КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2007                                                                                           № 05-5-45/14117

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Отрюха Б.В.

суддів:           Бондар С.В.

Тищенко А.І.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -представник не з‘явився

від відповідача -представник не з‘явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Підприємство громадської організації інвалідів "Промінь"

на рішення Господарського суду м.Києва від 15.10.2007

у справі № 05-5-45/14117 (Балац С.В.)

за позовом                               Підприємство громадської організації інвалідів "Промінь"

до                                                   Державне підприємство "Укренерговугілля"

про                                                  відміну торгів

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.10.2007 р. за номером 05-5-45/14117, позовні матеріали були повернуті позивачеві без розгляду.

Не погодившись з даною ухвалою позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати, оскільки вважає, що підстави щодо повернення позовних матеріалів без розгляду, викладені в ухвалі Господарського суду м. Києва, помилкові.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, колегія встановила наступне:

05.10.2007 р. до Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Підприємства громадської організації інвалідів “Промінь” до Державного підприємства “Укренерговугілля” про відміну торгів.

15.10.2007 р. Господарський суд м. Києва ухвалою № 05-5-45/14117 позовну заяву Підприємства громадської організації інвалідів “Промінь” повернув без розгляду на підставі п. 4, 10 ст. 63 ГПК України, посилаючись на те, що до позовної заяви не додано доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі та доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

При цьому суд першої інстанції в підтвердження своїх висновків, посилається виключно на норми ст.14 Закону України „Про систему оподаткування” та ст.14-1 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів” та зазначає, що для реалізації права на пільгу позивач повинен отримати дозвіл на право користування пільгами з оподаткування в частині сплати державного мита.

З таким висновком суду першої інстанції суд погодитися не може з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі.

Згідно до ч. 1 статті 141 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів” підприємства та організації громадських організацій інвалідів мають право на пільги із сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) відповідно до законів України з питань оподаткування. Застосовувати зазначені пільги такі підприємства та організації мають право за наявності дозволу на право користування пільгами з оподаткування, який надається на квартал, півріччя, три квартали, рік міжвідомчою Комісією з питань діяльності підприємств та організацій громадських організацій інвалідів.

Дана стаття містить відсилочну норму, яка стосовно права підприємств та організації громадських організацій інвалідів на пільги із сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) відсилає до законів України з питань оподаткування

Відповідно до ч. 6 статті 14 Закону „Про систему оподаткування”, підприємствам та організаціям громадських організацій інвалідів можуть надаватися пільги щодо сплати податків, зазначених у пунктах 1,3,8 частини першої цієї статті, на підставі дозволу на право користування такою пільгою, який надається міжвідомчою Комісією з питань діяльності підприємств та організацій громадських організацій інвалідів відповідно до Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”.

Таким чином, отримання дозволу на право користування пільгами з оподаткування передбачено Законом України „Про систему оподаткування” лише по окремих податках і зборах (обов'язкових платежах), а саме щодо: податку на додану вартість (п. 1 ст. 6 Закону); податку на прибуток підприємств, у тому числі дивіденди, що сплачуються до бюджету державними некорпоратизованими, казенними або комунальними підприємствами (п. З ст. 6 Закону); плати за землю (земельний податок, а також орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності) (п. 8 ст. 6 Закону).

Також відповідно до ч.2 ст. ч. 1 статті 141 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів” та Положення про Комісію з питань діяльності підприємств та організацій громадських організацій інваліді, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2000 р. N 1888 комісія з питань діяльності підприємств та організацій громадських організацій інвалідів (далі - Комісія) є спеціально уповноваженим державним органом, утвореним з метою визначення доцільності надання державної допомоги підприємствам та організаціям громадських організацій інвалідів у вигляді пільг з оподаткування, поворотної та безповоротної фінансової допомоги, дотацій, позик, сприяння у наданні пріоритету під час розміщення державного замовлення, працевлаштування інвалідів та в інших формах, а також ведення обліку і здійснення контролю за використанням такої допомоги.

Тобто, Комісія при видачі дозволів на право користування пільгами з оподаткування не вирішує питання доцільності надання підприємствам та організаціям громадських організацій інвалідів пільг по сплаті державного мита.

Таким чином, з огляду на викладене, чинним законодавством не передбачено, що видачу дозволів підприємствам та організаціям громадських організацій інвалідів саме на право користування пільгами по сплаті державного мита.

Умови ж застосування пільг по сплаті державного мита підприємствами громадських організацій інвалідів врегульовані лише відповідними нормами Декрету Кабінету Міністрів „Про державне мито”, зокрема пунктом 28 статті 4, відповідно до якого від сплати державного мита звільняються громадські організації інвалідів, їхні підприємства та установи —за позовами, з якими вони звертаються до суду та господарського суду, а також за вчинення всіх нотаріальних дій.

Таким чином підприємство позивача звільнено від сплати державного мита за подачу позовної заяви на підставі п.28 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів „Про державне мито”, а отже суд першої інстанції безпідставно повернув без розгляду позивачеві позовні матеріали з посиланням на п.4 ст.63 ГПК України.

Відповідно до п.10 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов‘язаних з розглядом цивільних та господарських справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 21.12.2005р. №1258, розміри з витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов‘язаних з розглядом цивільних та господарських справ для позивачів, у встановленому порядку звільнених від сплати державного мита обчислюються за нульовою ставкою.

Отже, враховуючи те, що позивач звільнений від сплати державного мита, то розміри з витрат з інформаційно-технічного забезпечення - обчислюються за нульовою ставкою.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у суду першої інстанції не було підстав для повернення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст.101, 103, 105 ГПК України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Підприємства громадської організації інвалідів “Промінь” задовольнити, а ухвалу Господарського суду від 15.10.2007 р. за номером 05-5-45/14117 скасувати.

Матеріали справи повернути Господарському суду м. Києва для розгляду позовної заяви по суті.

Головуючий суддя                                                                      Отрюх Б.В.

Судді                                                                                          Бондар С.В.

Тищенко А.І.