ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ:

02.10.2007                                                                                Справа №  22/237

за позовом  Полтавського обласного відділення Фонду України соціального захисту інвалідів, вул.Зигіна, 1, м.Полтава, 36000

до  Селянського фермерського господарства   "Онищенко", с.Таверівка, Чутівський  район,  Полтавська область, 38806

про  стягнення   2131,72  грн.

Суддя  Георгієвський В.Д.

Представники:

від позивача:  Фищук В.В., дор. № 04-84/474  від 15.02.07 р.

від відповідача:  Стребко В.І., дор. № 15 від 24.07.07р.

СУТЬ СПРАВИ:  розглядається позовна заява про стягнення  2131,72 грн. заборгованості

Представник позивача на  позові  наполягає.

Відповідач проти позову заперечує.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши   представників сторін, суд встановив:

Законом України "Про основи соціальної захищеності  інвалідів в Україні" зі змінами, внесеними згідно Законів від 06.10.2005 р. № 2602-ІУ, від 23.02.2006 р. № 3483-ІУ (стаття 19) для підприємств, установ і організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю (далі - роботодавці) установлюється  норматив робочих місць для  працевлаштування  інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від середньоблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 чоловік - у кількості одного робочого місця.

Роботодавці самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою ст.19 вищевказаного Закону, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Згідно наданого відповідачем "Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік" (форма № 10-ПІ),  середньоблікова кількість штатних працівників становить  12 осіб. Норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів складає 1 особа

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою ст.19 вищевказаного Закону, вважається працевлаштування роботодавцем інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Фактично в 2006  році інваліди на підприємстві відповідача не працювали.

Згідно зі  ст.20 Закону  України "Про основи соціальної захищеності  інвалідів в Україні"  підприємства, установи і  організації, в тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж встановлено нормативом, передбаченим статтею 19  вищевказаного Закону, щороку  сплачують відповідним  відділенням Фонду України соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві,  установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для роботодавців, де працює від 8 до 15 осіб, розмір  адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інвалідів і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю

Відповідач проти позову заперечує з наступних  обставин:

Відповідно до ст.18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" та п.10 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого постановою КМУ від 03.05.95 № 314 "Про організацію робочих місць та працевлаштування інвалідів", визначено, що працевлаштування інвалідів здійснюється державною службою зайнятості, органами Міністерства праці України, міністерства соціального захисту населення України, місцевими Радами народних депутатів, громадськими організаціями інвалідів.

Селянське фермерське господарство "Онищенко" на виконання вимог вищезазначеного Закону та постанови КМУ від 03.05.95 № 314 Про організацію робочих місць та працевлаштування інвалідів" звертався до Чутівського районного центру зайнятості в 2006 році про створення робочого місця для інваліда. Листами від 15.05.2007 № 03-1364/1799, 05.03.07 № 156 Чутівський районний центр зайнятості інформував Полтавський  ФУСЗІ, про те, що СФГ "Онищенко" звертався до центру зайнятості, але  інваліди для   працевлаштування  не направлялися по причині відсутності інвалідів для їх працевлаштування та інформував Таверівську сільську раду про створення робочих місць для інвалідів,  листом від 06.03.2007р. № 96  Таверівська сільська рада повідомила, що на протязі 2006 року звернень інвалідів щодо працевлаштування в СФГ "Онищенко" не було.

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.  160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова  набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 КАС України. Постанова може бути оскаржена в порядку, встановленому ст.186 КАС України

Суддя                                                 Георгієвський В.Д.