ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

13.06.07                                                                                           Справа  № 5/2354-28/216А

м. Львів

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді                                         Процика Т.С.

суддів                                                            Галушко Н.А.

Юрченка Я.О.

при секретарі судового засідання Трускавецькому В.П.

розглянув           у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції (далі ДПІ) у Галицькому районі м. Львова  від 11.01.2007р. № 291/10-008

на постанову           Господарського суду Львівської області від 23.11.2006р.

у справі           № 5/2354-28/216А

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТзОВ) “Кворум”, м. Львів

до          ДПІ у Галицькому районі м. Львова, м. Львів

про           скасування податкових повідомлень-рішень

за участю представників сторін:

від позивача -  Ільїнська О.Л.–представник;

від відповідача –Хома Т.І.- головний державний податковий інспектор.

Особам, які беруть участь у справі, права і обов'язки, передбачені ст.49, 51, 59 Кодексу адміністративного судочинства України, роз'яснено.

Постановою Господарського суду  Львівської області від 23.11.2006р. у справі № 5/2354-28/216А, суддя Морозюк А.Я., позов задоволено повністю, скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у Галицькому районі м.Львова від 20.08.2002 року № 1764/04-23-2/23884510/22258 та № 1765/04-23-2/23884510/22257.

Постанова суду мотивована нормами п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5, п.п.11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»№ 283/97-ВР від 22.05.1997 року, п.п.17.1.7. п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», п.п.7.2.1. п.7.2, п.п.7.4.1., 7.4.4., 7.4.5. п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»№ 168/97-ВР від 03.04.1997 року (із внесеними змінами), ст.71, п.1 ч.2 ст.162 КАС України, а також зокрема тим, що відповідач не подав суду жодних доказів на підтвердження правомірності своїх рішень.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ДПІ у Галицькому районі м.Львова подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Господарського суду Львівської області від 23.11.2006р. по справі № 5/2354-28/216А  та залишити позовну заяву ТзОВ „Кворум” без розгляду, оскільки вважає її такою, що прийнята судом із невірним застосуванням норм процесуального права, та неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Позивач у справі, ТзОВ „Кворум”, надало свої заперечення на апеляційну скаргу ДПІ у Галицькому районі м.Львова та просить залишити постанову Господарського суду Львівської області від 23.11.2006р. по справі № 5/2354-28/216А без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки вважає, що дане судове рішення прийняте без порушення норм процесуального права та є повністю обгрунтованим.

Представник відповідача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив вимоги апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, апеляційний господарський суд встановив наступне.

ДПІ у Галицькому районі м. Львова було проведено тематичну документальну перевірку ТзОВ „Кворум" з питань правильності обчислення та своєчасності сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету за період з 01.01.2000 року по 01.04.2002 року, за результатами якої складено Акт від 16.08.2002 року за №23-236/2149.

На підставі акту відповідачем  прийнято  податкове  повідомлення-рішення від 20.08.2002 року  №1764/04-23-2/23884510/22258, яким ТзОВ „Кворум" визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 63111 грн- основного платежу та 8966 грн -штрафних(фінансових) санкцій, усього в сумі 72077 грн.

Також на підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.08.2002 року № 1765/04-23-2/23884510/22257, яким ТзОВ „Кворум" визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на прибуток в розмірі 89640 грн-основного платежу та 22410 грн- штрафних(фінансових) санкцій, усього в сумі 112050 грн.

Постановою Господарського суду Львівської області від 22.04.2005 року у справі № 6/125-4/89   було   скасовано   постанову   Господарського   суду   Львівської   області   від 17.03.2003року № 6/125-4/89 про визнання банкрутом ТзОВ «Кворум». Відповідно до протоколу Зборів    учасників    ТзОВ    «Кворум»   від 25.04.2005   року   призначено   директором ТзОВ «Кворум»Гібая С.І.

В акті перевірки (п.2.2, п.2.4) зазначено, що в порушення п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»№ 283/97-ВР від 22.05.1997 року (із внесеними змінами), підприємством в перевірений період включено до складу валових витрат 298,8 тис.грн, які документально не підтверджені, внаслідок чого платнику донараховано суму податку на прибуток 89,6 тис.грн.

На спростування зазначеного висновку податкового органу позивачем долучено до матеріалів справи накладні на реалізацію товару: № 4 від 16.07.2000 року і № 5 від 20.07.2000 року на загальну суму 283600,00 грн без ПДВ і податкова накладна № 4 від 31.07.2000 року на цю ж суму; № 3 від 31.03.2000 року на суму 3766,47 грн без ПДВ і податкова накладна № 3 від 31.03.2000 року на цю ж суму; накладна № 1 від 14.03.2000 року на суму 7675,83 грн без ПДВ і податкова накладна № 1 від 14.03.2000 року на цю ж суму; накладна № 12 від 01.03.2000 року на суму 7280,00 грн без ПДВ і податкова накладна № 2 від 01.03.2000 року на цю ж суму. Загальна сума зазначених накладних 302,3 тис. грн співпадає з сумою, облікованою у 2000 році в Книзі обліку продажу, і відзначена у рядку ч.І рядок 1 "доходи від продажу товарів" Декларації про прибуток підприємства за 2000 рік. Вартість придбаних товарів було включено у рядок 12.1. Декларації про прибуток підприємства за 2000 рік - 315,66грн. Позивачем долучено товарні накладні на придбання: №-20/7-1-2 від 20.07.2000 року, № 19/7-1-2 від 19.07.2000 року, № 15/7-1 від 15.07.2000 року і до них податкова накладна № 256 від 31.07.2000 року на суму 298098,31 грн без ПДВ; №363 від 14.03.2000 року і до неї податкова накладна № 363 від 14.03.2000 року на суму 6772,50 грн без ПДВ; № 2 від 10.01.2000 року і до неї податкова накладна № 2 від 10.01.2000 року на суму 3404,10 грн без ПДВ; товарна накладна №18/08 від 18.08. 1999 року і до неї податкова накладна №18/08 від 18.08.1999 року на суму 7280 грн без ПДВ. Сума за цими накладними облікована в Книзі обліку придбання. Загальна сума валових витрат, враховуючи зменшення витрат на суму 19,3 тис. грн (що включають 14,5 тис.грн - залишки товарних запасів (рядок 12.2. Декларації) та 4,8 тис.грн - витрати по інших операціях (рядок 15 Декларації) та збільшення на суму 2,5 тис.грн. (де увійшли витрати на оплату праці у сумі 800 грн. (рядок 12.3. Декларації) та 1,7 тис. грн пені (рядок 12.16 Декларації)), - становить 298,8 тис. грн.

Відповідно до п.п.11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»№ 283/97-ВР від 22.05.1997 року, датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт,послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платникам податку; або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції правомірно вважає необгрунтованим висновок податкового органу про непідтвердження позивачем валових витрат на суму 298,8 тис.грн. відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами і порушення внаслідок цього вимог п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»№ 283/97-ВР від 22.05.1997 року (в чинній на час формування валових витрат редакції). Тому визначення позивачу податкового зобов'язання по податку на прибуток в розмірі 89640 грн. - основного платежу (і як наслідок 22410 грн. –штрафних (фінансових) санкцій відповідно до п.п.17.1.7.п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»), здійснено відповідачем у податковому повідомленні-рішенні від 20.08.2002 року № 1765/04-23-2/23884510/22257 безпідставно.

Також в акті перевірки (п.2.5) зазначено, що в порушення п.7.1., п.п.7.2.1. п.7.2. п.п.7.4.1., 7.4.4., 7.4.5. п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» № 168/97-ВР від 03.04.1997 року (із внесеними змінами) підприємством в перевірений період включено до податкового кредиту 63111 грн, які на момент перевірки не підтверджені податковими накладними, внаслідок чого підприємством занижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 63111 грн.

На спростування зазначеного висновку податкового органу позивачем долучено до матеріалів справи товарні накладні на придбання: №-20/7-1-2 від 20.07.2000 року, № 19/7-1-2 від 19.07.2000 року, № 15/7-1 від 15.07.2000 року на загальну суму 357717,97 грн., в т.ч. ПДВ 59619,66 грн., і податкова накладна № 256 від 31.07.2000 року на суму 357717,97 грн., в т.ч. ПДВ 59619,66 грн.; товарна накладна №363 від 14.03.2000 року на суму 8127,00 грн., в.т.ч ПДВ 1354,50 грн., і податкова накладна №363 від 14.03.2000 року на суму 8127,00грн., в.т.ч ПДВ 1354,50 грн.; товарна накладна № 2 від 10.01.2000 року на суму 4084,92 грн., в т.ч. ПДВ 680,82 грн. і податкова накладна № 2 від 10.01.2000 року на суму 4084,92 грн., в т.ч. ПДВ 680,82 грн.; товарна накладна №18/08 від 18.08. 1999 року на суму 8736,00 грн., в т.ч.ПДВ 1456 грн., і податкова накладна №18/08 від 18.08.1999 року на суму 8736,00 грн., в т.ч.ПДВ 1456 грн. Загальна сума ПДВ по вищезгаданих податкових накладних складає 63111 грн., вищезазначені операції на вказану суму були включені в Книгу обліку придбання (товарів, робіт, послуг), і відображені у прийнятих податковим органом Податкових деклараціях з податку на додану вартість за січень, березень і липень 2000 року. Податкові накладні за своїм змістом відповідають вимогам п.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»№ 168/97-ВР від 03.04.1997 року (в чинній на час формування податкового кредиту редакції), вартість придбаних за ними товарів (робіт,послуг) відноситься до складу валових витрат (про що зазначалося вище).

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції правомірно вважає необгрунтованим висновок податкового органу про порушення позивачем п.7.1., п.п.7.2.1. п.7.2., п.п.7.4.1., 7.4.4., 7.4.5. п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»№ 168/97-ВР від 03.04.1997 року (в чинній на час формування податкового кредиту редакції). Включення позивачем до податкового кредиту суми ПДВ 63111 грн. підтверджене податковими накладними і здійснене у відповідності до вимог ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість». Тому визначення позивачу податкового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 63111 грн. - основного платежу (і як наслідок 8966 грн. –штрафних (фінансових) санкцій відповідно до п.п.17.1.7.п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»), здійснено відповідачем у податковому повідомленні-рішенні від 20.08.2002 року № 1764/04-23-2/23884510/22258 безпідставно.

Відповідач не подав судам першої і другої інстанцій доказів на підтвердження правомірності своїх рішень.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд прийшов до правомірного висновку, що позовні вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ у Галицькому районі м. Львова від 20.08.2002 року № 1764/04-23-2/23884510/22258, № 1765/04-23-2/23884510/22257 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 86, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, -

Львівський апеляційний господарський суд УХВАЛИВ:

Залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду –без змін.

Дана ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена в порядку і строки, визначені ст.ст.212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дана ухвала складена в повному обсязі 07.04.2008р.

Головуючий-суддя                                                            Процик Т.С.

суддя                                                            Галушко Н.А.

суддя                                                            Юрченко Я.О.