ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"13" квітня 2007 р.
Справа  № 25/49-07-835А

За позовом:   ВАТ „ЕК „Одесаобленерго”

До відповідача: Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області

Про скасування рішення № 20 від 10.01.07 р.

Суддя:  Малярчук І.А.

В судових засіданнях приймали участь представники:

Позивача: Антохіна О.С., довір. № 7 від 03.01.07 р., Мамчур І.В., довір. № 5 від 03.01.07р.

Відповідача: Коломієць Н.Ф., довір. від 18.01.07 р. № 13-134, Паненко Т.О., довір.№ 13-135 від 18.01.07 р., Крученко Г.О., довір. № 13-18 від 09.01.07 р.

В судовому засіданні 13.04.07 р. приймали участь представники:

Позивача: Мамчур І.В., довір. № 5 від 03.01.07р.

Відповідача: Паненко Т.О., довір.№ 13-135 від 18.01.07 р., Крученко Г.О., довір. № 13-18 від 09.01.07 р.

Суть спору: про скасування рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін № 20 від 10.01.07 р.

Позивач на заявлених позовних вимогах наполягає,  надав суду уточнення позовних вимог від 19.03.07 р. вх. № 6288, де виклав позовні вимоги у вищенаведеній остаточній редакції та доповнення до позовної заяви від 19.03.07 р. вх.№ 6287, в яких зазначив, що відповідачем було порушено порядок здійснення перевірки, визначений ст.13 Закону України „Про ціни і ціноутворення” та ст.11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, з підстав відсутності надісланого відповідачем на адресу ВАТ „Одесаобленерго”, або Північного РЕМ, у встановлені законодавством строки, повідомлення про проведення перевірки.

Первинні позовні вимоги позивача складали: про визнання нечинним рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області від 10.01.07 р. № 20.

Відповідач заявлений позивачем позов не визнає, надав суду листами від 02.03.07 р. вх. № 5064, від 04.04.07 р. вх. № 7730 витребувані документи, заперечення на адміністративний позов від 28.02.07 р. вх. № 4893,  пояснення від 02.04.07 р. вх. № 7436, згідно яких просить суд відмовити в задоволенні заявлених позивачем позовних вимог та вважати чинним рішення Держінспекції з контролю за цінами в Одеській області.

Так, обґрунтовуючи свої заперечення відповідач вказує на те, що ВАТ ЕК „Одесаобленерго” в особі Північного РЕМ в порушення Порядку застосування тарифів на електроенергію, що відпускається населенню і населеним пунктам”, затвердженого Постановою НКРЕ України від 10.03.99 р. № 309, зареєстрованого Міністерством юстиції України від 10.03.99р. за № 152/3445 із змінами та доповненнями і додатку № 10 до договору від 10.07.04р. № 177900, укладеного з Громадською організацією „Самоохорона гаражна стоянка” в період з 01.11.05 р. по 01.07.06 р. стягувало з останнього плату за електричну енергію за показниками загального розрахункового лічильника за тарифами, як для непромислових споживачів 2 класу напруги, замість тарифів, передбачених зазначеною постановою.

В додатку № 1 до акту перевірки Держінспекція обрахувала додатково отриману виручку згідно рахунків, виставлених ВАТ ЕК „Одесаобленерго” в особі Північного РЕМ споживачам до оплати, на підставі фактичних надходжень коштів на їх оплату. Сума додатково отриманої виручки по даному порушенню склала 5252,77 грн.

Крім того, відповідач відмічає, що  ним було  встановлено  стягнення  за зовнішнє освітлення міста  Північним РЕМ в січні 2006 р. з КП „Одесаміськсвітло”  вартість спожитої електроенергії в порушення постанови НКРЕ України від 22.10.04 р. № 1030 „Про порядок диференціювання за годинами доби тарифів на електроенергію, яка використовується для зовнішнього освітлення населених пунктів”, за роздрібними тарифами 2 класу напруги, замість тарифів, зазначених постановою в нічний час доби  та в інші часи. Сума додатково отриманої виручки по зазначеному порушенню складала 975,55 грн.

Як пояснює відповідач підставою нарахування отриманої ВАТ ЕК „Одесаобленерго” в особі Північного РЕМ додаткової виручки є рахунки, виставлені до оплати, та копї платіжних доручень про фактичну оплату за електроенергію ГО „Самоохорона гаражна стоянка „Суворовська”. При цьому, рахунки,  виставлені ВАТ ЕК „Одесаобленерго” в особі Північного РЕМ споживачу повністю підтверджують сплату (чи несплату) споживачем вартості  електроенергії за попередні періоди, так як першим рядком в них виведено сальдо на перше число місяця в якому виставлено рахунок, де відображено наявність (чи відсутність) боргу споживача. Тобто, в рахунках позивача присутні як суми, пред’явлені до оплати, так і дані про фактичну оплату електричної енергії споживачем.

В судовому засіданні відповідно до ст.150 КАС України оголошувалась перерва з 04.04.07 р. по 13.04.07 р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд встановив наступне:

Державною інспекцією по контролю за цінами в Одеській області проведено планову перевірку Північного РЕМ ВАТ „ЕК „Одесаобленерго” стосовно дотримання порядку застосування  тарифів на електроенергію, результати якої викладені в акті перевірки від 18.12.2006 р. № 001035.

Згідно зазначеного акту встановлено, що Північним РЕМ ВАТ „ЕК „Одесаобленерго” та ГО „Самоохраняємая гаражная стоянка „Суворовская” був  укладений договір                       від 07.10.04 р. № 177900, яким визначено порядок і умови поставки електроенергії, оплату її вартості та інші платежі, передбачені в додатку до договору, що є його невідємною частиною. В додатку № 10 до договору в гр.16 передбачена тарифна група 2 (г.нас.п.) для гаражної стоянки, яка розраховується енергопостачаючою організацією по загальному приладу обліку, при цьому електроенергія споживається населенням для освітлення гаражів і боксів для власних автомобілів по тарифу 0,126 грн. за 1 квт./час, з 01.05.06 р. –0,1575 грн., з 01.09.06 р. –0,197 грн., однак в порушення цього, район електричних мереж в період з 01.11.05 р. по 01.07.06 р. стягував плату з гаражної автостоянки „Суворовская” по тарифу як для непромислових споживачів, в результаті чого Північним РЕМ було додатково отримано виручку по даному порушенню в розмірі 5251,77 грн.

Також, перевіркою було встановлено, що    Північний РЕМ ВАТ „ЕК „Одесаобленерго” не надав споживачу переліку розрахункових рахунків обліку електроенергії для заміни приладів обліку електроенергії, що знаходяться на  його балансі в кількості 56 одиниць, які не передбачені для переведення їх на почасовий облік,  а саме  ніч і не ніч, тобто не сприяв  проведенню робіт по заміні старих і не підлягаючих параметрірованю приладів  обліку на приладі диференційного обліку, чим і порушив п.3.8. Правил користування електроенергією і вимог Постанови НКРЕ від 22.10.04 р. № 1030, що в результаті не дозволило місту значно зекономити бюджетні кошти. За спожиту електроенергію, яка використовується для зовнішнього освітлення міста, Північний РЕМ виставляв рахунки Комунальному підприємству „Одесміськсвітло”, яке фінансується в частині  споживання електроенергії для зовнішнього освітлення міста із міського бюджету, по  тарифу 2 класу напруги на підставі показників приладів обліку, які знаходяться на балансі електромереж. Так, за  період з 01.11.05 р. по 01.11.06 р. Північним РЕМ були виставлені рахунки КП „Одесміськсвітло” по тарифу 2 класу напруги на суму 621134,42 грн. замість 170294,96 грн. по затвердженому вищевказаною Постановою тарифу, перевитрачання бюджетних коштів склало                 450839,46 грн. Подалі інспекція констатувала те, що в порушення  НКРЕ України постанови № 1030 від 22.10.04 р. Півничний РЕМ в січні 2006 р. з КП „Одесміськсвітло” помилково стягнув плату за зовнішнє освітлення міста по роздрібному тарифу 2 класу напруги, замість тарифу, передбаченого в нічний час доби та в інші часи. В результаті  чого сума додатково отриманої виручки згідно акту  перевірки склала 975,55 грн.

Загальна сума додатково отриманої виручки, встановлена відповідачем, відповідно  до акту перевірки в розмірі  6227,32 грн.

За результатами проведеної перевірки Північного РЕМ ВАТ „ЕК „Одесаобленерго”, викладених в акті перевірки від 18.12.06 р. № 001035 Державною інспекцією з контролю за цінами в Одеській області  було прийнято рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін № 20 від 10.01.07 р., в якому зазначено про  встановлення необґрунтованого завищення тарифів на електроенергію, яка використовувалася для зовнішнього освітлення населених пунктів та відпускалася населенню для освітлення гаражів для особистих автомобілів чим порушено вимоги Постанови НКРЕ України від 10.03.99 р. № 309 „Про порядок застосування тарифів на електричну енергію, що відпускається населенню і населеним пунктам” із змінами і доповненнями від 10.07.02 р. № 758 та Постанови НКРЕ України від 22.10.04 р. № 1030 „Про Порядок диференціювання за годинами доби тарифів на електроенергію, яка використовується для зовнішнього освітлення населених пунктів”, у зв’язку з чим вирішив вилучити  у ВАТ „ЕК „Одесаобленерго” в дохід державного бюджету 6227,32 грн. та штраф у сумі 12454,64 грн.

На вимогу суду щодо надання документів на підставі яких було встановлено вищезазначені правопорушення позивача Державною інспекцією з контролю за цінами в Одеській області  було подано до матеріалів справи розрахунок суми додатково отриманої виручки Північним РЕМ ВАТ „ЕК „Одесаобленерго” за отриману електроенергію ГО  „Самоохорона гаражна стоянка „Суворовська”, Розрахунок суми додатково отриманої виручки Північним РЕМ ВАТ „ЕК „Одесаобленерго” за отриману електроенергію КП „Одесміськсвітло” для зовнішнього освітлення міста, які є додатками №№ 1, 3 до акту перевірки.

Сума додатково отриманої виручки Північним РЕМ ВАТ „ЕК „Одесаобленерго” за отриману електроенергію ГО  „Самоохорона гаражна стоянка „Суворовська” розрахована держінспекцією в додатку № 1 до акту  згідно даних рахунків, виставлених громадською організацією  до оплати, а саме № 177900/1 від 20.06.06 р., від 17.05.06 р., від 18.04.06 р., 20.03.06 р., від 14.02.06 р., від 17.01.06 р., від 16.12.05 р., 16.11.05 р., від 19.04.05 р., які містять зазначення про кількість спожитої електроенергії, тариф згідно якого розраховано вартість спожитої електроенергії. Додатково отриману виручку розраховано відповідачем як різницю між вартістю   спожитої електроенергії, нарахованої із застосуванням ринкового роздрібного тарифу та самостійно визначеною інспекцією вартістю за спожиту електроенергію за тарифом для населених пунктів.

Однак, з поданого до справи позивачем договору про постачання електричної енергії №177900 від 07.10.04 р. вбачається, що даний договір укладено між ВАТ „ЕК „Одесаобленерго” в особі Північного РЕМ з ГО  „Самоохорона гаражна стоянка „Суворовська”, яка є юридичною особою та діє на підставі статуту № 621 від 06.07.1999 р., п.1 якого передбачено, що Постачальник електричної енергії постачає електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід’ємними частинами.

Спожиту ГО  „Самоохорона гаражна стоянка „Суворовська” електричну енергію позивач розраховував згідно ринкового роздрібного тарифу, визначеного ВАТ „ЕК „Одесаобленерго” згідно Порядку формування роздрібного тарифу на електроенергію для  споживачів  (крім  населення  і  населених пунктів) ліцензіатами з постачання електроенергії за регульованим тарифом, затвердженого Постановою НКРЕ від 22.01.2001 N 47,  а не тарифу для населених пунктів, визначеного Порядком застосування тарифів на електроенергію, що відпускається населенню і населеним пунктам, затвердженим Постановою НКРЕ від 10.03.99 р. № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.08.02 р. за № 626/6914, застосування якого до Громадської організації „Самоохорона гаражна стоянка „Суворовська” вважає за необхідне Державна інспекція з контролю за цінами в Одеській області.

Так, із змісту п.2.1. Порядку застосування тарифів на електроенергію, що відпускається населенню і населеним пунктам  вбачається, що до населених пунктів відносяться споживачі, які розраховуються з енергопостачальною організацією за загальним розрахунковим лічильником за електроенергію, яка споживається населенням для різних побутових потреб у житлових будинках, квартирах, гуртожитках, для потреб особистих підсобних господарств, присадибних і садових ділянок, дач, освітлення гаражів та боксів для особистих автомобілів, човнів, освітлення майстерень художників, скульпторів, а також установи виконання покарань і лікувально-трудові профілакторії, слідчі ізолятори.

Згідно Постанови НКРЕ України від 30.03.06 р. № 401 „Про зміну тарифів на електричну енергію, що відпускається населенню і населеним пунктам, та внесення змін до Порядку застосування тарифів на електроенергію, що відпускається населенню і населеним пунктам”, затвердженої в Мінюсті України 11.04.06 р. за № 413/12287,  тариф за яким проводився відпуст електроенергії населеним пунктам визначений у п.2.2.  Порядку застосування тарифів на електроенергію, що відпускається населенню і населеним пунктам, в розмірі 12,6 коп. за 1 кВт х год.  був змінений та за період з 30.03.06 по 20.07.06 р. складав  15,75 коп. за 1 кВт х год., а із внесеними змінами Постановою НКРЕ України від 20.07.06 р. № 926, зареєстрованою в Мінюсті України 02.08.06 р. за № 918/12892 склав 19,7 коп. за 1 кВт х год.

З огляду на зазначене, зміст правовідносин   Громадської організації „Самоохорона гаражна стоянка „Суворовська”  з  ВАТ „ЕК „Одесаобленерго” в особі Північного РЕМ, які базуються на  договорі про постачання електричної енергії №177900 від 07.10.04р., з врахуванням рекомендаційних листів НКРЕ України від 06.01.05 р. № 03-39-09/46, від 05.07.05 р. № 03-30-09/2965, суд вважає правомірним застосування позивачем до   Громадської організації „Самоохорона гаражна стоянка „Суворовська” тарифів на електроенергію за ринковими роздрібними тарифами на електроенергію, оскільки споживання електроенергії для зовнішнього освітлення автомобільних стоянок –це колективна, а не індивідуальна потреба населення, тому є неправомірним встановлення тарифів на електроенергію, спожиту на потреби автомобільних стоянок, як   для населених пунктів.

Звідси, зроблені відповідачем в акті перевірки від 18.12.06 р. № 001035 висновки щодо набуття ВАТ „ЕК „Одесаобленерго” в особі Північного РЕМ додатково отриманої виручки по даному правопорушенню в сумі 5251,77 грн., на думку суду, є неправомірними.

Крім того, акт перевірки містить висновок про порушення Північним РЕМ  Постанови НКРЕ України від 22.10.04 р. № 1030,  а саме помилкове стягнення  в січні 2006 р. з КП „Одесміськсвітло” плати за зовнішнє освітлення міста по роздрібному тарифу 2 класу напруги, замість тарифу, передбаченого в нічний час доби та в інші часи, однак зроблений відповідачем розрахунок встановленого правопорушення у вигляді суми додатково отриманої виручки в розмірі 975,55 грн.  є необґрунтованим з огляду на відсутність доказів фактичного проведення КП „Одесміськсвітло” оплати рахунку № 1805/1 від 20.01.06 р.  У зв’язку з чим, твердження відповідача про стягнення позивачем плати з КП „Одесміськсвітло” за зовнішнє освітлення міста по роздрібному тарифу 2 класу напруги не підтверджено фактичними даними, тому є недоведеним.

Основні принципи встановлення   і застосування цін і тарифів та організацію контролю за їх дотриманням на території України визначає Закон України „Про ціни і ціноутворення” від  03.12.1990 р. № 507-ХІІ ст. 2 якого встановлено, що сфера застосування закону поширюється на всі підприємства й організації незалежно від форм власності, підпорядкованості і методів організації праці та виробництва.

Так в ст.4 Закон України „Про ціни і ціноутворення” законодавцем встановлені повноваження Кабінету Міністрів України в галузі ціноутворення а саме: забезпечення  здійснення  в республіці державної політики цін; визначення переліку продукції, товарів і послуг, державні фіксовані та регульовані  ціни і тарифи на які затверджуються відповідними органами державного управління; визначення повноваження органів державного управління в галузі встановлення і застосування цін (тарифів), а також по контролю за цінами (тарифами).

В народному господарстві застосовуються вільні ціни і тарифи, державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи. Вільні ціни і тарифи встановлюються на всі види продукції, товарів і послуг, за винятком тих, по яких здійснюється державне регулювання цін і тарифів. Державне регулювання цін і тарифів здійснюється шляхом встановлення: державних фіксованих цін (тарифів); граничних рівнів цін (тарифів) або граничних відхилень від державних фіксованих цін і тарифів (ст.ст. 6, 7, 8 Закону України „Про ціни та ціноутворення”).

Згідно ст.9 зазначеного закону державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи встановлюються на ресурси, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, на товари і послуги, що мають вирішальне соціальне значення, а також на продукцію, товари і послуги, виробництво яких зосереджено на підприємствах, що займають монопольне становище на ринку.

Відповідно до ч. 2,3  ст. 11 Закону України „Про електроенергетику” від  16 жовтня 1997 року   N 575/97-ВР органом державного регулювання діяльності в електроенергетиці є Національна комісія регулювання електроенергетики України.   Національна комісія   регулювання  електроенергетики  України регулює  діяльність  суб'єктів   природних   монополій   у   сфері електроенергетики   та   господарюючих  суб'єктів,  які  діють  на суміжних ринках,  а  також  виконує  інші  функції  відповідно  до законодавства.

З огляду на зазначене, проаналізувавши наявний в матеріалах справи акт перевірки від 18.12.06р. № 001035 та рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін від 10.01.07р. № 20, суд, дійшов висновку про невідповідність даних документів вимогам Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої Наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України 03.12.01 р. № 298/519, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.12.01 р. за № 1047/6238, а саме п.п. 3.1., 3.2. Інструкції, якими визначено, що підставою для прийняття державними інспекціями з контролю за цінами рішень про застосування економічних санкцій є саме акт перевірки, складений посадовими особами інспекції, в якому повинні бути зазначені нормативні акти, вимоги яких порушено, з конкретним обґрунтуванням цього порушення, детально відображений механізм скоєння порушення, визначена   сума необґрунтовано одержаної виручки з доданням розрахунків, на яких ґрунтується обчислення зазначеної суми та з посиланням на відповідні документи первинного бухгалтерського обліку. При цьому, копії документів бухгалтерського обліку, які можуть додаватись до акту, завіряються підписом посадової особи суб’єкта господарювання та його печаткою.

Як вбачається з матеріалів справи, при складанні посадовими особами державної інспекції акту перевірки   від 18.12.06р. №001035  вищенаведені вимоги законодавства не дотримані, оскільки акт не містить конкретного обґрунтуванням встановленого правопорушення, детального відображення механізму скоєння порушення, що вбачається із зазначення в тексті акту стосовно знаходження на балансі Північного РЕМ 56 одиниць приладів обліку електроенергії, які не передбачені для переводу їх на почасовий облік, тобто ніч і не ніч, перевитрачання бюджетних коштів за січень 2006 р. на суму 450839,46 грн., при цьому висновків стосовно відповідальності Північного РЕМ  за встановленні порушення акт не містить.

Враховуючи наведене, так як акт перевірки не доводить порушення відповідачем державної дисципліни цін, то не може бути підставою для прийняття відповідного рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, у зв’язку з чим рішення від 10.01.07 р. № 20, є таким, що прийняте державною інспекцією з контролю за цінами в Одеській області без належних підстав.

Крім того, на думку суду, перевірка правильності формування і застосування цін, які підлягають державному регулюванню  ВАТ „ЕК „Одесаобленерго”, проводилась Державною інспекцією по контролю за цінами в Одеській області з порушенням порядку проведення останньою  таких перевірок, що вбачається із вимог ч.3 ст. 13 Закону України „Про ціни і ціноутворення” від  3 грудня 1990 року 507-XII, якою визначено, що державні органи, що здійснюють контроль за цінами, та їх посадові особи мають права, виконують обов'язки і несуть відповідальність, передбачені Законом України "Про державну податкову службу в Україні", крім повноважень, передбачених пунктами 6 - 9 статті 11 вказаного Закону.

Положеннями п.1) ч.1 ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", передбачено, що органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки, а також планові та позапланові виїзні перевірки суб’єктів господарювання. Порядок проведення перевірок та компетенція Державної інспекції з контролю за цінами, як органу виконавчої влади, уповноваженого від імені держави здійснювати перевірку фінансово-господарської діяльності суб’єкта підприємницької діяльності, які проводяться саме   державними органами, що здійснюються контроль за цінами, оскільки встановлення і застосування державних фіксованих та регульованих цін і тарифів суб’єктами господарювання можливо лише за умови здійснення перевірки фінансово-господарської діяльності такого суб’єкта, врегульовані Указом Президента України „Про деякі заходи з делегування підприємницької діяльності” від 23.07.98р. № 817/98, яким передбачено проведення контролюючими органами планової та позапланової виїзної перевірки.

Згідно ч.ч. 1, 3 п. 2 Указу Президента України „Про деякі заходи з делегування підприємницької діяльності” плановою виїзною перевіркою вважається перевірка фінансово-господарської діяльності суб’єкта підприємницької діяльності, яка передбачена у плані роботи контролюючого органу і проводиться за місцезнаходженням такого суб’єкта чи за місцем розташування об’єкта власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна перевірка. Планова виїзна перевірка проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності суб’єкта підприємницької діяльності за письмовим рішенням курівника відповідного контролюючого органу не частіше одного разу на календарний рік у межах компетенції відповідного контролюючого органу. Право на проведення планової виїзної перевірки суб’єкта підприємницької діяльності надається лише у тому разі, коли йому не пізніше ніж за десять календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано письмове повідомлення з зазначенням дати її проведення.

З огляду на поданий відповідачем до матеріалів справи план роботи Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області на ІV квартал 2006 р., лист надісланий на адресу ВАТ „ЕК „Одесаобленерго” від 10.10.06 р. № 11-2265, в якому зазначено про заплановане проведення перевірок дотримання порядку застосування тарифів  на електроенергію структурними підрозділами ВАТ „ЕК „Одесаобленерго”, в тому числі Північного РЕМ в строк з 23.10.06 р. по 23.11.06 р., направлення Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області від 13.11.06 р. № 788 на проведення перевірки в строк з 13.11.06 р. по 21.12.06 р., тобто з порушенням вказаного в повідомленні строку перевірки, у суду є підстави вбачати проведення  відповідачем перевірки позивача, за результатами якої складено акт від 18.12.06 р. № 001035 та рішення від 10.01.07 р. № 20,   з порушенням порядку проведення планової перевірки, визначеного Указом Президента України „Про деякі заходи з делегування підприємницької діяльності”.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що при проведенні перевірки ВАТ „ЕК „Одесаобленерго” дотримання порядку застосування тарифів на електроенергію, Державною інспекцією по контролю за цінами в Одеській області було порушено вимоги .3 ст. 13 Закону України „Про ціни і ціноутворення”, п.1) ч.1 ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", Указом Президента України „Про деякі заходи з делегування підприємницької діяльності”.

Пунктом 1 ст.69 КАС України визначено, що  доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показання свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування... Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (п.п.1, 2 ст.70 КАС України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу (п.1 ст.71 КАС України).

Згідно ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з’ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на зазначене, суд вважає, заявлені позовні вимоги ВАТ „ЕК „Одесаобленерго”  про скасування рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін № 20 від 10.01.07р. обґрунтованими, такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, наявним обставинам справи, що є підставою для суду задовольнити їх в повній мірі.

Позивачу за рахунок відповідача згідно ст. 94 КАС України відшкодовуються судові витрати, а саме 3,40 грн. судового збору

Керуючись ст.ст. 94, 161-164 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Задовольнити позов повністю.

2.  Скасувати рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін № 20 від 10.01.07р.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь ВАТ „ЕК „Одесаобленерго”  (65029, м. Одеса, вул. Садова, 3, ) 3 (три) грн. 40 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена в порядку ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної  сили у порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                 Малярчук І.А.