ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.02.07 р.                                                                               Справа № 15/22

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом  відкритого акціонерного товариства „Авдіївський коксохімічний завод” м. Авдіївка

до відповідача державного підприємства „Донецька залізниця” м. Донецьк

про стягнення  суми втраченої продукції в розмірі 429,66 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Плуталова Н.В. – за довіреністю № 11/18/20 від 03.01.2007 р.

від відповідача: Філатов Є.О. – за довіреністю № Н-01/69 від 12.01.2007 р.

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява Відкритого акціонерного товариства „Авдіївський коксохімічний завод” м. Авдіївка до державного підприємства „Донецька залізниця” м. Донецьк про стягнення  суми втраченої продукції в розмірі 429,66 грн.

Ухвалою суду від 19.01.2007 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі №15/22.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, яким заперечує проти задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні 27.02.2007 р. від представників позивача та відповідача було заявлено письмове клопотання  про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті  81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалася фіксація судового процесу.

Судом, відповідно до вимог статті  81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно умовам договору № ДУК – 01/06-1р від 01.04.2006 р. на адресу ВАТ „Авдіївський коксохімічний завод” м. Авдіївка по залізничній накладній № 46158664 надійшло вугілля марки Г-Р О-200 у відкритому вагоні № 66696618, постачальником якого був ТОВ „Метінвест Холдінг”, вантажовідправник ПСП „шахта Степна” ВАТ „Павлоградвугілля”.

Під час перевезення вантажу у вищевказаному вагоні на проміжній станції Красноармійськ Донецької залізниці по прибуттю поїзда виявлено в 1, 2, 3 вагонах з західного боку скіс до торцевих дверей довжиною 140 см, глибиною 80 см за шириною вагону. У 3, 4, 5 вагонах поглиблення над 1, 2 люками довжиною 45 см, шириною 50 см, глибиною 60 см. Двері та люки зачинені, витікання немає, вантаж не маркірований. Відповідальний за відвантаження - Єфименко.

За результатами виявлення вказаних обставин працівниками залізниці був складений акт загальної форми № 811 від 07.08.2006 р., про що була здійснена відмітка в залізничній накладній.

На підставі акту загальної форми № 811 від 07.08.2006 р., в якому відображені сліди виїмок та поглиблень в спірному вагоні на станції Авдіївка Донецької залізниці (станція призначення) була здійснена комісійна видача вантажу та  перевірка маси вантажу.

На підставі викладеного, відповідно до статті 129 Статуту залізниць України, був складений комерційний акт № БН 680361/143 від 08.08.2006 р. (далі – Акт).

З вказаного комерційного акту вбачається, що згідно акту загальної форми ст. Красноармійськ № 811 від 07.08.2006 р. було проведено комісійне переважування вантажу на 100 т електронних вагах вантажоотримувача. За документом значиться нетто 69000. При переважуванні виявилось: брутто – 87700; тара – 21300; нетто – 66400, тобто вага вантажу менш документу на 2600 кг. Вантаж прибув в справному вагоні. Люки, двері зачинені. Протікання вантажу немає. Завантаження рівномірне. Але є скіс до торцевих дверей 140 * 80 см за шириною вагону. Поверхня вантажу котком не ущільнювалася, плівкою проти видування не покривалася, захисне маркування відсутнє. Об’єм кузову 73 м. куб.

За розрахунком позивача щодо недостачі вантажу в вагоні № 66696618 вбачається наступне:

2,6т - (недостача вантажу); 0,69т – (норма допустимої недостачі); 1,91т – (відповідальна недостача); 187,46грн. – (ціна за 1 тону згідно рахунку без ПДВ); 358,05грн. – (вартість недостачі без ПДВ); 71,61 грн. – (ПДВ 20% на суму недостачі); 429,66 грн. – (вартість нестачі всього з ПДВ).

Вартість вугілля марки Г-Р О-200 згідно рахунку – фактури № СФ-6115 від 07.08.2006 р. позивачем була сплачена продавцю – ТОВ „Метінвест Холдінг” в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №№ 144 від 29.08.2006 р., 145 від 29.08.2006р.  За таких обставин, позивач вважає, що йому були нанесені  збитки на суму 429,66 грн. у вигляді недостачі оплаченого вугілля марки Г-Р О-200.

У судовому засіданні 27.02.2007 р. представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач -  державне підприємство „Донецька залізниця” м. Донецьк в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних  вимог ВАТ „Авдіївський коксохімічний завод” м. Авдіївка. Крім того, відповідач надав до суду відзив на позовну заяву (лист вих. № 2022/179 від 22.02.2007р.), де просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення втраченої продукції з Донецької залізниці у сумі 429,66 грн., зазначивши, що вантаж  прибув у справному  вагоні, люк та двері у вагоні були зачинені на усі замочні механізми. Вантаж завантажений засобами відправника. Згідно статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники   несуть   відповідальність  за  всі наслідки  неправильності,  неточності  або  неповноти  відомостей, зазначених ним у накладній. У зв’язку з чим, відповідач вважає, що Державне підприємство „Донецька залізниця” м. Донецьк має бути звільнено від відповідальності за недостачу вантажу вугілля марки Г-Р О-200 на підставі статті 111 Статуту залізниць України.

Залізнична накладна № 46158664 згідно частини 2 статті 307, частини 1 статті 308  Господарського кодексу України є перевізним документом, який підтверджує прийняття відповідачем вантажу до перевезення.

Правильність внесених у залізничну накладну № 46158664 відомостей підтверджена підписом представника відправника – Ефименко. Крім того, у  даній накладній, зазначено, що вантаж розміщено і закріплено згідно з параграфами 17 розділу П технічних умов правильно, що підтверджується підписом представника відправника – Ефименко.

Відповідно до статті 12 Закону України „Про залізничний транспорт” залізниці та підприємства залізничного транспорту  загального користування   забезпечують   збереження   вантажів,   багажу   та вантажобагажу на  шляху  слідування  та  на  залізничних  станціях згідно з чинним законодавством України.

Згідно зі статтею 23 Закону України „Про залізничний транспорт” перевізники несуть  відповідальність  за  зберігання  вантажу,  багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі  одержувачу,  а також  за  дотримання  терміну  їх  доставки  в межах,  визначених Статутом залізниць України.  За  незбереження  (втрату,  нестачу,  псування,  пошкодження) прийнятого до   перевезень   вантажу,   багажу,    вантажобагажу перевізники  несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди,  якщо  не   доведуть,   що   втрата,   нестача,   псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти  з  моменту  прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе,  що  втрата,  нестача,  псування  або  пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за  втрату,  нестачу,  псування  або пошкодження  прийнятих  до  перевезення вантажу,  багажу,  пошти у розмірі фактичної шкоди,  якщо не доведе,  що це сталося не з його вини.

Згідно частини 1 статті 314 Господарського кодексу України  перевізник  несе  відповідальність  за втрату,  нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу,  якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Відповідно до частини 2 статті 308 Господарського кодексу України  відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Згідно абзацу 1 частини 3 статті 308 Господарського кодексу України за шкоду,  заподіяну при перевезенні  вантажу,  перевізник відповідає у  разі  втрати  або  нестачі вантажу -  в  розмірі  вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Згідно статті 127 Статуту залізниць України залізниця  несе  матеріальну відповідальність за втрату, недостачу,  псування або  пошкодження  прийнятого  до  перевезення багажу, вантажобагажу, а також за прострочення його доставки, якщо не  доведе,   що втрата,   недостача,   псування,   пошкодження, прострочення відбулися не з її вини.

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу,  багажу чи вантажобагажу натурою з даними,  зазначеними у транспортних документах.

У комерційному акті  № БН 680361/143 від 08.08.2006 р. у розділі „В” зафіксовано факт втрати (нестачі) вантажу, а саме замість зазначеного у перевізних документах вантажу - 69000 кг вугілля марки Г-Р О-200  у наявності було 66100кг (різниця складає 26000 кг). Даний факт не був виявлений перевізником під час завантаження вагону вантажовідправником  ПСП „шахта Степна” ВАТ „Павлоградвугілля”.

Згідно пункту 28 Наказу Міністерства транспорту України „Про затвердження окремих розділів Правил перевезення вантажів” № 644 від 21.11.2000р. вантажі, завантажені відправниками у вагони  відкритого  типу (платформи, напіввагони   тощо),   приймаються   залізницею   до перевезення  шляхом  візуального  огляду  вагона,  вантажу,   його маркування (у т.ч.  захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.  Відповідно  до   статті   24   Статуту   залізниць    України залізниця   має   право   перевірити    правильність відомостей  про  вантаж,  зазначених відправником у накладній,  на станції  відправлення,  під  час   перевезення   та   на   станції призначення.

Однак відповідач своїм правом щодо перевірки правильності відомостей  про  вантаж,  зазначених відправником у накладній № 46158664 не скористався, що  може свідчить про факт прийняття відповідачем - Державним підприємством „Донецька залізниця” м. Донецьк від вантажовідправника ПСП „шахта Степна” ВАТ „Павлоградвугілля” вантажу – вугілля марки Г-Р О-200 у повному обсязі без заперечень та недоліків.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що недостача вантажу  утворилась у результаті його втрати відповідачем під час перевезення. Ствердження відповідача, які стосуються звільнення відповідача - державного підприємства „Донецька залізниця” м. Донецьк від відповідальності на підставі статті 111 Статуту залізниць України, є необґрунтованими, оскільки вантаж прибув у відкритому залізничному вагоні із ознаками втрати (нестачі), що повністю підтверджено матеріалами справи. Яких–небудь документів, що достовірно свідчили б про те, що втрата вантажу відбулася не з вини державного підприємства „Донецька залізниця” м. Донецьк, відповідачем суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконав належним чином свої зобов’язання щодо належного збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення від ПСП „шахта Степна” ВАТ „Павлоградвугілля” і до моменту видачі ВАТ „Авдіївський коксохімічний завод” м. Авдіївка. У зв’язку з чим, відповідач має відшкодувати позивачу втрату частини вантажу вугілля марки Г-Р О-200 у розмірі суми позову.

Суд перевірив розрахунок по факту недостачі вугілля марки Г-Р О-200, наданий позивачем, вважає його вірним, та приймає до уваги як доказ по справі №15/22.

Судові витрати по сплаті державного мита у розмірі 102,00 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн. відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України у зв’язку із задоволенням позовних вимог майнового характеру підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 12; 22; 32-35; 42; 43; 49; 82 - 85; 115 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з державного підприємства „Донецька залізниця” м. Донецьк (юридична адреса - 83000, м. Донецьк, вул. Артема, 68; ; розрахунковий рахунок №19 у Донецької філії АБ „Експрес-банк”, МФО 335838) на користь відкритого акціонерного товариства „Авдіївський коксохімічний завод” (юридична адреса – 86065, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1; ; поточний рахунок № 5424 в філії ГУ ПІБ в Донецькій області; МФО 334635) суму вартості втраченої продукції в розмірі 429,66 грн., крім того, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн. та витрати на сплату державного мита у розмірі 102,00 грн.

У судовому засіданні 27.02.2007 р. за згодою сторін суд оголосив вступну та  резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення підписаний 28.02.2007 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

У разі  подання  апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення,  якщо його не скасовано,  набирає  законної  сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Богатир К.В.