ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.09.07

Справа № 3/460-07.

за позовом відкритого акціонерного товариства «Сумський рафінадний завод»

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «ПластАл»

про визнання договору дійсним та стягнення 83401 грн. 19 коп.

Суддя Лиховид Б.І.

За участю представників сторін:

позивача Джепа Г.В., довіреність від 20.09.2007 року № 380

відповідача Прядко В.М., довіреність від 01.09.2007 року

СУТЬ СПОРУ: позивач просить визнати дійсним договір оренди № 69 будівлі цеху тарної дощечки відкритого акціонерного товариства «Сумський рафінадний завод» від 01.07.2004 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Завод «ПластАл» та відкритим акціонерним товариством «Сумський рафінадний завод»; стягнути з відповідача 14022 грн. 43 коп. заборгованості по орендній платі та 69378 грн. 76 коп. неустойки.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що договір оренди не може бути визнаний дійсним, в частині стягнення заборгованості по орендній платі та неустойки заперечує, посилаючись на те, що дані вимоги ґрунтуються на недійсному договорі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Між позивачем – відкритим акціонерним товариством «Сумський рафінадний завод» та відповідачем – товариством з обмеженою відповідальністю «Завод «ПластАл» було укладено договір оренди будівлі цеху тарної дощечки № 69 від 01.07.2004 року.

Як зазначає позивач в обґрунтування позовних вимог, зазначений договір оренди нотаріально не посвідчений, проте відбулось часткове виконання його умов, зокрема, позивачем було надано відповідачу в оренду приміщення, відповідно до вищезазначеного договору оренди, відповідач сплачував орендну плату, що підтверджується відповідними орендними платежами (в справі).

Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Враховуючи, що сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов договору та те, що відбулося часткове його виконання та ухилення сторін від нотаріального посвідчення, господарський суд вважає позовні вимоги щодо визнання дійсним договору оренди № 69 будівлі цеху тарної дощечки відкритого акціонерного товариства «Сумський рафінадний завод» від 01.07.2004 року законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

В зв’язку з фактичним ухиленням сторін від нотаріального посвідчення договору, витрати по державному миту покладаються на сторін в рівних частках (по 42 грн. 50 коп.).

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача орендної плати в сумі 14022 грн. 43 коп. за період з червня по липень 2007 року задоволенню не підлягають, оскільки договір оренди № 69 будівлі цеху тарної дощечки відкритого акціонерного товариства «Сумський рафінадний завод» від 01.07.2004 року було припинено з 01.03.2007 року, у зв’язку з закінченням строку, на який він був укладений.

Відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов’язків щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки в розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, акт про передачу об’єкту сторонами не був укладений, тобто фактично об’єкт оренди орендодавцю повернуто не було.

Враховуючи зазначене, вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача суми неустойки за час фактичного користування об’єктом оренди в розмірі 69378 грн. 76 коп. є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по держмиту в сумі 736 грн. 28 коп. та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Визнати дійсним договір оренди № 69 будівлі цеху тарної дощечки відкритого акціонерного товариства «Сумський рафінадний завод» від 01.07.2004 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Завод «ПластАл» (40030, м. Суми, провул. Огарьова, 5/89, код 32778589) та відкритим акціонерним товариством «Сумський рафінадний завод» (40022, м. Суми, вул. Привокзальна, 4, код 00372925).

3.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «ПластАл» (40030, м. Суми, провул. Огарьова, 5/89, код 32778589) на користь відкритого акціонерного товариства «Сумський рафінадний завод» (40022, м. Суми, вул. Привокзальна, 4, код 00372925) 736 грн. 28 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

4.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                             Б.І.ЛИХОВИД