ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 березня 2007 р.

№ 1/2-8/1

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Муравйова О.В. -головуючого
Полянського А.Г. Фролової Г.М.

за участю представників:

позивача

не з'явились (про час та місце
судового засідання повідомлені належним чином)

відповідача  скаржника

не з'явились (про час та місце
судового засідання повідомлені належним чином) не з'явились (про час та місце
судового засідання повідомлені належним чином)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

Ралівської сільської ради
Самбірського району

на рішення

господарського суду Львівської
області

від

07 лютого 2006 року

у справі

№ 1/2-8/1 господарського суду
Львівської області

за позовом

Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи -ОСОБА_1

до

Селянського (фермерського)
господарства ОСОБА_2

про

визнання договору дійсним та
визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2005 року Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 звернувся до господарського
суду Львівської області з позовною заявою до Селянського (фермерського)
господарства ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу від 14.12.2004 року,
укладеним між сторонами у даній справі, дійсним з моменту його укладення, тобто
з 14.12.2004 року та визнання права власності Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1 на будівлю контори по АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідно до умов договору купівлі-продажу від 14.12.2004 року, укладеного між
позивачем і відповідачем, останній передав у власність позивача  будівлю контори по АДРЕСА_1, що
підтверджується актом приймання-передачі від 15.12.2004 року, а позивач сплатив
відповідачу 30 471, 60 грн. Оскільки відповідач ухиляється від нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу, позивач посилаючись на статті 215, 220
Цивільного кодексу України просить визнати вказаний вище договір дійсним.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 07.02.2006 року (суддя: Гутьєва В.В.) по справі №
1/2-8/1 господарського суду Львівської області визнано дійсним договір
купівлі-продажу будівлі від 14.12.2004 року, укладений між Селянським
(фермерським) господарством ОСОБА_2 та Суб'єктом підприємницької діяльності
-фізичною особою ОСОБА_1, з моменту його укладення, тобто з 14.12.2004 року.
Визнано права власності  Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 на адміністративну будівлю
по АДРЕСА_1. Стягнуто з Селянського (фермерського) господарства ОСОБА_2 на
користь Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 судові
витрати, а саме: 85, 00 грн. державного мита та 118, 00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Мотивуючи судове рішення,
господарський суд зазначає про те, що у відповідності до статті 328 Цивільного
кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема із правочинів. Таким правочином є договір купівлі-продажу,
укладений між позивачем та відповідачем, а тому суд не має підстав, щоб
відмовити позивачу у визнанні дійсним договору купівлі-продажу від 14.12.2004
року та визнанні права власності.

Не погоджуючиcь з рішенням суду,
Ралівська сільська рада Самбірського району звернулася до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою на рішення господарського суду Львівської
області від 07.02.2006 року по справі № 1/2-8/1 господарського суду Львівської
області, в якій просить рішення у справі скасувати, а справу передати на
розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи касаційну скаргу доводами про
порушення судом норм процесуального права. Зокрема, заявник зазначає про те, що
він є власником спірного майна, що підтверджується свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно від 17.01.2006 року. Виходячи з викладеного,
заявник вважає, що приймаючи рішення у даній справі господарський суд
Львівської області прийняв рішення, що стосується його прав і обов'язків без
залучення до участі у справі, чим допустив порушення норм процесуального права.

Позивач і відповідач відзиви на
касаційну скаргу не надали.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності
юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та
доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія
суддів   вважає,   що
касаційна   скарга  підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно   до
Роз'яснень   Пленуму   Верховного Суду   України,
викладених пунктах 1, 6 постанови від 29.12.1976 року №11 "Про
судове рішення",  рішення є законним
тоді, коли суд виконавши всі вимоги процесуального законодавства   і
всебічно   перевіривши всі
обставини справи;   вирішив   справу у відповідності з нормами  матеріального   права,
що  підлягають  застосуванню
до  даних правовідносин, а за їх
відсутності -на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із
загальних засад законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у
судовому засіданні.

Касаційна інстанція вважає за
необхідне зазначити, що відповідно до статті 11110 Господарського
процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення
місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного
господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального
чи процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу від
14.12.2004 року, укладеним між сторонами у даній справі, дійсним з моменту його
укладення, тобто з 14.12.2004 року та визнання права власності Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 на будівлю контори
поАДРЕСА_1.

Господарським судом встановлено, що
відповідач передав позивачу адміністративну будівлю по АДРЕСА_1, що
підтверджується актом приймання-передачі майна від 15.12.2004 року, а позивач
сплатив на рахунок № 0466 в УДК у Львівській області, МФО 825014,
отримувач: ВДК у Самбірському районі, ЗКПО 25263002, в рахунок погашення
податкового боргу продавця згідно дозволу на реалізацію активів, які
перебувають у податковій заставі від 14.12.2005 року Самбірської ОДПІ, - 30
471, 60 грн. згідно з платіжним дорученням НОМЕР_1.

Судом зазначено про те, що згідно з
листом Управління агропромислового розвитку Самбірської районної державної
адміністрації НОМЕР_2 власником адміністративної будівлі по АДРЕСА_1 є
Селянське (фермерське) господарство ОСОБА_2, яке набуло його внаслідок
розпаювання майнового комплексу КСП “Ралівський”, а саме: згідно даних
інвентаризації майна КСП “Ралівський”, яку було підтверджено протоколом НОМЕР_3
зборів пайовиків колишнього КСП “Ралівський” від 12.07.2001 року,
адміністративну будівлю 1963 року вартістю 25 324, 00 грн. було включено до пайового
фонду до переліку майна під забезпечення боргів. Згідно з актом передачі майна
для погашення боргових зобов'язань вказану вище адміністративну будівлю по
вул.АДРЕСА_1 було передано у власність Селянського (фермерського) господарства
ОСОБА_2

Відповідно до статті 107
Господарського процесуального кодексу України сторона у  справі
має  право  подати
касаційну скаргу,  а прокурор
касаційне подання  на  рішення
місцевого  господарського
суду,  що
набрало законної сили,  та
постанову апеляційного суду. Касаційну скаргу мають право подати  також
особи,  яких  не
було залучено   до  участі
у  справі,  якщо
суд  прийняв  рішення
чи постанову, що стосується їх прав і обов'язків.

Як вбачається з матеріалів
касаційної скарги,  на момент прийняття
оскаржуваного рішення судом будівля по АДРЕСА_1 і на даний час належить
територіальній громаді с.Ралівка на підставі свідоцтва про право власності на
нерухоме майно. Свідоцтво про право власності Ралівської сільської ради на
будівлю по АДРЕСА_1 є чинним. Набуття даної будівлі у власність здійснено
відповідно до законодавства України.

Відповідно до статті 43
Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і
об”єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Однак судом не перевірено належним
чином наявність права власності на будівлю у відповідача.

Скаржником до касаційної скарги
надано, зокрема, копія листа Управління житлово-комунального господарства
Львівської обласної державної адміністрації від 22.01.2007 року, копія
свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.01.2006 року, копія
витягу з реєстру від 23.01.2006 року.

23.01.2006 року Самбірським
міжміським бюро технічної інвентаризації зареєстровано право власності
Ралівської сільської ради на зазначене нежитлове приміщення.

Таким чином, рішення у справі може
вплинути на права та обов'язки Ралівської сільської ради Самбірського району,
яку не було залучено до участі у справі, що є підставою для скасування
ухваленого у справі судового рішення та передачі справи на новий розгляд до
суду першої інстанції відповідно до статті 1119 Господарського
процесуального кодексу України.

При новому розгляді справи
суду необхідно врахувати викладене та вирішити спір відповідно до закону.

Керуючись статтею 1115,
пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111,
11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Ралівської
сільської ради Самбірського району задовольнити.

Рішення господарського суду
Львівської області від 07 лютого 2006 року по справі № 1/2 -8/1 господарського
суду Львівської області скасувати.

Справу передати на новий розгляд до
господарського суду Львівської області.

Головуючий
О. Муравйов

Судді
А. Полянський

Г. Фролова