Харківський апеляційний господарський суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2007 року                                                 Справа № АС-2/493-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Філатов Ю.М., судді Івакіна В.О. , Сіверін В.І.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників:

позивача –Сідліченко В.В.

відповідача –Шевченко Д.В.

3-тя особа –Пінчук В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського  апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 4341С/1-6) на постанову господарського суду Сумської  області від 02.11.2006 р. по  справі № АС-2/493-06

за позовом  ТОВ «Енерго-Союз», м. Суми

до  Міністерства економіки України

3-я особа –Управління Служби безпеки в Сумській області

про  визнання незаконним наказу

встановила:

Позивач звернувся до господарського суду Сумської області з адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ заступника Міністра економіки України № 50/246 від 14.07.2005р. щодо застосування до позивача спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування.

Постановою господарського суду Сумської  області від 02.11.2006 р. по справі № АС-2/493-06 (суддя Соп‘яненко О.Ю.) в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, ТОВ «Енерго-Союз», з постановою господарського суду не згоден, подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати. Вважає, що судом безпідставно не прийняті доводи позивача і невірно надана оцінка пред‘явленим доказам щодо застосування до товариства спеціальної санкції –індивідуального режиму ліцензування.

Відповідач, Міністерство економіки України, у запереченні на апеляційну скаргу вважає постанову господарського суду Сумської області від 02.11.2006 р. по справі № АС-2/493-06 законною та обґрунтованою, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

3 - тя особа,   Управління Служби безпеки в Сумській області, у запереченні на апеляційну скаргу зазначає, що  постанова господарського суду Сумської області від 02.11.2006 р. по справі № АС-2/493-06 прийнята з дотриманням вимог законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні.

При розгляді матеріалів справи судова колегія встановила, що Наказ заступника Міністра економіки України №50/246 від 14.07.2005р. про застосування до позивача спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності з 27.07.2005р.  був прийнятий на підставі подання Управління Служби безпеки України в Сумській області про порушення позивачем Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання»при поставці у 2004 році за договором №572, укладеного між позивачем та ФГУП Концерном «Росенергоатом»27.12.2002р., запасних частин до насосів ЦНР 800-230, ПТА 3750-75, ПТА 3800-200 без реєстрації і дозволу Державної служби експортного контролю, що є порушенням з боку позивача порядку здійснення зовнішньоекономічної діяльності, зокрема ст.. ст.. 12,15,16 зазначеного Закону.

Частиною 1 ст. 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність»передбачено, що за порушення цього або пов'язаних з ним законів України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності можуть бути застосовані такі спеціальні санкції, як індивідуальний режим ліцензування.

Відповідно до ч.2 ст.37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність»санкції, зазначені у ст. 37 цього закону, застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів державної податкової та контрольно-ревізійної служб, митних, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг та Національного банку України або за рішенням суду.

На підставі ч. 2 ст. 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність»Управління Служби безпеки України у Сумській області направило на адресу Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України подання №9903 від 10.06.2005р. щодо застосування спеціальної санкції до позивача. Згідно вказаного подання позивач за укладеною угодою № 572 від 27.12.2002р. з ФГУП Концерном "Росенергоатом" (Російська Федерація) без дозволу Державної служби експортного контролю України в березні 2004 року експортував запасні (комплектуючі) частини до насосів марки ПТА 3800-20, ПТА 3750-75, ЦНСА 700-140, ЦНР 800-230, ЦНСА 700-140 та КсВА 1500-120, які застосовуються на атомних електростанціях та відповідно до п.1.1 розділу В частини І Списку товарів подвійного використання можуть бути застосовані у створені ядерної зброї (Додаток №3 до Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів подвійного використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №86 від 28.01.2004р. (в редакції, чинній на час поставки позивачем товару). Даний факт підтверджується висновком експертизи в галузі державного експортного контролю №4/2/10 від 22.04.2005р. Державної служби експортного контролю України, копія якого знаходиться в матеріалах справи (аркуші справи 35 - 36).

Відповідно до зазначеного Висновку позивач повинен був зареєструватися в Державній службі експортного контролю України як суб'єкт зовнішньоекономічної діяльності, що здійснює міжнародні передачі товарів, які підлягають державному експортному контролю; отримати в Державній службі експортного контролю України дозвіл на здійснення експорту товару за угодою № 572 від 27.12.2002 з ФГУП Концерном «Росенергоатом».

Статтею 12 Закону України від 20.02.2003р. «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання»передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності України, які мають намір здійснювати міжнародні передачі товарів, у тому числі проводити посередницьку (брокерську) діяльність, пов'язану з міжнародними передачами товарів військового призначення, попередньо реєструються як суб'єкти здійснення міжнародних передач товарів спеціально уповноваженим органом виконавчої влади з питань державного експортного контролю. Позивачем не надано суду доказів такої реєстрації ні на час укладення угоди №572, ні на час здійснення поставки товару.

Виходячи з аналізу ст.ст. 15, 16  цього ж Закону позивач був зобов'язаний також отримати дозвіл (разовий, генеральний чи відкритий) для здійснення конкретних передач товарів згідно із зазначеними договорами (контрактами) здійснення міжнародної передачі товарів.

Згідно п. З Постанови Кабінету Міністрів України №86 від 28.01.2004р. «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів подвійного використання»(в редакції, чинній на час відвантаження позивачем товару 26.03.2004р.) міжнародна передача товарів може здійснюватися суб'єктом здійснення міжнародних передач товарів або іноземним суб'єктом господарської діяльності за наявності у нього відповідного дозволу чи висновку Державної служби експертного контролю України. В судовому засіданні позивач підтвердив відсутність дозволу на здійснення міжнародної передачі товару.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що господарський суд Сумської області  цілком правомірно зауважив на те, що висновок Державної служби експортного контролю України №5/4/2-1894 від 27.05.2005р., на який посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, був виданий не позивачу, а ТОВ «ДС «Союз», а отже, не може підтверджувати позицію позивача про те, що відвантажуваний товар не підлягає експортному контролю і його експорт здійснюється без дозволу Державної служби експортного контролю України.

На підставі викладеного судова колегія вважає, що господарський суд Сумської області правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні, керуючись ст.. ст.. 160,167,195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254,263 Кодексу адміністративного судочинства України

ухвалила:

Апеляційну скаргу ТОВ «Енерго –Союз»,  м. Суми залишити без задоволення, а постанову господарського суду Сумської  області від 02.11.2006 р. по  справі № АС-2/493-06    без змін.

Роз’яснити сторонам, що вони мають право подати касаційну скаргу на дану ухвалу до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Справу направити до суду першої інстанції.

Головуючий суддя                                                          Філатов Ю.М.

Судді                                                                            Івакіна В.О.

Сіверін В.І.