ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2007 р.

12:00

Справа № 17/609/07

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Філінюк І.Г., при секретарі Цуріка І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративного позову: Товариства з обмеженою відповідальністю оптово-роздрібне виробниче підприємство «Продовольчі товари», м.Миколаїв, вул..Васляєва, 25-а.

до відповідача: Миколаївської міської ради, м. Миколаїв, вул..Адміральська, 20.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову: Товариство з обмеженою відповідальністю „Претор”, м. Миколаїв, вул. Радянська, 7

За участю представників сторін:

Від позивача: Кириличенко О.А., довіреність № 8 від 15.08.07р.; Концевой І.О. - директор;

від відповідача, Левченко О.О., дов. від 05.09.07р.

від 3-ї особи, Васильєв А.О., дов. від 19.11.07р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати рішення Миколаївської міської ради від 01.02.07р. №10/55 про відмову ТОВ ОРВП «Продовольчі товари»в наданні дозволу на викуп у власність земельної ділянки по пр.Жовтневому, 39-б.

Відповідачем позов не визнано.

В судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника відповідача, третьої особи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

01 лютого 2007р. Миколаївською міською радою прийнято рішення №10/55 «Про відмову ТОВ оптово-роздрібному виробничому підприємству «Продовольчі товари»в наданні дозволу на викуп у власність земельної ділянки по пр. Жовтневому, 39-б.

Позивач просить зазначене рішення скасувати, враховуючи, що воно не відповідає вимогам діючого законодавства, яке регулює порядок викупу земельних ділянок, а саме ст. 128 Земельного кодексу України.

Суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 127 Земельного кодексу України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування і державні органи приватизації відповідно до їх повноважень здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності громадянам та юридичним особам, які мають право на набуття земельних ділянок у власність, а також іноземним державам відповідно до цього кодексу. Продаж земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам здійснюється на конкурентних засадах (аукціон, конкурс), крім викупу земельних ділянок, на яких розташовані об‘єкти нерухомого майна, що є власністю покупців цих ділянок, в яких відсутні акції (частки, паї), що належать державі.

Таким чином, право на викуп земельних ділянок, на яких розташовано об‘єкти нерухомого майна мають власники таких об‘єктів.

Як видно з матеріалів справи, позивач звертався до Миколаївської міської ради про викуп земельної ділянки площею 142 кв.м за адресою пр.Жовтневий, 39-б під будівлею бару-павільйону.

Відповідно до ч.1 ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об‘єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до п.3.5. Інструкції щодо заповнення форм державних статистичних спостережень стосовно торгової мережі та мережі ресторанного господарства, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 24.10.2005р. №327, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.11.2005р. за №1350/11630, павільйон –це різновид об‘єкта роздрібної торгівлі, який розташований в споруді легкого, некапітального будівництва з невеликою торговою залою і допоміжними приміщеннями.

Відповідно до п.2 Методичних рекомендацій щодо встановлення порядку розміщення малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 04.09.2006р. №296, п. 2 Типових правил розміщення малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 13.10.2000р. за №755/4976, торгівельний павільйон є стаціонарною малою архітектурною формою для здійснення підприємницької діяльності, тобто невеликою спорудою, яка має закрите приміщення для тимчасового перебування людей і виконується із полегшених конструкцій, встановлюється тимчасово без улаштування заглиблених у грунт фундаментів.

Таким чином, павільйон-бар, розташований на земельній ділянці за адресою пр. Жовтневий, 39-б, не є об‘єктом нерухомого майна, в розумінні положень ст.. 181 ЦК України, а також ст. 127, 128 ЗК України.

Відповідно до ч.1 ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, яка полягає в забезпеченні раціонального використання земельних ресурсів, збереженні й відтворенні родючості грунтів, захисті їх від псування і забруднення, реалізації громадянами, юридичними особами та державою їхній прав власності та землекористування відповідно до закону.

Відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов‘язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Чинне законодавство не містить обов‘язку відповідного органу місцевого самоврядування, зокрема міської ради, ухвалювати рішення про продаж земельної ділянки.

Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією, цим та іншими законами.

Рішенням Миколаївської міської ради від 31.03.2005р. №32/12 надано згоду на передачу цілісного майнового комплексу «Парк ім.. Ленінського комсомолу»в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Претор», зобов‘язавши орендаря провести реконструкцію парку протягом 5 років.

На виконання зазначеного рішення між КП «Миколаївські парки»та ТОВ «ЮФ «Претор»укладено договір від 13.07.2005р. оренди майна, що належить до комунальної власності.

У зв‘язку з цим ухвалення Миколаївською міською радою рішення про продаж позивачу земельної ділянки загальною площею 142 кв.м по пр. Жовтневому, 39-б у м. Миколаєві суперечило б суспільним інтересам територіальної громади м. Миколаєва, а також ч.1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

За таких обставин суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного позивачем рішення, тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 87, 94, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

Постановив:

В задоволенні позовної заяви відмовити.

Постанова у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виконавчий лист у відповідності зі ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України видається за заявою позивача після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя