ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

17.07.07р.

Справа № А33/114-07

за позовом Дніпропетровського транспортного прокурора м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Дніпропетровськ

до  Дніпропетровського державного транспортно-експедиційного підприємства –11296, м. Дніпропетровськ

про стягнення  3 811  грн. 11 коп.

Суддя  Рудовська І.А.

Секретар Короленко Л.О.

Представники:

Від прокуратури: Булавка Л.С., посвідчення № 33 (помічник Дніпропетровського транспортного прокурора)

Від позивача: Петренко Н.В., довіреність № 03-06/0395 від 17.04.2007 року

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Дніпропетровського державного транспортно-експедиційного підприємства –11296 про стягнення 3 811 грн. 11 коп.

Представник позивача позов підтримав та просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з’явився, проти позову не заперечив.

Про час слухання справи сторони були належним чином повідомлені. Суд вважає за можливе  слухання  справи за відсутності  сторони, яка не з’явилась.

Дослідивши письмові докази та допитавши сторони, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В засіданні встановлено, що згідно звіту відповідача „Про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006рік” середньооблікова чисельність працюючих чоловік на підприємстві склала 9 осіб; фонд оплати праці –83 грн.; середньорічна заробітна плата штатного працівника –9222грн. 89коп., чисельність інвалідів –штатних  працівників, які повинні працювати на підприємстві  відповідно до 4%-го нормативу –1 особа.

Позивачем, на підставі ст. 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” № 875-ХІІ від 21.03.1991р. заявлено вимогу  про стягнення з відповідача  адміністративно-господарських санкцій у розмірі середньорічної  заробітної плати  на даному підприємстві за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом в розмірі                  3 811,11 грн. , виходячи з 1 робочих місць, фактично не зайнятих інвалідами у звітному періоді, згідно доданого до матеріалів справи розрахунку.

Пунктом 2 порядку  надання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 31.01.2007 р. № 70 "Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" передбачено, що звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають щороку до 01 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, зо формою, затвердженою Мінпраці за погодженням Фонду, в яких вони зареєстровані  , за формою , затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом України.

Згідно ст.18 Закону зобов’язання з працевлаштування інвалідів покладено на органи Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України, місцеві ради народних депутатів, громадські організації інвалідів.

За п.п. 5,  10,  11,  12,  13, 14 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України  від 03.05.95 №314,  передбачено,  що підприємства інформують центри зайнятості, місцеві органи соціального захисту населення та відділення Фонду про створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, а працевлаштування інвалідів здійснюється державною службою зайнятості, органами Мінсоцзахисту, місцевими радами народних депутатів,  громадськими організаціями інвалідів з урахуванням повноважень, стану здоров'я, здібностей і професійних навичок відповідно до висновків МСЕК та інших особливостей інваліда.

Як вбачається з матеріалів справи, та з пояснень представника позивача у засіданні, на протязі 2006р. відповідач не надавав відомості про  наявність робочих місць для працевлаштування інвалідів, що підтверджено листом районного центру зайнятості від 14.05.2007р. №1088. Робота зі створення робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідачем не велася,  тобто робоче місце не атестовано і є відсутнім.

У відповідності зі ст. 20 Закону підприємства незалежно від форми власності  господарювання, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, щороку сплачують відповідним відділенням фонду України соціального захисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві за кожне робоче місце не зайняте інвалідом. Сплату штрафних санкцій підприємства проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов’язкових платежів).

За приписами  ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідач –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

У відповідності п.п.30, 34 ст.4 Декрет Кабінету Міністрів „Про державне мито” від сплати державного мита звільняються генеральна прокуратура України та її органи –за позовами, з якими вони звертаються до суду або господарського суду в інтересах громадян і держави та пенсійний фонд України,  його  підприємства,  установи  й організації.

Враховуючи  вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є правомірними та підлягають  задоволенню.

Керуючись Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів», ст.. 69-71, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,  суд –

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Дніпропетровського державного транспортно-експедиційного підприємства –11296 (49038, м. Дніпропетровськ, пр. К.Маркса, 125, р/р 3800 в АКІБ «УкрСіббанк», МФО 351005, ) на користь Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів                      (49029, м. Дніпропетровськ, вул. Чкалова, 11, р/р 0007 в банку ГУДКУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, )  3 811 (три тисячі вісімсот одинадцять) грн. 11 коп. –адміністративно-господарських санкцій, видати виконавчий лист.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                           І.А.Рудовська

Постанова виготовлена 19.07.2007р.