ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2007 р.
№ 16/81-06

Вищий господарський  суд України у складі колегії суддів:

Кочерової Н.О., - головуючого,

Рибака В.В.,
Черкащенка М.М.,

розглянувши матеріали касаційних скарг
ВАТ “Автотранспортне підприємство-16355” та Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Альма-центр”

на постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 28.11.2006 року

у справі господарського суду
Харківської області

за позовом
ВАТ “Обчислювальна техніка та інформатика”

до
1.Міжгалузевий головний конструкторсько-технологічний інститут технологічної оснастки;
2. Державний інститут по проектуванню заводів на транспорті “Діпрозаводтранс”;
3. ВАТ “Автотранспортне підприємство-16355”;
4. ВАТ “Пивзавод “Іванівський”;
5. ВАТ “Харківський експериментальний завод”;
6. ВАТ “Харківський ремонтно-механічний завод”;
7. Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Альма-центр”

про
визнання протоколу недійсним,

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:
не з’явився,

- відповідача:
Ткаченко В.В.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2006 року ВАТ “Обчислювальна техніка та інформатика” звернулось до господарського суду з позовом до Міжгалузевого головного конструкторсько-технологічного інституту технологічної оснастки, Державного інституту по проектуванню заводів на транспорті “Діпрозаводтранс”, ВАТ “Автотранспортне підприємство-16355”, ВАТ “Пивзавод “Іванівський”, ВАТ “Харківський експериментальний завод”, ВАТ “Харківський ремонтно-механічний завод”, Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Альма-центр” про визнання недійсним протоколу від 23.01.1997 року наради керівників підприємств і організацій –дольників у будівництві будинку по вул. Дмитрієвська, 5 в м. Харкові.

Доповідач: Черкащенко М.М.

У липні 2006 року ВАТ “Обчислювальна техніка та інформатика” звернулось до господарського суду з заявою, в якій просило визнати поважною причину пропуску встановленого процесуального строку щодо визнання недійсним протоколу від 23.01.1997 року наради керівників підприємств і організацій –дольників у будівництві будинку по вул. Дмитрієвська, 5 в м. Харкові та просило відновити пропущений строк позовної давності.

Рішенням господарського суду Харківської області від 07.09.2006 року у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку позовної давності відмовлено. У задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 28.11.2006 року рішення місцевого господарського суду від 07.09.2006 року скасовано. Клопотання позивача про відновлення строку позовної давності задоволено. Позов задоволено. Визнано недійсним протокол від 23.01.1997 року наради керівників підприємств і організацій –дольників у будівництві будинку по вул. Дмитрієвська, 5 в м. Харкові.

Не погоджуючись з прийнятою постановою ВАТ “Автотранспортне підприємство-16355” та Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Альма-центр” подали касаційні скарги, в яких просять постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28.11.2006 року скасувати, рішення господарського суду Харківської області від 07.09.2006 року з даної справи залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог скаржники посилаються на те, що судом неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконної постанови.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 27.02.1997 року був введений в експлуатацію житловий будинок по вулиці Дмитрієвська, 5 в м. Харкові, будівництво якого здійснювалося на підставі рішення виконкому Харківської міської ради №360-16 від 09.12.1987 року про відвід земельної ділянки. Акт від 27.02.1997 р. про введення в експлуатацію будинку був затверджений рішенням міськвиконкому 12.06.1997 року №502. На підставі зазначених документів будинок, в цілому, був зареєстрований за позивачем, про що свідчить реєстраційне посвідчення від 28.12.1999 року.

У зв’язку з недостатнім фінансуванням будівництво позивачем   здійснювалося за рахунок внесків дольників. З кожним дольником був укладений договір про дольову участь у будівництві житлового будинку. Зокрема на квартиру №2, такий договір 23.01.1997 року був укладений з громадянином Бурім М.А. Договір нотаріально посвідчений.

В подальшому до нотаріально посвідченого договору від 23.01.1997 року, укладеного з громадянином Бурім М.А., нотаріусом були внесені зміни та замість квартири №2  було вказано “квартира №110”. Зазначена квартира № 110 була фактично передана позивачем гр. Бурім М.А.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно протоколу від 23.01.1997 р. на нараді керівників підприємств і організацій –дольників в будівництві будинку  було постановлено продати квартиру №110 та №96 і створити організацію по управлінню будинком по типу ЖЕКа та передати цій організації  квартиру №2, побудовану за кошти усіх дольників будівництва.

На підставі даного протоколу, 17.07.1997 року зборами власників квартир і нежитлових приміщень в будинку по вул. Дмітриєвська, 5 було прийнято рішення створити об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Альма-центр”,  статут якого 15.08.1997р. зареєстрований виконавчим комітетом Харківської міської ради.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.09.1997 року по акту приймання-передачі  квартира № 2 була передана позивачем відповідачу –ОСББ “Альма-центр”.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Враховуючи, що ВАТ “Обчислювальна техніка та інформатика” звернулось до господарського суду з позовом про визнання недійсним протоколу від 23.01.1997 року наради керівників підприємств і організацій –дольників в будівництві будинку лише 07.03.2006 року, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про пропуск позивачем строку позовної давності та відсутністю підстав для його відновлення.

Посилання скаржника на те, що про протокол від 23.01.1997 року він дізнався 18.02.2003 року –дата прийняття рішення господарським судом Харківської області  у справі № 11/444-02, а тому перебіг строку позовної давності починається саме з цієї дати, не може братись судом до уваги, оскільки позивачем під час розгляду справи не було спростовано факту підписання спірного протоколу, акту приймання-передачі від 03.09.1997 року квартири № 2 ОСББ “Альма-центр”, крім того позивач також посилався на даний протокол у відповіді від 18.10.2000 року на претензію ОСББ “Альма-центр”.

Щодо необізнаності скаржника про правові наслідки підписання протоколу від 23.01.1997 року, то дана обставина не є поважною причиною для відновлення строку позовної давності, оскільки не знання законодавства не звільняє від відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, а також положення ч. 4 ст. 267 ЦК України, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову через сплив строку позовної давності.

Оскільки, суд апеляційної інстанції дійшов протилежного висновку, постанова Харківського апеляційного господарського суду від 28.11.2006 року підлягає скасуванню, а рішення господарського суду Харківської області від 07.09.2006 року - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28.11.2006 року по справі № 16/81-06 скасувати.

Рішення господарського суду Харківської області від 07.09.2006 року з даної справи залишити без змін.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідні накази згідно ст. 122 ГПК України.

Головуючий                                                                               Н. Кочерова

Судді                                                                                            В. Рибак

М. Черкащенко