ПОСТАНОВА

"26" листопада 2007 р.
Справа № 6/125-3697

14 год. 20 хв

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі

при секретарі судового засідання

Розглянув справу

за позовом Державного підприємства «Борщівський спиртзавод», пров. Січових стрільців, 2, м. Борщів, Тернопільської області

до відповідача №1 Борщівської міжрайонної державної податкової інспекції, вул. Кондри, 5, м. Борщів, Тернопільської області

відповідача №2 Головного управління державного казначейства України в Тернопільській області (бульв. Шевченка, 39, м. Тернопіль)

про  часткове скасування податкових повідомлень-рішень, відшкодування з бюджету сум податку на додану вартість і шкоди, заподіяної бездіяльністю суб'єкта владних повноважень

За участю представників сторін:

позивача: Співак І.Г., Стефанюк Я.В.

відповідача №1: Скорохід В.Б.

відповідача №2: Вуїв С.В.

прокурор: Свачій М.І.

Суть справи:

Державне підприємство «Борщівський спиртзавод»звернулось в господарський суд Тернопільської області з позовом до Борщівської міжрайонної державної податкової інспекції про скасування, з врахуванням уточнення, податкових повідомлень-рішень № /0 від 17 серпня 2007 року в частині зменшення на 58928,92 грн. суми бюджетного відшкодування, №/0 від 18 жовтня 2007 року в частині зменшення на 108607 грн. суми бюджетного відшкодування, №/0 від 18 жовтня 2007 року в частині визначення податкового зобов’язання по податку на додану вартість на суму 106086 грн. за основним платежем, 53043 грн. за штрафними санкціями, а також про відшкодування бюджетної заборгованості та стягнення 4296,65 грн. шкоди завданої бездіяльністю суб’єкта владних повноважень.

Свої вимоги, підтримані в судовому засіданні його представником, позивач мотивував невідповідністю оспорюваних рішень фактичним обставинам та нормам закону, та вказав на те, що внаслідок не проведення податковим органом передбачених законодавством дій по відшкодуванню з бюджету податку на додану вартість підприємству завдано значної матеріальної шкоди.

У запереченнях на позов та згідно з поясненнями представника податкової служби, відповідач позову не визнав, посилаючись на законність та обґрунтованість винесених рішень.

Судове засідання, призначене вперше на 19 вересня 2007 року неодноразово відкладалось, а також в засіданні оголошувалась перерва, востаннє на 26 листопада 2007 року.

Ухвалою суду від 19 вересня 2007 року до участі у справі в якості відповідача №2 було залучено Головне управління державного казначейства України в Тернопільській області.

07 листопада 2007 року від прокурора надійшло повідомлення про вступ у справу в порядку представництва інтересів держави на стороні Борщівської МДПІ.

Учасникам судового процесу роз'яснено належні їм права та обов'язки, передбачені ст.ст. 49, 51, 60,130 КАС України.

За відсутності відповідного клопотання аудіозапис судового засідання не здійснювався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, думку прокурора, суд встановив:

З 26 червня по 11 липня 2007 року, працівниками податкової служби проведена виїзна позапланова перевірка ДП «Борщівський спиртзавод»з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за квітень 2007 року.

За результатами перевірки, 08 серпня 2007 року складено Акт № 828/23-02/00375119, в якому податковим органом зроблено висновок про порушення підприємством вимог п.п. 7.2.1 п. 7.2, п.п.7.4.1, 7.4.5 п.7.4, п.п.7.5.1 п.7.5, п.п.7.7.1,7.7.2,7.7.5 п. 7.7 ст. 7, п.11.6 ст.11 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997р. №168/97-ВР, а саме, завищено суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість в розмірі 62323 грн., а також не підтверджено заявлену суму бюджетного відшкодування по ПДВ за квітень 2007 року в розмірі 108607 грн., що потребує додаткового дослідження.

12 жовтня 2007 року проведено невиїзну документальну перевірку ДП «Борщівський спиртовий завод»з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість по деклараціях за квітень та травень 2007 року, про що складено Акт №931/23-02/00375119, відповідно до змісту якого в порушення п.п.6.2.1 п.6.2 ст.6, п.п7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону №168/97-ВР  позивачем занижено податкове зобов’язання по ПДВ за березень 2007 року на 197122,92 грн., квітень 2007 року на 295728 грн., травень 197152 грн. і цим самим завищено суму бюджетного відшкодування за квітень на 108607 грн., за травень на 196578 грн. а також занижено належний до сплати податок на додану вартість у квітні –106086 грн. травні  - 151354 грн. в сумі  257440 грн.

На думку працівників податкової служби, при заповненні податкової декларації позивачем, допущено ряд порушень перелічених вимог Закону №168/97-ВР, які полягали у:

- віднесенні до бюджетного відшкодування частини сум ПДВ, по яких дати видачі податкових накладних та дати списання коштів з банківського рахунку платника в оплату отриманих ним товарів не припадають на один звітний податковий період;

- в окремих випадках, належний до сплати податок обраховано за нульовою ставкою, в той час як ставка податку, за даними податкової служби, повинна становити 20 %.

17 серпня 2007 року та 18 жовтня 2007 року  на підставі Актів перевірок, відповідно до підпункту „б” підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далі - Закон №2181) контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення №№ /0, /0, /0 якими позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість в розмірі: за квітень - 62323 грн. за квітень - травень 305185 грн., та визначено податкове зобов’язання на загальну суму 386160 грн. у т.ч. 257440 грн. за основним платежем, 128720 грн. за штрафними санкціями.

Зазначені рішення відповідача частково торкаються оспорюваних правовідносин щодо зменшення бюджетного відшкодування на суму (58928,92 + 108607) 167 535,92 грн. та донарахування 106086 основного платежу, 53043 грн. штрафних санкцій.

У цій частині дані рішення і оспорюються позивачем в судовому порядку.

Крім того, у зв’язку з не проведенням відшкодування ПДВ, підприємством заявлено вимогу про стягнення збитків в розмірі 3618,25 грн. обрахованих за подвійною обліковою ставкою НБУ та 678,40 грн. 3% річних.

В своїх твердженнях позивач вказав на дотримання ним положень статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність часткового  задоволення позовних вимог.

Так, відповідно до положень п. 1.7, 1.8 ст.1 Закону №168/97-ВР податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом, а бюджетне  відшкодування  - сума,  що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону №168/97-ВР сума податку,  що підлягає сплаті  (перерахуванню)  до бюджету або бюджетному відшкодуванню,  визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання  звітного  податкового  періоду  та сумою податкового кредиту цього звітного податкового періоду.

Для позивача звітним податковим періодом є місяць.

При від’ємному значенні такої різниці та за відсутності податкового боргу попереднього періоду, отримана сума зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду.

Якщо у наступному податковому періоді  сума, розрахована згідно з п.п.7.7.1 цього пункту, має від’ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина від’ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченого отримувачем товарів у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (п.п.7.7.2 п.7.7. ст.7 Закону №168/97-ВР).

З врахуванням наведеного, виникнення права на бюджетне відшкодування, безпосередньо пов’язане із правильністю формування податкового кредиту за звітній період.

Змістом п.п.7.4.1. п.7.4. ст.7 Закону №168/97-ВР визначено, що податковий  кредит звітного періоду складається із сум податків,  сплачених (нарахованих) платником  податку  у  звітному періоді у зв'язку з  придбанням або  виготовленням  товарів  (у  тому числі при їх імпорті)  та  послуг  з  метою  їх   подальшого   використання   в оподатковуваних   операціях   у   межах  господарської  діяльності платника податку;

Підпункт 7.5.1. статті 7 Закону №168/97-ВР передбачає, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається:

дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Однак, як вбачається з представлених документів і не оспорюється позивачем, підприємством при заявленні суми бюджетного відшкодування за квітень 2007 року, включено до складу податкового кредиту попереднього звітного періоду (березня 2007 року) 170930 грн., у т.ч. 58928,95 грн. суми ПДВ по податкових накладних  грудня 2006, січня, лютого 2007 року. Що, з огляду на дату вчинення першої з подій  (отримання податкових накладних за грудень 2006, січень, лютий 2007 року), не відповідає приписам  п.п. 7.4.1 п.7.4, п.п.7.5.1 п.7.5, 7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону №168/97-ВР.

За таких обставин, підстав для скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 17 серпня 2007 року в частині зменшення на 58928,92 грн. суми бюджетного відшкодування, у суду не має.

На підлягає до задоволення і заявлена до стягнення сума збитків в розмірі 3618,25 грн. обрахованих за подвійною обліковою ставкою НБУ та 678,40 грн. 3% річних, оскільки, таке нарахування передбачено цивільним законодавством, дія якого, відповідно до ч.2 ст.1 ЦК України, до податкових відносини не застосовується.

Щодо зменшення позивачу на 108607 грн. суми заявленої до бюджетного відшкодування та донарахування 106086 основного платежу, 53043 грн. штрафу, то суд прийшов до висновку, що вказані дії відповідача вчинені не правомірно.

Як зазначено податковою службою, контрагент по договору №03-01-2/3 від 19 січня 2007 року .A.K.E. USA Trade and Consulting L.L.C.»(США) за адресою вказаною в зовнішньоекономічному контракті не зареєстрований. Тому ДПС прийшла до висновку про відсутність поставки товару за митну територію України, від-так і підстав для нарахування суми ПДВ за нульовою ставкою. А обрахована за 20 відсотковою ставкою сума ПДВ, не дає ДП «Борщівський спиртовий завод»права на бюджетне відшкодування, оскільки  різниця між сумою податкового зобов'язання  звітного  податкового  періоду  та сумою податкового кредиту звітного податкового періоду має позитивне значення, і підлягає сплаті до бюджету .

Проте, відповідно до контракту №03-01-2/3 від 19 січня 2007 року, укладеного між Тернопільським обласним державним об’єднанням спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Тернопільспирт»та «M.A.K.E. USA Trade and Consulting L.L.C.»(США), по нарядах на відпуск спирту на експорт, ДП «Борщівський спиртзавод»відвантажило для Управління по експортно-імпортних поставках «Азыкупжунчилик»Асоціації харчової промисловості Туркменістану спирт етиловий ректифікований «Екстра».

Згідно з приписами п.6.2.  Закону №168/97-ВР, при експорті товарів та супутніх такому експорту послуг ставка  податку  становить  "0"  відсотків  до бази оподаткування.

Товари вважаються експортованими платником податку у разі, якщо їх експорт засвідчений належно оформленою вантажно-митною декларацією (п.п.6.2.1 п.6.2 ст. 6 Закону №168/97-ВР, ст.ст. 1, 86 Митного кодексу України).

Факт поставки позивачем спирту за межі митної території України, підтверджується відповідно оформленими вантажно-митними деклараціями, іншими супровідними документами (копії наявні у матеріалах справи) та не спростовується відповідачем.

В судовому порядку спірні господарські зобов’язання недійсними не визнавались.

З огляду на наведене, твердження податкової служби про відсутність експортної поставки та необхідність визначення позивачу зобов’язання по податку на додану вартість за ставкою 20%, викладені в р.р.3.1, 3.2 Акту № 828/23-02/00375119 від 08 серпня 2007 року, р.р.3.1-3.4 Акту №931/23-02/00375119 від 12 жовтня 2007 року,  спростовується матеріалами справи і є таким, що не відповідає приписам п.6.2 ст.6 Закону №168/97-ВР.

За таких обставин, податкові повідомлення - рішення  №/0 від 18 жовтня 2007 року в частині зменшення на 108607 грн. суми бюджетного відшкодування, №/0 від 18 жовтня 2007 року в частині визначення податкового зобов’язання по податку на додану вартість на суму 106086 грн. за основним платежем, 53043 грн. за штрафними санкціями, слід скасувати.

Згідно з ст.ст. 87,89,94 КАС України, понесені позивачем судові витрати відшкодовуються пропорційно до задоволених вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.2, 3, 7-17, 70 -72, 87, 89, 94, 158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

1.          Скасувати податкові повідомлення - рішення Борщівської міжрайонної державної податкової Інспекції від 18.10.2007р. за №/0 в частині завищення на 108 607грн. суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та №/0 в частині визначення податкового зобов'язання зі сплати податку на додану вартість в розмірі 106 086 грн. - за основним платежем  53 043 грн.-санкцій.

2.          Стягнути з бюджету 108 607 грн. бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за квітень 2007р. з рах.№0030 платник УДК у Борщівському районі банк платника: ГУ ДКУ у Тернопільській області МФО 838012 код бюджетної класифікації 14010200 "бюджетне відшкодування податку на додану вартість грошовими коштами"

- на користь Державного підприємства "Борщівський спиртзавод" пров. Січових Стрільців, 2, м. Борщів, Тернопільська область, код 00375119.

3.          В задоволенні решти вимог відмовити.

4.          Стягнути з держбюджету,-

- на користь Державного підприємства "Борщівський спиртзавод" пров. Січових Стрільців, 2, м. Борщів, Тернопільська область Державного підприємства "Борщівський спиртзавод" пров. Січових Стрільців, 2, м. Борщів, Тернопільська область, код 00375119 - 2,04 грн., сплаченого держмита.

5. У відповідності до п.1 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від 21.01.1993р. № 384 державне мито в сумі 81,60 грн., сплачене згідно з платіжним дорученням №71 від 21 серпня 2007 року, підлягає поверненню Державному підприємству "Борщівський спиртзавод" пров, Січових Стрільців, 2, м. Борщів, Тернопільська область, код 00375119, як зайво внесене.

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі _________ 2007 року до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя