ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"10" грудня 2007 р. № 02-03/

Суддя Рябцева О.О. розглянувши позовну заяву і додані до неї документи

за позовом           ПП «Лідія», Київська обл., м. Фастів

до           ПП «Олійник І.В.», Київська обл., м. Фастів

про                     розірвання договору та стягнення 8555,72 грн.

Встановив:

Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 54 ГПК України позовна заява підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником.

Позивачем не дотримано вказаних вимог. Подану до суду позовну заяву підписано Олійником П.Є.. Проте, у позовній заяві взагалі не зазначено посади особи, яка підписала позовну заяву чи доручення на підставі якого підписано позовну заяву.

Згідно з п. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб - платників податків).

Позивачем не дотримано вказаних вимог, оскільки на позовній заяві не зазначено повної назви сторін та невірно зазначена назва відповідача. Позивачем у позовній заяві як найменування позивача зазначено ПП «Лідія»та як найменування відповідача –ПП “Олійник І.В.”, що не може бути повним найменуванням сторін. Як вбачається зі змісту позовної заяви відповідачем у справі є фізична особа-підприємець Олійник І.В. Якщо відповідачем є фізична особа-підприємець, то повинно бути зазначено Приватний підприємець Олійник з зазначенням повних імені та по-батькові –без лапок. Отже позивачем у позовній заяві також невірно зазначено назву відповідача.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство на підставі якого подається позов, зміст позовних вимог.

Позивачем не дотримано вказаних вимог, оскільки позовна заява не містить викладу обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують позов та обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються. Позивачем у позовній заяві взагалі не зазначено доказів, що підтверджують передання позивачем відповідачу майна за договором оренди від 01.05.2006 р. Також, позовна заява не містить обґрунтованого розрахунку суми позову. Позивач просить суд стягнути з відповідача 3000,00 грн. заборгованості за договором оренди від 01.05.2006 р. та 5555,72 грн. штрафних санкцій. Проте, позовна заява не містить обґрунтованого розрахунку суми санкцій з зазначенням окремо суми 3% річних та інфляційних втрат, періоду та методів їх нарахування. До позовної заяви обґрунтований розрахунок суми санкцій також не доданий. Крім того, позивачем у позовній заяві взагалі не зазначено обставин, на яких ґрунтується вимога позивача про розірвання договору оренди від 01.05.2006 р.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі.

Згідно з п.п. “а” п. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” зі змінами згідно Закону України від 25.03.2005р. № 2505“Про внесення змін до Закону України “Про державний бюджет на 2005рік” та деяких інших законодавчих актів України” із позовних заяв майнового характеру справляється державне мито у розмірі 1 відсоток від ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (від 102,00 грн. до 25500,00 грн.) також згідно з п.п. “б” п. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 р. № 7-93 “Про державне мито” із позовних заяв немайнового характеру справляється державне мито у розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (85,00 грн.)

Позивач звертається до суду з позовними вимогами: про розірвання договору оренди від 01.05.2006 р., зобов’язання відповідача звільнити орендоване приміщення (вимоги немайнового характеру) та стягнення 8555,72 грн. (майнового характеру). Проте, державне мито до Державного бюджету України сплачене позивачем згідно з платіжною квитанцією № 22 від 20.11.2007 р. у сумі 85,50 грн., що не відповідає вимогами п.п. “а” та п.п. “б” п. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, оскільки має бути сплачено 102,00 грн. державного мита за позовну вимогу майнового характеру та 85,00 грн. державного мита за позовні вимоги немайнового характеру.

Таким чином, платіжна квитанція № 22 від 20.11.2007 р. не може бути документом, що підтверджує сплату державного мита у встановленому розмірі.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивачем не дотримано вказаних вимог, оскільки до позовної заяви взагалі не додано доказів відправлення позивачем відповідачеві копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Отже позовна заява з вказаних підстав підлягає поверненню без розгляду.

Враховуючи наведене та керуючись п.п. 1, 2, 3, 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачеві без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Додаток: позовна заява та додані до неї документи в 2-х примірниках (1 прим. на 14 арк., 2 прим. на 11 арк.), конверт –в першу адресу.

Суддя Рябцева О.О.