ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"26" березня 2007 р.

Справа  № 31/15-07-751А

За позовом Управління ПФУ в
Приморському районі м. Одеси

до відповідача ВАТ
„Одесаремелектротранспорт”

про стягнення 22 301 грн. 37
коп.

Суддя  Господарського суду

Одеської області Лєсогоров В.М.

Секретар судового засідання

Разуменко О.Л.

Представники:

В
засіданні приймали участь:

від
позивача: Черненко М.О. -по довіреності

від відповідача: Гасанова В.В.,
Ващенко С.В. -по довіреності (14.03.2007 року була присутня ОСОБА_1)

СУТЬ СПОРУ:
позивач вимагає стягнення з відповідача 22 301 грн. 37 коп. фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій.

З заперечення проти позову
убачається, що відповідач позов не визнає з наступних підстав. Відповідач
стверджує, що у нього не працювали особи щодо яких позивач вимагає
відшкодування пільгових пенсій. Також відповідач вказує, що позивач не
звертався до ліквідаційної комісії відповідача з вимогами у строки встановлені
для заявлення вимог кредиторів.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав. Крім того представник позивача пояснив, що позивач
не звертався до відповідача з вимогами про сплату заборгованості вказаної в
позові в період 2-х місячного строку для заявлення вимог кредиторів.

Представники відповідача позов не
визнали.

Матеріалами справи встановлено:

Позивач вимагає стягнення з
відповідача фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій (надалі
пільгові пенсії) призначених та сплачених відповідно до п. „а” та „б” -„з” ст.
13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” за вересень -грудень 2005 року та
січень - вересень 2006 року в загальній сумі 22 301 грн. 37 коп.

Перевіривши розрахунки
фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій (а.с. 10, 13, 19, 20,
31, 32) суд встановив наступне.

Перш за все слід звернути увагу на
наступне.

В позовній заяві позивач вказує, що
заборгованість відповідача розрахована станом на 22.09.2006 року. Незважаючи на
те, що відшкодування пільгових пенсій здійснюється щомісячно до 25 числа
відповідного місяця позивач в позові не вказав за які саме місяці виникла
заборгованість.

Ухвалою суду від 26.01.2007 року суд
зобов'язав позивача вказати в позові помісячно за який період виникла заборгованість.

Позивач від виконання вказаної вимоги
ухилився.

В той же час до позову додані
розрахунки ціни позову (а.с. 6, 7, 17, 18) через які суд встановив період за
який вимагається стягнення заборгованості.

Суд відхиляє розрахунок по
відшкодуванню пільгових пенсій за 2004 рік (а.с. 20) оскільки цей розрахунок не
входить до періоду за який вимагається стягнення.

Суд відхиляє розрахунки по
відшкодуванню пільгових пенсій в частині яка стосується ОСОБА_2 оскільки ця особа
у відповідача не працювала, що підтверджується довідкою виданою КП
„Одесміськелектротранс”.

В розрахунку по відшкодуванню
пільгових пенсій (а.с. 13) зазначений ОСОБА_3.
З довідки відповідача (а.с. 65) убачається призвище ІНФОРМАЦІЯ_1.  З цього приводу слід указати, що в розрахунку
сталася очовидна технічна помилка через заміну місцями літер „н” та „д” яка не
впливає на зобов'язання відповідача щодо відшкодування пільгових пенсій.

За період вересень - грудень 2005
року та січень - вересень 2006 року по п. „б” -„з” ст. 13 Закону України „Про
пенсійне забезпечення” а також за період вересень -грудень 2005 року та
березень - вересень 2006 року по п. „а” ст. 13 Закону України „Про пенсійне
забезпечення” загальна заборгованість відповідача складає 18 735 грн. 98
коп.

Розрахунки по відшкодуванню пільгових
пенсій за січень -лютий 2006 року по п. „а” ст. 13 Закону України „Про пенсійне
забезпечення” позивач під час звернення до суду до позову не надав. Ухвалою
суду від 26.01.2007 року господарський суд витребував у позивача відповідні
розрахунки по відшкодуванню пільгових пенсій які позивач суду не надав.
Відповідно за січень -лютий 2006 року по п. „а” ст. 13 Закону України „Про
пенсійне забезпечення” у відповідача немає зобов'язань по відшкодуванню
пільгових пенсій.

Відповідно до Закону України „Про
пенсійне забезпечення” -ст. 8 - Виплата пенсій здійснюється з коштів
Пенсійного  фонду України. Пенсійний фонд
України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу
державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються
підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю
громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального
страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності,
шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків
громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов'язкових страхових
внесків громадян, а також коштів державного бюджету  України. Фінансування витрат на виплату
пенсій провадиться по всій території України щомісячно незалежно від надходжень
коштів та соціально-економічного стану конкретних  регіонів за рахунок перерозподілу коштів
Пенсійного фонду України в межах країни. Ст. 10 - Пенсійне забезпечення
відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” -ст. 71 - Бюджет Пенсійного
фонду - план утворення і використання цільового страхового  фонду, що формується за рахунок страхових
внесків до солідарної системи та надходжень з
інших джерел, визначених цим Законом. Ст. 72 - Джерелами формування
коштів Пенсійного фонду є: 1) страхові внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, крім частини внесків, що спрямовується до
Накопичувального фонду; 2) інвестиційний дохід, який  отримується від інвестування резерву коштів
для покриття дефіциту бюджету Пенсійного
фонду в майбутніх періодах; 3) кошти державного бюджету та цільових
фондів, що перераховуються до Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим
Законом; 4) суми від  фінансових санкцій,
застосованих відповідно до цього Закону та інших законів до юридичних  та фізичних осіб за порушення встановленого
порядку нарахування, обчислення і сплати страхових внесків та використання
коштів Пенсійного фонду, а також суми адміністративних стягнень, накладених
відповідно до закону на посадових осіб та громадян за ці порушення;     5) благодійні внески юридичних та фізичних
осіб; 6) добровільні внески; 7) інші надходження відповідно до законодавства.
Розділ XV ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ -п. 2 - зберігається  порядок покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій (йдеться про пільгові пенсії), що діяв до набрання чинності цим
Законом. Виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин)
з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин,  на будівництві шахт та рудників, за списком
робіт і професій, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до
пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року
за  рахунок коштів Пенсійного фонду, а з
1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного  бюджету України до досягнення пенсійного
віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” - Розділ XV Прикінцеві
положення -підприємства та організації з коштів призначених на оплату праці,
вносять до ПФ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників затверджених КМ України..., починаючи з дня
набрання чинності цим Законом, у розмірі 20% з наступним збільшенням її щороку
на 10% до 100% розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих
пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до Закону України „Про
збір на обов'язкове державне пенсійне страхування” -ст. 2. Для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками
фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом  оподаткування є також фактичні витрати на
виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" -
"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення". Ст. 4 - На обов'язкове державне
пенсійне страхування встановлюються ставки збору в таких розмірах: 100 відсотків
від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2
цього Закону. Ст. 3 - Збір на обов'язкове державне пенсійне страхування
платники збору сплачують до Пенсійного фонду України в порядку, визначеному
законодавством України.

Відповідно до Інструкції „Про
порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків
на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду
України” затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України
16.01.2004 року за № 64/8663 -6.4 - Розмір сум до відшкодування на поточний рік
визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в
повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих  положень" Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (згідно з додатками 6
та 7), які  надсилаються підприємствам до
20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій. 6.8
-Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного  фонду зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та доставку
пенсій, призначених на пільгових умовах. 6.10 - У разі призначення
пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за
місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення
пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї
Інструкції для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган
Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства.  Відшкодування сум фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках
здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Відповідно до оглядового лист
Вищого господарського суду України
від  05.05.2005 року № 01-8/775
„Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням
законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування” (за
матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом
України) -органи Пенсійного фонду мають право звертатися до господарського суду
з позовами про стягнення заборгованості по платежам до цього фонду.

Викладені законодавчі акти свідчать
про наступне.

Бюджет ПФУ формується за рахунок
указаних вище джерел, в тому числі за рахунок коштів які надходять з Державного
бюджету України. Територіальні органи ПФУ за рахунок коштів бюджету ПФУ здійснюють
виплату пенсій в тому числі пільгових. Юридичні особи зобов'язані сплачувати до
ПФУ збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у вигляді покриття
фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій по п. „б” -„з” ст. 13
Закону України „Про пенсійне забезпечення” та відшкодовувати пільгові пенсії по
п. „а” ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”.

Указані та інші законодавчі акти не
передбачають правил про те, що відшкодування указаних пільгових пенсій залежить
від того з яких джерел надходять до ПФУ грошові кошти на їх виплату.

Розрахунки фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій надані позивачем є документами на підставі
яких виникає зобов'язання по відшкодуванню пільгових пенсій. Відповідно згадані
розрахунки є належними та допустимими доказами щодо виникнення у відповідача
зобов'язання по відшкодуванню пільгових пенсій.

Господарський суд роз'яснює
відповідачу наступне.

Положення п. 2 Прикінцевих положень
Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” щодо
виплати пільгових пенсій з 1 січня 2005 року за рахунок коштів Державного
бюджету України передбачає лише те, що Державний бюджет України є джерелом
надходження коштів до бюджету ПФУ для виплати відповідних пільгових пенсій. Це
положення не звільняє від обов'язку сплачувати збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування у вигляді покриття фактичних витрат на виплату і доставку
указаних пільгових пенсій.

Прикінцеві положення Закону України
„Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” не передбачають будь
-яких правил щодо звільнення від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування у вигляді покриття фактичних витрат на виплату і доставку указаних
пільгових пенсій.

Слід роз'яснити відповідачу, що він
не зобов'язаний сплачувати указаний збір якщо пільгові пенсії будуть
виплачуватися не органами ПФУ а іншими організаціями. З цього приводу
відповідач не надав доказів того, що заявлені до стягнення пільгові пенсії
виплачені не органом ПФУ а іншою організацією.

Господарський суд відхиляє правові
позиції відповідача з наступних підстав.

Твердження відповідача про те, що у
нього не працювали особи щодо яких позивач вимагає відшкодування пільгових
пенсій суперечить довідкам які відповідач видавав на відповідних осіб за виключенням
ОСОБА_2 який працював у КП „Одесміськелектротранс” а не у відповідача.

Твердження відповідача про те, що
позивач не звертався до ліквідаційної комісії відповідача з вимогами у строки
встановлені для заявлення вимог кредиторів не впливає на висновки суду по суті
спору в зв'язку із наступним.

Відповідно до ст. 112 ЦК України -
Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у
місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у
визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у  задоволенні яких за рішенням суду кредиторові
відмовлено, а також вимоги, які не задоволені
через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються
погашеними.

Відповідно до ст. 61 ГК України -          Претензії, що не задоволені через
відсутність майна суб'єкта господарювання, претензії, які не визнані
ліквідаційною комісією, якщо їх заявники
у  місячний строк після одержання
повідомлення про повне або часткове відхилення претензії  не звернуться до суду з відповідним позовом,
а також претензії, у задоволенні яких за
рішенням суду кредиторові відмовлено, вважаються погашеними.

В даному випадку немає доказів які б
засвідчували наявність хоча б однієї підстави для висновку про погашення вимог
позивача у поточній справі.

Господарський суд відхиляє правові
позиції обох сторін тією мірою якою вони не відповідають висновкам суду в
зв'язку з їх невідповідністю законодавству та обставинам справи.

На підставі викладеного позов
підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 94, 158 -163 КАС
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ВАТ
„Одесаремелектротранспорт” код 03327316 (м. Одеса, вул. Водопровідна, 1) на
користь Управління ПФУ в Приморському районі м. Одеси код 26302649 (м. Одеса,
пров. Світлий, 8) -18 735 грн. 98 коп.

В іншої частині в задоволенні
позову -відмовити.

Датою складання постанови
відповідно ст. 163 КАС України визначити 30.03.2007 року.

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст. 186 КАС України.

Постанова
набирає законної сили в порядку ст. 254 КАС України.

Суддя
Лєсогоров
В.М.