ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

28.11.07            Справа № 17/356-07

За позовом Комунального підприємства Київської обласної ради

“Фастівтепломережа”

до Житлово-експлуатаційної контори

про стягнення 86 029,82 грн.

Суддя Суховий В.Г.

Представники:

позивача: Давиденко Н.М.;

відповідача: Довженко Л.В.

СУТЬ СПОРУ:

В провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа № 17/356-07 за позовом Комунального підприємства Київської обласної ради “Фастівтепломережа” (далі - Позивач) до Житлово-експлуатаційної контори (далі - Відповідач) про стягнення 86 029,82 грн заборгованості, з яких 78 377,15 грн –основний борг, 2 050,84 грн –пеня, 4 248,74 грн - інфляційні та 1 353,09 грн –3% річних.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань по Договору № 3 про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води для гарячого водопостачання від 15.10.2005р. щодо оплати отриманих послуг.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.10.2007р. порушено провадження у справі № 17/356-07 та призначено до розгляду на 28.11.2007р.

Позивачем подано клопотання щодо уточнення позовних вимог № 1462 від 27.11.2007р., в якому він просить стягнути з відповідача 88 286,90 грн, з яких 75 334,46 грн –основний борг, 7 063,07 грн –пеня, 4 419,06 грн - інфляційні та 1 470,28 грн –3% річних.

Відповідачем подано відзив від 28.11.2007р., в якому він зазначив, що позовні вимоги Комунального підприємства Київської обласної ради “Фастівтепломережа” визнає в повному обсязі з урахуванням уточнення позовних вимог, а саме: 75 334,46 грн –основний борг, 7 063,07 грн –пеня, 4 419,06 грн - інфляційні та 1 470,28 грн –3% річних.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд в с т а н о в и в:

15 жовтня 2005р. між Комунальним підприємством теплових мереж “Фастівтепломережа” та Житлово-експлуатаційною конторою було укладено Договір № 3 про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води для гарячого водопостачання (далі Договір). Відповідно до умов Договору (предмет Договору) теплопостачальна організація бере на себе зобов’язання постачати споживачеві теплову енергію в межах запланованих обсягах, згідно Додатку № 1 до Договору, а споживач зобов’язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) в термін, передбачені цим Договором та у відповідності до нормативних правових актів діючого законодавства.

Судом встановлено, що згідно з витягом із рішення Київської обласної ради № 097-09-V від 02.02.2007р. назву - Комунальне підприємство теплових мереж “Фастівтепломережа” змінено на назву - Комунальне підприємство Київської обласної ради “Фастівтепломережа”, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи Комунального підприємства Київської обласної ради “Фастівтепломережа” та Статутом підприємства в новій редакцій (копії в матеріалах справи).

Відповідно до п. 2.1 Договору теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з Додатком № 1 до цього Договору: опалення та вентиляція –в період опалювального сезону –0,207 Гкал/год.

Відповідно до п.п. 7.3, 7.4, 7.5, 7.6 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Споживач сплачує теплопостачальній організації авансовий платіж до 10-го числа, згідно обсягів постачання теплової енергії, відповідно до Додатку № 1 до Договору та остаточний розрахунок вартості, зазначеної в Договорі, кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця.

Якщо споживач розрахувався за показниками приладів обліку, то при перевищені фактичного використання теплової енергії понад заявленим та сплаченим до початку розрахункового періоду, це перевищення окремо оплачується споживачем не пізніше 25-го числа поточного місяця, а у випадку коли фактичне використання теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду, залишок сальдо розрахунків визначається за фактичними показниками приладів обліку.

Різниця між заявленою та фактично спожитою тепловою енергією сплачується не пізніше 15-го числа, місяця, наступного за розрахунковим.

Додатком № 1 до Договору, підписаного представниками сторін та скріпленого печатками підприємств, сторони узгодили обсяг постачання теплової енергії споживачу.

Отже зазначений Договір є підставою для виникнення у його сторін зобов’язань.

На підставі Договору № 3 про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води для гарячого водопостачання від 15.10.2005р. позивачем надано послуги, а саме, відпущено теплову енергії на об’єкти Житлово-експлуатаційної контори.

Проте, в порушення своїх договірних зобов’язань відповідач за надані позивачем послуги по Договору № 3 про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води для гарячого водопостачання від 15.10.2005р. не розрахувався.

В судовому засіданні позивачем уточнено позовні вимоги, згідно з якими він просить стягнути з відповідача 88 286,90 грн, з яких 75 334,46 грн –основний борг, 7 063,07 грн –пеня, 4 419,06 грн - інфляційні та 1 470,28 грн –3% річних.

Суд бере до уваги відзив відповідача від 28.11.2007р., в якому він зазначив, що позовні вимоги Комунального підприємства Київської обласної ради “Фастівтепломережа” визнає в повному обсязі з урахуванням уточнення позовних вимог, а саме: 75 334,46 грн – основний борг, 7 063,07 грн –пеня, 4 419,06 грн - інфляційні та 1 470,28 грн –3% річних.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за отримані послуги згідно з Договором станом на час слухання справи становить –75 334,46 грн.

Згідно зі статтею 173 ГК України господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

За змістом положень частини першої та частини сьомої статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані йому послуги по Договору № 3 про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води для гарячого водопостачання від 15.10.2005р. в загальній сумі 75 334,46 грн є обґрунтованими, документально підтверджуються, тому підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Тому господарський суд задовольняє позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 4 419,06 грн - інфляційних за період з жовтня 2006р. по жовтень 2007р. та 1 470,28 грн –3% річних за період з 16.10.2006р. по 28.11.2007р. згідно поданих розрахунків позивача.

Згідно з ч.2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб’єкт господарювання за порушення господарського зобов’язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч.1. ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання згідно з ч.2 ст. 217 та ч.1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.6 ст. 231 ГК України).

Відповідно до п. 8.3.2 несвоєчасне виконання розрахунків за спожиту теплову енергію –пеня в розмірі 0,5% належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше величини двократної ставки НБУ.

З урахуванням наведеного, господарський суд задовольняє позовні вимоги позивача в частині стягнення пені за період з 16.03.2007р. по 28.11.2007р. у розмірі 7 063,07 грн згідно поданого розрахунку позивача.

На підставі ст. 49 ГПК України судові (господарські) витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Житлово-експлуатаційної контори (код 05447958) на користь Комунального підприємства Київської обласної ради “Фастівтепломережа” (код 05387624) 75 334,46 грн - основного боргу, 7 063,07 грн –пені, 4 419,06 грн –інфляційних та 1 470,28 грн - 3% річних, а також судові витрати: держмито у розмірі 882,9 грн та 118 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Суддя                                                                                          Суховий В. Г.