ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  18/467

22.11.07

За позовом:          ЗАТ СК „ВУСО”;

До:                    ВАТ „Українська перестрахувальна компанія „Гарант Ре”;

Про:                     стягнення 23 413,28 грн.

Суддя  Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:          Виконуров О.В., представник, довіреність №76/2007-Г від 11.07.2007 р.;

Від відповідача:            Дідовець Л.С., представник, довіреність №11/07 від 20.11.2007 р.;

Козубець А.І., голова ліквідаційної комісії, протокол №16 від 05.10.2007 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 23 413,28 грн. перестрахувального відшкодування, 234,13 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у наданому відзиві на позов та представники останнього у судового засіданні позовні вимоги позивача заперечують, у задоволенні позову просять відмовити, посилаючись на наведене нижче:

—транспортний засіб, з яким стався страховий випадок, не підпадає під дію договору облігаторного пропорційного перестрахування на засаді ексцеденту сум №01/2005 –ВУСО від 01.01.2005 р., у зв”язку з тим, що він переданий у перестрахування на підставі Ковер –ноту №231 від 25.04.2005 р. та підпадає під дію генерального договору №10 від 09.04.2003 р., що зазначено в самому Ковер –ноті №231;

—15.12.2005 р. трапилася ДТП за участю автомобіля марки „Мітсубусі Паджеро” (державний номер АН 0448 АН), під керуванням Деміної Людмили Євгенівни;

—відповідач вважає, що збиток виник у зв”язку з керуванням застрахованим транспортним засобом особою, яка не мала на те законного права, що відповідно до п. 11.1.14. договору страхування №2709-01-02 від 25.04.2005 р. дає право страховику (позивачеві) відмовити у виплаті страхового відшкодування власнику застрахованого автомобіля –Савіну С.Є.;

—посилання позивача на те, що відповідач не відправляв відмови у виплаті страхового відшкодування є безпідставним; підтвердженням відправки є поштове повідомлення №1690610, яке було отримане позивачем 16.04.2007 р., та поштовою квитанцією №8302 від 11.04.2007 р.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

01.01.2005 р. між сторонами укладений договір №01/2005 ВУСО облігаторного пропорційного перестрахування наземних транспортних засобів на засаді ексцеденту сум, яким встановлені взаємовідносини сторін при здійсненні облігаторного (обов’язкового) перестрахування наземних транспортних засобів на засаді ексцеденту сум.

Відповідно до п. 1.2. договору його предметом є облігаторне (обов’язкове) пропорційне перестрахування відповідачем на засаді ексцеденту сум частини відповідальності позивач, прийнятої ним за договорами добровільного страхування засобі наземного транспорту (КАСКО) на умовах Правил добровільного страхування засобів наземного транспорту, які є невід’ємною частиною цього договору.

Між сторонами 25.04.2005 р. укладений Ковер –нот №231, згідно з яким відповідачем на перестрахування взято автомобіль марки „Мітсубусі Паджеро”, 2005 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак АН 0448 АН, який належить Савіну Сергію Євгеновичу.

25.04.2005 р. між позивачем та Савіним Сергієм Євгеновичем укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №2709-01-02, згідно з яким під страховий захист взято автомобіль марки „Мітсубусі Паджеро”, 2005 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак АН 0448 АН.

15.12.2005 р. із автомобілем марки „Мітсубусі Паджеро” ( державний номерний знак АН 0448 АН) сталася ДТП, яка була визнана позивачем страховим випадком відповідно до страхового акту №181 від 17.02.2006 р.

Платіжним дорученням №648 від 17.02.2006 р. позивачем на користь ремонтної організації було виплачене страхове відшкодування у розмірі 85 430,82 грн.

Позивач листом від 31.01.2006 р. №254 направив відповідачеві пакет документів для виплати останнім своєї частки страхового відшкодування.

Відповідач листом від 10.04.2007 р. №47157/2 відмовив у виплаті своєї частки страхового відшкодування, посилаючись на п. 5.7.2. факультативного договору №10 від 09.04.2003 р.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджені в засіданні суду докази, господарський суд не вбачає підстав для задоволення позову, виходячи з наведеного нижче.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування»страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо  захисту майнових  інтересів  громадян  та  юридичних  осіб у разі настання певних   подій   (страхових   випадків),   визначених    договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом  сплати  громадянами  та  юридичними  особами страхових   платежів  (страхових  внесків,  страхових  премій)  та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 12 Закону України «Про страхування»передбачено, що перестрахування - страхування  одним  страховиком  (цедентом, перестрахувальником) на визначених договором умовах ризику виконання частини своїх обов'язків перед страхувальником у іншого страховика  (перестраховика) резидента або нерезидента, який має статус страховика або перестраховика, згідно з законодавством країни, в якій він зареєстрований.

Підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом є невиконання відповідачем зобов’язань за договором №01/2005 –ВУСО облігаторного пропорційного перестрахування наземних транспортних засобі на засаді ексцеденту сум від 01.01.2005 р..

Слід зазначити про те, що Ковер –нот№231 від 25.04.2005 р., згідно з яким відповідачем у перестрахування взято автомобіль марки „Мітсубусі Паджеро”, 2005 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак АН 0448 АН, укладений на підставі генерального договору про співробітництво в області перестрахування і ретроцесії від 09.04.2003 р., укладеного між ЗАТ СК „Східно –Українське страхове товариство” та відповідачем.

Враховуючи вищезазначені обставини, позивачем не доведено факт порушення відповідачем умов договору облігаторного пропорційного перестрахування наземним транспортних засобів на засаді ексцеденту сум №01/2005-ВУСО від 01.01.2005 р.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. У даному випадку це стосувалося позивача, який мав би довести наявність обставин, на підставі яких він просить стягнути заборгованість з відповідача. Такі докази позивачем не доведені та господарському суду не надані, а тому у господарського суду відсутні правові підстави для задоволення зазначеного клопотання.

Цивільно-правова відповідальність застосовується за наявності складу цивільного правопорушення, до якого відноситься протиправна поведінка, шкода та причинний зв’язок між ними. За відсутності хоча б однієї зі складової, особа не притягується до цивільно-правової відповідальності.

У даному випадку позивачем на доведена наявність складу цивільного правопорушення у діях відповідача, а тому вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          У задоволенні позову відмовити повністю.

2.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
О.В. Мандриченко