СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
Справа № 11/292-05
Господарський суд Херсонської
області у складі судді  Чернявського В.В. при секретарі Борхаленко
О.А. за участю представників сторін:
відпозивача: Байк Н.В.- гол. держ.
подат. інсп., дов. № 7/10-007 від 07.01.2007р.
відповідача:  ОСОБА_1
розглянув у відкритому судовому
засіданні справу
за позовом Державної податкової інспекції у
Білозерському районі, смт. Білозерка
до Приватного підприємця ОСОБА_1,
Провадження у справі відкрито за
позовом про стягнення у примусовому порядку штрафу, накладеного за
рішенням  № НОМЕР_1 та податковим
повідомленням-рішенням № НОМЕР_2 від 10.02.2005р.Голопристанської МДПІ.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги з викладених в позовній заяві підстав,
вказує, що рішення контролюючого органу є чинними, добровільно не виконані,
підлягають примусовому виконанню у судовому порядку.

Відповідач проти позову заперечує ,
вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки рішення ДПІ про застосування
фінансових санкцій, що заявлені до стягнення, прийняті  на підставі акту перевірки, проведеної, на
думку відповідача, з грубими порушеннями законодавства.

Відповідач стверджує, що порушень,
за які орган державної податкової служби визначив йому штрафи, не скоював.

Під час розгляду справи відповідач
заявив клопотання визнати недійсними податкове повідомлення - рішення №НОМЕР_3
від 10.02.205р. на суму 2700грн., податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_2
від 10.02.2005р., як винесені щодо неподаткових штрафів, визнати недійсним
рішення про застосування фінансових санкцій №НОМЕР_1 від 10.02.2005р., як
винесене на підставі акта перевірки, яким не доведена та не зазначена належним
чином об'єктивна сторона складу правопорушення.

Ці клопотання судом відхиляються,
оскільки по суті можуть і мають бути предметами окремих позовів, такі позови
приватним підприємцем ОСОБА_1 у справі №11/292-05 не заявлялися, відповідно, у
цій справі такі позови не розглядаються.

Також відповідач заявив клопотання
припинити провадження у справі, оскільки він не має статусу юридичної особи, як
це передбачено у ст.21 ГПК України, одночасно позивач письмово просить передати
справу до місцевого районного суду за місцем проживання відповідача та  місцем знаходження позивача.

Підстави для припинення провадження
у справі, закриття провадження у справі, передачі справи до іншого суду
відсутні. Справа підвідомча до розгляду суду адміністративної юрисдикції,
повноваження якого щодо цього за природою та суб'єктним складом учасників спору
до початку діяльності окружного адміністративного суду здійснює господарський
суд Херсонської області. Суд приймає до уваги, що відповідач є приватним
підприємцем, фізичною особою - суб'єктом
підприємницької діяльності.

Провадження  у справі порушено за ухвалою від
12.08.2005р., після набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства
України з 1.09.2005р. провадження  у
справі здійснюється за правилами адміністративного судочинства у відповідності
з Прикінцевими та перехідними положеннями КАС України.

Клопотання відповідача про
припинення провадження у справі, передачу справи до іншого суду відхиляються.

Відповідачем заявлено клопотання
про допит в якості свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6, про
витребування у позивача Наказу ДПА України, який затверджує інструкцію про
порядок видачі посвідчень на проведення перевірок; наказу Голопристанської МДПІ
про те, що станом на 09.02.2005р. начальник Білозерського відділення Чернишова
Н.А. виконувала обов"язки начальника Голопристанської МДПІ; журнал
реєстрації наказів Голопристанської МДПІ за лютий 2005р.; журнал реєстрації
шляхових листів на автомобілі Білозерського відділення МДПІ за лютий 2005р.;
табель обліку робочого часу водія ОСОБА_6 за лютий 2005р.; книги реєстрації
посвідчень на проведення перевірок з 2003 року по лютий місяць 2005р. а також
ксерокопії направлень на перевірку приватного підприємця ОСОБА_1 №НОМЕР_4,
НОМЕР_5 від 30.04.2003р., №НОМЕР_6,НОМЕР_7 від 05.03.2004р. та
№НОМЕР_8,НОМЕР_9,НОМЕР_10 від 01.02.2005р. та копії актів перевірок,
відповідно.

Клопотання відповідача про допит
свідків, про витребування доказів судом відхиляються, оскільки у відповідності
до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України у цій справі не
доводяться обставини, встановлені при розгляді іншої адміністративної справи -
№11/347-О-А-05, саме для встановлення обставин, вже встановлених судом у справі
№347-О-А-05, заявлені ці клопотання.

Відповідач вказує, що ні з актом
перевірки, ні з рішенням, податковим повідомленням - рішенням не згоден, вони
винесені з перевищенням повноважень, суми штрафів за ними не є узгодженими;

- при перевірці порушено механізм
документування реалізації алкогольних напоїв;

- припущення, що горілка
підприємцем продавалась, не доведено;

- перевірку проведено з метою
"аби щось знайти";

- стверджуваної контролюючим
органом розрахункової операції за місцем розрахунку не було;

- станом на час розгляду справи вже
не існує обмеження мінімальної ціни на горілку.

Суд
встановив:

Приватний підприємець
ОСОБА_1зареєстрований  як суб"єкт
підприємницької діяльності 01.11.2000 р. Білозерською райдержадміністрацією.

Рішенням  №НОМЕР_1 від 10.02.2005р. Голопристанською
МДПІ, чиїм правонаступником у спірних правовідносинах є ДПІ у Білозерському
районі, приватному підприємцю ОСОБА_1 визначено 2700 грн. штрафу за  порушення законодавства, що регулює
виробництво  і торгівлю  спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
алкогольними  напоями та тютюновими
виробами, податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_2 від
10.02.2005р.приватному підприємцю ОСОБА_1 застосовано 25грн.штрафу за порушення
норм законодавства, що регулює застосування реєстраторів розрахункових операцій
(РРО).

Прийняття  рішення
№ НОМЕР_1 та податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від
10.02.2005р.  контролюючий орган мотивує
встановленням порушень за актом перевірки №НОМЕР_11 від 09.02.2005р.

З вказаного акту слідує, що
09.02.2005р. з 13-24 до 13-58 працівниками органу державної податкової служби
проведено перевірку дотримання вимог Законів України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг" (Закон про РРО), "Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності", "Про державне регулювання
виробництва  і торгівлі  спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
алкогольними  напоями та тютюновими
виробами" та деяких інших нормативних актів приватним підприємцем ОСОБА_1
в кіоску по АДРЕСА_1.

Під час перевірки встановлено такі
порушення:

- реалізація алкогольних напоїв
горілка "Пшенична" 1 пл. 0,5л по ціні 5,00грн. без застосування
реєстратора розрахункових операцій і по ціні, нижче мінімально встановлених цін
на алкогольні напої;

-відсутність ліцензії на роздрібну
торгівлю алкогольними напоями на час перевірки;

Штраф  1700 грн. і 1000грн. визначено за порушення
Закону України "Про  державне
регулювання виробництва  і торгівлі  спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
алкогольними  напоями та тютюновими
виробами",  25 грн. визначено за
проведення розрахункових операцій без застосування РРО в сумі 5грн. (5- кратний
розмір суми невідповідності.).

Рішення  №НОМЕР_1 від 10.02.2005р. та податкове
повідомлення-рішення  № НОМЕР_2 від
10.02.2005р. не скасовані, не змінені, не визнані недійсними, протиправними чи
нечинними.

Визначення Голопристанською МДПІ
2725грн. штрафу  відповідає фактичним
обставинам, встановленим контролюючим органом та наведеним актом перевірки та
відповідальності, встановленій за ст.17 Закону про РРО і ст.17 Закону
"Про  державне регулювання
виробництва  і торгівлі  спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
алкогольними  напоями та тютюновими
виробами".

Відповідач не надав доказів сплати
заявленої позивачем до стягнення суми штрафу в 2725грн. Визначення штрафу по
суті за встановлені порушення на підставі ст.17 Закону про РРО та ст. 17 Закону
"Про  державне регулювання
виробництва  і торгівлі  спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
алкогольними  напоями та тютюновими
виробами" є правильним.

Відповідно до ч.1ст.72 Кодексу
адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в
адміністративній , цивільній або господарській справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Господарським судом Херсонської
області у справі №11/347-О-А-05 22.11.2005р. відмовлено у позові приватному
підприємцю ОСОБА_1 до Голопристанської МДПІ про визнання незаконним акта
перевірки №НОМЕР_11 від 9.02.2005р., визнання незаконними дій працівників
органу державної податкової служби по проведенню перевірки, про визнання
недійсним рішення про застосування фінансових санкцій №НОМЕР_1 від
10.02.2005р., стягнення моральної шкоди.

Вказаним судовим рішенням, яке
набрало законної сили, залишено без змін
ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 7.04.2006р.
встановлено обгрунтованість притягнення приватного підприємця ОСОБА_1 до
відповідальності у вигляді штрафу в 1700грн. за торгівлю  алкогольними напоями без ліцензії та 1000грн.
за торгівлю алкогольними напоями за ціною, нижче мінімальної роздрібної ціни.
Судовим рішенням у справі №11/347-О-А-05 за перевіркою, розглядом вимог
приватного підприємця ОСОБА_1, до суті яких зводяться його заперечення у справі
№11/292-05, не встановлено протиправності у поведінці працівників органу
державної податкової служби, незаконності акта перевірки, напроти, підтверджено
чинність рішення контролюючого органу №НОМЕР_1 від 10.02.2005р. щодо визначення
приватному підприємцю ОСОБА_1 штрафу в 1700грн. та в 1000грн.

Згідно ч.1ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим рішенням у справі №11/375-О-А-05 не доказуються
знову при розгляді справи №11/292-05.

Суд приймає до уваги, що визначення
контролюючим органом позивачу штрафу в 25грн. за порушення законодавства про
застосуванння РРО за податковим повідомленням-рішенням №НОМЕР_2 від
10.02.2005р. саме як податкового зобов"язання є неправильним, але
правильним по суті: штаф за здійснення розрахункової операції на суму 5 грн.
без застосування РРО передбачений ст.17 Закону про РРО, але процедура стягнення
податкового боргу за Законом України "Про прядок погашення
зобов"язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами" (Закон №2181) не поширюється на стягнення штрафів за порушення
законодавства про РРО та щодо регулювання обороту алкогольних напоїв.

Посилання позивача за позовом серед
обгрунтувань вимог на статті Закону №2181 судом не покладаються в підстави
задоволення вимог, оскільки як вже зазначено, стягувані штрафи за природою не є
податковими зобов"язаннями. Серед матеріально- правових підстав для
задоволення позову, наведених позивачем, та застосованих судом ст.17 Закону про
РРО, ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими
виробами", ст.11 Закону України "Про державну податкову службу в
Україні", ст.124 Конституції України.

Юрисдикція судів у відповідності до
ст.124 Конституції України  поширюється
на всі правовідносини , що виникають у державі.

За несплати 2725 грн.
суб"єктом відповідальності добровільно, цей штраф підлягає примусовому
стягненню у судовому порядку за відсутності іншої процедури та за наявності
наведеного змісту ст.124 Основного Закону України.

Керуючись ст. 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о
в и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного
підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_12) в доход Державного бюджету України 2700грн.
штрафу за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без ліцензії та за цінами,
нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої, 25
грн. штрафу за порушення законодавства, що регулює застосування  реєстраторів розрахункових операцій.

Виконавчий лист видати за зверненням
позивача після набрання постановою законної сили.

3. Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з
дня  складення постанови у повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

4. Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви на апеляційне оскарження, якщо такої
заяви не буде подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження буде подано, але
апеляційної скарги у визначений строк подано не буде, постанова набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                         В.В. Чернявський

У повному обсязі постанову

складено 15.01.2006р.