ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2007 р.                                                            Справа № 53/423-06

вх. № 15440/3-53

Суддя господарського суду Прохоров С.А.

при секретарі судового засідання Альошин В.В.

за участю представників сторін:

позивача - Метях Є.В. дов. від 20.01.2007 року  відповідача - не з’явився

розглянувши справу за позовом ТОВ "Юніснек Продакшн", м. Дніпропетровськ

до  ТОВ "Енергоатом Харків Проект" м. Х-в

про стягнення 34142,31 грн.

ВСТАНОВИВ:

Розглядається вимога про стягнення з відповідача на користь позивача попередньої оплати по договору № 415 від 14.04.2006 року купівлі-продажу електричної енергії в сумі 34142,31 грн. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідач не належним чином виконує свої зобов’язання по договору, не поставив обумовлену договором кількість електричної енергії,  в наслідок чого утворилась заборгованість.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в призначене судове засідання не з’явився, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, про час та місце слухання справи був повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, у зв’язку з чим справа розглядається згідно ст. 75 ГПК Ураїни.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у справі у їх сукупності, встановив наступне.

14 квітня 2006 року між ТОВ «Юніснек Продакшн» (Покупець) та ТОВ «Енергоатом Харків Проект» (Продавець) було укладено Договір № 415 про купівлю-продаж електричної енергії, відповідно до якого Продавець зобов'язувався продавати електричну енергію, а Покупець - приймати і сплачувати електричну енергію на умовах та в терміни, передбачені Договором та додатками до Договору.

Згідно до умов Договору Продавець продав, а Покупець купив електроенергію у кількості:

62 598.000  КВт*ч  на  загальну  вартість   19 087,38   грн.   за  період  з  01.05.2006р.   по 31.05.2006р.;

36 245.000  КВт*ч  на  загальну  вартість   11550,70  грн.   за  період  з  01.06.2006р.   по 22.06.2006р.

Таким чином, продано 98 843.000 КВт*ч на суму 30638,08 грн.

Відповідно до п. 5.6 Договору та Додатку № 9 до Договору оплата за куповану електроенергію здійснюється у безготівковій формі у вигляді передплати частками 40%, 15%, 15%, 15%, 15% від загальної вартості заявленої у План-графіку обсягу електричної енергії в розрахунковому періоді.

ТОВ «Юніснек Продакшн» відповідно до вимог Договору здійснив наступну оплату:

21 000,00 грн. п/дорученням № 2375 від 10.05.2006р. за е/е за травень 2006р.,

9 531,60 грн. п/дорученням № 2411 від 19.05.2006р. за е/е за травень 2006р.,

15 012,54 грн. п/дорученням № 2550 від 09.06.2006р. за е/е за червень 2006р.,

17 119,08 грн. п/дорученням № 2602 від 27.06.2006р. за е/е за червень 2006р.,

а всього - 63 663,22 грн. (шістдесят три тисячі шістсот шістдесят три гривні 22 коп.).

Переплата за Договором № 415 від 14.04.2006р. становить 32 025,14 грн. (тридцять дві тисячі двадцять п 'ять гривень 14 коп.).

Пунктом 5.5 Договору встановлено, що у випадку передплати за фактично спожитий обсяг електричної енергії, сума переплати зараховується Продавцем у рахунок оплати електричної енергії за наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок Покупця за його письмовою вимогою.

Стаття 530 ЦК України зазначає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначається вказівкою на подію, яка має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події

Позивач 05 липня 2006 року звернувся до Відповідача з Листом (вих. № 636), в якому вимагав повернути суму переплати за договором № 415 від 14.04.2006р. у розмірі 32 025,14 грн. у 3-денний термін. Даний лист отриманий адресатом 10.07.2006р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Борг не було повернуто у строк, а у своїй відповіді (вих. № 914/1 від 18.07.2006р.) Відповідач повідомив про неможливість повернення переплачених коштів через ніби то існуючі форс-мажорні обставини, однак при цьому не надаючи відповідних доказів наявності таких виключних обставин.

Відповідач повинен був виконати зобов'язання щодо повернення переплачених коштів у триденний строк з моменту отримання відповідної вимоги, тобто до 13.07.2006р., чого не було зроблено. На момент винесення рішення у справі суму попердньої оплати відповідачем не повернуто позивачу.

Згідно ч.3 ст.693 ЦК України якщо продавець, отримавший суму попередньої оплати товару, не передав товар у визначений строк, покупець має право вимагати передачі оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи,  що заявлена до стягнення сума відповідачем не оспорена, відповідач не надав суду доказів про повернення відповідачу попердньої оплати або доказів належного виконання договірних зобов"язань, а також, враховуючи, що відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться, позовні вимоги позивача в сумі 32025,14 грн. обґрунтовані, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно  до ст. 625 ЦК України (ст. 214 ЦК України в редакції 1963 року) боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також  3 % річних від простроченої суми.  За таких обставин, позовні вимоги позивача в розмірі  1793,41 грн. інфляційних та 323,76 грн. 3% річних обґрунтовані, відповідають вимогам діючого законодавства  та  підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу покладаються на сторони, пропорційно розміру задоволених вимог. Тобто суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу, оскільки з його вини справу було доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 75, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 526, 625, 693 Цивільного кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоатом Харків

Проект» (61052, м. Харків, вул. Червоноармійська, 11, р/р 4001 у філії ХД АО «Індекс-Банк, МФО 350619, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніснек Продакшн» (49069, м. Дніпропетровськ, вул. Артема, 91к, р/р 0589 у КБ «ПриватБанк», м. Дніпропетровськ, МФО 305299, ) 32025,14 грн. попередньої оплати, 1793,41 грн. інфляційних, 323,76 грн. 3 % річних, 341,43 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                            Прохоров С.А.