ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2007 р.
№ 23/111пн

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді                                              Кривди Д.С.,

суддів                                             Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін:

від позивача:       Ботман О.О.

від відповідача:   не з’явився

розглянувши  касаційне подання  Заступника прокурора Донецької області

на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.08.2007р.

у справі № 23/111пн  Господарського суду Донецької області

за позовом  Прокурора м. Маріуполя в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Маріупольське агентство “Союздрук”

про зобов’язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 6 кв.м. із земель громадської забудови, яка знаходиться на перехресті вул. Миколаївської і Артема в м. Маріуполі.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Маріупольське агентство “Союздрук”

до Маріупольської міської ради

про зобов’язання Маріупольську міську раду продовжити термін дії договору користування спільною ділянкою від 18.03.1999р. №863 на 3 роки,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м. Маріуполя в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Маріупольське агентство “Союздрук” про   зобов’язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 6 кв.м. із земель громадської забудови, яка знаходиться на перехресті вул. Миколаївської і Артема в м. Маріуполі.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Маріупольське агентство “Союздрук” звернулося до Господарського суду Донецької області з зустрічним позовом до Маріупольської міської ради про зобов’язання Маріупольську міську раду продовжити термін дії договору користування спільною ділянкою від 18.03.1999р. №863 на 3 роки.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 14.05.2007р. (суддя В.І.Матюхін), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 06.08.2007р. (судді: І.В.Алєєва, Н.Л.Величко, Т.А.Шевкова), відмовлено прокурору м. Маріуполя у задоволенні позовних вимог, зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Маріупольське агентство “Союздрук” задоволено, зобов’язано Маріупольську міську раду продовжити (поновити) термін дії укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю “Маріупольське агентство “Союздрук” договору від 18.03.1999р. №863 користування спірною земельною ділянкою площею 6 кв.м. із земель громадської забудови, яка знаходиться на перехресті вул. Миколаївської і Артема в м. Маріуполі, стягнуто з Маріупольської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Маріупольське агентство “Союздрук” 85,00 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з прийнятим у даній справі судовими рішеннями,

заступник прокурора Донецької області вніс касаційне подання, в якому просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 14.05.2007р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.08.2007р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги прокурора та відмовити у задоволенні вимог зустрічного позову. Свою вимогу заступник прокурора Донецької області мотивує тим, що  господарським судом першої та апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Розглянувши касаційне подання, перевіривши правильність застосування господарським судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційне подання заступника прокурора Донецької області  підлягає задоволенню частково.

Господарським судом встановлено, що:

- на підставі рішення Маріупольського міськвиконкому від 16.08.1995р. №271/6 за відповідачем були закріплені земельні ділянки площею 10м2 в тимчасове користування на умовах оренди строком на 1 рік за місцем установки кіосків у м.Маріуполі.

- Рішенням виконкому Маріупольської міської ради від 18.03.1998р. №84/6 ТОВ “Маріупольське агентство “Союздрук” були надані земельні ділянки площею 6 кв. м кожний на умовах оренди строком до 01.01.1999р. для обслуговування і експлуатації кіосків.

- Рішенням від 16.12.1998р. №336/1 виконкомом Маріупольської міської ради було продовжено строком на 3 роки користування ТОВ “Маріупольське агентство “Союздрук” земельними ділянками на умовах оренди площею 6 кв. м. кожний для обслуговування і експлуатації кіосків. Згідно п.2 зазначеного рішення виконкомом Маріупольської міської ради було запропоновано підприємству протягом 2 місяців після прийняття рішення подати в управління земельних ресурсів заявку на оформлення документів на право користування землею; при недотриманні встановленого строку рішення виконкому міської ради підлягає скасуванню. Пунктом 3 рішення від 16.12.1998р. №336/1 виконком Маріупольської міської ради зобов'язав Управління земельних ресурсів протягом 2 місяців після оформлення заявки видати ТОВ “Маріупольське агентство “Союздрук” правоустановчі документи на користування землею.

- 18.03.1999р. Маріупольською міською радою на підставі рішення від 16.12.1998р. №336/1 був укладений договір №863 з ТОВ “Маріупольське агентство “Союздрук”, згідно якого Маріупольська міська рада надає, а ТОВ “Маріупольське агентство “Союздрук” приймає в тимчасове користування земельну ділянку згідно плану землекористування строком на 3 роки для експлуатації та обслуговування кіосків у перехрестя пр. Леніна та вул. Артема, 33 (біля гастронома “Київ”), у перехрестя вул. Миколаївської та вулиці Артема (біля б.№ 48); по пр. Металургів (біля б.№102) в Жовтневому районі м. Маріуполя.

- Рішенням виконкому Маріупольської міської ради від 17.07.2002р. №328/1 було продовжено право оренди земельних ділянок площею 6 кв. м кожна, терміном на 3 роки для діяльності агентств друку (експлуатація і обслуговування кіосків). Згідно п. 2 зазначеного рішення Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради було запропоновано ТОВ “Маріупольське агентство “Союздрук” укласти з виконкомом договір оренди землі і протягом 2 місяців після прийняття рішення звернутися до Маріупольського міського управління земельних ресурсів для оформлення правоустановчих документів. Пунктом 2.2 рішення від 17.07.2002р. №328/1 передбачено, що у разі недотримання встановленого терміну рішення підлягає скасуванню. Відповідно до п. 3 зазначеного рішення виконкомом Маріупольської міської ради було зобов'язано Маріупольське міське управління земельних ресурсів оформити і видати право установчі документи на земельні ділянки протягом 2 місяців після замовлення підприємства.

- На виконання рішення виконкому Маріупольської міської ради від 17.07.2002р. №328/1 ТОВ “Маріупольське агентство “Союздрук” 01.08.2002р. звернулось до Управління земельних ресурсів з проханням оформити і видати договори оренди на 16 земельних ділянок.

- ТОВ “Маріупольське агентство “Союздрук” від КП “Міське архітектурне бюро” було отримано рахунок від 24.10.2002р. №578 про сплату 3 989 грн. за установлення меж землекористування і кошторису №1 на виконання робіт по встановленню меж користування земельними ділянками для експлуатації і обслуговування торгівельних кіосків, який було сплачено підприємством в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями від 12.11.2002р. №1082, від 27.12.2002р. №1242. КП „Міське архітектурне бюро" не надано ніяких документів в підтвердження виконання робіт по встановленню меж користування

- 31.01.2003р. Маріупольським міським управлінням земельних ресурсів було видано довідку №2243/03 на 2003 рік про спірну земельну ділянку, де зазначено її кадастровий номер - :01:000:0000, користувач - ТОВ “Маріупольське агентство “Союздрук”, грошова оцінка земельної ділянки - 518,49грн. за 1 кв. м. і її загальна площа - 0,000600га та зазначено, що землекористувач зобов'язаний самостійно виконувати перерахунок плати за землю відповідно до вимог "Порядку проведення індексації грошової оцінки земель", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2001р. № 783.

- що Маріупольським міським управлінням земельних ресурсів було проведено перевірку дотримання ТОВ “Маріупольське агентство “Союздрук” вимог земельного законодавства, на підставі якої складено акт від 23.11.2005р. Перевіркою встановлено, що ТОВ “Маріупольське агентство “Союздрук” використовується 14 земельних ділянок загальною площею 14*6=84м під розташування кіосків з реалізації друкарської продукції “Союздрук”, але договори оренди  земельних ділянок оформлено не було, правовстановлюючі документи на дані земельні ділянки відсутні, що є порушенням ст. 125 Земельного кодексу України.

- 23.11.2005р. №23/11-Г Управлінням організації інспекторської діяльності було винесено припис про усунення виявлених порушень земельного законодавства згідно акта перевірки від 23.11.2005р..

- 23.11.2005р. Управлінням організації інспекторської діяльності складено протокол №23/11-Г про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що оформлення документів на право оренди земельними ділянками затягнулось у зв'язку зі зміною законодавства, виконані документи на встановлення меж земельних ділянок, згідно нових вимог подані документи на оформлення продовження договорів оренди.

- ТОВ “Маріупольське агентство “Союздрук” продовжувало користуватися спірною земельною ділянкою та сплачувало орендну плату за користування землею Маріупольській міській раді і до місцевого бюджету, що підтверджується платіжними дорученнями: від 14.07.2005р. №636 на 242,00 грн., від 18.08.2005р. №751 на 242,00 грн., від 23.09.2005р. №874 на 242,00 грн., від 19.10.2005р. №953 на 242,00 грн., від 22.11.2005р. №1062 на 242,00 грн., від 22.12.2005р. №1155 на 242,00 грн., від 18.01.2006р. №42 на 242,00 грн., від 17.02.2006р. №130 на 251,00 грн., від 21.03.2006р. №219 на 250,00 грн., від 18.04.2006р. №306 на 250,00 грн., від 25.10.2006р. №682 на 125,00 грн., від 29.11.2006р. №728 на 250,00 грн. та актом звірки від 11.10.2006р. за №378 за період - з 30.06.2005р. по 11.10.2006р.; що орендна плата приймалась без заперечень, оформлювались акти звірення.

Як вже було зазначено, прокурор м. Маріуполя в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Маріупольське агентство “Союздрук” про   зобов’язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 6 кв.м. із земель громадської забудови, яка знаходиться на перехресті вул. Миколаївської і Артема в м. Маріуполі.

Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Самовільне зайняття земельних ділянок визначено у ст. 1 Закону України “Про державний контроль за використанням та охороною земель” як будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації.

Відмовляючи в задоволенні первісного позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, виходив з того, що укладення додаткової угоди про продовження дії договору оренди, термін дії якого закінчився у 2002 році, чи оформлення нового договору оренди спірної земельної ділянки не відбулося з незалежних  від орендаря причин.

Однак, висновок судів про відсутність підстав для зобов’язання відповідача за первісним позовом звільнити спірну земельну ділянку  не ґрунтується на вимогах закону, оскільки судами не враховано, що статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право   власності  та  право  постійного  користування  на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації; право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Позивач на підтвердження своїх доводів надав, зокрема, акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 23.11.2005, який складений компетентним органом.

При цьому суди не встановили, на підставі яких документів, з урахуванням вищенаведених норм, які регулюють спірні правовідносини, відповідач спростовує встановлені в акті перевірки обставини безпідставного (тобто без правовстановлюючих документів) зайняття земельної ділянки.

Беручи до уваги, що вищенаведені питання та норми законодавства не були предметом судового розгляду при вирішенні господарського спору, правова оцінка їм не надавалась, колегія суддів зазначає, що первісний позов був розглянутий судами не в повному обсязі, що є порушенням принципу всебічного, повного і об’єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Також колегія не може погодитися з переконливістю висновків судів попередніх інстанцій в частині задоволення зустрічного позову про зобов’язання Маріупольської міської ради продовжити (поновити) термін дії укладеного з ТОВ “Маріупольське агентство “Союздрук” договору від 18.03.1999р. №865 користування спірною земельною ділянкою площею 6м2 із земель громадської забудови, яка знаходиться на перехресті вул. Миколаївської і Артема в м. Маріуполі на 3 роки, враховуючи наступне.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

В силу ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Стаття 33 Закону України “Про оренду землі” передбачає, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Тобто цією нормою не передбачений порядок автоматичного поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін, а лише визначено, що в цьому разі договір підлягає поновленню.

Разом з тим, відповідно до п. 34 ст. 26, п. 2 ст. 77 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” питання регулювання земельних відносин (у тому числі надання земельної ділянки в оренду та поновлення договору оренди земельної ділянки) вирішується на пленарному засіданні ради –сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Таким чином, законодавством передбачено, що способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади, щодо регулювання земельних відносин є прийняття рішення сесії.

Як вбачається з рішення та постанови у справі, суди не встановили обставин прийняття Маріупольською міською радою рішення про поновлення договору оренди спірної земельної ділянки.

Зважаючи на те, що необхідною умовою укладення та поновлення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або комунальній власності, є наявність відповідного рішення органу місцевого самоврядування, зобов’язання цього органу укласти або поновити договір оренди земельної ділянки за відсутності такого рішення є порушенням його виключного передбаченого Конституцією України права на здійснення права власності від імені українського народу та управління землями, яке підлягає захисту.

Суди першої та апеляційної інстанцій свої рішення в частині задоволення зустрічного позову мотивували тим, що Маріупольська міська рада не надала доказів того, що  нею надсилались  ТОВ “Маріупольське агентство “Союздрук” відповідні листи-повідомлення, якими б вона заперечувала проти продовження строку договору оренди земельної ділянки.

З таким висновком судів не можна погодитись, оскільки він ґрунтується на довільному трактуванні ч. 3 ст. 33 Закону України “Про оренду землі”, яка не передбачає автоматичного поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін, а також не передбачає зміну відповідного рішення ради, яке є підставою для надання в оренду земельної ділянки, щодо встановлених в ньому строків оренди.

За таких обставин ухвалені в справі судові рішення не можуть вважатися законними і обґрунтованими, а тому з врахуванням меж повноважень касаційної інстанції, встановлених ч.2 ст.111-5 та ст.111-7 Господарського процесуального кодексу України, рішення місцевого господарського суду та постанова апеляційної інстанції підлягають скасуванню, а справа –направленню на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. При новому розгляді справи слід врахувати наведене і вирішити спір відповідно до закону.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 108, 111-5, 111-5, п.3 ч.1 ст.111-9, 111-10, ст.111-11, 111-12 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,  –

П О С Т А Н О В И В :

Касаційне подання заступника прокурора Донецької області задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.08.2007р. та рішення Господарського суду Донецької області від 14.05.2007р. у справі №23/111пн скасувати, а справу направити на новий розгляд до Господарського суду Донецької області.

Головуючий - суддя                                                       Кривда Д.С.

судді                                                                                Жаботина Г.В.

Уліцький А.М.