ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"18" грудня 2007 р.
Справа № 7/059-07

Господарський суд Київської області у складі судді
Антонової В. М., розглянувши справу

за позовом Державного підприємства
«Юрковецький спиртовий завод», с. Юрківці, Могилів- Подільський р-н, Винницька
область

до СПД-ФО ОСОБА_1, с. Фурси,
Білоцерківський р-н, Київська область

про стягнення 4970,88 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явились

від відповідача: не з'явились

секретар судового засідання: Карпунов
І. О.

суть спору:

Заявлено позов про стягнення з
СПД-ФО ОСОБА_1 (надалі по тексту
-відповідач)  боргу в сумі
-3583,17 грн., 1093.52 грн. -інфляційних втрат та, 3% річних-294,19 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем було укладено договір купівлі
-продажу  меляси бурякової (патоки) від
10.11.2004 р. № 31. на виконання якого позивачем перераховано на рахунок
відповідача 134350 грн.  В свою чергу,
відповідачем поставлено позивачеві патоку у кількості 368360 кг по ціні 355
грн. за тонну, на загальну суму 130766,33 грн. Таким чином, у відповідача перед
позивачем виник борг в сумі 3583,17 грн.

Представник відповідача в судові
засідання не з'явився, відзиву та заперечень не надіслав.

Представником позивача в судовому
засіданні було змінено позовні вимоги, а саме: позивач просить стягнути з
відповідача збитки у розмірі 3583,17 грн.

Розгляд справи відкладався на
18.12.2007 року. Позивач надіслав клопотання, в якому просить розглянути справи
за відсутності свого представника. Відповідач в судове засідання не з'явився
повторно, відзиву не надіслав про причини неявки суд не повідомив. Проте,
вказана обставина не перешкоджає розгляду справи, адже матеріали справи містять
достатньо документів для її розгляду по суті.

Вивчивши матеріали справи,
проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку,
що позов підлягає задоволенню   за  наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.11.2004
року між Позивачем ( Договором -Продавець) та
Відповідачем (за Договором -Покупець) було укладено договір купівлі
-продажу (далі-договір), відповідно до п. 1.1 якого відповідач  зобов'язався в порядку та на умовах вказаного
договору передати у власність позивача, а позивач зобов'язався прийняти та
оплатити продукцію: патоку в кількості 1000 тон по ціні 355 грн. за тонну (п.
2.1 договору).

Відповідно до п. 2.3 договору
розрахунки за договором проводяться протягом 15 днів від фактичної поставки
товару позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач платіжними дорученнями № 360 від 15.11.2004 р. на суму 32000 грн., №
394 від 18.11.2004 р. на суму 100000 грн. та № 436 від 06.12.2004 року на суму
2350 грн. здійснив перерахунок коштів у загальній сумі 134350 грн.

Відповідно до накладної № 1 від
24.11.2004 р. відповідач поставив позивачеві 368360 кг. на загальну суму
130766.33 грн. Більше поставок продукції відповідачем здійснено не було. Тобто,
відповідач недопоставив продукції на суму 3583,17 грн.

З матеріалів справи також
вбачається, що позивач звертався до відповідача з претензію від 06.09.2006 року
№ 322 з вимогою щодо повернення заборгованості за договором. Однак, претензія
була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачем на адресу відповідача направлявся акт
звірки взаєморозрахунків, який підписаний і надісланий назад, на адресу
позивача не був.

Відповідно до ст. ст. 193, 199 ГК
України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не
допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з
мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано
належним чином.

Згідно зі ст. 224 ГК України учасник
господарських відносин, який порушив господарські зобов'язання або установлені
вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані
цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками, згідно ч. 2 ст. цієї ж
статті розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона
одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил
здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 3 ст. 612 ЦК України
якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес
для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати
відшкодування збитків.

За таких обставин, оскільки умови
договору відповідач у визначений строк
не виконав, та термін дії договору сплив на момент розгляду справи по
суті, у позивача виникли правові підстави на стягнення збитків у розмірі
вартості недопоставленої продукції, що виникли в зв'язку з протиправною
поведінкою боржника, вираженою в неналежному виконанні боржником взятого на
себе зобов'язання. Кількість збитків підтверджена матеріалами справи.

За таких обставин, з урахуванням
наведеного, позов підлягає задоволенню. З урахуванням змінених позовних вимог у
сумі 3583,17 грн.

Судові витрати щодо стягнення
державного мита та витрат на інформаційно -технічне забезпечення судового
процесу, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог. Проте. Відповідно до вказаної норми, якщо
спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право
покласти не неї сплату держмита, незалежно від результатів вирішення спору

Керуючись  ст. 33, ст. 49,  п. 5 ст. 81, ст. ст. 82-85 ГПК України,
господарський суд, -

вирішив:

1.          Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності -Фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь
Державного підприємства «Юрковецький спиртовий завод»(24040, Винницька область,
Могилів-Подільський район, с. Юрків ці, код ЗКПО 05459186) 3583 (три тисячі
п'ятсот вісімдесят три) грн. 17 коп. -збитків, 102 (сто дві) грн. витрат на
сплату державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на сплату витрат
на інформаційно -технічне забезпечення судового процесу.

2.          Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
В. М. Антонова