донецький апеляційний господарський суд
УХВАЛА

Іменем України

22.01.2007 р.                                                                                  справа №26/282а

Донецькій апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів
, М"ясищева А.М.

при секретареві судового засідання

за участю представників сторін:

від позивача:
не з"явились,

від відповідача:
Луценко С.А. -за дов. від 09.01.2007р. № 1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Красноармійська об'єднана державна податкова інспекція м.Красноармійськ

на постанову господарського суду

Донецької області

від
07.11.2006 року

по справі
№26/282а

за позовом
Державне підприємство "Вугільна компанія "Краснолиманська" м.Родинське

до

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

Красноармійська об'єднана державна податкова інспекція м.Красноармійськ
Донецька теріторіальна інспекція державного геологічного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр м. Артемівськ

про
визнання недійсним акта

В С Т А Н О В И В:

1.Стислий виклад суті постанови місцевого господарського суду

22.09.2006р. Державне підприємство  “Вугільна компанія “Краснолиманська” м. Родинське звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою  до   Красноармійської об’єднаної  державної податкової інспекції м. Красноармійськ про  визнання недійсним  податкового повідомлення-рішення від 11.08.2006р.  № /2 про визначення суми податкового зобов’язання зі  збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок коштів державного бюджету, в сумі 176465 грн., в тому числі основний платіж в сумі 130817 грн. та фінансові санкції в сумі 45648 грн.

Ухвалою від 22.09.2006р. відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.10.2006р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучена Донецька територіальна інспекція державного геологологічного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр м. Донецьк.

Постановою господарського суду Донецької області від 07.11.2006р. у справі № 26/282а (підписаною у повному обсязі 13.11.2006р.) (суддя Наумова К.Г.) позовна заява задоволена.

Визнано недійсним  податкове повідомлення-рішення від 11.08.2006р.  № /2 про визначення суми податкового зобов’язання зі  збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок коштів державного бюджету, в сумі 176465 грн., в тому числі основний платіж в сумі 130817 грн. та фінансові санкції в сумі 45648 грн.

Стягнуто з коштів Державного бюджету України на користь Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська" м. Родинське витрати по сплаті судового збору у сумі 03грн.40коп.

Строк розгляду справи склав 1 місяць 16 днів.

2.Підстави, з яких порушене питання про перегляд постанови.

Відповідач з прийнятою постановою господарського суду не погодився та подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову від 07.11.2006р. та прийняти нову постанову, якою відмовити Державному підприємству  “Вугільна компанія “Краснолиманська” м. Родинське в задоволені позовних вимог.

Апеляційну скаргу відповідач мотивує тим, що постанова суду прийнята при невірному застосуванні норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору, а саме п.6 та п.12 “Порядку встановлення нормативів збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету, та його справляння”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.1999р. № 115 зі змінами і доповненнями та п.3.1 ст. 3, п. 5.5 ст. 5 “Інструкції про порядок стягнення збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету”, затвердженої спільним наказом Комітету України з питань геології та використання надр і ДПА України від 23.06.1999р. №105/309, зареєстрованої Мін'юстом України 16.07.1999р. за № 474/3767 із змінами і доповненнями, оскільки визнано недійсним донарахування збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету, за супутньо залягаючи із вугіллям кам'яним корисні копалини (метан, германій) при наявності всіх підстав для такого донарахування, встановлених вищезазначеними нормативними актами.

Заявник скарги зазначає, що ДП “ВК “Краснолиманська” має відповідні дозволи на користування надрами -           ліцензія (спеціальний дозвіл) № 2751 від 29.07.2002р. на користування надрами для видобутку корисних копалин. Основний вид корисної копалини - кам'яне вугілля, супутні - германій, метан, дренажні води. В ліцензії зазначені оцінені запаси основної корисної копалини - кам'яного вугілля та супутніх - германію, метану і дренажних вод, визначена її основна мета - продовження видобутку вугілля і супутньо залягаючих корисних копалин, тобто, як вказує податкова інспекція, спеціальними дозволами підприємства метан, германій та дренажні води визначені як супутні корисні копалини.

Відповідно до Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 05.05.97р. № 432, супутні корисні копалини - корисні копалини, видобуток яких здійснюється разом з основними корисними копалинами, а вилучення і промислове використання технологічно можливі та економічно доцільні у процесі переробки основної мінеральної сировини.

Крім того, заявник скарги наполягає на тому, що запаси германію, метану і дренажних вод віднесені до балансових.

Відповідно до Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 05.05.97р. № 432 балансові запаси - це запаси, які на момент оцінки згідно з техніко-економічними розрахунками можна економічно ефективно видобути і використати при сучасній техніці і технології видобутку і переробки мінеральної сировини, що забезпечують дотримання вимог раціонального, комплексного використання корисних копалин і охорони природи.

З викладеного заявником скарги зроблений висновок, що                                               витяг оцінених балансових запасів метану, германію та дренажних вод є доцільним.

ДП “ВК “Краснолиманська” веде звітність по обсягах погашених і видобутих корисних копалин по передбаченим законодавством формам статистичної звітності, у тому числі: 5-гр Звітний баланс запасів кам'яного вугілля; 5-гр Звітний баланс запасів германію; 6-гр Звітний баланс запасів метану; 7-гр Звітний баланс запасів підземних вод, але при розрахунку збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету, ДП “ВК “Краснолиманська” не обчислювало збір за видобуток супутніх корисних копалин - метану, германію та дренажних вод, та  перевіркою виявлений факт невідповідністі даних, заявлених  у розрахунках зі збору з даними форм державної статистичної звітності.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до переліку корисних копалин загальнодержавного значення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.94р. № 827 зі змінами і доповненнями, до корисних копалин загальнодержавного значення відносяться: тверді - вугілля ,  газоподібні - газ (метан) вугільних родовищ,  розсіяні метали –германій, води - підземні води.

Податкова інспекція наполягає на тому, що супутні корисні копалини (германій, метан і дренажні води) є корисними копалинами загальнодержавного значення.

Згідно визначення, даного Гірничою енциклопедією, дегазація – природні або штучні процеси видалення газів з їх джерел.

Крім того, податковий орган зазначає, що відповідно до листа Міністерства екології і природних ресурсів України від 21.04.2003р. № 30/4-221 супутні корисні копалини (германій, метан, дренажні води) включені до спеціальних дозволів на користування кадрами шахт “Красноармійська - Західна №1” і “Краснолиманська” у зв'язку з затвердженням їх запасів Державною комісією по запасах, з метою повного і раціонального використання всіх корисних копалин. Відповідно до чинного законодавства (ст.24, ст.53 Кодексу України про надра) користувачі надр зобов'язані забезпечити раціональне, комплексне використання та охорону надр, тобто застосовувати раціональні, екологічно безпечні технології видобутку корисних копалин і повне вилучення наявних у них компонентів, що мають промислове значення.

Заявник скарги наполягає на тому, що донарахування зобов'язання зі збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету за результатами документальної перевірки ДП “ВК “Краснолиманська” здійснені по факту встановлених порушень та згідно діючого законодавства.

3.Доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу

Позивач та третя особа заперечень на апеляційну скаргу не надали. Своїх представників у судове засідання не направили. Про день та час судового засідання були повідомлений належним чином, про що свідчать приєднані до матеріалів справи поштові повідомлення про вручення рекомендованого відправлення позивачу та третій особі.

Представник відповідача вважає можливим розглянути справу без участі представника позивач та третьої особи.

Судова колегія вважає можливим розглянути апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сніжному без участі представників позивач та третьої особи, оскільки неприбуття у судове засідання сторін, належним чином повідомлених про дату час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи (ч.4 ст.196 КАСУ).

4. Як встановлено судом першої інстанції, та визнається сторонами по справі:

Фахівцями Красноармійської ОДПІ здійснена планова виїзна перевірка своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов’язкових платежів), додержання  валютного та іншого законодавства Державного підприємства “Вугільна компанія “Краснолиманська” за період з 01.01.2005 р. по 31.12.2005р., за результатами якої складений акт від 21.04.2006 р. №  25/23-0-31599557 (л.с.7-81).

Перевірка правильності обчислення збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету, проведена спільно з Донецькою територіальною інспекцією державного геологічного контролю за  веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр м. Донецьк, що відображено на сторінці 63 акту (л.с. 69).

Донецькою територіальною інспекцією державного геологічного контролю за  веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр м. Донецьк складений акт перевірки користувача надр від 05.04.2006р. –06.04.2006 р., в якому зазначено, що:

- нарахування платежів за геологорозвідувальні роботи здійснюється без застосування підвищувального  коефіцієнту до нормативу за погашені запаси вугілля, що суперечить  п. 5.5 Інструкції;

- на балансі підприємства, крім основної корисної копалини –вугілля,  знаходяться супутні корисні копалини  германій та  метан. Запаси цих корисних копалин  погашаються пропорційно погашенню  запасів вугілля. Газ метан поступає на поверхню в ході роботи систем вентиляції та випереджальної примусової дегазації. Остання передбачає відкачку вакуумними насосами по трубопроводам газоповітряної  суміші зі свердловин, які проходяться з вентиляційних штреків. Частина суміші використовується для роботи котельних. Германій, який міститься у  вугіллі у розсіяному вигляді, під час збагачення вугілля та його наступної переробки на коксохімзаводах не вилучається.

Податковий орган в акті перевірки від 21.04.2006 р. дійшов висновку, що в порушення п. 6 Порядку та п. 5.5. Інструкції позивач не обчислював та не сплачував збір за геологорозвідувальні роботи за супутньо залягаючи з кам’яним вугіллям  корисні копалини –метан, германій.

На підставі висновку акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.08.2006р.  № /2, в якому визначена сума податкового зобов’язання зі  збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок коштів державного бюджету, в сумі 176465 грн., в тому числі основний платіж в сумі 130817 грн. та фінансові санкції в сумі 45648 грн. (л.с.94), на підставі п. б п.п. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону України “Про порядок погашення податкових зобов’язань перед бюджетами та державними цільовими фондами”, п. 6 “Порядку встановлення нормативів збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету, та його справляння”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.1999р. № 115 та п. 5.5 ст. 5 “Інструкції про порядок стягнення збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету”,  фінансові санкції  застосовані відповідно до п.п. 17.1.3 п. 17.1. ст. 17 Закону України “Про порядок погашення податкових зобов’язань перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Позивач має спеціальний дозвіл на користування надрами реєстраційний № 3317 від 19.12.2003 р., який виданий позивачу Міністерством екології та природних ресурсів,  запаси оцінені ДКЗ СРСР, протоколи від 24.11.1962р. № 3836,  від 17.12.1980р. № 8659, від 26.01.1966р. № 4784, ТЕР ВО “Укрвуглегеологія” протокол від 29.06.1989р. № 1339.

Судом першої інстанції було встановлено, що рішенням місцевого господарського суду від 19.06.03р. по справі № 34/47а, яке набуло законної сили за постановою Донецького апеляційного господарського суду від 18.11.03р. та залишено без змін за постановою Вищого господарського суду України  від 16.09.04р. між тими ж сторонами  встановлено, що вилучення газу метану та германію є технологічно вимушеним процесом, а не є видобутком супутніх корисних копалин.

Відповідно до п.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим господарським судом зазначене рішення по справі № 34/47а  враховано під час розгляду справи.

5.Мотиви, за якими апеляційна інстанція виходила при прийнятті ухвали

Згідно ст. 14 Закону України “Про систему оподаткування”  збір за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету  відноситься до  загальнодержавних податків та зборів (обов’язкових платежів).

Ст.  33 Кодексу України  “Про надра”  встановлено, що відрахування за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету, справляються з користувачів надр, які здійснюють видобування корисних копалин на раніше розвіданих родовищах і повністю надходять до державного бюджету та спрямовуються на розвиток мінерально-сировинної бази. Порядок встановлення нормативів відрахувань за виконані геологорозвідувальні роботи та їх справляння визначається  Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України прийняв Постанови від 29 січня 1999 р. N 115 “Про затвердження Порядку встановлення нормативів збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету, та його справляння” та від 5 травня 1997 р. N 432 “Про затвердження Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр”.

Пунктом 6 Порядку встановлення нормативів збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету, та його справляння, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 1999р. № 115 визначено, що у разі якщо надрокористувачі видобувають більше одного виду корисних копалин, що супутньо залягають на одному родовищі, збір за виконані геологорозвідувальні роботи обчислюється за основний вид корисної копалини у повному обсязі, а за супутньо залягаючи корисні копалини - із застосуванням до нього коефіцієнта 0,2.

Пунктом 6 Інструкції “Про порядок справляння збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету”,  затвердженої наказом Комітету України з питань геології та використання надр і Державної податкової адміністрації України від 23.06.1999р. № 105/309, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.07.1999р. за N 474/3767, також передбачено, що у разі якщо надрокористувачі видобувають більше одного виду корисних копалин, що супутньо залягають на одному родовищі, збір за виконані геологорозвідувальні роботи обчислюється за основний вид корисної копалини у повному обсязі, а за супутньо залягаючі корисні копалини - із застосуванням до нього коефіцієнта 0,2.

Наведеними Порядком та Інструкцією не визначено, що вважається  супутньо  залягаючими корисними  копалинами.

Суд приймаючи рішення обґрунтовано враховував правову позицію суду викладену у рішенні у справі №3447а між тими ж сторонами відповідно до п.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України

Як вбачається, рішенням місцевого господарського суду від 19.06.03р. по справі № 34/47а (копія додана до матеріалів справи), яке набуло законної сили за постановою Донецького апеляційного господарського суду від 18.11.03р. та залишено без змін за постановою Вищого господарського суду України  від 16.09.04р. встановлено, що вилучення газу метану та германію є технологічно вимушеним процесом, внаслідок того, що дегазація вугледобувного масиву (технологічний процес по штучному вилученню метану з вуглепородного масиву) є складовою частиною процесу вугледобування, тому не може вважатися видобутком корисних копалин, а щодо вилучення германію, то вміст германію у вугіллі шахти нижчий від мінімальної норми вмісту 25г/т і становить 1,2г/т вугілля, внаслідок чого його не можна віднести до супутніх корисних копалин як товарну продукцію позивача, видобуток якої є економічно доцільним. При цьому,  технології вилучення германію при збагаченні рядового вугілля взагалі не існує, оскільки цей елемент входить до складу не мінеральної, а органічної складової вугілля, в якій утримується міцними хімічними зв’язками, які не руйнуються під час збагачення вугілля.

Основним видом діяльності позивача є видобуток вугілля підземним способом, про що зазначено в акті перевірки та не заперечується відповідачем.

З акту Донецької територіальної інспекції державного геологічного контролю та з матеріалів справи вбачається, що вилучення  германію та метану є технологічно вимушеним, технології вилучення германія з вугілля на даному підприємстві взагалі не існує, а метан вилучається з метою забезпечення безпеки у процесі видобутку вугілля.

Враховуючи вищевказане, метан та германій, також, не можуть вважатися супутньо залягаючими  корисними копалинами, тобто відсутній факт видобутку позивачем  германію та газу метану, як супутніх корисних копалин.

Відповідно до ст.  71  КАС України,  обов'язок доказування  в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Податковим органом під час розгляду справи судом першої інстанції та апеляційним судом не надано належних доказів, що вилучення германію є технологічно можливим, а вилучення та промислове використання германію та метану є  економічно доцільним у процесі переробки основної мінеральної сировини.

Доводи апеляційної скарги щодо ліцензії на користування надрами від 29.07.02р. № 2571 не приймаються судовою колегією, оскільки матеріалами справи встановлена відсутність факту видобутку позивачем германію та газу метану, як супутніх корисних копалин, а також те, що кількість германію в вугіллі позивача значно нижче діючої норми, тому його не можна відносити до супутніх корисних копалин.

Щодо доводів скаржника стосовно того, що позивач веде звітність обсягів погашених видобутих корисних копалин за передбаченими законодавством формами статистичної звітності, в якому звітує про кількість видобутих корисних копалин, то судова колегія ці доводи не приймає, так  як  зазначені форми статистичної звітності є недосконалими, і які не відображають дійсних відомостей про видобуті супутні корисні копалини (л.с.108-119).

Таким чином, оцінуючи наявні в матеріалах справи, а також досліджені в судовому засіданні докази, колегія суддів дійшла висновку про те, що постанова господарського суду Донецької області від 07.11.2006р. по справі № 26/282а прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, відповідає чинному законодавству і скасуванню, з підстав, викладених у скарзі, не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.184,195,198,205,212, п.6, п.7 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України судова колегія   -

У Х В А Л И Л А:

Постанову господарського суду Донецької області від 07.11.2006р. (підписана 13.11.2006р.) у справі № 26/282а залишити без змін, а апеляційну скаргу Красноармійської об’єднаної державної податкової інспекції Донецької області   - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дати її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після складання повного тексту ухвали. Касаційна скарга подається безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвала виготовлена в повному обсязі  29.01.2007р.

Головуючий:

Судді:

Надруковано:  4 примір.

1 –позивачу

1 –відповідачу

1 –до справи

1 –ДАГС