ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007 р.
№ 4/632-24/81

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів: головуючого, судді Васищака І.М., суддів Палій В.М., Рибака В.В., за участю представників сторін С.Федорів (дов. від 28.12.06), С. Луцюк (дов. від 26.02.07), розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Західенерго” на рішення від 1 червня 2006 року господарського суду Львівської області та постанову від 31 жовтня 2006 року Львівського апеляційного господарського суду у справі № 4/632-24/81 за позовом державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності “Укрінтеренерго” до відкритого акціонерного товариства “Західенерго” про стягнення 3 888 407 грн. 22 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2006 року державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності “Укрінтеренерго” звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до відкритого акціонерного товариства “Західенерго” про стягнення боргу в розмірі 2 710 777 грн. 68 коп. з урахуванням індексу інфляції -  238 526 грн. 21 коп. та пені - 439 103 грн. 33 коп. з підстав неналежного виконання умов договору від 4 травня 2001 року № 44/4-125 про реструктуризацію боргу в процесі вирішення спору позивач зменшив розмір пені до 107 121 грн. 91 коп.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що не є боржником у спірному правовідношенні, розмір штрафних санкцій розрахований позивачем неправомірно, відносно товариства господарським судом вводився мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Рішенням від 1 червня 2006 року господарського суду Львівської області (суддя М.Хабіб), залишеним без змін постановою від 31 жовтня 2006 року Львівського апеляційного господарського суду, позов задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача 2 710 777 грн. 68 коп. основного боргу з урахуванням індексу інфляції - 180 551 грн. 88 коп. та пеня в розмірі 104 954 грн. 80 коп.; в частині стягнення 331 975 грн. 42 коп. провадження у справі припинено; в решті позову відмовлено.

Відкрите акціонерне товариство “Західенерго” просить судові рішення в даній справі скасувати з підстав неправильного застосування господарськими судами пункту 4 статті 12 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та направити справу на новий розгляд.

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності “Укрінтеренерго” вважає рішення господарських судів законними і обґрунтованими і в задоволенні касаційної скарги просить відмовити.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами встановлено, що 4 травня 2001 року сторони уклали угоду за № 44/4-125, відповідно до умов якої відповідач визнав свій борг перед позивачем в сумі 12 936 170 грн. 51 коп., який виник у зв’язку з виконанням  умов договору від 26 квітня 1994 року № 44/1-175.

Пунктом 2.2. угоди сторони встановили, що в П і Ш кварталах 2001 року відповідач має сплатити позивачу 542 235 грн. 28 коп.  вартості обладнання та встановлений такий порядок  сплати боргу: у 2001 році відповідач сплачує - 3 000 000 грн., у 2002 році - 5 822 833 грн. 14 коп., у 2003 році - 1 500 000 грн., у 2004 році -1 100 000 грн., у 2005 році - 971 102 грн.09 грн.

Платежі здійснюються два рази на рік рівними частинами: в першому півріччі до 30 червня, в другому півріччі - до 31 грудня відповідного року.

Відповідач у 2001-2002 роках погасив борг в розмірі 9 365 068 грн. 42 коп., а в 2003 році - на суму 860 324 грн. 41 коп. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, і його борг складає 2 710 777 грн. 68 коп.

За обставин невиконання відповідачем грошових зобов’язань господарські суди, встановивши в його діях склад цивільно-правової відповідальності, застосувавши до спірних відносин правила статей 525 і 526 Цивільного кодексу України, обґрунтовано задовольнили позов в частині стягнення основного боргу.

За правилами статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції і господарські суди дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову з урахуванням  індексу інфляції за період з 27 березня 2003 року по грудень 2005 року в розмірі 180 551,88 грн.

Водночас господарські суди обґрунтованого відмовили в позові в частині стягнення інфляційних за період 1 січня 2003 року по 27 березня 2003 року в зв’язку з пропуском позовної давності.

Відповідно до частини 2 статті 193, частини 1 статті 216 Господарського кодексу України порушення зобов’язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Ухвалами господарського суду Львівської області у справах №№ 6/339-29/277, 6/108-29/96, 6/162-5/62, 6/188-29/196, 6/282-8/258 про порушення провадження у справі про банкрутство відкритого акціонерного товариства “Західенерго” вводився мораторій на задоволення вимог кредиторів, який діяв з 21 вересня 2004 року по 2 грудня 2005 року включно та з 6 грудня 2005 року по 20 грудня 2005 року.

За обставин порушення відповідачем зобов’язання господарські суди на підставі підпункту 4.2 пункту 4 спірної угоди, статті 549 Цивільного кодексу України та статей 230 і 232 Господарського кодексу України обґрунтовано задовольнили позов в частині стягнення пені з урахуванням дії мораторію на задоволення вимог кредиторів за період з 3 грудня 2005 року по 5 грудня 2005 року, з 21 грудня 2005 року по 31 грудня 2005 року, з 1 січня 2006 року по 28 лютого 2006 року на загальну суму 104 954 грн. 80 коп.

В частині стягнення пені в розмірі 331 975 грн. 42 коп. господарськими судами обґрунтованого припинено провадження у справі відповідно до пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, а в частині стягнення 2 173 грн. 11 коп. пені відмовлено в позові.

Твердження скаржника про неправильне застосування господарськими судами пункту 4 статті 12 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” досліджувалися апеляційним господарським судом і їм дана належна юридична оцінка

За змістом статей 33 і 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Всупереч вказаним статтям, відповідач не надав господарським судам доказів, які спростовують позовні вимоги чи звільняють його від цивільної відповідальності.

Отже, з урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені господарськими судами на підставі всебічного, повного і об’єктивного дослідження поданих доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення від 1 червня 2006 року господарського суду Львівської області та постанову від 31 жовтня 2006 року Львівського апеляційного господарського суду у справі № 4/632-24/81 залишити без змін, а касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства ”Західенерго” без задоволення.

Головуючий, суддя

І. М. Васищак

Суддя

В. М. Палій

Суддя

В.В. Рибак