ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10
січня 2007 р.

№
8/257/16

Вищий господарський суд України у складі колегії
суддів:

Божок В.С. - головуючого,

Костенко Т. Ф.,

Коробенко Г.П.

розглянувши
матеріали

касаційної
скарги

ТОВ
“Кронпак”

на
постанову

Київського
апеляційного господарського суду від 08.06.2006 р.

у
справі

господарського
суду Чернігівської області

за
позовом

ТОВ
“Кронпак”

до

СПД
ОСОБА_1

про

визнання
недійсним договору,

в
судовому засіданні взяли участь представники:

позивача:  не
з'явились,

відповідача:
ОСОБА_2 (дов. НОМЕР_1),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 21.03.06 господарського
суду Чернігівської області в задоволенні позову про визнання недійсним договору
НОМЕР_2 про створення (передачу) проектно-технічної документації від 11.08.03р.
з підстав укладення цього договору внаслідок зловмисної згоди представника
однієї сторони з другою стороною відмовлено.

Постановою від 08.06.06 Київського
апеляційного господарського суду вказане вище рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями,
ТОВ “Кронпак” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною
скаргою і просить їх скасувати, з огляду на порушення судом норм  матеріального та процесуального права,
прийняти нове рішення яким позов задовольнити.

Колегія суддів, приймаючи до уваги
межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального
права при винесенні оспореного судового акту знаходить необхідним задовольнити
касаційну скаргу частково.

Як було встановлено господарськими
судами, які приймали рішення у даній справі, відповідно до умов договору
НОМЕР_2 на створення (передачу) проектно-технічної документації від 11 серпня
2003р., укладеного між сторонами у справі, відповідач взяв на себе зобов'язання
розробити проектну документацію “Цех літографічної печаті та лакування сталевих
листів в м.Славутичі на базі РБУ” (Архітектурна частина проекту), а позивач
-прийняти та оплатити виконані роботи в сумі 89741 грн.

В
обгрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що оспорюваний ним
договір укладений внаслідок зловмисної згоди представників обох сторін.
Зловмисність угоди, на думку позивача, підтверджується тим, що даний договір не
обліковується на бухгалтерському обліку, акти приймання-здачі виконаних робіт
не складалися.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України вважає, що судові рішення прийнято
без врахування усіх фактичних обставин справи.

Так,
судами попередніх інстанцій не враховано того факту, що спірний договір в
частині розрахунків є безстроковим, встановлені ним права і обов'язки сторін
продовжували існувати і після набрання чинності ЦК України, у зв'язку з чим
суди неправильно, всупереч п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України
застосували до спірних правовідносин положення ЦК УРСР.

Судами
не з'ясовано ступеню фактичного виконання спірного договору, виготовлення передбаченої
ним проектної документації і подальшої її реалізації, оскільки в матеріалах
справи відсутні відповідні докази.

Судами
не надано належної оцінки договору від 11.06.02 № 126-2002, укладеного між
позивачем та ТОВ “Проектний інститут “Архпроект”, та не вжито усіх заходів щодо
встановлення ідентичності (розбіжностей) між цим договором та договором, який є
предметом спору у даній справі.

Не
дослідження вказаних обставин, які мають суттєве значення для вирішення спору
призвело до прийняття помилкового рішення у справі.

З
огляду на викладене прийняті у справі судові рішення підлягають скасуванню з
направленням справи на новий розгляд.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1119, 11111 ГПК України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу
задовольнити частково.

Рішення
від 21.03.06 господарського суду Чернігівської області та постанову від
08.06.06 Київського апеляційного господарського суду у справі № 8/257/16
скасувати.

Справу
направити на новий розгляд до господарського суду Чернігівської області.

Головуючий

Божок В.С.

Судді:

Костенко Т.Ф.

Коробенко Г.П.