ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2007 р.
№ 20-3/348

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

В. Овечкін  –головуючого,

Є. Чернов
В. Цвігун

за участю представників:

- позивача

- відповідача
Третяк О.М. –(дор. № 1836 від 18.12.2006)
Корнілова Ю.Є. –(дор. № 1837 від 18.12.2006)

- прокурор
Громадський С.А. –(посв. № 76)

розглянув касаційне подання
Заступника Генерального прокурора України

на рішення
господарського суду м. Севастополя від 22.11.2004

у справі
№ 20-3/348 господарського суду м. Севастополя

за позовом
Регіонального відділення Фонду державного майна по місту Севастополю

до
ТОВ "Качинський+"

про
визнання договору дійсним

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду м. Севастополя від 22.11.2004 (суддя: Ю.Гоголь) позовні вимоги про визнання договору оренди цілісного майнового комплексу ДП "Радгосп-завод Качинський" № 181 від 13.08.2004 дійсним задоволенні з тих підстав, що сторони домовилися про всі істотні умови договору оренди та з огляду на приписи ст. 220 Цивільного кодексу України відповідно до якої якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У  цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Заступник Генерального прокурора України в касаційному поданні просить зазначене судове рішення скасувати з підстав порушення господарськими судом першої інстанції норм матеріального права, оскільки договір оренди суперечить вимогам частини другої ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", в позові про визнання договору дійсним просить відмовити.

В судовому засіданні 19.12.2006 оголошено перерву до 26.12.2006.

В судовому засіданні 26.12.2006 оголошено перерву до 23.01.2007.

Вищий господарський суд України у відкритому судовому засіданні дослідив матеріали справи, доводи касаційного подання, заслухавши пояснення представників сторін вважає, що подання  підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок про визнання договору оренди цілісного майнового комплексу ДП "Радгосп-завод Качинський" № 181 від 13.08.2004 дійсним не ґрунтується на матеріалах справи, зроблений без з'ясування обставин, пов'язаних з відповідністю дій сторін вимогам законодавства та з впливом цих дій на порушення прав і охоронюваних законом інтересів держави.

Відповідно до абзацу п'ятого частини другої ст. 4 Закону України “Про оренду державного та комунального майна" № 2269-XII від 10.04.92 (в редакції, що діяла на момент укладення спірного договору оренди) не можуть бути об'єктами оренди об'єкти державної  власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до частини другої статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна", а також об'єкти, включені до переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, затвердженого Законом України "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", які випускають підакцизну  продукцію.

Законом  України  "Про  перелік об'єктів права державної  власності,  які не підлягають приватизації" № 847-XIV від 07.07.99 визначено перелік об’єктів права державної власності, які не підлягають приватизації, до якого також входить ДП "Радгосп-завод Качинський".

Господарський суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, обставин, пов'язаних із належністю переданого в оренду майна до об'єктів щодо яких існують обмеження, встановленні вищезазначеними нормами законодавства, не врахував. Зокрема, в матеріалах справи відсутні необхідні для з'ясування таких обставин докази, як статутні документи підприємства, документи щодо державної реєстрації підприємства.

При новому розгляді справи слід дати правову оцінку листу Регіонального відділення Фонду державного майна України № 87/01-6 від 22.01.2007.

Враховуючи наведене, касаційна інстанція дійшла висновку, що судове рішення постановлене господарським судом без дотримання вимог ст. ст. 32, 43 ГПК України щодо всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх обставин справи та їх доведеності на підставі досліджених доказів.

Оскільки відповідно до частини другої ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не наділена повноваженнями щодо встановлення обставин справи, а останні встановлені неповно, справа підлягає передачі на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи господарському суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об’єктивного встановлення обставин справи, прав та обов’язків сторін і, в залежності від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства, вирішити спір.

Виходячи з викладеного, керуючись  ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11110, 11111  ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційне подання задовольнити частково.

Рішення господарського суду м. Севастополя від 22.11.2004 у справі         № 20-3/348 скасувати.

Справу направити на новий розгляд господарському суду                              м. Севастополя.

Головуючий                                                                                             В. Овечкін

судді                                                                                                         Є. Чернов

В. Цвігун