ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11.01.07
Справа № 13/546пн

За позовом дочірнього підприємства
«Центральний ринок м. Сєверодонецьк»Луганської обласної спілки споживчих
товариств, м. Сєверодонецьк Луганської області

до
приватного підприємця ОСОБА_1, м. Сєверодонецьк Луганської області

про звільнення земельної ділянки

Суддя

Яресько Б.В.

За участю:

Від позивача

Пролигина Н.І. дов. № 12 від
09.01.2007 р.

Від відповідача

Не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: Заявлена
вимога про звільнення земельної ділянки.

Позивач позов підтримав.

Відповідач відзив на позов і
витребуванні документи не надав, участь свого представника у засіданнях не
забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце проведення
засідань,

Відповідач не повідомив суд про
наявність поважних причин, що перешкоджають йому забезпечити участь у судовому
засіданні свого представника, в зв'язку з чим відповідно до ст. 75 ГПК України
спір розглядається за наявними в справі матеріалами

Розглянувши документи і матеріали,
додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників учасників судового
процесу, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які
мають значення для вирішення спору, господарський суд,

ВСТАНОВИВ,
що згідно договору оренди землі № 305 від 29.10.2004 р. з врахуванням змін
внесених додатковою угодою № 1 від 17.06.2005 р. позивачу Сєвєродонецькою
міською радою в оренду строком на 25 років була надана земельна ділянка
загальною площею 1,5700 га на якій розташовані об'єкти нерухомого майна:
будівля Центрального ринку, тимчасові споруди, а також інші об'єкти
інфраструктури: проїзди, проходи та площадки, за адресою АДРЕСА_2.

01.04.2006 року між позивачем та
відповідачем був укладений договір НОМЕР_2 згідно якого позивач  надав відповідачу торгівельні місця ТП-10;
БР-1; К-17 на торговій площі ринку 4 м2, для встановлення тимчасової металевої
споруди (МАФ) на строк з 01.04.2006 р. по 31.12.2006 р.

Згідно п. 6.2. договору відповідач
має право розірвати його в односторонньому порядку повідомивши про це позивача
за 10 днів у письмовій формі.

Відповідно до п. 2.2.7 відповідач
зобов'язався у випадку розірвання договору протягом 10 днів вивезти належну їй
металеву споруду за межі території ринку.

19.09.2006 р. відповідач звернувся до
позивача з заявою від 18.09.2006 р. де з посиланням на п. 6.2. договору
повідомив про його розірвання.

За таких обставин договір НОМЕР_2 є
розірваним за ініціативою відповідача з 29.09.2006 р.

Листом від НОМЕР_1 позивач
запропонував відповідачу звільнити торгівельні місця шляхом вивезення зх них за
межі території ринку тимчасової металевої конструкції.

Як вбачається з наданих позивачем
актів від 02.11.2006 р., 20.12.2006 р. торгівельні місця ТП-10; БР-1; К-17
розташовані га земельній ділянки, що знаходиться в оренді позивача зайняті
тимчасовою металевою спорудою розміром 2 м на 2 м (площею 4 м2)  з порядковим № 17 належною відповідачу.

Позивач звернувся до господарського
суду Луганської області з позовом в якому просить суд винести рішення, яким зобов'язати
приватного підприємця ОСОБА_1 забрати тимчасову металеву споруду (МАФ) за
порядковим № 17  розміром 2 м на 2м з
земельної ділянки позивача за адресою АДРЕСА_2.

Відповідач заперечень проти позову,
або доказів добровільного звільнення земельної ділянки суду не надав.

Встановивши фактичні обставини
справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34
Господарського  процесуального кодексу України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського  процесуального кодексу України судочинство у
господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення
поданими суду доказами.

Відповідачем не надано доказів
наявності у нього підстав зайняття земельної ділянки, що знаходиться в
користуванні  у позивача.

Згідно ст.95 Земельного кодексу
України, землекористувачі мають право самостійно господарювати  на
землі; споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і
споруди.  Порушені  права
землекористувачів  підлягають  відновленню в порядку, встановленому  законом.

Відповідач,  розмістивши
своє майно на земельній ділянці, наданій позивачу у оренду, порушує
права позивача на користування земельною ділянкою,  передбачені ст.95 Земельного кодексу України.

Відповідно  до  ч.2
ст.152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або  землекористувач  може вимагати усунення будь-яких порушень
його прав землю, навіть  якщо  ці порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих  збитків.

Згідно  ст. 16 Цивільного кодексу України та ст.152
Земельного кодексу України, порушене
право  позивача  підлягає
захисту  шляхом  відновлення
становища,  яке існувало  до порушення.

В силу  статті 152 Земельного кодексу України держава
забезпечує громадянам та юридичним
особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної
ділянки  або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень його прав на  землю,
навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування збитків.

Статтею  27
Закону  України  “Про
оренду  землі”  встановлено,
що  орендареві забезпечується  захист
його  права  на
орендовану  земельну ділянку
нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно  до
закону.

За таких обставин позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 44,49
Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на
відповідача, а саме державне мито у сумі -85 грн. 00 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 44, 49, 75, 82-85
Господарського  процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов
задовольнити повністю.

2. Приватному підприємцю ОСОБА_1,
АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер ІНФОРМАЦІЯ_1 забрати тимчасову металеву споруду
(МАФ) за порядковим номером 17, розміром 2м на 2м з земельної ділянки
Дочірнього підприємства “Центральний ринок м. Сєвєродонецька” Луганської
обласної спілки споживчих товариств за адресою АДРЕСА_2, наказ видати.

3. Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Дочірнього
підприємства “Центральний ринок  м.
Сєвєродонецька” Луганської обласної спілки споживчих товариств, АДРЕСА_2,
ідентифікаційний код 01547947 державне мито у сумі -85 грн. 00 коп. та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.,
наказ видати.

У судовому засіданні .1.01.2007 р. за
згодою учасників була оголошена  тільки
вступна  та резолютивна частина рішення.

Дата підписання рішення 16.01.2007
року.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після
десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя
Б.В. Яресько