ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

11.12.2007
Справа №2-7/11211-2007

За скаргою Приватної фірми «Андріс» (95017, м. Сімферополь, вул. Київська, 73, оф. 306)

До Центрального відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції (95024, м. Сімферополь, вул. 60 років Жовтня, 21)

Зацікавлена особа Відкрите акціонерне товариство «Шкірвзуття» (м. Сімферополь, вул. Об’їзна, 10)

Скарга на дії ДВС

Суддя Дворний І.І.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від заявника – Хребтова І. А., предст., дов. від 01.02.2006 р.

Від ДВС –  Репченко О. М., предст., дов. від 11.12.2007 р.

Від зацікавленої особи (боржника) – не з’явився.

Суть спору:  Приватна фірма «Андріс» звернулась до Господарського суду АР Крим зі скаргою, в якій просить визнати незаконною бездіяльність ВДВС Центрального РУЮ м. Сімферополя щодо відкриття виконавчого провадження, згідно з наказом ГС АР Крим від 02.04.2007 р. у справі №2-7/1181-2007. Заявник просить зобов’язати ВДВС Центрального РУЮ відкрити виконавче провадження по наказу від 02.04.2007 р. у справі №2-7/1181-2007 та зобов’язати відділ державної виконавчої служби виконати рішення ГС АР Крим від 20.03.2007 р. у справі №2-7/1181-2007 та наказ ГС АР Крим від 02.04.2007 р. відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» і стягнути з ВАТ «Шкірвзуття» на користь ПФ «Андріс2 суму заборгованості у розмірі 6666,15 грн.

Скарга мотивована тим, що органом державної виконавчої служби не вжито заходів з примусового виконання наказу Господарського суду АР Крим від 02.04.2007 р. у справі №2-7/1181-2007 та не відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу у передбачені Законом України «Про виконавче провадження» строки, чим порушується право ПФ «Андріс» на своєчасне отримання присуджених судом грошових коштів.

Центральний відділ державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції проти скарги заперечував з тих підстав, що постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу ГС АР Крим була винесена своєчасно, а 14.08.2007 р. державним виконавцем була прийнята постанова про стягнення з боржника виконавчого збору, після чого на підставі постанови від 15.08.2007 р. виконавче провадження №7209 було приєднано до зведеного виконавчого провадження на підставі статті 49 ЗУ «Про виконавче провадження».

У судовому засіданні, що відбулося 29.11.2007 р., представник ПФ «Андріс» надав суду пояснення на відзив, в яких повідомив про те, що Центральним відділом ДВС Сімферопольського МУЮ, окрім іншого, був порушений п. 3.5 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, що виразилося в тому, що заява стягувача була передана державному виконавцю не 03.07.2007 р., як того вимагає Інструкція, а тільки 09.07.2007 р. Крім того, заявник також звернув увагу суду на порушення органом державної виконавчої служби строку винесення постанови про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, оскільки відповідна постанова мала бути винесена 20.07.2007 р., у той час фактично зазначена постанова була прийнята 15.08.2007 р. З урахуванням викладеного, ПФ «Андріс» просить визнати незаконною бездіяльність Центрального ВДВС Сімферопольського МУЮ щодо своєчасного відкриття виконавчого провадження за наказом ГС АР Крим від 02.04.2007 р. у справі №2-7/1181-2007. Також, заявник просить винести окрему ухвалу відповідно до статті 90 Господарського процесуального кодексу України про порушення законності та недоліки в діяльності Центрального ВДВС Сімферопольського МУЮ за користування в діловодстві штампом з найменуванням неіснуючої організації, вилученої з ЄДРПОУ. Крім того, ПФ «Андріс» було надано доповнення до скарги, в якому заявник зазначив на допущену при написанні скарги помилку та просить вважати суб’єктом оскарження Центральний відділ державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції.

У судове засідання представник зацікавленої особи (боржника) не з’явився, письмові пояснення на скаргу не надав, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи був проінформований належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Відповідно до ст. 121-1 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга Приватної фірми «Андріс» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням ГС АР Крим від 20.03.2007 р. у справі №2-7/1181-2007 позов ПФ «Андріс» був задоволений, з ВАТ «Шкірвзуття» на користь позивача було стягнуто 3% річних у розмірі 1531,74 грн., 4914,41 грн. інфляційних втрат, 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання вказаного рішення суду був виданий наказ від 02.04.2007 р.

Постановою ГС АР Крим від 20.06.2007 р. апеляційна скарга ВАТ «Шкірвзуття» була залишена без задоволення, а  рішення ГС АР Крим від 20.03.2007 р. – без змін.

З матеріалів справи вбачається, що заявою №50 від 02.07.2007 р. ПФ «Андріс» звернулася до Центрального відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції з проханням відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу ГС АР Крим. Заява була отримана відділом ДВС 02.07.2007 р., про що свідчить штамп вхідної кореспонденції на заяві стягувача (а. с. 12).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (ч. 2 ст. 24 Закону).

Отже, виконавче провадження з примусового виконання наказу ГС АР Крим від 02.04.2007 р. у справі №2-7/1181-2007 повинно було бути відкрито не пізніше 05.07.2007 р. Проте, матеріали справи свідчать, що постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена 09.07.2007 р., тобто з порушенням встановленого триденного строку з дня надходження заяви стягувача.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Закону України  «Про державну виконавчу службу» працівник  органу  державної  виконавчої  служби зобов'язаний сумлінно  виконувати  службові  обов'язки,  не  допускати  в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

За таких обставин, скарга Приватної фірми «Андріс» щодо визнання незаконною бездіяльності Центрального ВДВС Сімферопольського МУЮ щодо своєчасного відкриття виконавчого провадження за наказом ГС АР Крим від 02.04.2007 р. у справі №2-7/1181-2007 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги заявника щодо винесення окремої ухвали суд вважає за необхідне повідомити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Аналогічні положення закріплені в п. 1 Роз’яснень Вищого арбітражного суду України «Про практику застосування статті 90 Господарського процесуального кодексу України» від 02.12.92 р. N 01-6/1444 (з наступними змінами та доповненнями).

Ч. 1 ст. 82 ГПК України передбачено, що при вирішенні господарського спору по суті (задоволення позову, відмова в позові повністю або частково) господарський суд приймає рішення.

Отже, враховуючи те, що вирішення господарського спору по суті закінчується прийняттям рішення, у суду відсутні повноваження щодо винесення окремої ухвали при розгляді скарг на дії органів державної виконавчої служби в порядку статті 121-1 Господарського процесуального кодексу України, поданих в процесі виконання судових рішень. Крім того, чинним законодавством України не передбачено право учасників господарського процесу та/або виконавчого провадження на звернення до суду з заявою про винесення окремої ухвали, оскільки зазначена процесуальна дія є виключним правом суду.

Таким чином, клопотання заявника про винесення окремої ухвали задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121-2, 86  Господарського процесуального Кодексу України,  суд

УХВАЛИВ:

1.          Скаргу Приватної фірми «Андріс» задовольнити.

2.          Визнати неправомірною бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції (95024, м. Сімферополь, вул. 60 років Жовтня, 21) щодо своєчасного відкриття виконавчого провадження за наказом ГС АР Крим від 02.04.2007 р. у справі №2-7/1181-2007.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.