ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.05.07р.

Справа № 30/162-07(39/435-06)

За позовом  відкритого акціонерного товариства "Племптахозавод "Христофорівський", с. Валове Криворізького району Дніпропетровської області

До відповідача:  товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Христофорівське", с. Валове Криворізького району Дніпропетровської області

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Криворізька районна державна адміністрація, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Криворізький районний відділ земельних ресурсів, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

Про: визнання права власності та усунення перешкод в реалізації права власності на землю

Суддя  Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання: Ворошило О.М.

Представники:

Від позивача: Храновський А.І., довіреність від 03.01.2007 року № 120, представник; Шрамко А.Ю., ухвала від 27.07.2006 року, ліквідатор

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи-1: не з'явився

Від третьої особи-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, відкрите акціонерне товариство "Племптахозавод "Христофорівський" (с. Валове Криворізького району Дніпропетровської області) звернувся до господарського суду із позовом, яким просить:

- визнати право власності  на землю загальною площею 3774,6 гектарів на території Валівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області за відкритим акціонерним товариством "Племптахозавод "Христофорівський";

- заборонити товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Христофорівське" (с. Валове Криворізького району Дніпропетровської області) здійснювати господарську діяльність на землях загальною площею 3774,6 гектарів на  території Валівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області;

- витребувати з Криворізької міжрайонної державної податкової інспекції податковий розрахунок фіксованого сільськогосподарського податку товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Христофорівське" за період з 15.03.2001 року по теперішній час;

- стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Христофорівське" на користь  відкритого акціонерного товариства "Племптахозавод "Христофорівський" витрати пов'язані з розглядом справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.05.2000 року позивачу був виданий акт на право колективної власності  на землю загальною площею 3774,6 га землі на території Валівської  сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

Позивач зазначає, що відповідач не визнає  право колективної власності  позивача, подаючи Криворізькій міжрайонній Державній податковій  інспекції розрахунок фіксованого сільськогосподарського податку, де вказує підстави на яких товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Христофорівське" використовує спірну земельну ділянку.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Христофорівське" просить в позові відмовити. Відповідач є орендарем земель і виробником сільськогосподарської продукції, але договори оренди укладені з громадянами –власниками земельних ділянок таких договорів (договорів укладено більш ніж з чотиристами власниками). Відповідач зазначає, що у зв'язку із паюванням земель позивача, оформленням та видачею державних актів на право приватної власності  громадянам членам (акціонерам) господарства, та виділення у натурі часток (паїв), право колективної власності на землю, що було раніше видано позивачу, припинило свою дію.

Криворізький районний відділ земельних ресурсів, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області пояснив, що на даний час ТОВ «Агрофірма «Христофорівське»на території Валівської сільської ради орендує земельні ділянки, які передали товариству громадяни. Відкрите акціонерне товариство "Племптахозавод "Христофорівський" розпаювалось відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95, протоколу загальних зборів членів ВАТ ППЗ «Христофорівський»від 16.03.2000року №3 про перехід у колективну форму власності та рішення Валівської сільської ради від 29.02.2000року №54 та від 30.03.2000року №59, розпорядження Криворізької райдержадміністрації від 04.07.2000року №385-р та від 21.10.2003 року №934-р.

Представники відповідача та третіх осіб у судове засідання не з’явилися, про день, час, розгляду справи були повідомлені належним чином.

Враховуючи клопотання відповідача та третіх осіб про розгляд справи за відсутності їх представників, наявність в матеріалах справи відзиву відповідача, повідомлення їх належним чином про час і місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представників відповідача та третіх осіб.

Клопотання про застосування засобів технічної фіксації судового процесу (аудіо запис) представниками позивача не заявлялось.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи був відкладений з 04.04.2007 року на 10.05.2007 року.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст.85 Господарського процесуального кодексу України).

Заслухавши представників позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство "Племптахозавод "Христофорівський" засновано відповідно до рішення Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській області від 08.05.1997 року шляхом перетворення державного племптахозаводу «Христофорівський»Криворізького району Дніпропетровської області у відкрите акціонерне товариство "Племптахозавод "Христофорівський" (п.1.1 Статуту).

На підставі рішення Валівської сільської ради народних депутатів №59 від 30.03.2000 року Відкритому акціонерному товариству "Племптахозавод "Христофорівський", с. Валове видано Державний акт №28 на право колективної власності на землю площею 3774,6 га в межах згідно з планом.

Згідно Розрахунку земельного податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма „Христофорівське»за 2001 рік земельна ділянка надана на підставі договорів оренди по Валівській сільській раді на два роки.

Згідно податкового розрахунку фіксованого сільськогосподарського податку, який подається до державної податкової служби за 2002-2005 року, відповідач користується земельною ділянкою, яка надана на підставі договорів оренди та довідки відділу земельних ресурсів Криворізького району  (а.с.23-31).

21 жовтня 2003 року розпорядженням №934-р голови Криворізької районної державної адміністрації затверджено схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) по Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Христофорівське»площею 2550,4га кількість паїв 838 штук.

29 березня 2004 року головою Криворізької районної державної адміністрації прийнято розпорядження №290-р «Про відведення в натурі (на місцевості) земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) та видачу державних актів на право власності на землю громадянам (в кількості 459 чоловік) на  території Валівської сільської ради».

На підставі цього розпорядження здійснено передачу та прийом земельної частки (паю) в натурі №620 із земель Валівської сільської ради власнику сертифіката ДП №0278506 Ольховській Є.В., про що складено акт №620 від 20.04.2004 року та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ДП №086420.

01 вересня 2004 року між власником земельної ділянки Ольховською Є.В. та ТОВ «Агрофірма «Христофорівське»укладено договір №284 оренди земельної ділянки площею 3,58га строком на 10 років.

Позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 3774,6 гектарів на території Валівської сільської ради та заборонити відповідачу здійснювати господарську діяльність на землях загальною площею 3774,6 гектарів. При цьому позивач посилається на ст. 152 Земельного кодексу України та ст.181,392 Цивільного кодексу України

Розглянувши позовні вимоги суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в силу наступного.

Відповідно до частини першої  статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права та створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною  та інш. (ч.3 ст.152 Земельного кодексу України).

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Майном як особливим об’єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов’язки (ч.1 ст.190 Цивільного кодексу України).

Позов про визнання права власності на майно, в тому числі й на земельну ділянку, як нерухоме майно, подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлювальних документів.

Позивачем не доведено, що відповідач не визнає за ним право власності на земельну ділянку або має власний інтерес  у межах існуючих правовідносин. Як убачається з матеріалів справи відповідач користується земельною ділянкою, яка надана йому на підставі договорів оренди та довідки відділу земельних ресурсів Криворізького району (а.с.23-31). Площа земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні відповідача згідно наданих позивачем розрахунків земельного податку та податкових розрахунків фіксованого сільськогосподарського податку ТОВ «Агрофірма «Христофорівське»не відповідає площі земельної ділянки, вказаної в Державному акті на право колективної власності на землю.

Оскільки у позивача є документ (Державний акт №28 на право колективної власності на земельну ділянку загальною площею 3774,6 гектарів), який підтверджує правомірність володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою та є право встановлювальним документом, спеціальне визнання судом права власності на земельну ділянку за таких обставин не є необхідним.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доказів здійснення господарської діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Христофорівське»на землях загальною площею 3774,6га на території Валівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яка належить позивачу, останнім не надано.

Також позивачем не надано доказів скасування розпорядження голови Криворізької районної державної адміністрації від 21.10.2003 року №934-р, від 29.03.2004 року №290-р, рішення сесії Валівської сільської ради від 14.10.2003 року №94.

Правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта (ст.393 Цивільного кодексу України).

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає достатніх підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.1,33,44,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Суддя                                                                                             Н.М.Євстигнеєва

(Дата підписання рішення, оформленого відповідно

до вимог статті 84 ГПК України, - 10.05.2007 року)