ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2007 р.
Справа № 15/463-06-12449А

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

судді-доповідача Жекова В.І.,

суддів Картере В.І., Пироговського В.Т.,

секретар судового засідання Буравльова О.М.,

за участю представників сторін від  10 квітня 2007 р.:

від позивача –не з’явився

від відповідача - не з’явився

розглянула апеляційну скаргу

Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одесі

на постанову господарського суду Одеської області

від 29.01.2007р.

у справі № 15/463-06-12449А

за позовом ТОВ „Чехов”

до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одесі

про визнання нечинними рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Розгляд справи згідно із приписами п.6 Розділу VІІ та п.1 ч.1 ст.17 КАС України здійснено в порядку, встановленому цим Кодексом.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 12.03.2007р., яка надіслана учасникам процесу 13.03.2007р., розгляд апеляційної скарги призначено на 10.04.2007 р., тобто, сторони повідомлені про дату, час та місце засідання суду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно із приписами ст.160 КАС України у судовому засіданні від 10 квітня 2007 р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

15.11.2006р. Товариство з обмеженою відповідальністю „Чехов” звернулось до господарського суду Одеської області із позовом про визнання нечинними рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 21.08.2006р. на загальну суму 33998,00 грн. та № від 21.08.2006 р. на загальну суму 16533,20 грн.

Постановою господарського суду Одеської області від 29.01.2007 р. (суддя Петров В.С.) адміністративний позов задоволено повністю.

Визнаючи недійсними оспорюванні рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, суд першої інстанції, виходив з відсутності з боку позивача порушення пунктів 1, 13 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (зі змінами та доповненнями) № 265/95-ВР від 06.07.95 р., оскільки, виходячи з тверджень позивача судом встановлено, що готівкові кошти в сумі 5799,60 грн. не знаходились в касовому апараті, а призначались для оплати залишку від вартості товару за договором купівлі-продажу від 01.07.2006 р.

Також, господарським судом не встановлено порушення позивачем ст.5 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”, оскільки згідно наказів директора ТОВ „Чехов” №2 від 01.01.2006 р., №3 від 01.01.2006р. гральні столи на яких відсутні торгові патенти, використовуються виключно для проведення щоденних тренінгів з персоналом казино, а здійснення ігрових операцій проводиться тільки на 1-му спеціальному столі для казино, на який виданий торговий патент.

Не погоджуючись із судовим рішенням, Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси звернулась до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову господарського суду Одеської області від 29.01.07р. та прийняти нову постанову, якою в задоволені позову ТОВ „Чехов” відмовити в повному обсязі, витрати по сплаті держмита та ІТЗ судового процесу покласти на позивача, посилаючись на порушення господарським судом при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права.

В поданій до суду апеляційної інстанції скарзі скаржником зазначено, що податковим органом проведено перевірку ТОВ „Чехов” з дотриманням Закону України „Про державну податкову службу”, а штрафні (фінансові) санкції правомірно застосовані до позивача у відповідності з Законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні та проаналізувавши на підставі встановлених в рішенні фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції при винесені оскаржуваної постанови  норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

07.08.2006р. Державною податковою інспекцією проведена позапланова перевірка щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівково обігу суб’єктами підприємницької діяльності, про що було складено акт від 07.08.2006р. №1553/23-60. Перевіркою визначено порушення п.1, 13 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №265/95-ВР від 06.07.95р., (не проведена розрахункова операція через РРО на суму 1000 грн., невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків, сумі коштів зазначеному в денному X-звіті реєстратора розрахункових операцій на суму 5799,6 грн.), ст. 5 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” №98/96 –ВР від 23.03.96р. (відсутні торгові патенти на 3-ри спеціальні столи для казино та 2-ва столи з кільцем рулетки). На підставі акту перевірки Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 21.08.2006р. № , яким застосовано штрафні санкції у сумі 16533,20 грн. та рішення від 21.08.2006р. № яким застосовано штрафні санкції у сумі 33998,00 грн.

Не згода товариства із прийнятими рішеннями зумовило його звернення до господарського суду із відповідним позовом, який господарським судом задоволено повністю.

Судова колегія апеляційної інстанції не погоджується із висновками наведеними в оскаржуваному судовому рішенні, оскільки  в преамбулі Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", зазначено, що цей Закон визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Пунктом 9 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" встановлено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Частиною 1 ст. 8 Закону визначено, що форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов'язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій або використанням розрахункових книжок, встановлюються Державною податковою адміністрацією України.

Пунктом 13 ст. 13 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначається, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Згідно зі ст. 22 цього Закону у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України. За порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції, визначені статями 17-24 цього Закону.

З тексту позовної заяви вбачається, що залишок готівки в касі у сумі 5799,60грн. це борг  ТОВ „Чехов” перед ТОВ „Р.Е.Й.В.” за придбані товари за договором від 1 липня 2006р.,а тому  наявність готівки не є  порушенням на думку товариства п.13 ст. 3 Закону України від 06.07.1995р „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” № 265/95 –ВР із змінами та доповненнями. Між тим таке  посилання заявника не може бути прийнято колегією до уваги, оскільки спростовується доказами наданими позивачем у справі, а саме договором  від 1 липня 2006р. в п. 4.2 якого зазначено, що оплата за товар здійснюється в національній валюті України шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок продавця.

Доводи позивача та суду першої інстанції про те, що сплата за отриманий товар здійсненна позивачем на підставі квитанції до прибуткового  касового ордеру без номеру від 5 серпня 2006р. у сумі 5800 грн. спростовується фактичними обставинами справи, саме квитанція до прибуткового касового ордеру видається покупцю в момент передачі готівки, а порушення контролюючим органом встановлено 7 серпня 2006р. Крім того, наведена квитанція  складена із порушенням чинного законодавства, оскільки  остання не містить номеру, печатки підприємства, яким вона видана, фамілії посадової особи, яка прийняла кошти.

Також, судова колегія зазначає, що наведені документи не були передані контролюючому органу під час перевірки, а відмова їх прийняти контролюючим органом під час перевірки не зазначена в акті перевірки посадовими особами перевіряємого підприємства, та акт перевірки не містить відповідних пояснень з боку  ТОВ.

Отже, залишок готівки в касі у сумі 5799,60 грн. не є коштами які повинні бути передані в погашення заборгованості за договором, а є свідченням зафіксованим актом перевірки саме порушення п. 13 ст. 3 закону України „ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Що, стосується наявність патентів на гральні місця, то порядок придбання торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу, визначений Законом України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" від 23.03.1996 р. № 98/96-ВР.

Згідно зі ст. 2 вказаного Закону торговий патент - це державне свідоцтво, яке засвідчує право суб'єкта підприємницької діяльності чи його структурного (відокремленого) підрозділу займатися зазначеними у цьому Законі видами підприємницької діяльності.

Торговий патент на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу має бути виданий на кожне окреме гральне місце (гральний автомат, гральний стіл), як-то зазначено у п. 4 ст. 5 цього Закону.

п.3 ст.2 зазначеного Закону встановлює, що торговий патент видається за плату суб'єктам підприємницької діяльності державними податковими органами за місцезнаходженням цих суб'єктів або місцезнаходженням їх структурних (відокремлених) підрозділів, суб'єктам підприємницької діяльності, що провадять торговельну діяльність або надають побутові послуги (крім пересувної торговельної мережі), - за місцезнаходженням пункту продажу товарів або пункту з надання побутових послуг, а суб'єктам підприємницької діяльності, що здійснюють торгівлю через пересувну торговельну мережу, - за місцем реєстрації цих суб'єктів.

ч.3 п.1 ст.8 Закону передбачено, що за здійснення операцій, передбачених цим Законом, без одержання відповідних торгових патентів або з порушенням порядку використання торгового патенту, передбаченого частиною другою статті 7 цього Закону, сплачують штраф у подвійному розмірі вартості торгового патенту за повний термін діяльності суб'єктів підприємницької діяльності із зазначеним порушенням.

п.3.ст.9 Закону покладає контроль за дотриманням вимог цього Закону на державні податкові органи та органи Міністерства внутрішніх справ України.

В акті перевірки від 7 серпня 2006 р. контролюючим органом зафіксовано відсутність у ТОВ „Чехов” патентів на всі гральні місця. В акті перевірки товариством не здійснено запис про наявність наказів № 2 та № 3 відповідно до яких гральні місця в казино використовуються за навчальною метою, проте пояснення надані посадовими особами казино під час перевірки контролюючим органом, спростовують наявність наказів та свідчать про те що всі гральні місця використовувались казино за призначенням для отриманні прибутку у гральному бізнесі без, отримання патентів.

Про наявність наказів контролюючий орган дізнався під час розгляду судової справи, проте наявність наказів на думку колегії, при їх невиконання посадовими особами товариства у даному випадку, не звільняє його від відповідальності за фактичне використання гральних місць для отримання прибутку у гральному бізнесі, без отримання патентів на всі гральні місця, що зафіксовано під час перевірки контролюючим органом.

Також, цілком підтверджено наявними у справі доказами, порушення збоку ТОВ” Чехов” п.1 ст.3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, а саме не проведення через РРО 1000 грн. отриманих від використання всіх гральних місць, відбулось з вини касира підприємства про, що свідчать його пояснення, які наявні у справі.

Що стосується законності проведення перевірки з боку контролюючого органу то судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що Указом Президента України „Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності" від 23.07.1998р. №817/ 98 зазначено, що органи виконавчої влади, уповноважені від імені Держави здійснювати перевірку фінансово-господарської діяльності СПД, проводити планові та позапланові виїзні перевірки. Згідно з вимогами наведеного Указу планові та позапланові перевірки провадяться контролюючим органом - державною податковою службою України з питань пов'язаних із сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів). Таким чином, поняття планових та позапланових перевірок, визначених Указом № 817/98, не розповсюджується на перевірки відносно порядку проведення розрахунків за товари (послуги) та інших вимог Закону № 1776.

Позапланові виїзні перевірки оформлюються наказами керівника податкового органу. 07.08.2006 року начальником ДПІ у Приморському районі м. Одеси був виданий наказ № 970 про проведення позапланової перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу ТОВ „Чехов” та видані посвідчення № 000840/770 та № 000832/769.

Посадовими особами проведена перевірка щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу, тому надання під розписку посвідчень на перевірку та копій Наказу керівника на проведення перевірки СПД не можливе, як на проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності юридичної особи, на які поширюються вимоги Наказу № 327.до

Перевірка ТОВ „Чехов” здійснена у порядку та на підставі посвідчень, складених за формою відповідно до Порядку оформлення і реалізації матеріалів перевірок щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності, затвердженою Наказом ДПА України від 04.04.2002 р. №155/ДСК (далі Порядок №155/ДСК), який був чинним на момент проведення перевірки та діє по теперішній час. Акти перевірок також складені відповідно до Порядку №155/ДСК, тому не містять вказівки про тип перевірки та підстави для проведення перевірок.

ДПІ у Приморському районі м. Одеси в судовому засіданні суду першої інстанції були надані копії вищезазначених посвідчень на проведення перевірки та наказу керівника ДПІ на проведення перевірки.

Отже, перевірка ДПІ у Приморському районі м. Одеси здійснена у відповідності та з дотриманням вимог чинного податкового законодавства України, а тому прийняті за її висновками рішення є цілком обґрунтованими.

Також, позивачем у справі заявлені вимоги, щодо визнання нечинними рішень ДПІ, між тим обраний спосіб захисту порушеного права –визнання акту індивідуального характеру нечинним не може бути застосований судом, оскільки за своїм правовим значенням вимога про визнання нечинним може застосовуватись лише щодо нормативно –правового акту.

В даному випадку господарський суд першої інстанції всупереч приписів ст.162 КАС України, відповідно до яких, у разі задоволення позову, суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб’єктів у сфері публічно –правових відносин від порушень з боку суб’єктів владних повноважень, задовольняючи позовні вимоги, не прийняв постанову про скасування оспорюваних рішень ДПІ , у зв’язку з чим припустився порушення процесуального закону.

З огляду на викладене оскаржувана постанова від 29 січня 2007р. прийнята господарським  судом при неповному з’ясуванні всіх обставин справи та при неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, а відтак остання підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160,162,198,202,205,207 КАС України

колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА

Постанову господарського суду Одеської області від 29 січня 2007р. зі справи № 15/463 -06-12449А - скасувати.

У задоволенні позову ТОВ „Чехов” - відмовити.

Постанова в порядку ст.254 КАС України набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя-доповідач

В.І. Жеков

Судді

В.І. Картере

В.Т. Пироговський