ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

30.10.2007
Справа №2-29/9751-2007

За позовом – Державного підприємства «Санаторій «Форос» (м.Ялта, смт.Форос).

До відповідача – Відкрите акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Кримської філії в особі Центру електрозв’язку №5 (м.Сімферополь, вул. Р.Люксембург,1).

Про визнання недійсним договору оперативної оренди та спонукання усунути перешкоди в користуванні майном.

Суддя О.І. Башилашвілі

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача –  не з’явився.

Від відповідача  – Філімонова Т.О. – представник по довіреності.

Сутність спору: Позивач – ДП «Санаторій «Форос» звернувся до господарського суду АР Крим з позовом до відповідача – Кримської філії ВАТ «Укртелеком» в особі Центру електрозв’язку №5 ВАТ «Укртелеком» про визнання недійсним договору оперативної оренди нерухомого майна №11/22в від 25.05.2004р., укладеного між позивачем та відповідачем; зобов’язання усунути перешкоди в користуванні майном шляхом виселення з нежитлових приміщень гуртожитку «Лучи» ДП «Санаторію «Форос», розташованих за адресою: м.Ялта, смт.Форос, вул..Космонавтів,3, а також інших осіб, які знаходяться в зазначеному приміщенні.

Позивач надав суду уточнення позовних вимог та просить суд визнати недійсним договір оперативної оренди нерухомого майна №11/22в від 25.05.2004р., укладений між ДП «Санаторій «Форос» та ВАТ «Укртелеком» в особі Кримської філії в особі Центру електрозв’язку №%; зобов’язати ВАТ «Укртелеком» в особі Кримської філії в особі Центру електрозв’язку №5 усунути перешкоди в користуванні майном шляхом виселення з нежитлових приміщень гуртожитку «Лучи» ДП «Санаторію «Форос», розташованого за адресою: м.Ялта, смт.Форос, вул..Космонавтів,3, а також інших осіб, які знаходяться в зазначених приміщеннях.

Також позивач надав суду заяву про заміну відповідача на відкрите акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Кримської філії в особі Центру електрозв’язку №5.

Ухвалою від 08-15.10.2007р. суд замінив відповідача на належного - відкрите акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Центру електрозв’язку №5 Кримської філії ВАТ «Укртелеком».

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірний договір не відповідає законодавству, оскільки: не відповідає вимогам, які пред’являються до типового договору оренди державного майна; не затверджений Фондом державного майна та Державним управління справами Президента України.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти позову заперечує та вважає вимоги позивача необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню.

За клопотанням сторін, строк вирішення спору продовжувався відповідно до ст. 69 ГПК України.

В судовому засіданні оголошувалась перерва, розгляд справи відкладався відповідно до ст. 77 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

25.05.2004р. між ДП «Санаторій «Форос» та Центром електрозв’язку №5 ВАТ «Укртелеком», укладений договір оренди № 11/22в нежитлового приміщення в будівлі гуртожитку «Лучи» СКК «Форос», площею 318,9 кв.м., розташований за адресою: АР Крим, м. Ялта, смт. Форос, вул. Космонавтів,3 (а.с. 8, далі договір).

Відповідно до п. 7.1 договору, договір діє з 01.06.2004р. по 30.05.2005р.

У п. 7.7 договору, сторони встановили, що у разі відсутності заяви однієї з сторін про припинення або зміну умов договору він вважається предовженним на той же термін та на тих саме умовах.

Договірні відносини між сторонами виникли на підставі договору який продовжує існувати після набрання чинності ЦК України, тому до них слід застосовувати положення цього Кодексу щодо найму.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Стаття 203 ЦК України встановлює, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення  учасника  правочину  має  бути  вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З статуту позивача вбачається, що Державне підприємство «Форос» створено в результаті реорганізації шляхом перетворення санаторно-медичного підприємства «Санаторно-курортний комплекс «Форос» переданого в управління Державного управління справами згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 20.06.2002р. № 345-Р.

Підприємство засноване на державній власності.

Відповідно до п.1 ст.287 ГК України, орендодавцями щодо державного та комунального майна є:

- фонд державного майна України, його регіональні відділення - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого майна у випадках, передбачених законом;

- органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим або місцевими радами  управляти майном, - відповідно щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим або є у комунальній власності;

- державні (комунальні) підприємства - щодо окремого індивідуально визначеного майна, а з дозволу орендодавців, зазначених у пункті 2 цієї статті, - також щодо цілісних майнових комплексів, їх структурних підрозділів та нерухомого майна.

Згідно зі ст.5 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” орендодавцями є: Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю, крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності; підприємства - щодо окремого індивідуально визначеного майна та нерухомого майна, загальна площа яких не перевищує 200 кв. м на одне підприємство, а з дозволу органів, зазначених в абзацах другому та третьому цієї статті, - також щодо структурних підрозділів підприємств (філій, цехів, дільниць) та нерухомого майна, що перевищує площу 200 кв. м.

Аналіз наведеної норми, дозволяє зробити висновок, що підприємства мають право передавати в оренду, без згоди органів зазначених в абзацах другому та третьому ст.5 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, лише одне індивідуально визначене майно та нерухоме майно, площа якого не перевищує 200 кв., а щодо передачі в оренду додаткового майна, що знаходиться на балансі підприємства та знаходиться у нього на праві повного господарського відання, підприємство повинно узгоджувати таку передачу з органами переліченими в абзацах другому та третьому вказаної статті, при цьому розмір площі, тобто до 200 кв.м., або понад, не випливає на таке узгодження та є обов’язком підприємства.

Зі спірного договору вбачається, що він укладений без узгодження з Фондом державного майна України та Державним управлінням справами Президента України, а площа об’єкту перевищує 200 кв.м. та складає 318,9 кв.м., тобто з порушенням положень Закону України „Про оренду державного та комунального майна”.

Таким чином, спірний договір оренди укладений у порушення Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, в частині неузгодження спірного договору з органом управління майном та орендодавцем.

Суд вважає, що спірний договір не був узгоджений з органом управління майном саме в наслідок недотримання позивачем вимог ст.9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», щодо порядку укладення договору.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про визнання угод недійсними” N 3 від 28.04.1978р., угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Тому в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

При задоволенні позову суд в одному рішенні постановляє про визнання угоди недійсною і про застосування передбачених законом наслідків.

Відповідно до п.3.2. Роз’яснень Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними” N 02-5/111 від 12.03.1999р., за загальним правилом угода, визнана недійсною, вважається такою з моменту її укладення.

Виняток з цього правила становлять угоди, зі змісту яких випливає, що вони можуть бути припинені лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ними.

За викладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно технічне забезпечення судового процесу суд покладає на відповідача в порядку ст. 49 ГПК України, оскільки саме в наслідок його неправомірних дій виник цей спір.

Керуючись ст. 49, 82-84 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати недійсним на майбутнє договір №11/22в від 25.05.2004р., укладений між Державним Підприємством «Санаторій «Форос» та Центром електрозв’язку №5 Кримської філії ВАТ «Укртелеком».

3.          Зобов’язати Відкрите акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Кримської філії в особі Центру електрозв’язку №5 (АР Крим, м.Сімферополь, вул. Р.Люксембург,1) усунути перешкоди в користуванні майном шляхом виселення з нежитлового приміщення площею 318,9 кв.м. гуртожитку «Лучи» ДП «Санаторію «Форос», розташованих за адресою: м.Ялта, смт.Форос, вул.Космонавтів,3, а також інших осіб, які знаходяться в зазначеному приміщенні.

4.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.