ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2007 р.
№ 2-4/8619-2005

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. –головуючого,

Костенко Т.Ф.,
Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали
касаційної скарги
Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим

на постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 03.04.2006р.

у справі
господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом
Бахчисарайського комунального підприємства "Міськтепломережа"

до
Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим

про
визнання недійсним рішення

за участю представників сторін:

позивача: не з’явився,

відповідача: не з’явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 13.12.2005 р. у справі №2-4/8619-2005, залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 03.04.2006р. з даної справи, позов Бахчисарайського комунального підприємства "Міськтепломережа" до Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим про визнання недійсним рішення задоволено.

Визнано недійсним податкове повідомлення-рішення №/1 від 17.02.2005р. в частині визнання податкового зобов’язання у сумі 293 817 грн.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням та постановою, ДПІ у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати і винести нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, мотивуючи скаргу тим, що постанова з даної справи винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.07.2007р. на підставі ч. 7 розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 157 КАС України, зобов’язано касаційне провадження за касаційною скаргою ДПІ у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим закрити; касаційну скаргу разом із доданими до неї матеріалами повернути скаржнику; матеріали справи № 2-4/8619-2005 направити до господарського суду АР Крим.

Сторони не скористалась своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить необхідним касаційну скаргу задовольнити частково, враховуючи наступне.

Згідно п.1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б  однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування,  їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, у контексті зазначених положень статті 3 цього Кодексу справою адміністративної юрисдикції, яку може бути передано на вирішення адміністративного суду, є спір, що виник між суб’єктами суспільних відносин стосовно їх прав і обов’язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб’єкт законодавчо уповноважений керувати поведінкою іншого (інших) суб’єктів, а ці суб’єкти, відповідно, зобов’язані виконувати вимоги та приписи такого суб’єкта владних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем у справі про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення є орган державної податкової служби, який у спірних правовідносинах виступає як суб’єкт владних повноважень.

Виходячи з положень п. 1 ст. 3, п. 1 ч.1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, справа за позовом фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою).

Таким чином спір в даній справі виник у зв’язку з адміністративними, а не господарськими відносинами, а тому на правовідносини сторін у справі  поширюється дія Кодексу адміністративного судочинства України, за  правилами якого  попереднім судам  і належало вирішувати цей спір.

Натомість, в порушення вимог статей 1, 12 ГПК України господарським судом апеляційної інстанції справу розглянуто в порядку господарського судочинства із застосуванням приписів Господарського процесуального кодексу України, що після набрання чинності КАС України унеможливлює здійснення касаційної перевірки судових рішень в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, рішення місцевого господарського  суду постанова апеляційного господарського суду підлягають  скасуванню на підставі ст. 11110 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 03.04.2006р.  та рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 13.12.2005 р. у справі № 2-4/8619-2005 скасувати.

Справу направити до господарського суду Автономної Республіки Крим.

Головуючий суддя                                                                          В.С. Божок

Судді:                                                                                       Т.Ф. Костенко

Г.П. Коробенко