ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 квітня 2007 р.
№ 20/501-12/227

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П.- головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Спірітс Продакт Інтернешнл Інтелектуал Проперті Бі.Ві, Оранжестад, Аруба

на рішення господарського суду міста Києва від 27.09.2006 та

постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2007

зі справи  № 20/501-12/227

за позовом Спірітс Продакт Інтернешнл Інтелектуал Проперті Бі.Ві

до товариства з обмеженою відповідальністю “Нова інтернаціональна корпорація”, м. Київ, та

Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України, м. Київ

про часткове припинення дії свідоцтва України № 12324 на знак для товарів і послуг,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача –Синельников Олександр Володимирович, м. Київ,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.06.2006, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2007, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України від 07.03.2007 б/н Спірітс Продакт Інтернешнл Інтелектуал Проперті Бі.Ві просить оскаржувані рішення та постанову попередніх судових інстанцій з цієї справи скасувати і прийняти нове рішення.

Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність повернення касаційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 111 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) касаційна скарга повинна містити вимоги особи, що подала скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Однак наведені в даній касаційній скарзі доводи стосуються виключно питань, пов’язаних із встановленням попередніми судовими інстанціями фактичних обставин, що входять до предмету доказування у справі, та з оцінкою цими судовими інстанціями зібраних у справі доказів. Водночас скаржником не зазначено, порушення чи неправильне застосування яких саме норм матеріального та/або процесуального права припустилися, на його думку, попередні судові інстанції в розгляді справи і в чому конкретно полягає таке порушення чи неправильне застосування.

Касаційна ж інстанція згідно з частиною другою статті 1117 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у скарзі не зазначено суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 8 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 № 7-93 “Про державне мито” сплачене за платіжним дорученням від 05.03.2007 № 192 скаржником державне мито в сумі                  42, 50 грн. підлягає поверненню з державного бюджету.

Між тим відповідно до частини третьої статті 1113 ГПК України після усунення обставин, зазначених, зокрема, у пункті 6 частини першої цієї статті, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу.

Керуючись пунктом 6 частини першої і частиною другою статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу на рішення господарського суду міста Києва від 27.09.2006 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2007 зі справи № 20/501-12/227 повернути Спірітс Продакт Інтернешнл Інтелектуал Проперті Бі.Ві.

2. Повернути Спірітс Продакт Інтернешнл Інтелектуал Проперті Бі.Ві державне мито в сумі 42, 50 грн. Видачу довідки на повернення державного мита доручити господарському суду міста Києва.

Суддя                                                                                              В. Селіваненко

Суддя                                                                                              І. Бенедисюк

Суддя                                                                                              Б. Львов