АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

25.12.07
Справа  № П-3/221

Львівський апеляційний
господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді
Краєвської
М.В.

суддів:
Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

розглянувши апеляційну скаргу суб”єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 від 09.11.2007 р. без номера

на рішення Господарського
суду Івано-Франківської області від 25.10.2007 р.

у справі № П-3/221

за позовом Прокурора
міста Яремче Івано-Франківської області в інтересах держави в особі
Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, м.Яремче
Івано-Франківської обл.

до суб”єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, м.Тисмениця
Івано-Франківської обл.

про
стягнення  17 085 грн. збитків, завданих
міському бюджету; зобов”язання укласти договір оренди земельної ділянки для
обслуговування нежитлової будівлі

За участю представників:

від прокуратури Львівської області
-Овчаренко О.З. (старший прокурор відділу представництва
інтересів громадян і держави в судах, службове посвідчення № 565);

від позивача -Кухарук
Т.А. (головний спеціаліст юридичного відділу, довіреність від 10.12.2007 р. №
81/11-9 в матеріалах справи);

від відповідача - не
з”явився

Прокурору та представнику позивача
роз”яснено його права й обов”язки, передбачені ст.ст.22, 29 ГПК України. Заяв
про відвід суддів не поступало.

Оскільки ні прокурор, ні позивач не
заявляли клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, то
протокол судового засідання ведеться з дотриманням вимог ст.81-1 ГПК України
без забезпечення повного фіксування судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу.

Перегляд справи відкладався з
підстав, викладених в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від
11.12.2007 р.

Рішенням Господарського суду
Івано-Франківської області від 25.10.2007 р. у справі № П-3/221 (суддя Фрич
М.М.) позов задоволено повністю за підставністю й обгрунтованістю, стягнуто з
відповідача на користь позивача 17 085 грн. збитків, завданих міському бюджету,
зобов”язано відповідача укласти договір оренди земельної ділянки для
обслуговування нежитлової будівлі -торгового комплексу “Яремче”, що
розташований по АДРЕСА_1

Відповідач з даним рішенням не
погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого
господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні
позову відмовити повністю, з підстав неповного з”ясування обставин, що мають
значення для справи, та неправильного застосування норм матеріального та
порушення норм процесуального  права.

Свої вимоги скаржник обгрунтовує
тим, зокрема, що справу розглянуто господарським судом за відсутністю його
представника, т.я. ухвала про порушення провадження у справі ним не одержана,
чим позбавлено його конституційного права на судовий захист.

У відзиві на апеляційну скаргу та в
судовому засіданні позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без
змін, а апеляційну скаргу -без задоволення з підстав, викладених у ньому.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що 07.04.2003 р. між Яремчанською міською радою Івано-Франківської
області (продавець за договором, позивач у справі) і  ОСОБА_1 (покупець за договором, відповідач у
справі) був укладений договір купівлі-продажу приміщення комерціалізованого
торгового центру “Яремче” заг. пл.3038, 3 м2, що знаходиться по
АДРЕСА_1 (а.с.8-10).

Угодою від 01.07.2003 р. внесено
зміни до договору купівлі-продажу приміщення комерціалізованого торгового
центру “Яремче” (а.с.11).

Розглянувши апеляційну скаргу,
вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення
прокурора, представника позивача, колегія Львівського апеляційного
господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської
області від 25.10.2007 р. у справі № П-3/221 слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу суб”єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 -
без задоволення.

При цьому колегія суддів виходила з
наступного.

Згідно з договором купівлі-продажу
від 07.04.2003 р. приміщення комерціалізованого торгового центру “Яремче” заг.
пл.3038, 3 м2 передані відповідачу. З моменту отримання зазначених
приміщень суб”єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1  не вносив плату за землю.

Статтею 2 Закону України "Про
плату за землю" від 03.07.1992 р. № 2535-ХП з наступними змінами та
доповненнями (далі -Закон № 2535-ХП) передбачено, що використання землі в
Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного
податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону №
2535-ХП власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок, а також
орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня
виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Згідно з ст.ст.125-126 Земельного
кодексу України право власності та право постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою
(державного акта), та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки
виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання
земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання
документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Як встановлено в судовому засіданні
та вбачається з матеріалів справи, рішенням Яремчанської міської ради від
20.05.2004 р. № 201-4/2004 (а.с.12) відповідачу дано дозвіл на виготовлення
проекту відведення земельної ділянки для обслуговування приміщення, яке
придбано згідно з вищезазначеним договором, і зобов'язано протягом трьох
місяців подати проект відведення на затвердження міської ради для подальшої
передачі даної ділянки в оренду відповідачу.

Позивач неодноразово звертався із
нагадуваннями до відповідача (копії нагадувань знаходяться в матеріалах справи,
а.с.13-16) про надання проекту
відведення земельної ділянки, однак відповідач  більше трьох років не подавав даного проекту,
не укладав договору оренди, та не сплачував платежів за фактичне користування
зайнятою земельною ділянкою (земельного податку чи орендної плати).

Таким чином, позивач не закріпив
межі земельної ділянки, не оформив права власності на землю, що ним не
заперечено та не спростовано доказами.

Відсутність оформлених документів
на земельну ділянку не звільняє власників і землекористувачів від сплати
земельного податку й орендної плати. Тобто відсутність договору оренди чи
Державного акту на право власності на землю, яка  фактично зайнята в даному випадку будівлею та
територією, необхідною для її обслуговування, що становить 0, 10 га,   не може бути причиною втрат надходжень до
бюджету.

Відповідно до ст.13 Закону №
2535-ХП підставою для нарахування земельного податку є дані державного
земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у
державній або комунальній власності, - договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно з ст.18 Закону № 2535-ХП
платники, яких своєчасно не було залучено до сплати земельного податку,
сплачують податок не більш як за два попередні роки.

Перегляд неправильно нарахованого
податку, стягнення або повернення його платнику допускаються не більш як за два
попередні роки.

Згідно з довідкою по розрахунку
завданих міському бюджету збитків від недопоступлення платежів від приватного
підприємця ОСОБА_1, яка видана відділом
земельних ресурсів
міськвиконкому, за розрахунковий період з 01.07.2005 р. по 01.07.2007
р.  такі втрати становлять 17 085 грн.
(а.с.27).

Відповідно до  вимог Порядку визначення та відшкодування
збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 19 квітня 1993 року N 284 з наступними змінами та доповненнями,
власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та
тимчасовим зайняттям земельної ділянки.

Враховуючи наведене, позовна вимога
про стягнення  17 085 грн. збитків,
завданих міському бюджету, є обгрунтованою, яка підставно задоволена судом
першої інстанції.

Що стосується другої позовної
вимоги про зобов”язання укласти договір оренди земельної ділянки для
обслуговування нежитлової будівлі, то слід зазначити наступне.

Порядок надання земельних ділянок
регламентувався  ст.ст. 17-26 Земельного
кодексу України від 18.12.1990 р. № 561-ХП у редакції 1992 року.

Статтею 22 Земельного кодексу
України було передбачено, що приступати до використання земельної ділянки до
встановлення меж цієї ділянки в натурі і одержання документа, що посвідчує
право власності або право користування землею, забороняється. З введенням в дію
нового Земельного кодексу  України від 25
жовтня 2001 року N 2768-III з 01.01.2002 р. в пункті 3 його розділу Х
“Перехідні положення” зазначено, що клопотання і заяви щодо відведення земельних
ділянок, не вирішені  на момент введення
в дію цього кодексу, реалізуються органами виконавчої влади та органами
місцевого самоврядування відповідно до їх
компетенції у порядку та з додержанням вимог цього Кодексу.

Яремчанська міська рада є органом
місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальної
громади міста Яремче, здійснює відповідно до закону від імені та в інтересах
вказаної територіальної громади правомочності щодо володіння, користування та
розпорядження об'єктами права комунальної власності. Право комунальної
власності територіальної громади захищається законом. Об'єкти комунальної
власності не можуть бути вилучені  у
територіальної  громади і  передані
іншим  суб'єктам без згоди
безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради.

Відповідно до рішення Яремчанської
міської ради № 198-4/2004 від 20.05.2004 р. та з наступними змінами рішення
Яремчанської міської ради № 56-4/2006 від 16.11.2006 р. затверджено Положення
про оренду земельних ділянок, що знаходяться на території м.Яремче.

Пунктом 3.9 вищезазначеного
Положення встановлено, що  термін  виготовлення проекту відведення земельної
ділянки суб'єктом підприємницької діяльності не повинен перевищувати 3 місяці.
Проте в даному випадку відповідач ухилявся
від вчинення будь-яких дій, які передбачені даним Положенням та
рішеннями Яремчанської міської ради. Апелянтом доказів зворотнього не
представлено.

Статтею 144  Конституції України закріплено, що органи
місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають
рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території.

Крім того,  використання землі є  платним згідно з ст.2 Закону  2535-ХП.
Розмір плати та порядок розрахунків повинен бути передбачений умовами
договору оренди, з чого випливає, що сторона, яка фактично використовує
земельну ділянку, несе обов'язок по укладенню договору оренди.

Оскільки відповідач ухиляється від
укладення вищезазначеної угоди, то господарський суд прийшов до висновку про
задоволення вимог позивача, зобов"язавши відповідача укласти відповідний
договір.

Згідно з ч.2 ст.187 Господарського
кодексу України день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання
щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного
господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Згідно з ч.4 ст.85 ГПК України у
разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційної
інстанцією.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України і ст. 115 ГПК України судові рішення, ухвали, постанови господарського
суду, що набрали законної сили, є обов»зковими на всій території України і
виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче
провадження».

Покликання відповідача на розгляд
справи господарським судом за відсутністю його представника, т.я. ухвала про
порушення провадження у справі ним не одержана, чим позбавлено його
конституційного права на судовий захист, є безпідставними та такими, що не заслуговують
на увагу, з огляду на наступне.

Розгляд справи судом за відсутності
будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце
засідання суду, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого
господарського суду. Проте, відповідач був повідомлений про час і місце
проведення судових засідань, про що свідчить повернення поштових повідомлень з
підписом про отримання ухвал (поштові повідомлення про вручення знаходяться в
матеріалах справи, а.с.2, 25).

У разі нез”явлення представника відповідача
за викликом господарського суду останній має право відкласти розгляд
справи (ст.77 ГПК України), вжити заходів, передбачених пунктом 5 статті 83 ГПК
України або статтею 90 ГПК України, чи прийняти рішення за відсутності цього
представника (ст.75 ГПК України), таким правом і скористався господарський суд,
розглянувши справу за наявними у ній матеріалами згідно з ст.75 ГПК України.
Вищенаведене узгоджується з положеннями п.3.6 Роз”яснення президії Вищого
арбітражного суду України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 “Про деякі питання
практики застосування Господарського процесуального кодексу України” з
наступними змінами та доповненнями.

Отже, з огляду на вище викладене,
колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення
Господарського суду Івано-Франківської області відповідає матеріалам справи,
грунтується на чинному законодавстві, доводи скаржника документально
необгрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини,
а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни
оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105
ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 25.10.2007 р. у справі № П-3/221 залишити без
змін, а апеляційну скаргу суб”єкта підприємницької діяльності-фізичної особи
ОСОБА_1 - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку.

4. Справу повернути в місцевий
господарський суд.

Головуючий-суддя
М.В.Краєвська

Суддя
Н.А.Галушко

Суддя
Г.В.Орищин