ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"24" грудня 2007 р.

Справа № 3/389

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Н.В. Болгаррозглянув у судовому засіданні 24.12.07 о 17:55 адміністративну справу № 3/389

за позовом: Контрольно-ревізійне управління у Кіровоградській області;

до відповідача: Вищого професійного училища № 9 м. Кіровограда;

про зобов'язання вчинити дії,

за участю:

секретаря судового засідання - Кузьмичової О.О.;

представників

позивача - головного контролера - ревізора відділу контролю у сфері освіти і культури Лавренчук В.В., довіреність № б/н від 29.03.07;

позивача - спеціаліста 2 категорії, юрисконсульта відділу правової роботи Гриб О.В., довіреність № 25-17/5463 від 13.11.07;

позивача - юрисконсульта правової роботи Зайцевої Л.А., довіреність № 51 від 10.01.07;

відповідача - адвоката - Малюти Р.В., довіреність № б/н від 19.11.07;

відповідача - адвоката Пушкарьова Д.Є. довіреність № б/н від 19.11.07;

відповідача - заступника директора з навчально-виробничої частини Терьохіна О.Є., довіреність № б/н від 16.11.07.

відповідача - старшого майстра Гітельмана О.Л., довіреність № б/н від 16.11.07.

Контрольно-ревізійне управління у Кіровоградській області (далі по тексту - КРУ) звернулося до господарського суду в порядку адміністративного судочинства з позовною заявою, у якій просило зобов'язати вище професійне училище № 9 м. Кіровограда Далі по тексту - ВПУ № 9) забезпечити відшкодування 25 584 грн. 72 коп.

Відповідач такі вимоги заявника не визнав, посилаючись у запереченнях на позов на те, що

нарахування заробітної плати в квітні, травні 2006 Нежиборець Т.В. є обґрунтованими і відповідають вимогам ст. 1 Закону України "Про оплату праці".

враховуючи вимоги акту ревізії від 24.10.06 № 986 виконавчої дирекції Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, з метою усунення порушень п. 1.2 ст. 21 Закону України від 18.01.01 № 2240-ІІІ, абз. 2.5 п. 1 ст. 1 Закону України від 11.01.01 № 2213-ІІІ, училище почало проводити нарахування і сплату страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності на виплати по реконструкції заборгованості з виплат, передбачених ст. 57 Закону України "Про освіту" педагогічним працівникам;

на запит училища про повернення (за вимогою контрольно-ревізійного управління в Кіровоградській області) нарахованих внесків від виконавчої дирекції Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності одержана відповідь від 11.04.07 за вих. № 197/01-53 про відсутність законодавчого врегулювання питання щодо повернення страхових внесків, нарахованих на виплати, передбачені ст. 57 Закону України "Про освіту";

нарахування виплат заступникам директора за складність і напруженість в роботі здійснювалася директором училища відповідно до своїх повноважень визначених ст. 24 Закону України "Про професійну-технічну освіту";

посада старшого майстра, про яку йде мова в акті ревізії від 03.03.07 № 03-08/57, не є посадою керівників бюджетних установ, закладів та організацій, їх заступника, училище на має структурних підрозділів, тому встановлення і виплата доплат за суміщення професій, не є порушенням п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.02 № 1298;

оплата праці педагогічних працівників училища здійснюється з урахуванням абзацу 3 пункту 63 розділу "VI Порядок нарахування заробітної плати працівникам закладів і установ освіти" "Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівникам освіти" якою встановлено, що обсяг навчальної та іншої педагогічної роботи, яку може виконувати педагогічний працівник за основним місцем роботи, тобто у навчальному закладі, граничним розмірами не обмежується, що узгоджується із ст. 43 Конституції України.

03.12.07 КРУ подало заяву про зміну предмету позову і просить господарський суд зобов'язати ВПУ № 9 виконати законні вимоги суб'єкта владних повноважень - забезпечити відшкодування до державного бюджету 15 696 грн. 90 коп. переплати по заробітній платі працівникам закладу.

Зміна предмету позову є правом позивача за ч. 1 ст. 51 Кодексу адміністративного судочинства України.

У судовому засіданні 03.12.07 господарським судом, на підставі ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, оголошувалася перерва до 17:00 24.12.07.

При дослідженні обставин справи, письмових доказів, заслуховуванні пояснень представників сторін господарський суд встановив наступне.

КРУ провело ревізію використання бюджетних коштів, виділених на підготовку кадрів, інформатизацію та комп'ютеризацію, забезпечення сучасними технічними засобами навчання з природничо-математичних і технологічних дисциплін, придбання, зберігання і доставку підручників і посібників та пільговий проїзд учнів у ВПУ № 9 за період з 01.05.03 по 01.01.07, за результатами якої складений акт від 03.03.07 № 03-08/57, підписаний підконтрольною установою із застереженнями від 19.03.07 № 03-08/57.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" інспектування здійснюється у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб; результати ревізії викладаються в акті.

"Порядок проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.06 № 550 (далі по тексту - Порядок проведення інспектування).

Як встановлено абзацом третім п. 35 зазначеного Порядку виявлені допущені об'єктом контролю порушення законодавства, контроль за дотриманням якого віднесено до компетенції служби, фіксуються у констатуючій частині акта ревізії з обов'язковим посиланням на норми законів чи інших нормативно-правових актів, які порушено, та зазначенням винних у їх допущенні осіб. Винні особи, за визначенням, що містить п. 3 Порядку проведення інспектування, - посадові та матеріально-відповідальні особи, з вини яких порушено законодавство під час проведення фінансово-господарських операцій.

Виходячи з викладеного, при проведенні інспектування, при встановленні факту порушення законодавства, мають бути встановлені особи, винні у допущенні таких порушень.

За п. 7, п. 10 ст. 10 названого Закону КРУ має право

пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів;

звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Таким чином, при пред'явленні вимоги, виконання якої повинно бути забезпечено підконтрольною установою, КРУ діє як суб'єкт владних повноважень.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Випадки, коли КРУ може звертатися до суду в порядку адміністративного судочинства, викладені у названих пунктах ст. 10 Закону.

Позов про зобов'язання господарським судом відповідача виконати законні вимоги КРУ - забезпечити відшкодування до державного бюджету 15 696 грн. 90 коп., які є виплатами по заробітній платі працівникам закладу освіти, не можна визнати вимогою щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Позивач взагалі не зазначив посадових та матеріально-відповідальних осіб, з вини яких порушено законодавство під час проведення фінансово-господарських операцій, не виклав порядку і способу, у який суд має зобов'язати юридичну особу - ВПУ № 9 забезпечити відшкодування названої суми до державного бюджету. Ним також не врахована реальна і фактична можливість виконання судового рішення при визнанні вимог правомірними.

Тобто, йдеться про витрачання державних коштів без наявності законних підстав, відшкодування шляхом добровільного повернення таких коштів особами, які їх отримали або за рахунок винної особи.

Відповідно до п. 49 Порядку проведення інспектування, у разі, коли діями чи бездіяльністю працівників об'єкта контролю державі або підконтрольній установі заподіяна матеріальна шкода, орган служби ставить вимогу перед керівником об'єкта контролю та органом його управління щодо пред'явлення позовів до винних осіб.

Таким чином усунення порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів можливе шляхом вимоги керівникові об'єкта контролю та органу його управління щодо пред'явлення позовів до осіб, з вини яких державі або підконтрольній установі заподіяна матеріальна шкода, а у разі незабезпечення підконтрольною установою виконання щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, звертатись до суду в інтересах держави.

Ревізія, проведена КРУ і оформлена актом від 03.03.07 № 03-08/57, не забезпечила встановлення винних у допущенні законодавства посадових і матеріально-відповідальних осіб; керівникові ВПУ № 9 не направлялась вимога щодо пред'явлення позовів до конкретних осіб, винних у заподіянні шкоди державі або підконтрольній установі.

Фактично господарському суду переданий на вирішення не спір про зобов'язання підконтрольної установи забезпечити виконання вимог щодо пред'явлення цивільних позовів до винних осіб - працівників підконтрольної установи, діями або бездіяльністю яких державі або підконтрольній установі заподіяна матеріальна шкода, а неконкретна вимога - зобов'язати відповідача забезпечити відшкодування 15 696 грн. 90 коп. до державного бюджету.

Така вимога за її безпідставності задоволенню не підлягає.

Зайво нарахованою і виплаченою надбавку за період з 01.09.05 по 24.03.06 на суму 6 297 грн. 90 коп. позивача вважає виплату і нарахування заступникам директора Терьохіну О.Є., Товстогану А.О., Гончаренку В.І. надбавок за складність і напруженість в роботі при відсутності рішення органу вищого рівня (управління освіти і науки облдержадміністрації), що є порушенням п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.02 № 1298 "Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери" та п. 4 підп. 5 наказу Міністерства освіти і науки України від 26.09.05 № 557 "Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ".

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про професійно-технічну освіту", директор державного професійно-навчального закладу встановлює премії і доплати до посадових окладів і ставок заробітної плати працівників навчального закладу за конкретні результати праці

Підпунктом "а" п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 1298 від 30.08.02 надано право керівникам місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, при яких створені централізовані бухгалтерії, керівникам бюджетних установ, закладів та організацій в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах доходів і видатків, установлювати працівникам цих установ, закладів та організацій конкретні розміри посадових окладів та доплат і надбавок до них.

Про установлення надбавки працівникам у розмірі до 50 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати, тарифної ставки) за високі досягнення у праці, за виконання особливо важливої роботи (на строк її виконання), за складність і напруженість у роботі йдеться у підп. 2 п. 3 наказу Міністерства освіти і науки України від 26.09.05. Підпунктом п. п. 4 названого наказу передбачено, що установлення надбавок і доплат керівникам навчальних закладів, установ освіти і наукових установ, їх заступникам здійснюються за рішенням органу вищого рівня у межах наявних коштів на оплату праці. Такий наказ зареєстрований у Міністерстві юстиції України 03.10.05 за № 1130/11410 опублікований в Офіційному віснику України № 40 від 21.10.05, тому розповсюджувати його дію на період з 01.09.05 у КРУ немає правових підстав. Крім того, листом від 18.11.05 № 1/9-649 міністр Міністерства освіти і науки України надав право керівникам навчальних закладів, установ освіти і науки України, встановлювати надбавки і доплати до посадових окладів та надавати матеріальну допомогу їх заступникам (проректорам) у межах наявних коштів на оплату праці. Викладене не враховано КРУ при твердженні про відсутність рішення органу вищого рівня, яким не обов'язково має бути рішення управління освіти і науки облдержадміністрації.

Старшому майстру Гітельману О.Л. проводилась доплата за суміщення спеціаліста з охорони праці в розмірі 0,5 окладу, що на думку КРУ є порушенням підп. 3 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.02 № 1298, підп. 3 "а" п. 4 наказу Міністерства освіти і науки України від 26.09.05 № 557, оскільки посада старшого майстра у відповідності до примітки до додатку 5 названого наказу відноситься до керівних працівників закладів освіти, яким не повинна встановлюватися доплата за суміщення професій, і таке порушення призвело до збитків на суму 3 736 грн. 50 коп.

Висновок КРУ не ґрунтується на нормах закону.

Зазначені у підп. 3 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.02 № 1298, підп. 3 "а" п. 4 наказу Міністерства освіти і науки України від 26.09.05 № 557 види доплат не встановлюються керівникам навчальних закладів, установ освіти та наукових установ, їх заступникам, керівникам структурних підрозділів навчальних закладів, установ освіти та наукових установ, їх заступників.

Як підставу до віднесення посади старшого майстра до посад, про якій йдеться у названих вище нормах, позивач вказує додаток 5 до наказу Міністерства освіти і науки України від 26.09.05 № 557. Однак, у такому додатку не йдеться про керівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ, їх заступників, керівників структурних підрозділів навчальних закладів, установ освіти та наукових установ, їх заступників, а йдеться про схеми тарифних розрядів посад керівних працівників, в тому числі професійно-технічних навчальних закладів (професійно-технічних училищ, навчально-курсових комбінатів, центрів та інших типів закладів, що надають робітничу професію).

Посада старшого майстри професійно-технічних навчальних закладів є посадою керівного працівника, однак це не свідчить, що посада старшого майстра віднесена до посад керівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ, їх заступників, керівників структурних підрозділів навчальних закладів, установ освіти та наукових установ, їх заступників. Крім того, як зазначено відповідачем у запереченнях на позов, по-перше, у ВПУ № 9 немає структурних підрозділів, якими міг би керувати старший майстер; по-друге, перелік керівників підрозділів у сфері освіти та виробничого навчання визначені розділом 1229.4 Національного класифікатора професій України ДК 003:2005, у якому посада старшого майстра як керівника підрозділу у сфері освіти відсутня.

Сума 5 109 грн. 67 коп. названа у позові незаконним нарахування та виплатою бюджетних коштів при вичитці педагогічних годин понад установлені норми, що є порушенням п. 91 Інструкції "Про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти", затвердженої наказом Міністерства освіти України від 15.04.1993 р. № 102 (як зазначено у акті ревізії, окремими керівними та іншими працівниками училища проводилася викладацька робота в обсязі, що перевищує 360 годин на рік (для керівних працівників) або 480 годин для інших працівників через вичитку годин у групах професійного навчання громадян, які направлені державною службою зайнятості, оплата яких здійснюється за рахунок коштів спеціального фонду).

Докази переплати заробітної плати працівникам закладу, як на тому наполягає КРУ, відсутні.

Згідно із п. 63 Інструкції "Про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти", затвердженої наказом Міністерства освіти України від 15.04.1993 р. № 102, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.05.1993 за № 56, оплата праці педагогічних працівників установ і закладів освіти провадиться виходячи із встановлених ставок заробітної плати (посадових окладів), з урахуванням підвищень, фактичного обсягу педагогічної роботи, доплат та надбавок; навчальне навантаження між вчителями, викладачами та іншими педагогічними працівниками розподіляється керівником установи за погодженням з профспілковим комітетом залежно від кількості годин, передбачених навчальними планами, наявності відповідних педагогічних кадрів та інших конкретних умов, що склались у закладі; обсяг навчальної та іншої педагогічної роботи, яку може виконувати педагогічний працівник за основним місцем роботи, граничними розмірами не обмежується.

Пункт 91 Інструкції, на який посилається позивач, віднесений до розділу В "Особливості обчислення заробітної плати керівників гуртків (секцій, студій та інших форм гурткової роботи), військових керівників, керівників центрів допризовної підготовки, керівників фізичного виховання та адміністративно-господарського персоналу установ і закладів освіти".

Позовна заява не містить переліку осіб, якими отримана 5 109 грн. 67 коп. та підстави їх віднесення до керівників гуртків (секцій, студій та інших форм гурткової роботи), військових керівників, керівників центрів допризовної підготовки, керівників фізичного виховання та адміністративно-господарського персоналу установ і закладів освіти.

КРУ не довело, що ним виявлені порушення законодавства з питань збереження і використання державної власності і фінансів. Кошти, як свідчать матеріали справи, у сумі 5 109 грн. 67 коп. були виплачені особам, які виконали роботу. Зазначення того, яким чином, і у якій спосіб ВПУ № 9 повинне відшкодувати до державного бюджету виплачені як заробітна плата за виконану працю кошти, у позовній заяві відсутні.

До позовних вимог включена сума 552 грн. 83 коп., яку КРУ вважає незаконно нарахованою і виплаченою заробітною платою за невідпрацьований час майстру виробничого навчання Нежиборець Т.В. Таку виплату заявник вважає порушенням ст. 1 Закону України "Про оплату праці" внаслідок одночасного перебування названої особи в групах професійного навчання громадян, що направлені державною службою зайнятості, та при проведенні навчально-педагогічної роботи в училищі. Фактично, КРУ зроблено висновок про те, що робота Нежиборець Т.В. не виконувалася, тому вона не має право на отримання винагороди за неї - заробітної плати.

Докази того, що майстер виробничого навчання Нежиборець Т.В. не виконувала своє роботи (у квітні, травні 2006 року) і під час, коли така робота мала б виконуватися, перебувала у групі професійного навчання громадян як слухач відсутні. Доводи КРУ спростовані ВПУ № 9 наданням табелів обліку робочого часу, журналів теоретичного навчання груп Б51, Б52, Т51, поясненнями Нежиборець Т.В., доповідних працівників училища, доповідних учнів - випускників цих груп, а також доведенням того, що Нежиборець Т.В. відвідувала заняття у групі ОС-61 як слухач частково - з понеділка по четвер з 17:00 до 20:00, які не є робочим часом.

Вимоги КРУ не ґрунтуються на нормах законодавства, є безпідставними, тому не підлягають задоволенню господарським судом.

Керуючись ч. ч. 1, 2, 3 ст. 160, ст. 163, п. 6 "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Копії постанови направити сторонам.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але не була у встановлений строк подана апеляційна скарга, постанова набирає чинності після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя

Н. В. Болгар

підписана 27.12.07