ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2007 р.
№ 12/1105

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого судді
Кривди Д.С. –(доповідача у справі),

суддів:
Жаботиної Г.В.,
Уліцького А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
ВАТ “Овруцький гірничо-збагачувальний комбінат “Кварцит”

на  постанову
Житомирського апеляційного господарського суду від  26.10.2006 року

у справі
№12/1105 господарського суду Житомирської області

за позовом
Державного підприємства “Придніпровська залізниця”

до
ВАТ “Овруцький гірничо-збагачувальний комбінат “Кварцит”

про
стягнення суми,

за участю представників сторін від:

позивача:
Федусова Р.М. –за довіреністю від 01.01.2007р.

відповідача:
не з’явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 06.06.2006р. (суддя Сікорська Н.А.), залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 26.10.2006р. (судді Вечірко І.О. –головуючий, Зарудяна Л.О., Ляхевич А.А.), позов задоволено; стягнуто з ВАТ “Овруцький гірничо-збагачувальний комбінат “Кварцит” на користь Державного підприємства “Придніпровська залізниця” 20560грн. штрафу, 205грн. державного мита та  118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач в касаційній скарзі просить скасувати прийняті у справі судові рішення та постановити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків, викладених у рішенні, дійсним обставинам справи.

Відповідач не скористався наданим процесуальним правом на участь свого представника в судовому засіданні касаційної  інстанції.

Позивач у запереченні на касаційну скаргу спростовує її доводи і просить рішення та постанову залишити без змін, як такі, що прийняті з дотриманням всіх норм законодавства.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали (фактичні обставини) справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача, дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 111-7 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція виходить з встановлених у даній справі обставин.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з залізничними накладними №32397012 та №32397014 ВАТ “Овруцький гірничо-збагачувальний комбінат “Кварцит” зі станції Толкачевський Південно-Західної залізниці  відправлені залізничні вагони №67798546 та №66962655 з кварцитом СКМ-97, на станцію призначення Кривий Ріг Головний Придніпровської залізниці.

На станції призначення Кривий Ріг Головний Придніпровської залізниці за заявкою вантажоотримувача –Металургійного комбінату “Криворіжсталь” проведено контрольне зважування вантажу, в результаті якого встановлено, що маса вантажу не відповідає даним, зазначеним у перевізних документах. Так, в залізничній накладній №32397012 зазначена маса 68000кг, а при  переважуванні вантажу у вагоні №67798546 його маса склала 58400кг, тобто на 9600кг менше зазначеного у перевізних документах. В залізничній накладній №32397014 вказана маса вантажу 68000кг, а при переважуванні вантажу у вагоні №66962655 його маса склала 59050кг, що на 8950кг менше зазначеного у перевізних документах. Вказані обставини підтверджуються комерційним актом серії АЭ №021901 від 25.08.2005р., комерційним актом серії АЭ №021902 від 25.08.2005р. та актом загальної форми №3647 від 24.08.2005р.,які складені у встановленому порядку.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про залізничний транспорт" (законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Статтею 37 Статуту залізниць передбачено, що під час здавання вантажів для перевезення відправник повинен зазначити їх масу у накладній - основному перевізному документі встановленої форми. За правилами статті 24 Статуту залізниць залізниці надано право періодично перевіряти кількість та масу вантажу, зазначених вантажовідправником у накладній, а статтею 122 Статуту залізниць установлено відповідальність вантажовідправника у вигляді штрафу за неправильне зазначення в накладній маси вантажу.

Частиною першою статті 26 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів засвідчуються актами. Аналогічну норму містить стаття 129 Статуту залізниць, відповідно до якої обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, складеними станціями залізниць. За правилами цієї статті комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеними у транспортних документах.

Статтею 129 Статуту залізниць передбачено, що порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами. Правила складання актів затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року № 334.

Таким чином, вищевикладені норми визначають комерційний акт та акт загальної форми допустимими доказами щодо обставин, які є підставою для покладення відповідальності на суб'єкта відносин перевезення вантажів.

Згідно ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, обставина невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у накладних, належить до предмету доказування у справі. Вирішуючи питання про покладення відповідальності на відповідача, господарські суди дослідили долучені до матеріалів справи комерційні акти та акт загальної форми, надавши їм належну юридичну оцінку. Також господарськими судами дана належна оцінка доказам відповідача щодо переважування спірних вагонів.

Відтак, висновки судових інстанцій про те, що відповідач, як відправник вантажу, несе відповідальність за наслідки неправильності, зазначеної ним у накладній маси вантажу, є обґрунтованими і відповідають матеріалам справи та вимогам Статуту.

Згідно приписів частини  2  статті  111-7 Господарського  процесуального  кодексу  України  до  юрисдикції  касаційної  інстанції  не  відноситься  повторна  оцінка доказів та  встановлення  обставин  відхилених  господарським  судом  при  розгляді  спору.

За таких обставин, переглянута у справі постанова апеляційного господарського суду відповідає приписам  чинного  законодавства,  а  доводи касаційної скарги  визнаються  непереконливими.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-8, п.1 ч.1 ст. 111-9, ст. 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 26.10.2006р. у справі №12/1105 залишити без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Головуючий суддя                                                                      Д.Кривда

Судді                                                                                          Г.Жаботина

А.Уліцький