КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2007                                                                                           № 37/39

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Корсака В.А.

суддів:           Авдєєва П.В.

Коршун Н.М.

За участю представників:

від позивача -Сенчило В.В. -за дов.,

від відповідача - Пінчук М.М. -за дов.,

від третьої особи -Кудаліна І.М. -за дов.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ВАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" в особі Розрахункового департаменту

на рішення Господарського суду м.Києва від 03.04.2007

у справі № 37/39 (Кондратова І.Д.)

за позовом                               ВАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" в особі Розрахункового департаменту

до                                                   Житлово-будівельного кооперативу "Станок-16"

третя особа АЕК "Київенерго"

про                                                  стягнення 47089,16 грн. заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення 47089,16 грн. (основний борг – 45404,97 грн., 1684,19 грн. - інфляційні витрати) заборгованості, відповідно до договору № 01629/4-07 від 17.01.2003 року.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов’язання щодо повноти та своєчасності внесення оплати за вказаним вище договором. Зокрема, позивач зазначає, що відповідачем не оплачено на спірну суму вартість поставленої за договором у будинок № 10 просп. Правди в м. Києві питної води ( рахунок 7-733), а також вартість холодної води, що була використана для виготовлення гарячої води. Обсяги питної води та холодної води, використаної для виготовлення гарячої води, визначені позивачем за приладами обліку. Прилад обліку для визначення кількості холодної води, використаної для виготовлення гарячої води, встановлений на водопровідному вводі до бойлеру і її кількість розрахована у процентному співвідношенні пропорційно кількості мешканців, що проживають у вказаному вище будинку та в інших будинках, на які подається холодна вода на гаряче водопостачання (рахунок 7-50733)

Представник позивача в суді першої інстанції 16.01.2007 року надав клопотання про зменшення позовних вимог, в зв’язку зі сплатою частково боргу відповідачем та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача основний борг в розмірі 24261,80 грн., інфляційні витрати –1684,19 грн.

12.03.2007 року позивач надав клопотання про уточнення позовних вимог, відповідно до яких просив суд стягнути з відповідача на користь позивача основний борг станом на 01.03.2007 р. в розмірі 30284,88 грн., інфляційні витрати –2772,39 грн., додавши до клопотання окремий обґрунтований розрахунок.

28.03.2007 року надав суду уточнений розрахунок позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача основний борг станом на 21.03.2007 року за період з 01.04.2005 року по 01.02.2007 року в розмірі 25024,28 грн. та інфляційні витрати –2772,39 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 03.04.2007 р. у справі №37/39 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 8033,32 грн. боргу, 2760 інфляційних,10793 грн. державного мита та 27,05 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В решті позову відмовлено.

Скаржник зазначає про те, що станом на 01.12.2006 року заборгованість перед позивачем за отримані послуги з водопостачання та водовідведення з врахуванням знижки та інфляційних витрат становить в сумі 7349,74 грн.

Позивач, не погодившись з прийнятим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою та просить його скасувати, оскільки вважає, що воно винесене по неповно з’ясованим обставинам, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.01.2003 року між Відкритим акціонерним товариством “Акціонерна компанія “Київводоканал” в особі Розрахункового департаменту (постачальником та Житлово-будівельним кооперативом “Станок -16” (абонентом) було укладено договір на послуги з водопостачання та водовідведення № 01629/4-07 .

Відповідно до умов Договору (п. 1.1) постачальник зобов’язується забезпечити абоненту постачання питної води та прийняти від абонента каналізаційні стоки, а абонент –сплатити за вищезазначені послуги на умовах, які визначені цим договором та Правилами користування системами комунального водопостачання в містах і селищах України, затвердженими наказом Голови Держжитлокомунгоспу України № 65 від 01.07.1994.

У відповідності до п. 12.5., 1.10. Правил користування рахунки за воду складаються на підставі тарифів, що діють у даній місцевості або населеному пункті. Відповідно Розпорядження КМДА "Про встановлення тарифів на послуги водопостачання та водовідведення" від 28. 08. 2002р. № 1680, відповідачу надаються послуги з розрахунку 0,68 грн. (без ПДВ) за 1 м.куб. води, як споживачу І групи.

Згідно п. 12.6. Правил користування, рахунки за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення виставляються Відповідачу за допомогою автоматизованих систем на базі ЕОМ.

Основними обов’язками постачальника за Договором є: забезпечення постачання питної води, якість якої відповідає ДОСТу 2874-82, приймання каналізаційних стоків, які не перевищують граничнодопустимі концентрації шкідливих речовин (п. 2.1).

У свою чергу, відповідач повинен сплатити вартість наданих послуг за тарифами, встановленими в порядку, передбаченому чинним законодавством України, оформитися у позивача як абонент, представити перелік співабонентів тощо.

Згідно з п. 3.1 Договору кількість води, що подається постачальником та використовується абонентом визначається за показниками водолічильників, зареєстрованих постачальником. Зняття показників водолічильників здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника спільно з представником абонента.

Колегія погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За період з 01.04.2005 року по 01.02.2007 року позивачем було надано послуг з постачання питної води на суму 80605,81 грн. За надані послуги відповідачем було отримано знижку в розмірі 3213,29 грн. та сплачено за спожиту воду суму в розмірі 69359,19 грн. (сплачено - 33246,97 грн., 30587,67 грн. - авізо, 5524,55 грн. - перерахунки).

Як визначено частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

З 01.01.04 набрав чинності Цивільний кодекс України від 16.01.03. Відповідно до п. 4 його Прикінцевих та перехідних положень щодо цивільних відносини, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки правовідносини між сторонами продовжують існувати, вони регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 625 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Крім того, відповідно до статті 22 Закону України “Про питну воду та питне водопостачання”споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Таким чином, у відповідача виникла заборгованість за спожиту питну воду (холодну воду) за період з 01.04.2005 року по 01.03.2007 року та становить 8033,32 грн., що також підтверджується обґрунтованим розрахунком позивача.

Щодо стягнення з відповідача заборгованості за спожиту гарячу воду, суд вважає, що дані вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне.

Зокрема, при укладені Договору відповідачем позивачу був присвоєний абонентський номер 629-24, який в подальшому був змінений на абонентський номер 7-733. За вказаним абонентським номером зареєстрований прилад обліку води (водолічильник типу MT-XTN-40 № 61175307), що знаходиться у будинку № 10 просп. Правди в м. Києві. Вказаний факт сторонами не заперечується.

Починаючи з жовтня 2005 року позивачем бех усіяких узгоджень з відповідачем було відкрито окремий особовий рахунок (абонентська картка) № 7-50733 по Договору, по якому щомісячно позивач нараховує кількість та вартість питної води, яка була використана для виготовлення гарячої води спожитої Відповідачем, зокрема з жовтня 2005 року по березень 2007 року позивачем було нараховано 23115,62 грн. вартості наданих послуг.

Пунктами 1.3, 12.2 Правил встановлено, що абонентами, що користуються послугами водоканалу, можуть бути підприємства, на які відкрито особовий рахунок і які перебувають з водоканалом у договірних відносинах. Тобто, один рахунок-один договір. Для оформлення договору або особового рахунку (абонентської картки) абоненти (крім громадян) подають до Водоканалу заяву та розрахунок-заявку на потрібну кількість води для кожного вводу, акт меж обслуговування та схему зовнішніх мереж з прив'язкою до місцевості. Без оформлення підприємств, а також громадян у Водоканалі як абонентів водокористування ними вважається самовільним. Водоканал має право застосувати до них заходи впливу, передбачені цими Правилами. Як вбачається із розрахунку позивача, відповідачу відкрито другий додатковий рахунок без укладення договору або внесення відповідних змін до існуючого договору.

Отже, умовами Договору не регулюється постачання позивачем відповідачу холодної води для виготовлення гарячої води, облік якої здійснюється за приладом обліку, встановленим на водопровідному вводі до бойлеру, якому присвоєно інший абонентський номер.

Крім того, відповідно до ст. ст. 1 , 14 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Згідно вищенаведеного закону та тарифів, які затверджені Київською міською державною адміністрацією не існує такий вид комунальної послуги, як питної води, що використовується для приготування гарячої води.

Оскільки підстави позову в частині стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 23115,62 грн. пов’язані з невиконанням відповідачем умов Договору щодо оплати поставленої в ході його виконання питної води, а постачання холодної води та її оплата для виготовлення гарячої води не регулюється умовами Договору, визначення вартості наданих послуг в рамках даного позовного провадження повинно здійснюватись виходячи з даних показника лічильника, зареєстрованого тільки за абонентським номером 7-733.

Позивач не навів інших підстав (матеріально-правових фактів) для стягнення вартості поставленої холодної води, що була використана для виготовлення гарячої води.

Таким чином, з викладеного вбачається, що позовні вимоги про стягнення з позивача грошових коштів за Договором за особовим рахунком 7-50733 є неправомірними, оскільки умовами договору не передбачений обов’язок відповідача сплачувати Відкритому акціонерному товариству “Акціонерна компанія “Київводоканал” за поставлену холодну воду, що була використана для виготовлення гарячої води.

Позивач крім того, також просить стягнути з відповідача інфляційні витрати в розмірі 2772,39 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання зобов’язання.

Колегія вважає, що місцевий суд правомірно стягнув з відповідача на підставі статті 625 Цивільного кодексу України 2760,00 грн. інфляційних витрат, розмір яких визначений за обґрунтованим розрахунком суду.

За таких обставин, колегія прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, як необґрунтована.

З огляду на викладене, колегія приходить до висновку, що оспорюване рішення відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав до його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99,101, 103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ВАТ „Акціонерна компанія „Київводоканал” в особіРозрахункового департаменту залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду м. Києва від 03.04.2007 р. по справі № 37/39 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 37/39 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Корсак В.А.

Судді                                                                                          Авдєєв П.В.

Коршун Н.М.

03.12.07 (відправлено)