ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.12.2007 року                                                            Справа № 5/628

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                                        Бойченка К.І.

суддів          Єжової С.С.

Журавльової Л.І.

секретар

судового засідання:                               Міхальчук О.А.

за участю представників:

від позивача:                               -Осадча О.С., юрисконсульт другої категорії,

дов. №45 від 03.05.07;

від відповідача:                               -Григор’єв Р.М., представник за дов. б/н від 15.09.06;

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу                              Закритого акціонерного товариства „Аграрно-переробне

підприємство „Редан”, смт. Новоайдар Луганської області

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від                                                  09.11.07

по справі                                        №5/628 (суддя –Закропивний О.В.)

за позовом:                                         Обласного комунального підприємства

„Компанія „Луганськвода”, м. Луганськ

до відповідача:                              Закритого акціонерного товариства „Аграрно-переробне

підприємство „Редан”, смт. Новоайдар Луганської області

про                                                  стягнення 70155 грн. 17 коп.

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2007 року Обласне комунальне підприємство „Компанія „Луганськвода”, м. Луганськ (далі за текстом –ОКП “Компанія „Луганськвода”, позивач), звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою від 17.08.07 №20/0107 з вимогами про стягнення з Закритого акціонерного товариства „Аграрно-переробне підприємство „Редан”, смт. Новоайдар Луганської області (далі за текстом –ЗАТ „Аграрно-переробне підприємство „Редан”, відповідач), підвищеного тарифу за очистку стоків за перевищення меж допустимих концентрацій забруднюючих речовин у сумі 70155 грн. 17 коп.

Рішенням господарського суду Луганської області від 09.11.07 у справі №5/628 позов задоволений у повному обсязі, а саме: з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість з підвищеного тарифу за забруднення стічних вод понад допустимі концентрації у сумі 70155 грн. 17 коп., а також витрати по сплаті державного мита у сумі 701 грн. 55 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

З урахуванням обставин даної справи, положень ст. 70 Водного кодексу України, ст. 69 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст. 46, 47 Закону України “Про питну воду і питне водопостачання”, "Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України", п.1.3 „Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів" та вимог договору №20 від 01.10.06, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Луганської області від 09.11.07 у справі №5/628, відповідач подав до Луганського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, у якій просить згадане рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за їх необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що, на його думку:

-при прийняті оскаржуваного рішення суд першої інстанції не прийняв до уваги факт недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

-приймаючи оскаржуване рішення господарський суд Луганської області виходив з того, що факт скидання відповідачем стічних вод з перевищенням гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин встановлений актом відбору контрольних зразків проб стічної води від 23.05.07, повідомленням позивача від 31.05.07 і протоколом результатів хімічного дослідження стічної води, але з таким доводом суду не можна погодитись, оскільки позивач не довів обставини, якими обґрунтовує свої вимоги;

-ні позивач як підприємство Водоканалу, ні орган місцевого самоврядування не повідомляли відповідача про існування місцевих Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації міста, які затверджені Новоайдарською селищною радою;

-у зазначених Правилах немає як такої конкретизації порядку відбору проб стічних вод на аналіз, порядку їх оформлення, а також порядку проведення аналізу проб. Про це свідчить і та обставина, що у акті відбору стічних вод від 23.05.07 не зазначені відомості про особливі умови відбору проб з посиланням на місцеві Правила;

-позивач не пред’явив місцевому господарському суду докази того, що проба стічної води, яка була надана на хімічний аналіз є саме тою пробою, яка відібрана 23.05.07 у контрольному колодязі відповідача;

-позивачем не була доведена обґрунтованість нарахування позивачем оплати за очищення стоків з перевищенням гранично допустимих концентрацій. Немає взагалі підстав для застосування гранично допустимих концентрацій і нарахування оплати за їхнє перевищення;

-позивач не представив суду першої інстанції доказів стягнення з нього органами Мінекоресурсів України збитків, понесених їм з вини відповідача, як підставу для пред’явлення регресної вимоги до останнього.

За відзивом від 11.12.07 №20/701, який поданий до суду апеляційної інстанції, позивач заперечив проти доводів відповідача, викладених у апеляційній скарзі.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 27.11.07 відповідно до ст. 28 Закону України “Про судоустрій України” для розгляду апеляційної скарги Закритого акціонерного товариства „Аграрно-переробне підприємство „Редан”, смт. Новоайдар Луганської області, на рішення господарського суду Луганської області від 09.11.07 у справі №5/628 призначено судову колегію у складі: головуючий суддя –Бойченко К.І., суддя – Єжова С.С., суддя –Журавльова Л.І.

Згідно з ч. 2 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, оцінивши надані сторонами докази у сукупності, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача до задоволення не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів даної справи і встановлено господарським судом Луганської області, позивач в особі Старобільського регіонального виробничого управління та відповідач уклали договір №20 від 01.10.06 на послуги з водопостачання та водовідведення (далі за текстом - договір).

Згідно умов п.1.1 договору „Постачальник” (позивач у справі) зобов’язався постачати „Споживачу” (відповідачу у справі) питну воду та приймати від нього стічні води, а „Споживач” –своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання і водовідведення на умовах, визначених цим договором, та виконувати інші умови даного договору.

Правовідносини сторін щодо водовідведення регулюються вказаним договором, Законами України „Про питну воду та питне водопостачання” від 10.01.02, „Про житлово–комунальні послуги” від 24.06.04, „Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України”, затвердженими державним комітетом України по житлово-комунальному господарству (наказ від 01.07.94 №65) і зареєстрованими в міністерстві юстиції України 22.07.94 за №165/374, „Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України”, затвердженими наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.02 №37 (далі за текстом –Правила №37), та „Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів”, затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.02 №37, Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні системи каналізації смт. Новоайдар, що обслуговує Старобільське РВУ ОКП „Компанія „Луганськвода” від 25.01.07 №15 (далі за текстом –Правила №15).

Позивач відповідно до п. 1.7 Правил №37, п. 1.7 Правил №15 встановив відповідачу гранично - допустиму концентрацію забруднень стічних вод (в мл/дм), яку зазначили сторони за умовами п. 2.5 договору.

Відповідно до умов п. 4.3 договору відповідач здійснює скид стічних вод в каналізаційну систему позивача через окремий випуск з обладнаним контрольним колодязем, зазначеним в Акті балансового розмежування (а.с. 20) та на схемі (Додаток №1 до договору).

Згідно з п. 7.1 договору „Постачальник” (позивач у справі) має право:

-у будь-який час, не погоджений з „Споживачем” (відповідачем у справі) заздалегідь, здійснювати контроль за водоспоживанням та водовідведенням „Споживача” у відповідності з повноваженнями, наданими діючим законодавством;

-складати відповідні акти за результатами проведених перевірок і в інших випадках, в порядку, передбаченому даним договором та діючим законодавством;

-тимчасово обмежувати, або припиняти водопостачання та водовідведення „Споживачу” у випадках, передбачених п.п. 3.9, 3.10 та 4.6, 4.7 даного договору;

-інші права, передбачені даним договором та діючим законодавством.

Пунктом 2.1 Правил №15 визначені права Старобільського РВУ ОКП „Компанія „Луганськвода”, в тому числі:

-розробляти, погоджувати та представляти на затвердження виконавчими органами рад місцеві Правила приймання стічних вод підприємств, а також зміни і доповнення до них;

-контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод „Підприємств”;

-пред’являти „Підприємствам” у встановленому порядку рахунки за скид понаднормативних забруднень із застосуванням коефіцієнта кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень, при порушенні цих Правил;

-здійснювати раптовий (у будь-яку годину доби), не погоджений з „Підприємством” заздалегідь, відбір проб для контролю за якістю стічних вод, що скидаються. Порядок та періодичність відбору проб визначаються дійсними місцевими Правилами приймання.

Відповідно до абзаців 3 та 14 пункту 2.1 Правил №37 „Водоканали” мають право: пред’являти підприємствам у встановленому порядку рахунки за скид понаднормативних забруднень із застосуванням коефіцієнта кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень при порушенні як цих Правил, так і місцевих Правил приймання; пред’являти підприємствам претензії та позови (у встановленому порядку) щодо відшкодування збитків, заподіяних системам комунальної каналізації, а також виставляти рахунки за скид понаднормативних забруднень.

Відповідно до п. 2.3 Правил №37 „Підприємства” мають право: користуватися послугами міської каналізації з приймання, відведення і очищення стічних вод, після виконання ними вимог щодо приєднання абонентів до комунальної або відомчої каналізації відповідно до Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.94 №65 та зареєстрованих міністерством юстиції України 22.07.94 за №165/374, та укладеного договору на послуги водопостачання; перевіряти розрахунки допустимих концентрацій забруднюючих речовин в стічних водах „Підприємства”, виконані „Водоканалом”, та оскаржувати їх; звертатися до господарського суду з оскарженням неправомірно (на їх погляд) виставлених рахунків та вимагати проведення аналізу стічних вод „Підприємства”.

Відповідно до п. 2.3 Правил №15 „Підприємства” в тому числі мають право звертатись до господарського суду з оскарженням неправомірно (на їх погляд) виставлених рахунків і вимагати проведення аналізу стічних вод „Підприємства”.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Аналогічна норма права закріплена у ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, згідно якої зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

За змістом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Умовами п.7.2 договору сторони визначили зобов’язання позивача, а саме: забезпечувати надання послуг відповідачу з водопостачання та водовідведення в порядку, передбаченому даним договором, та виконувати інші обов’язки, передбачені діючим законодавством.

Згідно з п. 7.4 договору відповідач зобов’язувався своєчасно оплачувати надані позивачем послуги з водопостачання та водовідведення; не перешкоджати здійсненню позивачем контролю за водоспоживанням та водовідведенням відповідача; письмово доводити до відома позивача про всі зміни, в тому числі: передбачувану зміну обсягів та вмісту забруднюючих речовин стічних вод по кожному випуску; знати і неухильно виконувати інші вимоги вищевказаних Правил, Інструкції та інших нормативно-правових актів, які регулюють даний вид взаємовідносин сторін.

Згідно з п. 2.4 Правил №37 „Підприємства” зобов’язані: виконувати у повному обсязі вимоги цих Правил, місцевих Правил приймання та договору на послуги водовідведення, своєчасно оплачувати рахунки „Водоканалу” за надані послуги; дотримуватись установлених „Водоканалом” кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках „Підприємства”.

Згідно з п. 4.1 Правил №37 до системи каналізації населених пунктів приймаються стічні води „Підприємств”, які не порушують роботи каналізаційних мереж та споруд, забезпечують безпеку їх експлуатації та можуть бути знешкоджені разом із стічними водами населених пунктів до вимог і нормативів Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.99 №465.

Згідно з п. 2.1 Правил №37 „Водоканали” мають право: розробляти, погоджувати та представляти на затвердження виконавчим органам рад місцеві Правила приймання стічних вод підприємств, а також зміни і доповнення до них; контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод „Підприємств”; пред'являти „Підприємствам” у встановленому порядку рахунки за скид понаднормативних забруднень із застосуванням коефіцієнта кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень, при порушенні як цих Правил, так і місцевих Правил приймання.

Згідно з п. 7.6 Правил №37 для визначення вмісту забруднень у стічних водах „Підприємств” використовуються як дані лабораторії „Водоканалу”, так і результати вибіркового контролю, виконаного лабораторіями місцевих органів Держсанепіднагляду, охорони навколишнього природного середовища або іншими лабораторіями, акредитованими у даній галузі акредитації.

Згідно з п. 7.8 Правил №37 з метою контролю якості стічних вод „Підприємств” „Водоканал” здійснює відбір разових проб. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень. Відбір контрольних проб стічних вод „Підприємств” виконується уповноваженими представниками „Водоканалу”, що фіксується у спеціальному журналі або акті, який підписують як представники „Водоканалу”, так і представник „Підприємства” - абонента.

Пунктом 7.8 Правил №15 передбачено, що з метою контролю якості стічних вод „Підприємств” „Водоканал” здійснює відбір разових проб. Порядок та періодичність відбору стічних вод від „Підприємств” проводиться згідно плану-графіку, затвердженого директором Старобільського РВУ. Відбір проб проводиться у контрольному колодязі.

Після відбору проб складається акт, який підписується уповноваженими представниками двох сторін –„Водоканалу” та „Підприємства”.

З метою перевірки дотримання відповідачем умов договору та рівня встановлених йому якісних показників стічної води 23.05.07 представниками позивача за участю представника відповідача був проведений відбір разової проби стічних вод у контрольному колодязі за адресою: смт. Новоайдар, вул. Тельмана, 44, про що свідчить доданий до позову акт відбору стічних вод (а.с. 10).

В результаті лабораторних досліджень фахівцями Центральної хімбаклабораторії позивача, атестованої 20.08.04 (атестат акредитації №58, а.с. 45), виявлені перевищення граничних допустимих концентрацій забруднюючих речовин в стічних водах відповідача, з яких позивачем здійснений відбір згаданою разовою пробою 23.05.07, оскільки в матеріалах справи відсутні підстави ставити під сумнів ці дані.

Сума плати за скидання понаднормативних забруднень згідно розрахунку (а.с. 8) склала 70155 грн. 17 коп. (за 23 дня травня 2007 року).

У відповідності з п. 7.10 Правил №15 виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень. При виявленні перевищення ДК забруднень, установлених договором або місцевими Правилами приймання, „Водоканал” після закінчення аналізу направляє „Підприємству” повідомлення про виявлене перевищення ДК забруднень (листом або телефонограмою) у термін, визначений місцевими Правилами приймання, але не більше 15 днів.

Величина плати за скид поверхнормативних забруднень в систему каналізацій за 23 дня травня 2007 року позивачем нарахована відповідачу згідно розділу 3 Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.02 №37.

Позивач 02.06.07 листом від 31.05.07 №12/1625 повідомив відповідача про результати хімічного аналізу стічної води, яка була відібрана у останнього 23.05.07 за вищевказаним актом, на підставі яких здійснив додатковий розрахунок плати за водовідведення і заявив вимогу про сплату вищевказаних 70155 грн. 17 коп.

Ці результати відповідачем у встановленому порядку не оспорені.

Доказів перерахування позивачу заявлених до стягнення грошових коштів відповідачем не надано.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З урахуванням викладеного, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, а доводи відповідача судовою колегією відхиляються, тому, оскаржуване рішення господарського суду Луганської області підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита у сумі 350 грн. 78 коп. за подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного господарського суду покладаються на заявника скарги (відповідача у справі) –Закрите акціонерне товариство “Аграрно-переробне підприємство „Редан”, смт. Новоайдар Луганської області.

Заявнику скарги - Закритому акціонерному товариству “Аграрно-переробне підприємство „Редан”, смт. Новоайдар Луганської області, ідентифікаційний код №25360797, слід повернути з Державного бюджету України зайве сплачене при поданні до Луганського апеляційного господарського суду апеляційної скарги державне мито у сумі 01 грн. 22 коп. за платіжним дорученням №746 від 22.11.07, яке знаходиться у матеріалах справи №5/628.

У судовому засіданні за згодою представників сторін оголошені вступна та резолютивна частини даної постанови.

Керуючись ст. ст. 43, 47, 49, 85, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Аграрно-переробне підприємство „Редан”, смт. Новоайдар Луганської області, на рішення господарського суду Луганської області від 09.11.07 у справі №5/628 залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Луганської області від 09.11.07 у справі №5/628 залишити без змін.

3.Витрати по сплаті державного мита у розмірі 350 грн. 78 коп. за подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного господарського суду покласти на заявника скарги (відповідача у справі) –Закрите акціонерне товариство “Аграрно-переробне підприємство „Редан”, смт. Новоайдар Луганської області.

Повернути Закритому акціонерному товариству “Аграрно-переробне підприємство „Редан”, смт. Новоайдар Луганської області, ідентифікаційний код №25360797, з Державного бюджету України зайве сплачене при поданні до Луганського апеляційного господарського суду апеляційної скарги державне мито у сумі 01 грн. 22 коп. за платіжним дорученням №746 від 22.11.07, яке знаходиться у матеріалах справи №5/628.

Підставою повернення з Державного бюджету України державного мита є дана постанова, засвідчена гербовою печаткою Луганського апеляційного господарського суду.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                   К.І. Бойченко

Суддя                                                                                С.С. Єжова

Суддя                                                                                Л.І. Журавльова