СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

20 грудня 2007 року

Справа № 2-8/5745-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

прокурор: не з'явився, Керченський міжрайонний природоохоронний прокурор;

позивача: не з'явився, Державна інспекція з контролю за використанням і охороною земель Автономної Республіки Крим;

відповідача: не з'явився, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лагуна",

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Лагуна" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Чумаченко С.А.) від 18 вересня 2007 року у справі № 2-8/5745-2007

за позовом           Керченського міжрайонного природоохоронного прокурора (вул. К. Маркса, 28, Керч, 98300) в інтересах держави в особі Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель Автономної Республіки Крим (вул. Кечкеметська, 114,Сімферополь,95038) до          Глазівської сільської ради (вул. Караханяна, 21,Глазівка, Ленінський р-н,98220) ,

товариства з обмеженою відповідальністю "Лагуна" (вул. Куйбишева, 21,Керч,98300)

про визнання недійсним договору оренди

ВСТАНОВИВ:

Керченський міжрайонний природоохоронний прокурор в інтересах держави в особі Державної інспекції по контролю за використанням та охороною земель АР Крим звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

Позовні вимоги мотивовані тим, що перевіркою, проведеною Керченською міжрайонною природоохоронною прокуратурою встановлено, що Договір оренди земельної ділянки від 16 грудня 2004 року укладено з порушенням чинного законодавства та має бути визнаний недійсним. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок при укладенні Договору не проводилась, отже розмір орендної плати за Договором визначено не обґрунтовано. Також, в Договорі відсутні істотні умови, щодо порядку перегляду орендної плати.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 18 вересня 2007 року (суддя Чумаченко С.А.) у справі № 2-8/5745-2007 позов задоволено.

Договір оренди земельної ділянки від 16грудня 2004 року, укладений між Глазівською сільською радою та ТОВ "Лагуна" визнано недійсним.

Рішення суду мотивовано тим, що грошова оцінка землі є обов'язковою, яка передує визначенню орендної плати та укладенню договору оренди земельної ділянки, а також те, що при укладенні договору оренди земельної ділянки грошова оцінка проведена не була.

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лагуна" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати.

На думку заявника апеляційної скарги, рішення суду не відповідає обставинам справи і ухвалено при неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права. Господарським судом не було враховано, що проект землеотвода та підготовка документації для укладення договору оренди проходили під час змін законодавства, яке діяло на той період. Розмір і порядок сплати та контролю за орендною платою регулюються не Законом України " Про оцінку земель", а Законами України "Об оренді землі" і Законом України "О платі за землю".

Також сторона вважає, що позов подано в інтересах Державної інспекції по контролю за використанням та охороною земель, у повноваження якої не входять здійснення контролю за правильностью встановлення розміру орендної сплати.

Заперечення від учасників процесу не надійшли.

У судовому засіданні призначеному на 17 грудня 2007 року прокурор та представник позивача не з'явились.

Від Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель Автономної Республіки Крим надійшло клопотання про розгляд справи без участі її представника.

Судовою колегію 17 грудня 2007 року було оголошено перерву у справі до 20 грудня 2007 року.

Враховуючи, що явка у судове засідання це право, а не обов'язок учасників процесу, неприбуття у судове засідання вказаних сторін не перешкоджає розгляду справи, судова колегія ухвалила розглянути справу без представника позивача та прокурора, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи.

Розглянувши справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія встановила наступне.

Рішенням 5-ї сесії 24-го скликання Глазівської сільської Ради вирішено надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Лагуна" земельну ділянку площею 0,5 га в оренду строком на 49 років, під існуючою базою відпочинку, розташованої в с. Осовини, вул.Степна, 29 на підставі договору купівлі - продажу від 27 вересня 2002 року.

Між Глазівською сільською радою - орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лагуна" - орендарем був укладений договір оренди землі від 16 грудня 2004 року.

Відповідно до даного договору, орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку.

Пунктом 3 договору передбачено, що на земельній ділянці знаходяться належні Товариству з обмеженою відповідальністю "Лагуна" об'єкти нерухомого майна - існуючі будівлі, відповідно до договору купівлі - продажу нерухомого майна від 27 вересня 2002 року.

Відповідно до пункту 5 даного договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 128532, 60 грн.

Згідно Акту приймання - передачі від 16 грудня 2004 року орендодавець передав, а орендар прийняв земельну ділянку несільсьгосподарського призначення у стані пригідному для використання.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Між орендодавцем і орендарем уклалися додаткові угоди від 29 грудня 2006 року та від 5 червня 2007 року , відповідно до яких був визначений розмір орендної плати в сумі 7712 грн. в рік, що складає 642, 66 грн. в місяць.

Однієї із істотних умов, передбачених частиною 2 статті 15 Закону України "Про оренду землі" №161-ХІV від 6 жовтня 1998 року є оренда плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату. Відсутність у договорі оренди землі однієї із істотних умов є підставою для визнання договору недійсним відповідно до вищевказаного Закону України.

Згідно до частини 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель" №1378-ІV від 11 грудня 2003 року, обов'язкова нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Пунктом 12 Перехідних положень Земельного Кодексу України передбачається, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки, об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Земельна ділянка несільськогосподарського призначення під існуючою базою відпочинку "Лагуна" загальною площею 0,5000 га в тому числі 0,5000 га забудованих земель, яка знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, Ленінський район, с.Осовини, вул. Степна, 29, знаходиться в межах Глазівської сільської ради, тим самим потребує визначення розміру орендної плати на підставі Закону України "Про оцінку земель".

Однак, як вбачається зі матеріалів справи, сторони не надали суду доказів проведення грошової оцінки земельної ділянки при укладенні оскаржуваного договору, враховуючи те, що вона є обов'язковою, яка передує визначенню орендної плати та укладенню договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до пункту 1 Роз'яснення Вищого Арбітражного суду "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними" від 12 березня 1999 року №02-5/111, недійсною визнається угода, що не відповідає вимогам закону.

Згідно до частини 3 статті 215 Цивільного Кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Судова колегія зазначає, що відповідно частини 5 статті 21 Закону України "Про оренду землі" у разі визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, одержана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається.

Доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Крім того, посилання апелянта на лист податкової інспекції від 1 серпня 2004 року № 6595/7/15-3 не конкретні, так як стосуються сільсьгосподарських земель. Листи від 12 січня 2005 року та 15 січня 2007 року Державного комітету України по земельним ресурсам, податкової інспекції від 18 січня 2005 року, не підтверджують висновок апелянта у зв'язку з тим, що регулюють періоди 2005, 2006 року, та на момент укладення договору не діяли.

Стосовно заперечень апелянта проти позивача, судова колегія звертає увагу на те, що прокурор, відповідно рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року, у кожному конкретному випадку самостійно зазначає орган, уповноважений державне здійснювати функції в спірних правовідносинах.

Згідно з статтею 6 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" №963 від 19 червня 2003 року, державна інспекція по контролю за використанням та охороною земель Автономної Республіки Крим здійснює повноваження державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання вимог земельного законодавства в процесі надання у користування, в тому числі в оренду земельних ділянок. Таким чином, органом, уповноваженим державою здійснювати контрольні функції у земельних правовідносинах є Державна інспекція по контролю за використанням та охороною земель Автономної Республіки Крим.

Враховуючи викладене, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає, рішення судом першої інстанції прийняте при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, відповідності висновків обставинам справи, інших підстав для скасування судового рішення також не має.

Керуючись статтями 101, пунктом 1 статті 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Лагуна" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 18 вересня 2007 року у справі № 2-8/5745-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді