ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Полтава                                                                                                 справа №19/387

Дата прийняття постанови: 19.09.2007р.

Час прийняття постанови: 16-15год.

Суддя  К.В. Тимошенко

Секретар судового засідання  О.П. Шевченко

за позовом Комунального виробничого підприємства  "Комсомольськтеплоенерго", м.Комсомольськ

до  Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції , м.Кременчук

про  скасування податкового повідомлення-рішення

Суддя  К.В.Тимошенко

Секретар судового засідання  О.П.Шевченко

Представники :

від позивача:

від відповідача:

СУТЬ СПОРУ: Розглядається позовна заява  Комунального виробничого підприємства  "Комсомольськтеплоенерго" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення - рішення від 01.09.2006р. № /0/2119, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток в сумі 358 470,00 грн., у т.ч.: за основним платежем-  239 980,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 119 490,00 грн.

Відповідач позов не визнає, посилаючись на правомірність винесення та обґрунтованість спірного податкового повідомлення - рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд  в с т а н о в и в :

23.08.2006р. Кременчуцькою ОДПІ був складений акт № 475/23-120/13940851 "Про результати виїзної планової перевірки КВП "Комсомольськтеплоенерго", код за з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2003р. по 31.03.2006р.". В ході перевірки було встановлено та зафіксовано в акті перевірки порушення позивачем, зокрема, пп. 8.1.1 п.8.1 ст. 8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 29.12.1994р. № 335/94-ВР, в результаті чого позивачем було занижено податок на прибуток за 2003 рік на суму 238 980 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки Кременчуцькою ОДПІ 01.09.2006р. було винесено податкове повідомлення - рішення № /0/2119, яке й становить предмет спору у даній справі.

29.11.2001р. на підставі рішення Комсомольської міської ради від 29.11.2001р. позивачу було передано на баланс основні фонди. Відповідачем в ході здійснення перевірки було встановлено, що позивачем були безпідставно нараховані амортизаційні відрахування у податковому обліку стосовно основних фондів, які були передані позивачу безоплатно. При цьому відповідач в обґрунтування спірного рішення посилається на те, що згідно з пп. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" амортизації підлягають не безпосередньо основні фонди, а витрати на їх придбання, виготовлення, або поліпшення, які складають балансову вартість таких фондів, при цьому платник податку - одержувач не несе зазначених витрат при безоплатному отриманні основних фондів, а тому й права на нарахування амортизаційних відрахувань у позивача в податковому обліку не має.

Позивач в обґрунтування позовних вимог (а.с. 2) посилається, зокрема, на пп. 4.2.15 п. 4.2 ст. 4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", відповідно до якого не  включаються до складу валового доходу вартість основних фондів, безоплатно отриманих платником податку з метою здійснення їх експлуатації у випадках, передбачених законодавством: зокрема "у разі отримання спеціалізованими експлуатуючими підприємствами об'єктів енергопостачання, газотеплозабезпечення, водопостачання каналізаційних мереж відповідно до рішень місцевих органів рад, прийнятих в межах їх повноважень".

Зазначені доводи позивача не можуть бути враховані, оскільки виходячи з матеріалів справи та пояснень сторін донарахування податку на прибуток здійснено відповідачем в зв"язку з тим, що позивач безпідставно зменшив об"єкт оподаткування (прибуток) на суму амортизаційних відрахувань, нарахованої на вартість основних фондів, отриманих гідно рішення Комсомольської міської ради  від 29.11.2001р.

В обгрунтування позову позивач посилається також на те, що основні фонди передав позивачу у господарське відання, а не у власність і не безоплатно. При цьому доказів оплати таких основних фондів (доказів понесених позивачем витрат на їх придбання, виготовлення або поліпшення) позивач не навів та не надав, отже посилання позивача на те, що основні фонди йому передані не безоплтано не обгрунтоване. Позивач також не навів нормативного обгрунутвання правомірності нарахування амортизаційних відрахувань на основні фонди,передані у господарське відання.

Посилання позивача на п.п. 8.4.11 п.8.4 ст.8 України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 29.12.1994р. № 335/94-ВР і на Лист ДПА України від 23.06.2004р. №11575/7/18-1117 "Щодо амортизації основних фондів, внесених до статутного фонду не може бути враховане, оскільки доказів внесення зазначених основних фондів до складу статутного фонду з 01.01.2003р. позивач не навів та не надав. Згідно копії статуту позивача (а.с. 67-74) статутний фонд не утворювався. Зазначене позивачем рішення 21 сесії 4 скликання Комсомольської міської ради в якому передані позивачу  основні фонди визначені як внесок власника до статутного  капіталу прийняте 11.12.2003р., отже не може застосовуватись з 01.01.2003р. Зміни до статуту позивача з врахуванням зазначеного вище рішення міськради від 11.12.2003р. не вносились.

Лист ДПА України від 23.06.2004р. № 11575/7/15-1117 "Щодо амортизації основних фондів, внесених до статутного фонду".

Крім цього, згідно зазначеного позивачем листа ДПА України від 23.06.2004р. №11575/7/15-1117 підпункт 8.4.11 п. 8.4 ст. 8 Закону не може застосовуватися до операцій, які були здійснені до 01.01.2003р., враховуючи, що ст. 58 Конституції України встановлено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Оскільки передача основних фондів мала місце до 01.01.2003р. (а саме: 29.11.2001р.) посилання позивача на пп. 8.4.11 і зазначений лист ДПА  є безпідставним.

Не може бути враховане і посилання позивача на лист ДПА України №455/7/15-1117 від 14.01.2004р. (а.с. 50), оскільки зазначений лист стосується питань, пов"язаних з оподаткуванням  операцій при передачі об"єктів соціальної сфери до комунальної власності  м.Києва від ВАТ "Київхімволокно" і не має відношення до даного спору.

З урахуванням вищевикладеного, при винесенні судового рішення у даній справі, суд виходить із наступного.

Відповідно до п.3.1. ст.3 Закону  України "Про оподаткування прибутку підприємств" - об'єктом оподаткування  є  прибуток,  який  визначається шляхом  зменшення  суми скоригованого  валового  доходу  звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 даного Закону на:

- суму валових  витрат  платника податку,  визначених статтею 5 даного Закону;

- суму амортизаційних   відрахувань,   нарахованих   згідно  із статтями 8 і 9 даного Закону.

Відповідно до пп. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" під терміном "амортизація" основних фондів і нематеріальних активів слід розуміти поступове віднесення витрат на їх придбання, виготовлення або поліпшення, на зменшення скоригованого прибутку платника податку у межах норм амортизаційних відрахувань. Оскільки, згідно із зазначеною нормою законодавства амортизації підлягають не безпосередньо основні фонди, а витрати на їх придбання, виготовлення або поліпшення, які складають балансову вартість таких основних фондів, при цьому позивач не поніс зазначених витрат при  отриманні основних фондів, а тому право на нарахування амортизаційних відрахувань щодо основних фондів у податковому обліку у позивача відсутнє.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем було правомірно позивачу визначено податкове зобов'язання на суму виявленого в ході перевірки заниження податкового зобов'язання, а відповідно й на суму штрафної санкції, застосованої до позивача на підставі пп. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ, у зв'язку з чим спірне податкове повідомлення - рішення є законним, обґрунтованим, отже позов задоволенню не підлягає.

На підставі матеріалів та керуючись ст.ст. 94, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя                                                                                                                К.В.Тимошенко

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі –з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

повний текст постанови складено 24.09.2007р.