СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05"
лютого 2007 р.
Справа  № 03/15-38

за позовом
Підприємця ОСОБА_1, м. Луцьк

до відповідача Приватного
підприємства «Західна продуктова компанія», м. Луцьк

про стягнення
149 000 грн. заборгованості

Суддя
Сініцина Л.М.

Представники

від позивача: ОСОБА_1 -підприємець

від відповідача: Козюра А.Г.
-адвокат, дов. в справі

Суть спору: Підприємець
ОСОБА_1просить суд стягнути з Приватного підприємства «Західна продуктова
компанія»149 000 грн. заборгованості за невиконання умов договору НОМЕР_1

Відповідач у поясненні на позовну
заяву повідомляє, що дійсно товар отримав, а оплату не проввів, позовні вимоги
визнає повністю.

Із досліджених матеріалів справи,
пояснень представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В
И В:

29.09.2006р. між Підприємцем
ОСОБА_1(надалі “Постачальник”) та Приватним підприємством «Західна продуктова
компанія»(надалі “Покупець”) було укладено договір №НОМЕР_1 поставки товару
(а.с. 7-8).

Пунктами 5.1, 5.2 розділу 5
вказаного договору передбачено, що  строк
поставки товару становить 5 календарних днів з моменту підписання даного
договору. Приймання за кількістю та якістю здійснюється сторонами в порядку,
визначеному чинним законодавством по Акту приймання-передачі. Передача товару
підтверджується Актом приймання-передачі.

Згідно пункту 6.2 розділу 6
договору №НОМЕР_1 від 29.09.2006р. розрахунки за поставлений товар здійснюються
на протязі 5-ти календарних днів з моменту передачі товару та підписання
сторонами Акту приймання-передачі.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України від 16.01.2003р., зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу
України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог
щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

“Постачальник” -Підприємець
ОСОБА_1, відповідно до умов договору поставив відповідачу товар на суму 149 000
грн., що підтверджується Актом приймання-передачі від 02.10.2006р. (а.с.9).
Однак, Приватне підприємство «Західна продуктова компанія»свої зобов'язання не
виконало, розрахунки за одержаний товар на протязі 5 календарних днів з моменту
передачі товару та підписання сторонами Акту приймання-передачі, не провело.

На день розгляду справи в суді борг
позивачу не оплачений, сума позову відповідачем визнана.

Отже, позовні вимоги про стягнення
з Приватного підприємства «Західна продуктова компанія»основного боргу в сумі
149 000 грн. підставні і підлягають до задоволення в повній сумі.

Відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу України стороні, на користь якої
відбулося рішення, друга сторона відшкодовує витрати по сплаті державного мита
та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Тобто, з відповідача на користь
позивача необхідно стягнути 1490грн. витрат по сплаті державного мита та 118
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись статтею 526 Цивільного
кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 33, 34,
43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
-

В И Р І Ш И
В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного
підприємства «Західна продуктова компанія»м. Луцьк, вул. Потебні,71, код.
, р/р 0803 в ВГРУ КБ «Приватбанк», МФО 303440 на
користь Підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованість в сумі 149
000грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 1490 грн. та  витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в сумі 118 грн.

Суддя
Л. М. Сініцина