ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2007 р.                                                 Справа №  9/804/06

м. Миколаїв

За позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю „Гранкар’єр”, м.Миколаїв, вул.Лягіна, 20,

До відповідача: Відкрите акціонерне товариство „Олександрійський гранітний кар’єр”, Миколаївська область, Вознесенський район, смт.Олександрівка, вул.Степова, 68,

Суддя  Філінюк І. Г.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача: представник не з’явився

Від відповідача: представник не з’явився

Суть спору:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 49376,11грн. заборгованості, 5466,63грн. процентів, нарахованих за користування грошовими коштами.

В судовому засіданні 20.02.2007р. представник позивача надав заяву про уточнення позовних вимог та просить стягнути з відповідача 49376,00грн. основного боргу та 5618,61грн. процентів, нарахованих за користування грошовими коштами.

Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі.

В судовому засіданні 20.02.2007р. було оголошено перерву до 21 лютого 2007р. для оголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, господарський суд, -

Встановив:

Між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу №107 від 01.07.2004р., згідно до умов якого, відповідач зобов’язався поставити відповідачу гранітну продукцію, а позивач прийняти зазначений товар та сплатити його вартість, згідно умов договору.

На підставі п.3.1 вказаного договору, позивач зобов’язався здійснювати передплату за кожну окрему партію товару по виставленим рахункам.

Умовами п. 4.1 договору передбачено зобов’язання відповідача після отримання передоплати поставити товар відповідно до узгодженого між сторонами графіку. Листом №932 від 09.08.2004р. відповідач запропонував позивачу графік поставки продукції.

Надані позивачем матеріали, зокрема рахунок-фактура №126 від 01.07.2006р. на загальну суму 1176262,96грн. та платіжні доручення (а.с.19, 10-12) свідчать, що позивач виконав умови договору, перерахувавши відповідачу в період з липня 2004р. по січень 2005р. попередньої оплати на суму 395928,62грн.

Додатковою угодою від 01.09.2004р. до договору змінено вартість товару та загальна сума договору.

Відповідач свої зобов’язання за договором виконав частково, поставив позивачу товар на загальну суму 299552,51грн., про що свідчать додані до позовної заяви накладні та перерахував позивачу в рахунок погашення заборгованості 47000,00грн. внаслідок чого, станом на 19.12.2006р. (дата складення позовної заяви), за ним утворилась заборгованість в розмірі 49376,00грн.

Відповідачем було неодноразово порушений графік поставки товару та порушено строк повернення грошових коштів позивачу.

Відповідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином  та в встановлені строки.

За правилами ч.2 ст.693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

На адресу відповідача була направлена вимога №03-07 від 18.07.2006р. на оплату заборгованості.

Відповідно ст.530 ЦК України, якщо строк виконання зобов’язання не встановлений,  боржник повинен виконати таке зобов’язання в семиденний термін з дня пред’явлення вимоги кредитора.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За період невиконання відповідачем зобов’язань збитки позивача від інфляції за період з серпня 2006р. по листопад 2006р. склали 4817,45грн., три відсотки річних з 02.08.2006р. по 22.11.2006р. –801,16грн. Відповідно до розрахунку позивача, збитки від інфляції та 3% річних нараховані по кожній сумі заборгованості окремо.

Враховуючи, що відповідач позовні вимоги не заперечує, позовні вимоги доведені належним чином, ґрунтуються на умовах договору та закону, тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І ШИ В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Олександрійський гранітний кар’єр” (Миколаївська область, Вознесенський район, смт.Олександрівка, вул.Степова, 68, р/р1295 у відділені „Промінвестбанк” в м.Вознесенськ, МФО 326289, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Гранкар’єр” (м.Миколаїв, вул.Лягіна, 20, р/р0155 у МФ ВАТ „Кредит промбанк”, МФО 326007, ) –49376,00грн. заборгованості,   4817,45грн. збитків від інфляції, 801,16грн. 3% річних, 549,95грн. держмита та 118,00грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                        I.Г.Фiлiнюк