СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

18 квітня 2007 р.           Справа 13/151-07

Господарський суд Вінницької
області  у складі:

Головуючий  суддя
С. Тісецький

Секретар суду             Л.Новожилова

Представники :

позивача
:     Могильна Н.М., за дорученням

відповідача:  ОСОБА_1, за дорученням

інші:

Місце розгляду справи
: приміщення суду,кімн.№1115

розглянувши справу за позовом:
Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс ЛТД»до Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення 5215,38 грн. -основного боргу,
558,61 грн. - пені, -

В С Т А Н О В
И В :

Фіксація судового процесу шляхом
звукозапису не здійснювалась в зв'язку з неподанням клопотання про застосування
засобів технічної фіксації судового процесу,
оскільки відповідно до ч.7 ст.81-1 ГПК України технічна фіксація
судового процесу це право, а не обов'язок суду.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, надавши юридичну оцінку
поданих до справи доказів, суд з'ясував:

Позивач звернувся до суду з позовом
в якому просить стягнути з відповідача 5215,38 грн. -основного боргу, 558,61
грн. -пені, посилаючись на договір поставки НОМЕР_4, згідно якого позивач
поставив відповідачу продукцію, яку останній частково повернув, не сплативши за
решту отриманої та неповернутої позивачу продукції 5215,38 грн.

Відповідач заявлений позов не
визнає, посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності встановленого
ст..257 ЦК України.

В судовому засіданні представники
сторін підтвердили незмінність своїх позицій щодо заявленого позову.

Вислухавши пояснення представників
сторін та вивчивши матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що
заявлений позивачем позов не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до договору поставкиНОМЕР_1,
позивач передав відповідачу товар на суму 14806,92 грн., що підтверджується
накладними НОМЕР_2. НОМЕР_3. на суму 14806,92 грн.

Відповідно до п.2.2 договору,
укладеного між сторонами, відповідач мав розрахуватись на протязі 14 днів з
моменту поставки.

Відповідачем було здійснено
повернення товару на суму 9591,54 грн.

За решту отриманого та
неповернутого позивачу товару на суму 5215,38 грн. відповідач не розрахувався.

Відповідно до вимог п.2.2 договору
укладеного між сторонами, відповідач мав сплатити вартість отриманого товару
протягом 14 днів з моменту отримання товару. Виходячи з дати накладних, згідно
яких відповідач отримав товар, обов'язок до сплати у відповідача настав
19.02.2004 р. по накладнихНОМЕР_2 по накладним НОМЕР_3.

Відповідно до ст..256 ЦК України,
загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Таким чином позивач міг звернутись
до суду за захистом свого порушеного права в межах строку передбаченого
вказаною статтею, а саме до 19.02.2007 р. по накладних НОМЕР_2 та до 25.02.2007
р. по накладним НОМЕР_3.

Згідно поштового штемпеля на
конверті, в якому позивачем подано позовну заяву, вказано дату 03.03.2007 р.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що позивачем при зверненні до суду з вказаною позовною заявою
пропущено строк позовної давності передбачений ст..257 ЦК України. А тому позов
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.257, 258, 267 ЦК
України, ст.4-3, 4-5, 25, 28, 30, 43, ст. 82, 83, 84,  115, 116
ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1.В позові відмовити.

Суддя                                             Тісецький
С.С.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано
відповідно до вимог ст.85ГПК України  20.04.07