ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.07                                                                                        Справа №  20/489/07

Суддя

м. Запоріжжя

За позовом Відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго”, м. Дніпропетровськ

До Державного підприємства “Мелітопольський завод “Гідромаш”, Запорізька область,  м. Мелітополь

про зобов’язання  виконати гарантійний ремонт

Суддя   Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача –    Шай А.С.  (довіреність № б/н від 21.12.2006р.);

Від відповідача –Федоріщенко В.С. (довіреність № 35-15/07 від 29.10.2007р.,

Павленко Р.О. (довіреність №35-15/07 від 22.08.2007р.)

( у судовому засіданні 05.11.2007р.)

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про зобов’язання  Державного підприємства “Мелітопольський  завод “Гідромаш” виконати  гарантійний ремонт автопідйомника АП-17А-04.

Ухвалою господарського суду від 22.08.2007р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі № 20/489/07,  судове засідання  призначено на 20.09.2007р. На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 05.11.2007р. У судовому засіданні 05.11.2007р. оголошено перерву до 15.11.2007р. Ухвалою в.о.голови господарського суду від 20.09.2007р. у порядку ст.69 ГПК України строк вирішення спору продовжений до 17.11.2007р..

15.11.2007р. справу розглянуто, за згодою представника позивача  оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позов, просить на підставі ст.ст.193,265, 269 ГК України, ст.ст.526,678 ЦК України позов задовольнити, зобов’язати  відповідача виконати гарантійний ремонт автопідйомника АП-17А-04, заводський №508.

Відповідач у письмовому відзиві зазначив, що відповідно до розділу 8 “Паспорту на автопідйомник” завод гарантує справну роботу автопідйомника при дотриманні споживачем умов експлуатації. Експлуатація автопідйомника з непрацюючими приладами безпеки заборонена як Керівництвом по експлуатації АП 17А-00.000рЭ, так і “Правилами обладнання і безпечної експлуатації підйомників”. При обстеженні представниками ДПМЗ “Гідромаш” автопідйомника було встановлено, що блокування в автопідйомнику відключено і автопідйомник експлуатувався без відповідного блокування. Також проводилась фотозйомка. На фотокартках видно, що задні опори не виставлені, а лампочка “Стріла” загорається. Це говорить про те, що автопідйомник працював стрілою без установки на опори (повністю або частково) і навантаження від вантажу в “люльці” і стріли сприймалося не власною рамою автопідйомника, а рамою шасі, що є результатом появи тріщини. Тобто, автопідйомник експлуатувався з порушенням умов експлуатації і гарантійному ремонту не підлягає.

Після оголошеної в судовому засіданні перерви відповідач у судове засідання 15.11.2007р. не з’явився, однак направив заяву, відповідно до якої сторонами досягнуто згоди про проведення ремонту автопідйомника, який  транспортований на завод. Просить судове засідання провести без участі представника відповідача.

Суд визнав наявні матеріали достатніми для розгляду справи в порядку ст.75 ГПК України. Оскільки відповідачем не надано доказів проведення ремонту на час судового засідання, позивач позов підтримує, спір розглядається по суті.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

17.08.2005р. між ВАТ “Енергопостачальна компанія ”Дніпрообленерго” (покупець, позивач) та  ТОВ “Ризик” (продавець) було укладено договір поставки №1092/05, за яким позивач  придбав автопідйомник АП-17 на базі ГАЗ –3307, виготовлений Державним підприємством “Мелітопольський завод “Гідромаш”. При укладенні договору позивачу був переданий оформлений належним чином паспорт АП-17А.00.000-04У ПС, реєстраційний №00249 на автопідйомник телескопічний АП-17А-04, заводський №508. Згідно з даними паспорта автопідйомник виготовлений відповідно до ТУ 22-145-004-86 та пройшов випробування відповідно до ТУ 22-145-004-86 і визнаний придатним до експлуатації з вказаними у паспорті параметрами. 19.10.2005р. ці дані засвідчені відповідальними особами виробника (відповідача) та скріплені печаткою.

Розділом 8 паспорта “Гарантійні зобов’язання”  передбачено, що виробник гарантує справну роботу підйомника при дотриманні споживачем умов транспортування, зберігання та експлуатації. Виробником встановлено гарантійний строк експлуатації –18 місяців з дня введення в експлуатацію виробу, але не більше 2000 годин роботи.

У червні 2006р. був виявлений дефект виробу: наскрізні тріщини по всьому тілу лонжеронів рами базового шасі в місці установки додаткових підсилюючих пластин.

Актом технічного огляду автопідйомника від 08.06.2006р. відповідачем було підтверджено наявність недоліків, які підлягають усуненню в ході гарантійного ремонту. У зв’язку  з проведенням ремонту автопідйомник не експлуатувався 12 днів з 08.06.2006р. по 30.06.2006р.

У листопаді 2006р. позивачем повторно були виявлені дефекти виробу: тріщини рами шасі в районі кріплення кронштейнів ресори заднього мосту; протікання гідроциліндра орієнтації люльки, що підтверджується актом обстеження. Відповідачем прийнято автопідйомник за актом приймання-передачі від 28.11.2006р. та  проведено гарантійний ремонт, у зв’язку  з цим автопідйомник не експлуатувався 28 днів з 28.11.2006р. по 25.12.2006р.

11.06.2007р. позивачем знову був виявлений дефект: наскрізна тріщина рами шасі з правого боку в районі кріплення акумуляторної батареї, та листом №1248  він звернувся до відповідача щодо проведення ремонту.

Листом №26/16-121 від 13.06.2007р. відповідач відмовився від проведення ремонту, у зв’язку  з тим, що вважає дефект на автопідйомнику виникає із-за неправильної експлуатації (перевищення дозволеної швидкості, робота автопідйомника без обов’язкової  установки на всі додаткові опори).

Проаналізувавши норми законодавства,  оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги  підлягають задоволенню  на наступних підставах.

Згідно з ч.1 ст.13, ч.1,2 ст.14 Цивільного кодексу України цивільні права особа  здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов’язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов’язковим для неї.

Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду  за  захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, встановлений договором або законом.

Із матеріалів справи слідує, що предметом спору стало врегулювання питання щодо проведення гарантійного ремонту виготовленого відповідачем автопідйомника, який під час експлуатації позивачем у період дії терміну гарантійного ремонту двічі підлягав ремонту.

Відповідно до ст. 678 ЦК України покупець,  якому переданий товар  неналежної  якості,  має право,   незалежно   від   можливості   використання   товару   за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:   1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;  3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Якщо   продавець   товару  неналежної  якості  не  є  його виготовлювачем,  вимоги   щодо   заміни,   безоплатного   усунення недоліків  товару  і відшкодування збитків можуть бути пред'явлені до продавця або виготовлювача товару.

Згідно з ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до  умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від  зобов`язання  або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містять п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Під час розгляду спору в суді відповідач фактично погодився з необхідністю проведення гарантійного ремонту, направивши листи №26/16 –215 та №26/16-216 від 06.11.2007р. щодо доставки автопідйомника на ДПМЗ “Гідромаш” та склавши акт обстеження технічного стану автопідйомника від 13.11.2007р., затвердженого головним інженером  ДПМЗ “Гідромаш”.

На підставі викладеного, суд не бере до уваги посилання відповідача у відзиві на порушення позивачем правил експлуатації, які документально не підтвердженні, та фотознімки, які неможливо ідентифікувати. Позовні вимоги задовольняються повністю.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати  покладаються на відповідача.

Керуючись  ст. ст. 75,49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов’язати  Державне підприємство “Мелітопольський завод “Гідромаш” (72312, Запорізька область, м.Мелітополь, вул. Дзержинського,191, ) виконати гарантійний ремонт автопідйомника АП-17А-04, заводський №508, який належить ВАТ “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” (49107, м.Дніпропетровськ, вул.Запорізьке шосе,22, ) .

Стягнути з Державного підприємства “Мелітопольський завод “Гідромаш” (72312, Запорізька область, м.Мелітополь, вул. Дзержинського,191, , р/р 1 в АППБ “Райффайзенбанк Аваль”, м.Мелітополь, МФО 313827) на користь  Відкритого акціонерного  товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” (49107, м.Дніпропетровськ, вул.Запорізьке шосе,22, , р/р 285 у Дніпропетровському Центральному відділенні Промінвестбанку м.Дніпропетровська, МФО 305437) суму 85 грн.00 коп. витрат на державне мито, суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                         Л.П.Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення оформлено і підписано у повному обсязі 04.01. 2008р.