ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 грудня 2007 р.

№ 03/3783

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. -головуючого,

Ковтонюк Л.В.,

Чабана В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні  матеріали касаційної

скарги

Товариства з обмеженою
відповідальністю “Цибулівський цукровий завод”, смт. Цибулів, Черкаської обл.

на

постанову Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 31.07.2007р.

у справі

господарського суду Черкаської
області  №03/3783

за позовом

Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1, м.Київ

до

Товариства з обмеженою
відповідальністю “Цибулівський цукровий завод”

про

стягнення 451 263,60грн.

У справі оголошувалась перерва з
17.12.07р. до 20.12.07р.

за участю представників
сторін:

від позивача - ОСОБА_2;

від відповідача -  Ложечкин Ю.О.

У С Т А Н О В И В:

30.03.2005р. між ТОВ “Декор Версаль”
(продавець) та ТОВ “Цибулівський цукровий завод” (покупець) укладено договір №
4-30/03  купівлі -продажу, згідно умов
якого продавець зобов'язувався передати у власність, а покупець -прийняти та
оплати товар (труба ГОСТ 10704 Ф325х8, Ф426х7) на протязі 10 днів з дня його
поставки. Згідно специфікації №1 загальна вартість товару складала 600
063,60грн.

31.03.2005р. ТОВ “Цибулівський
цукровий завод” отримали зазначений товар, що підтверджується видатковою
накладною № РН-00287/1 та довіреністю ЯКБ №602091 від цієї дати та перерахували
в період з 27.04.05р. по 17.05.05р. на рахунок ТОВ “Декор Версаль” 148
800,00грн.

01.02.2006р. між ТОВ “Декор
Версаль” (первісний кредитор) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (новий
кредитор) укладено договір відступлення права вимоги, відповідно  до умов якого первісний кредитор передав, а
новий -прийняв право вимоги, що належить ТОВ “Декор Версаль” на підставі
договору № 4-30/03  купівлі -продажу від
30.03.2005р. Загальна сума невиконаних зобов'язань складала 451 263,60грн.
(п.1.3 договору).

24.07.2006р. фізична особа
-підприємець ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Черкаської області з
позовом про стягнення з ТОВ “Цибулівський цукровий завод” 451 263,60грн.
заборгованості, яка незважаючи на неодноразові вимоги позивача ( вимоги від
06.06.2006р. та 07.07.2006р.) не була погашена відповідачем.

У відзиві на позовну заяву  ТОВ “Цибулівський цукровий завод”
заперечували проти її вимог та зазначали, що завод є законним держателем
простих векселів №, № ТОВ “Декор Версаль” на загальну суму
520 000,00грн., які прийняли 06.04.07р. за актом приймання-передачі векселів
від ТОВ "Фенікс Альянс". 05.05.2007р. відповідач направив на адресу
ТОВ “Декор Версаль” вимогу про оплату цих векселів, проте станом на 14.05.07р.
останнім заборгованість погашена не була. У зв'язку з чим, заявою №01-116 від
14.05.2007р. ТОВ “Цибулівський цукровий завод” повідомили  фізичну особу -підприємця ОСОБА_1 про те, що
грошові кошти в розмірі 451 263.60грн. зараховані в рахунок погашення
вексельної заборгованості ТОВ “Декор Версаль”. Тому, заборгованість відповідача
по договору № 4-30/03  купівлі -продажу
від 30.03.2005р. погашена.

08.06.2007р., виходячи з законності
та обґрунтованості вимог,  рішенням
господарського суду Черкаської області (суддя Єфіменко В.В.), залишеним без
змін 31.07.2007р. постановою Київського міжобласного апеляційного
господарського суду (судді: Рудченко С.Г. -головуючий, Агрикова О.В., Поліщук
В.Ю.) позов задоволено, присуджено до стягнення з ТОВ “Цибулівський цукровий
завод” на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 451 263,60грн.

У касаційній скарзі ТОВ
“Цибулівський цукровий завод” посилались на порушення попередніми судовими
інстанціями норм матеріального та процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконних рішень, тому просили їх скасувати та ухвалити нове про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши представників сторін та
проаналізувавши мотиви викладені у касаційній скарзі, у сукупності з іншими
матеріалами справи, колегія суддів визнає касаційну скаргу необґрунтованою
та  такою, що не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, попередні судові інстанції на підставі всебічного, повного,
об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,  належної правової оцінки всіх наявних у
матеріалах справи доказів  й тверджень
сторін, обґрунтовано дійшли висновку щодо доведеності та правомірності його
вимог. Оскільки, враховуючи конкретні обставини справи та  зміст ст. 603 Цивільного кодексу України,
первісний кредитор з моменту підписання договору про передання права втратив
свої права в даному зобов'язанні, а тому втратив і право на здійснення заяви
про зарахування зустрічних вимог. У зв'язку з чим, колегія суддів не вбачає
підстав для зміни або скасування оскаржуваних рішень. Викладені заявником у
касаційній скарзі доводи не спростовують обґрунтованого висновку судів першої
та апеляційної інстанцій.

Керуючись статтями 1115,
1117, 1119 ,11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю “Цибулівський цукровий завод” залишити без
задоволення, а постанову Київського міжобласного апеляційного господарського
суду від 31.07.2007р. та рішення господарського суду Черкаської області від
08.06.2007р. у справі №03/3783 -без змін.

Головуючий суддя

В.Я. Карабань

Суддя

Л.В. Ковтонюк

Суддя

В.В. Чабан