СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01 березня 2007 р.

Справа № 3/7

За позовом

Приватного підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1

До відповідача

Приватного підприємця
ОСОБА_2,АДРЕСА_2

Суддя: М.М.Фрич

При секретарі судового
засідання: І.В.Толочко

ПРЕДСТАВНИКИ

Від позивача:  ОСОБА_3. - представник, (довіреність НОМЕР_1)

Від
відповідача представники не з'явилися.

Суть спору: позивачем подано
позовну заяву про стягнення з відповідача 7000грн. матеріальної шкоди, 1500грн.
моральної шкоди.

Відповідач в судові засідання не
з”явився двічі, відзиву на позов не подав. Відповідно до ст. 75 ГПК України,
справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд встановив:

Відповідно до п. 1 укладеного між
сторонами Договору купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_1(далі -Договір), продавець
(відповідач) зобов”язався передати у власність, а покупець (позивач) оплатити
товар згідно умов Договору.

Згідно п. 2.1 Договору, оплата за
товар здійснюється в національній валюті України перерахунком на розрахунковий
рахунок продавця (відповідача) 30 % - попередня оплата, 70 % по факту виконання
замовлення.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов  договору  та
вимог  Цивільного Кодексу.

Як вказав позивач, ним на виконання
умов договору було перераховано відповідачу 7000грн. попередньої оплати згідно
умов договору, що підтверджується поданим в матеріали справи платіжним
дорученням ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до ст. 663 Цивільного
кодексу України (яка встановлює строк виконання обов'язку передати товар),
продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, -
відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

При цьому, згідно наявної в справи
претензії, відповідачу було направлено в порядку ст. 530 ЦК України вимогу про
виконання умов договору, про що свідчить наявна в справі поштова квитанція.

Як вказав позивач, відповідач в
порушення умов договору, не виконав обов”язку по відпуску товару, доказів у
спростування чого суду не подано.

Згідно ст. 693 Цивільного кодексу
України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не
передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене, беручи до уваги оплату позивачем 7000грн. попередньої оплати
згідно умов Договору (платіжне доручення від
ІНФОРМАЦІЯ_3), подання доказів про направлення на адресу відповідача
претензії з вимогою виконати договірні зобов”язання, неподання відповідачем
доказів, які б свідчили про передання у власність позивача товару чи повернення
сплаченої суми авансу, суд приходить до висновку про обгрунтованість та
наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення 7000грн.

При цьому суд вказує, що відповідач в
судові засідання не з”явився двічі, хоча був належним чином повідомлений про
місце та час розгляду справи (про що свідчить наявне в матеріалах справи
повідомлення про вручення поштового відправлення), відзиву та будь-яких
заперечень проти позову не подав.

Щодо вимоги про стягнення 1500грн.
моральної шкоди суд вважає за правильне вказати на наступне:

Обґрунтовуючи заявлену вимогу позивач
вказав, що невиконання договірних зобов”язань, недопостусплення коштів на його
рахунок вплинуло на виплату заробітної плати працівникам та на розрахунки із
постачальниками, і як наслідок зниження ділової репутації, втрату довіри з боку
клієнтів та співробітників.

Згідно ст. 23 ЦК України,  особа має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що встановлено і доводиться
матеріалами справи.

Відповідно до ст 611 Цивільного
кодексу України,  у разі порушення
зобов'язання настають правові  наслідки,
встановлені договором або законом, зокрема,
відшкодування  моральної шкоди.

Оскільки, факт порушення договірного
зобов»язання (не виконання обов»язку щодо передачі товару у власність позивача)
відповідачем не спростовано і доводиться матеріалами справи, суд, враховуючи
доводи позивача, ст.ст. 23, 611 Цивільного кодексу України,  приходить до висновку про наявність підстав
для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди.

Згідно ч. 4 ст. 23 Цивільного кодексу
України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України, покласти на відповідача.

З огляду на викладене та керуючись
ст. 124 Конституції України, ст.ст. 23, 526, 530, 611, 663, 693 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

вирішив

позов задоволити.

Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_2, АДРЕСА_2 (НОМЕР_2 в «Укрсоцбанк», МФО НОМЕР_3, ідентифікаційний код
НОМЕР_4) на користь  приватного
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (НОМЕР_5 в Івано-Франківській філії КБ «Фінанси та
Кредит», МФО НОМЕР_6 ідентифікаційний код НОМЕР_7) - 7000грн. 00коп. суми
попередньої оплати, 1500грн. 00коп. моральної шкоди. 102грн. 00коп. витрат по
сплаті держмита та 118грн. 00коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Наказ суду видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у
разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного
строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84
Господарського процесуального кодексу України.

СУДДЯ                                                                                           М.М.Фрич

05.03.07

Виготовлено
в Діловодстві

Кучер
Н.М.