КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

06.02.07 р.          № 28/174-А

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Дикунської  С.Я.

суддів:                                          Сотнікова С.В.

Дзюбка П.О.

при секретарі:                              Маковеї Ю.І.

За участю представників:

від позивача – ДаховоїО.С. (дов. № 04-02/3 від 10.01.2007 р.)

Поліщука С.А. (дов. № 04-02/2 від 10.01.2007 р.)

від відповідача  -                                           Віровця Д.В. (дов. від 01.02.2007 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ТОВ "ЛКІ"

на постанову Господарського суду м.Києва від 25.10.2006

у справі № 28/174-А  (Копитова О.С.)

за позовом           Київське міське відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до           ТОВ "ЛКІ"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про          стягнення 9591,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду м. Києва від 25.10.2006 р. у справі №28/174-А  позов задоволено : з ТОВ “ЛКІ” стягнуто на користь Фонду штрафні санкції за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів за 2005 рік в сумі 9 591 грн.

Не погоджуючись із згаданою постановою, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку, просив скасувати та закрити провадження по справі. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що місцевим судом порушено вимоги ст. 157 КАС України : провадження по даній справі підлягає закриттю, адже справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а також судом не взято до уваги, що протягом 2005 р. на підприємстві не створено робоче місце для працевлаштування інваліда, підприємством в звіті не вказано наявності вакантних місць, призначених для працевлаштування інвалідів, тощо.

В судовому засіданні представник апелянта скаргу підтримав, просив її задовольнити, постанову скасувати, провадження по справі закрити за відсутності у адміністративного суду компетенції по розгляду публічно-правових справ про накладення адміністративних стягнень, а також відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог за наведених в апеляційній скарзі підстав.

Представник позивача доводи апелянта заперечив, просив не брати їх до уваги, а відтак постанову місцевого суду як законну та обґрунтовану залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, 05.07.2006 р. Фонд звернувся до господарського суду м. Києва з позовом до ТОВ “ЛКІ” про стягнення штрафних санкцій в розмірі 9 591 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що згідно звіту відповідача про зайнятість та працевлаштування інвалідів на підприємстві не працює жодний інвалід, хоча по нормативу повинен працювати один інвалід, отже на підставі ст. 18, 19, 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” № 875-XII від 21.03.1991 р. (далі Закон № 875) у товариства виникла заборгованість за невиконання нормативу по створенню робочих місць для працевлаштування інвалідів в розмірі 9 591 грн. Крім цього, відповідачем не вжито жодних заходів щодо створення робочих місць для інвалідів, інформування суб’єктом господарювання державної служби зайнятості та місцевих органів соціального захисту населення про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватись праця інвалідів, тощо.

Позиція ТОВ “ЛКІ”, викладена у відзиві на позовну заяву відповідає доводам апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, з’ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами письмові докази й положення  чинного законодавства, дійшов  висновку про підставність й обґрунтованість позовних вимог, а відтак задовольнив їх. Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду за таких обставин.

Так, задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд своє рішення обґрунтував тим, що відповідачем в порушення ст. 20 Закону № 875 не виконано обов’язку по створенню робочих місць по працевлаштуванню інвалідів, натомість самостійно в звіті про зайнятість та працевлаштування інвалідів за формою 10-ПІ за 2005 р. визначено суму штрафних санкцій  в розмірі 9 591 грн. з розрахунку середньої заробітної плати за рік. Крім цього, відповідачем не надано жодних доказів вжиття заходів зі сворення робочих місць для інвалідів, пошуку інвалідів на сворені місця, інформування про це відповідних органів, що дало б останнім можливість вжити заходів по працевлаштуванню інвалідів. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що товариством не доведено належними засобами доказування той факт, що ним вжито всіх залежних від нього заходів для виконання нормативу робочих місць встановленого ст. 19  Закону № 875, тощо.

Апеляційний суд вважає такі висновки суду першої інстанції законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, положеннями чинного закону.

Доводи апелянта про те, що на підставі п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень, а отже провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 157 КАС України підлягає закриттю, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на те, що предметом даної справи є стягнення передбачених ст. 20 Закону № 875 адміністративно-господарських санкцій  в розмірі 9 591 грн.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, а скарга –  не підлягає задоволенню, підстави для закриття провадження по справі відсутні.

Керуючись п. 7 ст. 9, ст.ст. 199, 205, 206  Кодексу адміністративного судочинства України, Київський апеляційний господарський суд –

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛКІ” залишити без задоволення, а постанову господарського суду м. Києва від 25.10.2006 р. у справі № 28/174-А  – без змін.

Матеріали справи № 28/174-А повернути до господарського суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця.

Головуючий суддя          Дикунська  С.Я.

Судді

Сотніков С.В.

Дзюбко П.О.