ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05.12.07
Справа № 13/668пн(18/271пн).

За позовом  товариства з обмеженою відповідальністю
“Компанія “Астра”, м. Луганськ

до
приватного підприємця ОСОБА_1, м. Первомайськ Луганської області

про  усунення порушень прав власника свідоцтва на
знак для товарів

і  послуг  та  про
відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн.

Суддя

Яресько Б.В.

За участю:

Секретар судового засідання Савенко
В.Ю.

Від позивача

Рудковський О.А. дов. б/н від
05.11.2007 р.

Від відповідача

ОСОБА_1 паспорт серії НОМЕР_1 від
23.02.2000 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
позивачем заявлено вимоги про спонукання відповідача:

-          припинити порушення прав власника
(позивача) свідоцтва на знак для товарів і послуг від 15.06.2004 № 40424;

-          усунути з таксі позначення “Астра” і
“Астра-Плюс”, які охороняються свідоцтвом;

-          опублікувати у засобах масової
інформації свідчення про порушення ним права інтелектуальної власності та зміст
судового рішення про таке порушення;

-          про відшкодування з відповідача
моральної шкоди в сумі 10000 грн.

Заявою від 26.03.2007 позивач виклав
позовні вимоги в такій редакції:

-          зобов'язати відповідача припинити
порушення прав власника (позивача) свідоцтва на знак для товарів і послуг від
15.06.2004 № 40424 шляхом усунення з таксі позначення “Астра”і “Астра-Плюс”;

-          опублікувати у засобах масової
інформації свідчення про порушення відповідачем права інтелектуальної власності
та зміст судового рішення про таке порушення;

-          відшкодувати з відповідача моральну
шкоду в сумі 10000 грн.

Рішенням господарського суду
Луганської області від 26.03.07. суддею Корнієнко В.В. у справі № 18/271пн за
позовом ТОВ "Компанія "Астра" до
ПП ОСОБА_1 про усунення порушень прав власника свідоцтва на знак для
товарів і послуг та про відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн. позовні
вимоги задоволені частково, стягнуто з ПП ОСОБА_1 на користь ТОВ "Компанія
"Астра" моральну шкоду в сумі 10000 грн., витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., витрати по оплаті вартості
судової експертизи в сумі 4813,44 грн., зобов'язано ПП ОСОБА_1 в семиденний
термін з дня набрання рішенням законної сили опублікувати у засобах масової
інформації свідчення про порушення права інтелектуальної власності та зміст
даного судового рішення, в частині вимог про спонукання припинення порушень
прав власника свідоцтва на знак для товарів і послуг від 15.06.04. № 40424
шляхом усунення з таксі позначення "Астра" і " Астра-Плюс"
в задоволенні відмовлено, в решті позову провадження у справі припинено.

Постановою Луганського апеляційного
господарського суду від 05.06.07. у справі № 18/271пн рішення господарського
суду Луганської області від 26.03.07. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 25.09.07. у справі          №
18/271пн рішення господарського суду Луганської області від 26.03.07. та
постанову Луганського апеляційного господарського суду від 05.06.07. скасовано
в частині прийняття рішення за позовом щодо опублікування в засобах масової
інформації свідчення про порушення прав інтелектуальної власності позивача і
про зміст судового рішення про таке порушення та щодо відшкодування моральної
шкоди в сумі 10000 грн., справу в цій частині передано на новий розгляд.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Луганської області від 22.10.07 № 18/271пн розгляд даної
справи передано судді        Яресько  Б.В.

Ухвалою від 22.10.2007 р. розгляд
справи було призначено на 05.11.2007 р.

У судовому засіданні 05.11.2007 р.
позивач позов підтримав.

Відповідач позов не визнає з підстав
викладених у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях.

Розгляд справи було відкладено на 22
листопада 2007 р.

У судовому засіданні 22 листопада
2007 р. була оголошена перерва до 10 годин 20 хвилин 06 грудня 2007 р.

З'ясувавши фактичні  обставини справи,  докази на їх підтвердження, надавши правову
кваліфікацію відносинам  сторін і
виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правової норми,
яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи учасників судового
процесу, суд

ВСТАНОВИВ,
що позивач -товариство з обмеженою відповідальністю  "Компанія "Астра" є власником
свідоцтва України № 40424 на знак для товарів і послуг "Астра", зареєстрований
для послуг 37, 39 і 45 класів Міжнародної класифікації знаків для товарів і
послуг (дата подання заявки -18.01.2002; дата публікації відомостей про видачу
свідоцтва -15.06.2004); Клас 39 включає до себе у тому числі -послуги таксі.

Відповідач є фізичною особою
підприємцем, зареєстрованим 21.04.2000 р.

Відповідач виступив замовником
виготовлення кишенькових календарів, календарів формату А4які містили
позначення Астра-плюс таксі, та телефони за якими можливо замовити  такси. Крім того відповідач був замовником
розміщення в газеті «Резон»від 27.06.2006 р. № 26; 11.07.2006 р. № 31(521)
рекламного оголошення про можливість виклику таксі «Астра-плюс»за належними
відповідачу телефонами, розміщення зовнішньої реклами  щодо можливості виклику таксі Астра-плюс за
належними відповідачу телефонами.

Згідно висновку № 46 судової
експертизи об'єктів права інтелектуальної власності за господарською справою №
18/271пн від 12 лютого 2007 року виконаної науково-дослідним центром судової
експертизи з питань інтелектуальної власності позначення «Астра»і «Астра-плюс»,
що використовуються  приватним
підприємцем ОСОБА_1 є схожими до ступеню сплутування зі знаком для товарів і
послуг за свідоцтвом України № 40424 стосовно товарів і послуг, наведених у
свідоцтві або споріднених з ними.

Позивач неодноразово звертався до
відповідача з вимогами припинення використання позначення «АСТРА», а саме
27.12.2005. листом № 80, в якому повідомляло про те, що воно є власником
свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 40424, та просило припинити
використання позначення "Астра"; 20.04.2006 ТОВ "Компанія
"Астра" повторно звернулося до СПД ОСОБА_1 з претензією № 22 з
вимогами про припинення порушень прав інтелектуальної власності позивача та
відшкодування збитків, заподіяних незаконним використанням знаку для товарів і
послуг, якому надано правову охорону свідоцтвом України № 40424, у сумі 40 000
грн.;

Як встановлено судом відповідач після
звернень позивачу продовжував використовувати належний позивачу знак для
товарів і послуг, а саме розміщував оголошення, що містили інформацію про
можливість виклику таксі Астра-плюс.

Позивач звернувся до господарського
суду Луганської області з позовом в якому з врахуванням резолютивної частини
постанову Вищого господарського суду України по цій справі, та зміни позивачем
предмету позову просить суд зобов'язати відповідача опублікувати у засобах
масової інформації, а саме в луганської газеті «Жизнь Луганска»та місцевої
газети м. Первомайськ «Резон»свідчення про порушення відповідачем права
інтелектуальної власності та зміст судового рішення про таке порушення;
стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 10 000 грн. 00
коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим,
що відповідач порушив його право інтелектуальної власності шляхом використання
позначення, схожого із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві
товарів і послуг, а саме шляхом публікації виготовлення кишенькових календарів,
календарів формату А4які містили позначення Астра-плюс таксі, та телефони за
якими можливо замовити  такси. Крім того
відповідач був замовником розміщення в газеті «Резон»від 27.06.2006 р. № 26;
11.07.2006 р. № 31(521) рекламного оголошення про можливість виклику таксі
«Астра-плюс»за належними відповідачу телефонами, розміщення зовнішньої реклами  щодо можливості виклику таксі Астра-плюс за
належними відповідачу телефонами.

Відповідач позов не визнає,
посилаючись на те, що він не здійснював надання послуг таксі. Найменування
«Астра-Плюс»використовувалося ним як назва інформаційної служби яка надавала
населенню інформацію стосовно цілого переліку послуг, у тому числі і стосовно
послуг такі, які надавалися безпосередньо іншими суб'єктами підприємницької
діяльності.

Встановивши фактичні обставини
справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Пунктом 1 статті 15 Цивільного
кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 494 Цивільного
кодексу України набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку
засвідчується свідоцтвом. Обсяг правової охорони торговельної марки
визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг,
якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 3 частини другої
статті 16 Цивільного кодексу України
способом захисту немайнового або майнового права та інтересу може бути
припинення дії, яка порушує право.

У частині першій статті 495
Цивільного кодексу України  зазначено, що
майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: право на
використання торговельної марки; виключне право дозволяти використання
торговельної марки; виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної
марки, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права
інтелектуальної власності, встановлені законом.

Наведена норма закону кореспондується
з приписами частини п'ятої статті 16 Закону України "Про охорону прав на
знаки для товарів і послуг", за змістом яких свідоцтво надає його власнику
виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо
інше не передбачено цим Законом, зокрема:

позначення, схоже із зареєстрованим
знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого
використання ці позначення і знак можна сплутати;

позначення, схоже із зареєстрованим
знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо
внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє
товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати.

Відповідно до частини четвертої
статті 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг»
використанням знака визнається, зокрема, застосування його під час пропонування
та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано. Знак визнається
використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у
формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами,
якщо це не змінює в цілому відмітності знака.

Порушення прав власника свідоцтва
визначено частиною першою статті 20 зазначеного Закону як будь-яке посягання на
права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі
вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та
готування до вчинення таких дій. За змістом частини другої названої статті
власник свідоцтва може також вимагати усунення з товару, його упаковки
незаконно використаного знака або позначення, схожого з ним настільки, що їх
можна сплутати, або знищення виготовлених зображень знака або позначення,
схожого з ним настільки, що їх можна сплутати.

Відповідно до пункту 6 частини другої
статті 432 Цивільного кодексу України суд у випадках та в порядку, встановлених
законом, може постановити рішення, зокрема, про опублікування в засобах масової
інформації відомостей про порушення права інтелектуальної власності та зміст
судового рішення щодо такого порушення.

Судом встановлено, що відповідач
використовував знак схожий до ступеню сплутування зі знаком для товарів і
послуг належним відповідачу для пропонування послуги таксі. Фактом порушення є
саме пропонування відповідачем послуг таксі «Астра-плюс»шляхом розміщення
відповідної інформації на календарях, засобах масової інформації,
зовнішньої  реклами.

При цьому надання, чи не надання
безпосередньо відповідачем послуг таксі не має значення, та не звільняє
відповідача від відповідальності.

Згідно з частиною другою статті 23
Цивільного кодексу України  моральна
шкода полягає, зокрема, у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи.

Частиною першою статті  1167 Цивільного кодексу України  передбачено, що моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї статті.

У постанові Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди" також визначено:

- під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру внаслідок моральних  чи
фізичних  страждань  або
інших  негативних  явищ,
заподіяних  фізичній  чи
юридичній  особі  незаконними
діями  або  бездіяльністю  інших
осіб;

під немайновою шкодою, заподіяною
юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у
зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування,
товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також
вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її
діяльності.

- відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору
про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідачем протиправно
розміщувалася інформація про надання послуг таксі «Астра-Плюс», що є посяганням
на товарний знак належний позивачу.

Відповідач здійснював порушення прав
позивача протягом довгого строку і після того як позивач звертався до нього з
вимогами про усунення порушень.

Таким чином, сам факт порушення
інтелектуальної власності у вигляді посягання на товарний знак, є завданням
власнику товарного знаку моральної шкоди.

Заявлений позивачем розмір моральної
шкоди є обґрунтованим з врахуванням складу правопорушення, строку протягом
якого воно продовжувалося, небажанням відповідача самостійно припинити завдання
шкоди власнику товарного знаку, шляхом продовження порушень прав позивача і
після його звернень до відповідача.

За таких обставин вимоги позивача є
обґрунтованими та підлягають задоволенню, крім вимоги щодо публікації
інформації про правопорушення та судового рішення у газеті «Жизнь Луганська»,
оскільки зазначена газета є засобом масової інформації Луганської міської ради,
що розповсюджується в м. Луганську, а правопорушення відбувалося в м. Первомайськ.

Відповідно до ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на
відповідача, а саме державне мито у сумі -85 грн. 00 коп.,  витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп., та витрати на оплату вартості судової
експертизи в сумі 4813,44 грн.

Позивачем при пред'явленні позову
зайве сплачено державне мито. Зокрема, сплачено державне мито в сумі 187 грн.
(платіжне доручення від 20.06.2006 № 125), тоді як треба було сплатити мито в
сумі 85 грн. (так як заявлено декілька вимог немайнового характеру, пов'язаних
між собою підставами виникнення  - п.
4.6. Роз'яснення ВАСУ № 02-5/78 від 04.03.98 “Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України”). Таким
чином зайве сплачено 102 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Декрету
Кабінету Міністрів України “Про державне мито” зайве сплачене державне мито
підлягає поверненню позивачу із Державного бюджету України.

Керуючись ст. 44,49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, фактичне місце
проживання: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь товариства з
обмеженою відповідальністю “Компанія “Астра”, м. Луганськ, вул. Совєтская,
59-а/1, ідентифікаційний код 31530846, моральну шкоду в сумі 10000 грн.,
витрати на державне мито в сумі 85 грн., витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., витрати по оплаті вартості
судової експертизи в сумі 4813,44 грн.; наказ видати.

3. Приватному підприємцю ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, фактичне місце
проживання: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) в семиденний термін з дня
набрання даним рішенням законної сили опублікувати у засобі масової інформації
-газеті «Резон»м. Первомайськ  свідчення
про порушення права інтелектуальної власності та зміст даного судового рішення.

4. В решті вимог відмовити.

5. Повернути товариству з обмеженою
відповідальністю “Компанія “Астра”, м. Луганськ, вул. Совєтская, 59-а/1,
ідентифікаційний код 31530846, з Державного бюджету України зайве сплачене за
платіжним дорученням від 20.06.2006 № 125 державне мито в сумі 102 грн.

Підставою для повернення зайве
сплаченого державного мита є дане рішення суду скріплене печаткою суду.

За згодою сторін у судовому засіданні
була проголошена лише вступна та резолютивна частина рішення

Суддя                                                                                 Б.В.
Яресько

Дата підписання повного тексту
рішення

11
грудня 2007 р.