ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.12.07 Справа №14/348-пн-07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Антонік С.Г. судді Антонік С.Г. , Кагітіна Л.П. , Юхименко О.В.

при секретарі: Лолі Н.О.

за участю представників позивача: не з’явився

представників відповідача: Шпінь С.О. – дов. №9-307-9/21 від 04.06.07р.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Херсонської міської ради, м. Херсон,

на рішення господарського суду Херсонської області від 18.09.07р. у справі № 14/348-пн-07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Дніпро – Хокей”, м. Херсон

до відповідача Херсонської міської ради, м. Херсон

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду №3061 від 20.11.2007р. справа №14/348-пн-07 передана для розгляду колегії суддів у складі: Головуючого судді: Антоніка С.Г. (доповідач); суддів: Кагітіної Л.П., Юхименка О.В.

Колегія суддів прийняла справу до провадження.

У зв’язку з неявкою представників сторін, ухвалою від 20.11.07р. розгляд справи відкладався.

За клопотанням представника відповідача судовий процес здійснювався без фіксації технічними засобами, за його згодою у судовому засіданні 18.12.2007р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 18.09.2007 року по справі № 14/348-ПН-07 (суддя Гридасов Ю.В.) позов ТОВ «Дніпро – Хокей» задоволений. Визнано за ТОВ “Дніпро – Хокей” право власності на льодовий комплекс, розташований на території парку ім. Ленінського комсомолу, який складається з льодового комплексу літ. “А” загальною площею 1128,6 кв.м.; бухгалтерії – сауни – роздягальні літ. “Б” загальною площею 149,2 кв.м., компресорної літ. “В” загальною площею 58,5 кв.м.; складу № 1 літ “Г” загальною площею 8,6 кв.м.; складу № 2 літ “Д” загальною площею 10,0 кв.м., складу № 3 літ “Е” загальною площею 12,2 кв.м.; навісу літ. “Ж” загальною площею 26,2 кв.м.; міні футбольного поля № 1 загальною площею 716 кв.м.; мостіння № II загальною площею 921 кв.м.; хвіртки № 1, воріт № 2 площею 6 кв.м. і забору №3 площею 475 кв.м. Стягнуто з Херсонської міської ради на користь позивача 85грн. державного мита та 118грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду мотивоване ст.376 ЦК України, відповідно до якої житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Одночасно, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під вже збудоване нерухоме майно. Судом враховано, що після переобладнання льодового комплексу під нерухоме майно, для цього позивачу фактично була виділена земельна ділянка, тому за останнім визнано право власності на льодовий комплекс.

Не погоджуючись з прийнятим у справі рішенням, Херсонська міська рада звернулась з апеляційною скаргою до Запорізького апеляційного господарського суду, в якій просить рішення скасувати, прийняти інше рішення, яким в позові відмовити.

В обґрунтування заявлених вимог відповідач посилається на неповне з’ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом не враховано норми ст.331 ЦК України, відповідно до якої право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Також передбачено, що якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів затверджений Постановою КМУ від 22.09.04р. №1243 та передбачає підтвердження державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об’єктів, їх інженерно – технічного оснащення тощо. Статтею 18 Закону України «Про основи містобудування» встановлено, що будівництво об’єктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад… Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об’єктів забороняється. Крім того, суд не звернув уваги на наказ Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.00р. №273, яким затверджено Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт. Вказане Положення встановлює порядок та умови надання дозволу на виконання будівельних робіт з нового будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації та капітального ремонту об’єктів. Дозвіл на виконання будівельних робіт з нового будівництва є документом, що посвідчує право забудовника на виконання будівельних робіт. Виконання будівельних робіт без вказаного дозволу забороняється. Зазначений дозвіл ТОВ «Дніпро – Хокей» не отримувало. Також заявник зауважує, що спірний об’єкт, який є предметом спору з приводу визнання на нього права власності, є самочинним будівництвом, оскільки він збудований на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та за відсутності необхідного дозволу та погодженого проекту. Зазначене свідчить про те, що визнання права власності судом в порядку ст.376 ЦК України на льодовий комплекс можливо лише після вводу його в експлуатацію у встановленому Постановою КМУ №1243 порядку. Крім того, заявник посилається на ч.4 ст.376 ЦК України, згідно якої самочинне будівництво підлягає знесенню, якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно.

Представник Херсонської міської ради у судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі.

ТОВ «Дніпро – Хокей» відзив на апеляційну скаргу не надало, свого представника у судове засідання не направило.

Згідно зі статтею 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до приписів статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування господарським судом норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Як свідчать матеріали справи, на підставі рішення №132 від 17 квітня 2001 року Херсонський міськвиконком 19.04.2001 року за Договором оренди земельної ділянки передав товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Хокей» в оренду земельну ділянку загальною площею 0,1500 га із земель міськжитлокомунуправління під розміщення пересувного збірно-розбірного льодового комплексу. Земельна ділянка знаходиться в м. Херсоні на території парку ім.Ленінського комсомолу. Строк дії договору – 10 років (а.с.20).

На виконання зазначеного договору оренди позивачем був розроблений робочий проект та здійснено будівництво льодового комплексу зі спортивним майданчиком на орендований землі, при цьому, згідно умов договору оренди, збудовані споруди були зйомними і не мали статусу об’єктів нерухомості.

Відповідно до рішення Херсонської міської ради від 05.06.2003 року між позивачем та відповідачем у справі ( Херсонською міською радою) було укладено Договір оренді земельної ділянки від 05 вересня 2003 року, за умовами якого ТОВ «Дніпро-Хокей» набуло право оренди земельної ділянки площею 0,1510 га, що розташоване в м. Херсоні на території парку ім.Ленінського комсомолу, під розширення існуючого льодового комплексу та розміщення спортивного майданчика ( а.с.22).

У розділі 1 Договору сторони зазначили наступне «Вважати в оренді у ТОВ «Дніпро-Хокей» на території парку ім. Ленінського комсомолу під льодовим комплексом та спортивним майданчиком земельну ділянку загальною площею 0,3010 га.». Договір оренди зареєстрований у Державному підприємстві «Херсонський регіональний центр державного земельного кадастру», про що 23.09.2003 року вчинено запис в книзі записів державної реєстрації договорів за № 1606 (далі – Договір оренди №1606, а.с.22-23).

Крім того, у розділі Договору «Права та обов’язки орендаря» сторони узгодили такі умови договору, як: право орендаря (Позивача) використовувати орендовану земельну ділянку на власний розсуд у відповідності до мети, обумовленої в договорі ; право переважного придбання у власність орендованої земельної ділянки у відповідності до закону та переважного права за інших умов на поновлення договору оренди.

Наведений договір, як свідчать матеріали справи, є діючим, не розірваний, не визнаний недійсним в установленому законом порядку.

Відповідно до Розпорядження міського голови №1560р від 17.10.2003р. , дозволено ТОВ «Дніпро-хокей» будівництво другої черги льодового комплексу (адміністративні, побутові, технічні приміщення з улаштуванням міні-футбольного поля у парку ім. Ленінського комсомолу за умови погодження в установленому порядку проектно-кошторисної документації , а також отримання дозволу на будівництво в міській інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, тощо (а.с.6).

Згідно матеріалів справи, за час експлуатації льодового комплексу позивач здійснив його переобладнання ( провів будівництво другої черги льодового комплексу), внаслідок чого рухомі об’єкти набули статусу нерухомих. Разом з тим, будівництво другої черги льодового комплексу проведено без отримання відповідних дозволів та узгоджень.

13.04.2005 року, на підставі рішення ХХ1 сесії 1У скликання Херсонської міської ради від 28.12.2004р. №709, сторони уклали Додаткову угоду до Договору оренди №1606, а саме, встановили строк дії договору до 01.01.2014 року. Вказали, що земельна ділянка площею 0,1510 га передається орендарю під реконструкцію існуючого льодового комплексу. Також змінили пункт 2.1 Договору оренди №1606, замість умови про право розміщення на орендованій землі некапітальних споруд і будівель, закріпили право Орендаря розміщувати капітальні будівлі і споруди.

Додаткова угода до Договору оренди пройшла державну реєстрацію ( а.с.25).

Спір про визнання права власності на побудований льодовий комплекс став предметом судового розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Як встановлено господарським судом, підтверджено матеріалами справи та не спростовано при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, льодовий комплекс, розташований на території парку ім. Ленінського комсомолу, який складається з власно льодового комплексу під літерою «А» та інших об’єктів нерухомості, побудований на земельній ділянці, яка відповідно до законодавства України передана позивачу в орендне користування на строк до 2014 року, в тому числі з правом розміщення на неї капітальних об’єктів нерухомості і споруд.

Отже, побудування позивачем на орендованій земельній ділянці спірних об’єктів нерухомості не суперечить цільовому призначенню переданої в оренду землі, а навпаки, земельна ділянка використовується позивачем згідно з визначеною у Договорі оренди №1606 метою( пункт 2.1 Договору в редакції додаткової угоди).

Більш того, аналіз документів, що надані сторонами у справу ( рішення Херсонської міської ради, розпорядження міського голови, умови Договору оренди в редакції додаткової угоди) та інших доказів в їх сукупності свідчать про те, що відповідачем фактично під переобладнаний позивачем льодовий комплекс була надана земельна ділянка.

Враховуючи наведені обставини, господарський суд дійшов правильного висновку, з яким погоджується колегія суддів, про наявність правових підстав для визнання за позивачем права власності на спірні об’єкти нерухомості.

Дані висновки господарського суду відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, грунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням процесуальних норм, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Крім того, колегія суддів зауважує, що на час вирішення спору будівництво льодового комплексу було повністю завершеним, тому колегія суддів не вбачає підстав для відмови позивачу у задоволенні позову про визнання за ним права власності на збудований комплекс.

При цьому колегія зазначає, що визнання права власності на льодовий комплекс не замінює необхідності введення обєкту в експлуатацію в порядку, передбаченим чинним законодавством.

На підставі викладеного апеляційна скарга задоволенню не підлягає,

Судові витрати за апеляційний перегляд віднести на заявника апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України , суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Херсонської міської ради, м. Херсон залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Херсонської області від 18.09.07р. у справі № 14/348-пн-07 залишити без змін.

Головуючий суддя Антонік С.Г.

судді Антонік С.Г.

Кагітіна Л.П. Юхименко О.В.