов'язався передати у влісність відповідача природний газ в обсязі 530 тис.куб. м.

Додатковими угодами № 1 від 30.12.2003 року, № 2 від 28.04.2004 року, № 3 від 17.05.2004 року та № 4 від 30.09.2004 року сторони доповнювали та змінювали умови договору за взаємною згодою.

Наявні у матеріалах справи докази доводять факт передачі  позивачем відповідачу природного газу в обсязі 591, 640  тис. куб. м.  загальною вартістю 124 244 грн. 45 коп.

Звертаючись з позовом Компанія  послалась на те, що з свого боку умови договору виконані нею у повному обсязі, а відповідач  свої зобов'язання належним чином не виконав. Тому просить стягнути з останнього борг  з урахуванням штрафних санкцій та пені в  загальній сумі  10 497 грн. 18 коп.

Відповідач, у свою чергу, позовні вимоги не визнав та зазначив, що в нього відсутній борг перед позивачем за поставлений  на піставі вищевказаного договору природний газ. У обгрунтування своїх заперечень позивач послався на те, що заборгованість була ним частково погашена грошовими коштами, а решта частини боргу погашена шляхом проведення взаємозаліку.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє оскаржене рішення у повному обсязі.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності з врахуванняи пояснень представників сторін,  судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Суд першої інстанції при винесенні рішення з'ясував всі обставини справи,  дав їм належну юридичну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що вимоги позивача незаконні та необгрунтовані. Тому апеляційна інстанція погоджується з висновками місцевого суду, що викладені у оскарженому рішенні.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини  на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечення позивача у частині того, що суд  першої інстанції не у повному обсязі з'ясував при винесенні рішення обставини справи та безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вони безпідставні.

Наявні у справі докази не доводять того, що відповідач  належним чином не  виконав зобов'язання за договором, не надано таких доказів і апеляційному суду, тому судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що  заборгованість за природний газ у відповідача перед позивачем відсутня. Також судова колегія вважає правильним висновок

місцевого суду про те, що у даному випадку немає підстав для стягнення з Порту на користь Компанії штрафних санкцій та пені, оскільки заборгованість відсутня.

Що стосується інших заперечень позивача, то вони, на думку апеляційного суду, є необгрунтованими, оскільки не спростовують правомірні висновки господарського суду, які викладені у оскарженому рішенні.

При перевірці  рішення суду першої інстанції апеляційним судом також не було встановлено і порушення або неправильного застосування норм матеріального та процесуального права. Тому судова колегія приходить до висновку, що оскаржене рішення господарського суду Донецької області від 16.11.2006 року є законним, обгрунтованим та скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду  Донецької області від 16.11.2006 року по справі № 20/246 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС

5 господарському суду