КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

21.01.07 р.          № 18/127

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Григоровича О.М.

суддів:                                          Гольцової  Л.А.

Рябухи  В.І.

при секретарі:                              Решоткіній Т.О.

За участю представників:

- позивача: не з’явився,

- відповідача: Сотніченко О.М. (дов. від 27.02.06 №3),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Прилуцький завод протипожежного і спеціального машинобудування "Пожспецмаш"

на постанову Господарського суду Чернігівської оьласті від 02.11.2006 (підписана 07.11.06)

у справі № 18/127  (Сидоренко А.С.)

за позовом           Державного підприємства "Прилуцький завод протипожежного і спеціального машинобудування "Пожспецмаш"

до           Управління Пенсійного фонду України в Прилуцькому районі

про          визнання нечинною вимоги,

22.01.07 у судовому засіданні відповідно до пункту 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство “Прилуцький завод протипожежного і спеціальногомашинобудування “Пожспецмаш” (далі-позивач) звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Прилуцькому районі (далі-відповідач) про визнання нечинною вимоги від 07.03.06 № Ю-116 про сплату 1185773,86 грн. заборгованості по страховим внескам, 211353,31 грн. фінансових (штрафних) санкцій та 70981, 87 грн. пені за несвоєчасну сплату (перерахування) страхових внесків.

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 02.11.06, складеною у повному обсязі 07.11.06, в позові відмовлено повністю.

Позивач, не погоджуючись з зазначеною постановою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати у зв’язку із неповним дослідженням місцевим судом доказів і неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що постанова суду першої інстанції прийнята з встановленням всіх обставин справи, додержанням норм матеріального та процесуального права, є законною і обґрунтованою, та просить суд залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, не повідомивши суд про причини неявки.

У зв’язку з неявкою в судові засідання представника позивача апеляційний розгляд справи відкладався.

Неявка представника позивача в судове засідання, на думку колегії суддів, не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для її розгляду.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні докази, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню  з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (далі-Закон №1058) встановлено, що страхові внески – це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов’язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в ч.1 ст. 12 цього Закону. Страхувальники набувають статусу платників страхових внесків до Пенсійного фонду з дня взяття їх на облік територіальним органом Пенсійного фонду, а особи, визначені частиною першою статті 12 цього Закону, - з дня набрання чинності договором про їх добровільну участь (ч.1, 3 ст. 15 Закону №1058).

Відповідно до ст.14 Закону №1058 страхувальниками є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об’єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об’єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи – суб’єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб – суб’єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Матеріалами справи підтверджується те, що позивач зареєстрований в якості платника страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за №15010885.

Частиною 2 ст. 17 Закону № 1058 встановлено, що страхувальник зобов’язаний, зокрема, нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Суми страхових внесків, своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмкою) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до абз.1-3 ч.3 ст. 106 Закону №1058 територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов’язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Згідно п. 8.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління ПФУ від 19.12.03 №21-1, органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки у випадку, зокрема, (б) якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків.

У зазначеному випадку вимога надсилається щомісяця протягом п’яти робочих днів, наступних за звітним базовим періодом.

Наявними у матеріалах справи розрахунками сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за період з червня 2005 року по січень 2006 року, виписками з особового рахунку позивача підтверджується існування заборгованості останнього по сплаті страхових внесків.

У зв’язку з існуванням заборгованості позивача відповідач 07.11.05, 06.12.05, 10.01.06, 07.02.06, 07.03.06 надіслав на його адресу вимоги про сплату недоїмки, штрафних санкцій та пені. Вимоги були отримані позивачем 09.11.05, 08.12.05, 12.01.06, 09.02.06, 14.03.06, що підтверджується відповідними повідомленнями про вручення поштових повідомлень.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу (п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону №1058).

Про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених частинами дев’ятою і десятою ст. 106 Закону № 1058, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій.

Суми пені та штрафів, передбачених частинами 9, 10 ст. 106 Закону № 1058, підлягають сплаті страхувальником, банком чи організацією, яка здійснює виплату і доставку пенсій, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення. При цьому в цей же строк страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, має право оскаржити зазначене рішення до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов’язковим письмовим повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення.

Рішення органу Пенсійного фонду про нарахування пені або накладення штрафу, передбачених частинами 9,10 ст. 106 Закону № 1058, є виконавчим документом.

У разі якщо страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, отримали рішення про нарахування пені та накладення штрафу, передбачених частинами дев’ятою і десятою цієї статті, і не сплатили зазначені в них суми фінансових санкцій протягом десяти робочих днів, а також не оскаржили це рішення чи не повідомили у цей строк відповідний виконавчий орган Пенсійного фонду про його оскарження, воно передається для виконання державній виконавчій службі та страхувальнику.

Суми пені та штрафів можуть бути включені до вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування цих фінансових санкцій пов’язано з виникненням та сплатою недоїмки.

Начальником та заступником начальника управління Пенсійного фонду України в Прилуцькому районі були прийняті рішення від 21.07.05 № 173, від 22.08.05 № 192, від 20.09.05 № 211, від 21.10.05 № 232, від 21.11.05 № 252, від 20.12.05 № 270 та 20.01.06 №11 про застосування до позивача штрафних санкцій на загальну суму 275034,80 грн., нарахування пені на загальну суму 93550,87 грн. за несплату (неперерахування) страхових внесків.

Зазначені рішення були отримані позивачем 23.07.05, 26.08.05, 21.09.05, 25.10.05, 23.11.05, 21.12.05, 26.01.06, що підтверджується відповідними повідомленнями про вручення поштових відправлень №№ 8544, 1035, 1212, 14073, 16536, 18690, 160834.

Визначені даними рішеннями суми штрафних санкцій та пені були включені до оспорюваної вимоги.

Позивачем не було повністю сплачено суму нарахованих штрафних санкцій та пені, а також не надано суду доказів скасування цих рішень в порядку адміністративного оскарження або судовому порядку.

Колегія суддів, погоджуючись з висновком місцевого суду, вважає, що оспорювану вимогу від 07.03.06 № Ю-116 про сплату позивачем 1185773,86 грн. заборгованості по страховим внескам, 211353,31 грн. штрафних санкцій та 70981,87 грн. пені за несвоєчасну сплату страхових внесків було прийнято відповідачем в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

Твердження позивача у скарзі про те, що місцевим судом під час розгляду справи не було з’ясовано, що лист від 01.11.06 № 491 про розгляд справи за відсутності позивача, підписаний В.о. генерального директора Островерхім В.Л., який не мав на це відповідних повноважень, в зв’язку з чим порушено норми процесуального права колегія суддів вважає безпідставним, оскільки розгляд справи за відсутності представника позивача, повідомленого належним чином про час і місце проведення судового засідання, не є підставою для скасування правильної по суті постанови місцевого суду, оскільки не призвів до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Постанову Господарського суду Чернігівської області від 02.11.06 у справі №  18/127 залишити  без  змін,  а апеляційну  скаргу Державного підприємства “Прилуцький завод протипожежного і спеціального машинобудування “Пожспецмаш” - без  задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом одного місяця з дня виготовлення ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Ухвалу виготовлено та підписано 27.01.07

Головуючий суддя          Григорович О.М.

Судді

Гольцова  Л.А.

Рябуха  В.І.