ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м     У к р а ї н и
РІШЕННЯ

24 квітня 2007 р.           Справа 13/104-07

Господарський суд Вінницької області  у складі:

Головуючий  суддя    С. Тісецький

Секретар суду             Л.Новожилова

Представники :

позивача :     Поляков Я.Є., Шишков В.І., за дорученням

відповідача:  Пащенко Л.М., за дорученням

інші:

Місце розгляду справи : приміщення суду,кімн.№1115

розглянувши справу за позовом: Державного підприємства «Мартинівський спиртовий завод»до Вінницького обласного державного об’єднання «Поділля спирт»про стягнення 397-91,15 грн. –основного боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Справу розглянуто за межами двохмісячного терміну передбаченого ст..69 ГПК України, за клопотанням сторін.

Фіксація судового процесу шляхом звукозапису не здійснювалась в зв’язку з неподанням клопотання про застосування засобів технічної фіксації судового процесу,  оскільки відповідно до ч.7 ст.81-1 ГПК України технічна фіксація судового процесу це право, а не обов’язок суду.

Представник відповідача подав суду клопотання в якому просить зупинити провадження у справі до розгляду Житомирським апеляційним господарським судом справи №9/252-06, вказуючи, що дана справа пов’язана із заявленим позовом. Однак, як видно із змісту рішення у справі №9/252-06 від 31.10.2006 р., позивачем у даній справі є ЗАТ КБ «ПриватБанк», відповідачем ВОДО «Поділля спирт», предметом позову у справі №9/252-06 є стягнення на користь позивача предмету іпотеки в сумі 314613,93 грн. (об’єктів нерухомості) за кредитним договором №11/04-626 від 15.11.2004 р. Таким чином справа №9/252-06 ніяким чином не пов’язана із даним позовом заявленим позивачем, де предметом позовних вимог позивача є стягнення заборгованості з відповідача, яка виникла внаслідок господарської діяльності між сторонами. За таких обставин клопотання відповідача про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, надавши юридичну оцінку поданих до справи доказів, суд з’ясував:

В результаті господарської діяльності, яка мала місце між позивачем та відповідачем протягом 2004-2007 років, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в сумі 413557,48 грн., що підтверджується копіями первинних бухгалтерських документів поданих з позовною заявою та яку відповідач підтвердив підписавши акт звірки взаємних розрахунків з позивачем від 25.01.2007 р.

14.08.2006 р. позивач звернувся до відповідача з претензією №647 в якій просив сплатити суму заборгованості в сумі 410754,89 грн. Однак вказана претензія з боку відповідача залишена без відповіді та борг не сплачено.

Користуючись своїм правом заявляти до стягнення суму в межах існуючого боргу, позивач просить стягнути з відповідача 397091,15 грн.

Відповідач заявлений позивачем позов не визнає, посилаючись на існуючі між сторонами зобов’язання по зовнішньоекономічному контракту №01-05/14 від 13.08.2003 р., згідно якого відповідач вимушений сплачувати кошти за невиконання зобов’язань по вказаному контракту позивачем. Однак господарські відносини, що виникають з зовнішньоекономічному контракту №01-05/14 від 13.08.2003 р. не є предметом дослідження у даній справі. А тому відповідачу роз’яснено його право на звернення до суду в загальному порядку що до розв’язання спору між позивачем та відповідачем, який виник на підставі належного виконання зобов’язань сторонами по контракту №01-05/14 від 13.08.2003 р.

За таких обставин заперечення відповідача щодо заявленого позову з підстав викладених у відзиві, не можуть бути прийняті судом.

Відповідно до ст.ст.525, 526, 527 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідач доказів щодо проведення розрахунків з позивачем, суду не надав.

Отже позовні вимоги позивача про стягнення основної заборгованості в розмірі 397091,15 грн., підлягають задоволенню, з покладенням на відповідача відшкодування судових витрат.

Керуючись ст.ст.525, 526, 527 ЦК України, ст.4-3, 4-5, 25, 28, 30, 43, 82, 83, 84,  115, 116  ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Вінницького обласного державного об’єднання «Поділля спирт», м.Вінниця, вул.. Нанесена, 5 (код 00374887) на користь Державного підприємства «Мартинівський спиртовий завод», Вінницька область, Жмеринський район, с.Мартинівка, вул.. Леніна, 1 (код 05459128) 397091,15 грн. - основного боргу, 3970,91 грн.  –відшкодування витрат пов’язаних зі сплатою державного мита та 118,00 грн. –відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                             Тісецький С.С.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.85ГПК України  26.04.07