ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"15" березня 2007 р.
Справа № 17-6-26/01-8455

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді :   Жукової А. М.

суддів :                           Величко Т.А.

Бойко Л.І.

при секретарі :  Храмшиній І.Г.

за участю представників сторін:

від позивача –Волчкова В.М.

від відповідача –не з'явився

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ізмаїльському р-ні Одеської області

на ухвалу господарського суду Одеської області

від 5.02.2007р.

по справі № 17-6-26/01-8455

за позовом  Управління Пенсійного фонду України в Ізмаїльському р-ні Одеської області

до Ізмаїльської автобази „Дунайводбуд”

про стягнення 2 332,40 грн.

встановив:

Ухвалою господарського суду Одеської області від 5.02.07 р. (суддя Никифорчук М.І.) у задоволенні заяви про поновлення строку пред'явлення наказу до виконання в порядку ст.119 ГПУ відмовлено. Ухвала вмотивована посиланням на норми ГПК та зазначено, що заявником не надано письмових доказів пропуску строку пред'явлення наказу до виконання.

УПФУ в Ізмаїльському р-ні не погодившись із висновком місцевого суду, звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого суду скасувати, винести ухвалу про виправлення помилки у наказі господарського суду від 3.12.2001 року та поновлення строку пред'явлення наказу до виконання. На обґрунтування доводів скарги, скаржник послався на рішення господарського суду від 23.11.2001 року та пояснив, що на виконання рішення господарським судом видано наказ від 3.12.2001 року, який був повернутий ДВС 28.09.2006 року з причин невідповідності назви боржника в наказі.

Ухвалою від 11.12.2006 року господарським судом у рішенні виправлено помилку у назві відповідача, але у виправленні помилки в наказі –відмовлено.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Заслухавши пояснення, розглянувши матеріали справи, судовою колегією встановлено таке.

УПФУ в Ізмаїльському р-ні звернулось 4.10.2001 року з позовом про стягнення з Ізмаїльської автобази „Дунайводбуд” 2332,40 грн. пенсії по інвалідності.

Рішенням господарського суду від 23.11.2001 року позовні вимоги задоволено, проте, в резолютивній частині рішення господарським судом зазначено відповідачем Ізмаїльську автобазу „Дунайводшлях” з реквізитами відповідача по справі. У зв'язку з набранням чинності рішенням від 23.11.2001 р. господарським судом видано наказ від 3.12.2001 р. на примусове стягнення коштів із підприємства, яке не було стороною у справі.

Наказ господарського суду знаходився на виконанні у ДВС. 28.09.2006 року ДВС повернула стягувачеві наказ №17-6-26/01-8455 без виконання у зв'язку з відсутністю майна боржника, про що винесено постанову, (а.с.26-27) в якій зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред’явлений для примусового виконання в строк до 28.09.2009 р. Повторно подана заява та наказ на примусове виконання рішення були повернуті стягувачеві на підставі постанови від 31.10.06 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження з підстав невірного зазначення боржника у наказі господарського суду (а.с.28)

Ухвалою від 11.12.2006 року господарським судом виправлено описку в резолютивній частині рішення та зазначено належного відповідача –Ізмаїльська автобаза „Дунайводбуд”. При цьому суд послався на те, що описка у рішенні суду виправляється на підставі ст.89 ГПК, а виправлення описки у наказах господарського суду нормами ГПК не передбачається.

19.12.2006 року УПФУ в Ізмаїльському р-ні направило заяву до господарського суду про поновлення строку для пред'явлення наказу до виконання (а.с.25) виклавши обставини, що зазначені вище.

Оскаржувана скаржником ухвала прийнята з порушенням вимог господарського процесуального кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.4_5 ГПК господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Невиконання вимог рішень,ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України. Судове рішення має відповідати вимогам високої судової культури, які ставляться до офіційних документів. Воно повинно бути викладеним грамотно, чітко, зрозуміло, бути законним, обґрунтованим, переконливим і однозначним.

Господарським судом  23.11.01 р. прийнято рішення та видано наказ щодо сторони, яка не була суб'єктом відповідальності у справі. Головними вимогами, які ставляться до судового рішення це його законність, обґрунтованість і безальтернативність. Рішення господарського суду від 23.11.2001 року -  резолютивна частина не відповідає вступній та мотивувальній його частині.Допущена судом невідповідність виправлена лише 11.12.2006 року, проте, наказ господарського суду від 3.12.2001 року не відповідає вимогам резолютивної частини рішення, виправленої ухвалою від 11.12.2006 року. Саме ця невідповідність наказу, де зазначено боржником стороннє підприємство, позбавляє стягувача та ДВС здійснити виконавчі дії щодо суб'єкта відповідальності Ізмаїльської автобази „Дунайводбуд”.

З огляду на викладене,

Керуючись ст. ст. 99,101-106,119 ГПК України, суд

постановив:

1.Ухвалу господарського суду Одеської області від 5.02.2007 року по справі №17-6-26/01-8455 –скасувати, заяву задовольнити.

2. Визнати накази господарського суду Одеської області від 3.12.2001 року про стягнення грошових коштів з Ізмаїльської автобази „Дунайводшлях” такими, що не підлягають виконанню.

3. Поновити УПФУ в Ізмаїльському р-ні Одеської області строк для пред'явлення наказу до виконання.

4. Доручити господарського суду Одеської області  видати відповідні накази згідно ст.117 ГПК.

Постанова апеляційної інстанції набирає чинності з моменту прийняття та може бути оскаржена у  касаційному порядку протягом місяця до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя                                                             А.М. Жукова

Суддя                                                                                       Т.А. Величко

Суддя                                                                                        Л.І. Бойко