ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2007 року                                                                                   Справа № 21/164 (34/419)

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого                    Виноградник О.М. ( доповідач)

суддів:                      Джихур О.В., Герасименко І.М. (зміни у складі колегії суддів на підставі розпорядження від 09.01.2007р. № 4)

при секретарі: Лазаренко П.М.

за участю представників сторін:

позивача –Касьян О.В., дов. № б/н від 15.12.2006р.;

відповідача –не з’явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином (поштове повідомлення від 29.12.2006р. № 00045849);

розглянувши у відкритому судовому засіданні          заяву відкритого акціонерного товариства “Центральний універмаг”, м.Дніпропетровськ про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.01.2006р. по справі № 21/164 (34/419)

за позовом   відкритого акціонерного товариства “Центральний універмаг”, м.Дніпропетровськ

до  товариства з обмеженою відповідальністю “ГЕД Плаза”, м.Дніпропетровськ

про  стягнення  1 127 578 грн. 16 коп.

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю “ГЕД Плаза”, м.Дніпропетровськ

до відкритого акціонерного товариства “Центральний універмаг”, м.Дніпропетровськ

про визнання договору  недійсним

За згодою представників сторін, присутніх в судовому засіданні, було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105, 114 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2005р. (суддя Алмазова І.В.) по справі № 21/164 (34/419) за позовом відкритого акціонерного товариства “Центральний універмаг”, м.Дніпропетровськ (далі –ВАТ “Центральний універмаг”) до товариства з обмеженою відповідальністю “ГЕД Плаза”, м.Дніпропетровськ (далі –ТОВ “ГЕД Плаза”) про стягнення 1 127 578 грн. 16 коп. боргу та за зустрічним позовом відповідача по справі – товариства з обмеженою відповідальністю “ГЕД Плаза”, м.Дніпропетровськ до позивача –відкритого акціонерного товариства “Центральний універмаг”, м.Дніпропетровськ про визнання недійсним договору купівлі-продажу первісний позов було задоволено та з відповідача на користь позивача було стягнено 1 127 578 грн. 16 коп. боргу, 201 570 грн. 81 коп. суми боргу з урахуванням індексу інфляції, 64 967 грн. 03 коп. річних, 158 540 грн. 58 коп. пені, 1680 грн. 20 коп. витрат по держмиту, 116 грн. 62 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в задоволенні решти позовних вимог за первісним позовом –було відмовлено; також було відмовлено в задоволенні зустрічного позову.

Рішення суду першої інстанції за первісним позовом було мотивовано фактом неналежного виконання відповідачем, як “покупцем”, своїх договірних зобов’язань по повній та своєчасній оплаті вартості поставленої за договором купівлі-продажу продукції, ст..16, 214 ЦК УРСР, ст..625 ЦК України, ст..193 Господарського кодексу України. В частині вимог по зустрічному позову –рішення суду першої інстанції було мотивовано відсутністю правових підстав для визнання недійсною оспорюваної угоди –договору купівлі-продажу, в зв’язку з його підписанням особою без належних повноважень, оскільки згоду на укладання оспорюваного договору було надано на засіданні спостережної ради ВАТ “Центральний універмаг” 18.12.2002р., що свідчить про її схвалення уповноваженим на укладення таких угод органом товариства згідно з його статутом.

Не погодившись з цим рішенням суду першої інстанції, його оскаржує відповідач по справі –ТОВ “ГЕД Плаза” м.Дніпропетровськ, посилаючись на невідповідність оскаржуваного судового рішення нормам матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні, фактичним обставинам та матеріалам справи, неповноту дослідження обставин справи господарським судом, що призвело до прийняття судового рішення, яке не відповідає вимогам законодавства, зокрема:

- господарським судом не було дано належну правову оцінку тим обставинам, що договір було укладено та підписано особою зі сторони позивача з перевищенням повноважень, які було обмежено статутом товариства; оскільки протокол засідання спостережної ради товариства “Центральний універмаг” м.Дніпропетровськ від 18.12.2002р. не може бути доказом схвалення спостережною радою угоди купівлі-продажу від 19.12.2002р., так як при прийнятті рішення 18.12.2002р. про надання голові правління ВАТ “Центральний універмаг” Усатенко В.А. повноважень на підписання договору від 19.12.2002р. на засіданні Спостережної ради ВАТ “Центральний універмаг” не було кворуму, тому що з 30.09.2002р. Говтвян К.В. не був членом Спостережної ради, не міг брати участь в засіданні Спостережної ради, не міг голосувати на засіданнях Спостережної ради та підписувати відповідні рішення; таким чином, рішення Спостережної ради ВАТ “Центральний універмаг” від 18.12.2002р. про надання голові правління ВАТ “Центральний універмаг” Усатенко В.А. згоди на укладання договору купівлі0продажу без номеру від 19.12.2002р. між ТОВ “ГЕД Плаза” та ВАТ “Центральний універмаг” відбулось з порушенням норм Статуту ВАТ “Центральний універмаг”, а саме п.п.9-2-9.11, 10.1, 10.3, 10.10 Статуту ВАТ “Центральний універмаг”;

- внаслідок чого договір купівлі-продажу від 19.12.2002р. підлягає визнанню недійсним, оскільки не відповідає вимогам закону на підставі п.2 ст.207 ЦК України;

- отже, господарським судом при прийнятті рішення порушено вимоги ст.161 ЦК України, ст..47 Закону України “Про господарські товариства”, п.7 ст.179 Господарського кодексу України, п.2 ст.207 ЦК України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач по справі –ВАТ “Центральний універмаг” м.Дніпропетровськ –проти її задоволення заперечував, посилаючись на відповідність оскаржуваного судового рішення матеріалам, обставинам справи, вимогам законодавства.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.01.2006р. по цій справі апеляційну скаргу відповідача –ТОВ “ГЕД Плаза” м.Дніпропетровськ, було задоволено, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2005р. по цій справі –скасовано, прийняте нове рішення, відповідно до якого в задоволенні первісного позову було відмовлено, а за зустрічним позовом провадження по справі було припинено на підставі п.2 ч.1 ст.80 ГПК України (а.с.161-164, т.1). При цьому зазначену постанову було мотивовано рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2005р. по справі № 34/232 за позовом ТОВ “ГЕД Плаза” м.Дніпропетровськ до ВАТ “Центральний універмаг” про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 19.12.2002р., яке набрало законної сили та ст..35 ГПК України, щодо встановлення фактів зазначеним рішенням господарського суду по справі № 34/232 (а.с.149-150, т.1).

Постановою Вищого господарського суду України від 21.02.2006р. по справі № 34/232 рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2005р. було скасовано; справу № 34/232 було передано на розгляд господарського суду. При цьому суд касаційної інстанції зазначив наступне: господарським судом при прийнятті рішення від 25.10.2005р. не було надано належної правової оцінки рішенню господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2005р. по цій справі - № 21/164 (34/419), яким ТОВ “ГЕД Плаза” було вже відмовлено в задоволенні позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 19.12.2002р., тим обставинам, що в обох справах –і № 21/164 (34/419), і № 34/232 однаковий предмет спору, участь у справі приймають ті ж сторони, то судові  належало перевірити підстави позову в обох справах та обговорити питання застосування приписів п.2 ч.1 ст.81 ГПК України по справі № 34/232 за умови, що рішення від 29.04.2005р. по справі № 21/164 (34/419) не набрало законної сили (було оскаржено в апеляційному порядку).

20.04.2006р. позивач по справі –ВАТ “Центральний універмаг” м.Дніпропетровськ –звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з заявою про перегляд постанови суду апеляційної інстанції від 16.01.2006р. по цій справі за нововиявленими обставинами (а.с.12-13, т.3).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.05.2006р. зазначену заяву було прийнято до розгляду (а.с.11, т.3) та ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.05.2006р. по цій же справі (а.с.23, т.3) розгляд заяви ВАТ “Центральний універмаг” про перегляд постанови суду апеляційної інстанції від 16.01.2006р. за нововиявленими обставинами було зупинено до набрання чинності рішення господарського суду по справі № 34/232.

25.05.2006р. ухвалою господарського суду Дніпропетровської області було зупинено провадження по справі № 34/232 (а.с.26, т.3) на підставі ст..79 ГПК України до закінчення розгляду Дніпропетровським апеляційним господарським судом заяви ВАТ “Центральний універмаг” про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.01ю2006р. по справі № 21/164 (34/419) за нововиявленими обставинами.

Зазначену ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2006р. по справі № 34/232 було залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 19.09.2006р. та ухвалою Верховного Суду України від 09.11.2006р. (а.с.27-29, т.3). При цьому в своїй постанові від 19.09.2006р. суд касаційної інстанції зазначив, що ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2006р. по справі № 34/232 прийнято у відповідності з вимогами закону, оскільки провадження по справі № 21/164 (34/419) порушено ще 16.02.2003р., зустрічний позов ТОВ “ГЕД Плаза” щодо визнання недійсним договору у ній подано 21.04.2005р., тобто раніше, ніж порушено провадження по справі № 34/232 –22.07.2005р., судам попередніх інстанцій слід було виконати вказівки, викладені в постанові суду касаційної інстанції від 21.02.2006р. № 34/232 щодо перевірки підстав позовних вимог по обом справам та результати розгляду заяви ВАТ “Центральний універмаг” за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.01.2006р. по справі № 21/164 (34/419) мають значення для вирішення справи № 34/232.

04.12.2006р. ВАТ “Центральний універмаг” звернувся, в зв’язку з вищевикладеним, до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з заявою про поновлення розгляду його заяви про перегляд за ново виявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.01.2006р. по справі № 21/164 (34/419) та ухвалою суду апеляційної інстанції від 11.12.2006р. по цій справі провадження було поновлено (а.с.30, т.3), розгляд заяви було призначено на 10.01.2007р.

В судове засідання 10.01.2007р. представник відповідача не з’явився, правом, передбаченим ст.22 ГПК України, щодо участі в судовому засіданні не скористався, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується залученим до справи доказом отримання ухвали суду апеляційної інстанції від 11.12.2006р. –поштовим повідомленням від 26.12.2006р. № 00045849 про отримання 29.12.2006р. ухвали суду уповноваженим представником відповідача, також останній не скористався правом надання письмових заперечень на заяву ВАТ “Центральний універмаг” про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.01.2006р. за нововиявленими обставинам. Враховуючи викладене, факт належного повідомлення відповідача про час та місце судового засідання 10.01.2007р., а також, що місячний строк розгляду заяви ВАТ “Центральний універмаг” в порядку ст.ст.112-114 ГПК України закінчується, неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду заяви позивача по суті, то колегія суддів вважає за можливе розглянути заяву ВАТ “Центральний універмаг” в цьому судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення господарського суду від 29.04.2005р. по цій справі, перевіривши доводи апеляційної скарги ТОВ “ГЕД Плаза”, доводи ВАТ “Центральний універмаг”, викладені в заяві про перегляд постанови від 16.01.2006р. за нововиявленими обставинами, виконуючи вказівки суду касаційної інстанції, викладені в постановах від 21.02.2006р., від 19.09.2006р. по справі № 34/232, вислухав пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів вважає, що постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.01.2006р. по цій справі слід скасувати, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2005р. –залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із змісту позовної заяви, її прохальної частини, позивач 09.12.2003р. звернувся з позовом до господарського суду з вимогою про стягнення 1 127 578 грн. 16 коп. заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов’язань по договору купівлі-продажу від 19.12.2002р. по повній та своєчасній оплаті вартості отриманої продукції (а.с.2-3, т.1). При цьому позивач посилався в якості норм матеріального права на ст.ст.161, 162, 203, 224, 232 ЦК України.

24.11.2004р. позивач звернувся до господарського суду з заявою про збільшення позовних вимог відповідно до ст..22 ГПК України, в якій доповнив позов та просив стягнути з відповідача на користь позивача:

- 1 127 578 грн. 16 коп. боргу;

- 219 767 грн. 24 коп. суми боргу з урахуванням індексу інфляції;

- 65 059 грн. 72 коп. річних;

- 158 540 грн. 58 коп. пені. Вищезазначену заяву було прийнято господарським судом до розгляду, як свідчать матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 19.12.2002р. між ВАТ “Центральний універмаг” (позивач по справі, “продавець” за договором) та ТОВ “ГЕД Плаза” (відповідач по справі, “покупець” за договором, скаржник) було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого “продавець” зобов’язався передати у власність “покупця” обладнання, найменування, кількість якого зазначені у специфікації, яке є невід’ємною частиною договору, а “покупець” прийняти товар у власність та оплатити його вартість згідно з умовами договору.

Пунктом 2.1 р.2 договору, підписаною специфікацією до нього сторони визначили асортимент, кількість, ціну товару (а.с.9-11, т.1) –на загальну суму 1 127 578 грн. 16 коп. ( з ПДВ).

Пунктом 2.3, 2.4 р.2 договору сторони визначили, що оплата по договору здійснюється “покупцем” у безготівковому порядку (у гривнях), шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок “продавця”, “покупець” здійснює повну оплату вартості товару протягом трьох банківських днів з моменту підписання договору.

Розділом 3 договору сторони передбачили, що передача товару здійснюється двохстороннім актом прийому-передачі, підписаним уповноваженими представниками.

Пунктом 5.2.1 договору сторони визначили обов’язок “покупця”, зокрема, обов’язок оплати повної вартості товару в строки та порядку, передбаченими вищевказаним пунктом договору.

Пунктом 6.2 р.6 договору сторони передбачили майнову відповідальність “покупця” за порушення строків оплати по договору у виді пені в розмірі 2% від вартості товару за кожен день прострочення.

27.12.2002р. між сторонами було складено та підписано без будь-яких зауважень щодо якості, кількості акт прийому-передачі товару по договору від 19.12.2002р., зазначений акт скріплено печатками обох сторін (а.с.12, т.1). Також на відвантаження товару сторонами було оформлено накладну № 0124 від 27.12.2002р. на підставі довіреності відповідача серії ЯЕП № 746479 від 19.12.2002р. на отримання товару на суму 1 127 578 грн. 16 коп., що підтверджується довіреністю, рахунком № 0089 від 19.12.2002р., накладною від 27.12.2002р. № 0124 (а.с.14-16, т.2). Крім цього, факт отримання товару за договором від 19.12.2002р. на суму 1 127 578 грн. 16 коп. не спростовувався відповідачем ніяким чином, факт неотримання не підтверджено жодним доказом відповідно до ст.ст.32, 33, 36 ГПК України, при розгляді справ як у суді першої, так і апеляційної інстанції.

Докази оплати вартості поставлених товарів за договором від 19.12.2002р. відповідно до ст..33 ГПК України не надавались відповідачем судам обох інстанцій, відсутні в матеріалах справи.

Відповідно до п.4 Прикінцевих положень Господарського кодексу України, п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Норми матеріального права, на яких ґрунтуються вимоги позивача повністю кореспондуються з нормами як діючого Господарського кодексу України, так і ЦК України, які набрали чинності з 01.01.2004р., зокрема, зі ст.ст.525, 526, 625, 655, 692 ЦК України, ст..193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних у мовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України  з урахуванням особливостей, що передбачені цим Кодексом.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частинами 1, 2 , 4 ст.692 ЦК України покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов’язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар. Продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу.

Статтею 625 ЦК України передбачений обов’язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, враховуючи, що факт несплати та прострочення вартості поставленого товару мав місце, що підтверджується вищенаведеним, то господарським судом обґрунтовано задоволено вимоги в частині стягнення 1 127 578 грн. 16 коп. боргу, 201 570 грн. 81 коп. –суми боргу з урахуванням індексу інфляції (за період з 01.01.2003р. по 01.12.2004р.), 64 967 грн. 03 коп. річних (з 24.12.2002р. по 24.11.2004р.), пені –158 540 грн. 58 коп. (за період з 01.07.2003р. по 08.06.2004р. та з урахуванням вимог ст.ст.1, 3, Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. № 543/96 ВР та договору).

21.04.2005р. відповідач звернувся до господарського суду відповідно до ст..60 ГПК України з зустрічним позовом, в якому просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу від 19.12.2002р. на підставі ст.ст.88, 154, 161, п.2 ст.207 ЦК України, ст.ст.57, 82, п.7 ст.179 Господарського кодексу України (а.с.53-54, т.2), оскільки оспорюваний договір від імені позивача –“продавця” за договором підписано особою з перевищенням повноважень, без згоди на укладення угоди спостережної ради ВАТ “Центральний універмаг”, всупереч р.9 Статуту. При цьому позивач по зустрічному позову взагалі не посилався ні на ст.ст.48, 63 ЦК УРСР (який діяв на момент укладення угоди), ні на ст.ст.203, 241 ЦК України (який набрав чинності з 01.01.2004р.), такі вимоги взагалі не заявлялись позивачем за зустрічним позовом. Зазначений зустрічний позов було прийнято господарським судом до розгляду ухвалою від 21.04.2005р. (а.с.77, т.2).

Як вбачається із змісту зустрічної позовної заяви (а.с.53-54, т.2) в якості підстав позову було зазначено, що голова правління ВАТ “Центральний універмаг” Усатенко В.А. діяв з перевищенням своїх повноважень, угоду купівлі-продажу від 19.12.2002р. підписано всупереч вимог р.9, 10 Статуту ВАТ “Центральний універмаг”, без згоди на її укладення спостережної ради товариства.

В подальшому, відповідач звернувся до господарського суду з заявою про збільшення вимог за зустрічним позовом (а.с.86-87, т.2), доповнюючи вимоги зустрічної позовної заяви вимогою про визнання незаконним рішення спостережної ради ВАТ “Центральний універмаг” про надання згоди на укладення договору від 19.12.2002р. При цьому, як вбачається із змісту цієї заяви, відповідачем не було наведено в якості обґрунтування жодної норми матеріального права та взагалі зазначена заява, ні її резолютивна частина не містять саме дати оспорюваного рішення спостережної ради ВАТ “Центральний універмаг”, тобто не визначено саме від якого числа оспорюється певне рішення.

Як зазначалось вище, від ВАТ “Центральний універмаг” означений договір був підписаний головою правління Усатенко В.А., який діяв на підставі статуту товариства, у відповідності з п.9.5 якого до компетенції спостережної ради відноситься прийняття рішень про укладення товариством угод на суму, яка перевищує в еквіваленті 100 000 доларів США за курсом НБУ на дату укладення угоди (а.с.66-67, т.2).

Протоколом від 18.12.2002р. засідання спостережної ради ВАТ “Центральний універмаг” підтверджується надання згоди спостережної ради на укладення оспорюваного договору від 19.12.2002р. Також оспорюваний договір схвалено в подальшому певними діями позивача, зокрема, в оформленні та передачі товару по акту прийому-передачі від 27.12.2002р. (а.с.12), оформленні рахунку, накладної на відпуск товарно-матеріальних цінностей (а.с.14, 15, т.2) на суму договору.

Оцінюючи оспорюваний договір на предмет його відповідності законодавству на день укладення, суд апеляційної інстанції, враховуючи викладене, вважає що правові підстави для визнання договору за ознаками та підставами зазначеними відповідачем відсутні.

Відповідно до ст..63 ЦК УРСР (який діяв на час укладення договору) угода, укладена від імені другої особи особою, не уповноваженою на укладення угоди або за перевищенням повноважень, створює, змінює і припиняє цивільні права і обов’язки для особи, яку представляють, лише в разі дальшого схвалення угоди цією особою. Наступне схвалення угоди особою, яку представляють, робить угоду дійсною з моменту її укладення.

Отже, вищевказані матеріали справи свідчать як про схвалення угоди спостережною радою товариства та і про наступне схвалення договору від 19.12.2002р. зі сторони позивача. Крім цього, в матеріалах справи відсутні докази в розумінні ст..35 ГПК України щодо визнання недійсним в встановленому законом порядку протоколу спостережної ради позивача саме від 18.12.2002р., такі докази відповідно до ст..33 ГПК України також не надавались судам обох інстанцій в ході розгляду справи. Також суд апеляційної інстанції вважає за можливе відмітити те, що в матеріалах справи міститься протокол засідання спостережної ради ВАТ “Центральний універмаг” від 20.07.2005р., яким також підтверджується згода спостережної ради товариства на укладення оспорюваного договору (а.с.137, т.3).

За цих підстав господарським судом обґрунтовано відмовлено в задоволенні зустрічного позову.

Щодо заяви ВАТ “Центральний універмаг” про перегляд постанови від 16.01.2006р. за нововиявленими обставинами відповідно до ст.ст.112-114 ГПК України, то враховуючи вищевикладене, зазначена заява підлягає задоволенню, постанова від 16.01.2006р. –скасуванню, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2006р. по цій справі слід залишити без змін, оскільки доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані правовими підставами для скасування чи зміни рішення господарського суду від 29.04.2005р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 101-105, 112-114 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.01.2006р. по справі № 21/164 (34/419) –скасувати; заяву відкритого акціонерного товариства “Центральний універмаг” м.Дніпропетровськ про перегляд вищевказаної постанови за нововиявленими обставинами –задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2005р. по справі № 21/164 (34/419) –залишити без змін; а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “ГЕД Плаза” м.Дніпропетровськ –без задоволення.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “ГЕД Плаза” м.Дніпропетровськ на користь відкритого акціонерного товариства “Центральний універмаг” м.Дніпропетровськ 850 грн. державного мита, сплаченого позивачем при подачі заяви відповідно до ст.ст.112-113 ГПК України.

Видачу наказу доручити здійснити господарському суду Дніпропетровської області відповідно до ст.ст.116-118 ГПК України.

Головуючий                                                                                                    О.М. Виноградник

Судді                                                                                                               О.В. Джихур

І.М.Герасименко

З оригіналом згідно.

Помічник судді                                                О.О.Головіна

12.01.2007