ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"28" березня 2007 р.                                                              Справа №  11/78

За позовом               ВАТ Національної акціонерної компанії «Украгролізинг»

за місцезнаходженням Рівненської філії

до відповідачів: 1. Державної виконавчої служби Рівненської області м.Рівне

2. Державної виконавчої служби у місті Рівне м.Рівне

3. Державної виконавчої служби у Рівненському районі м.Рівне

про стягнення    55 000 грн. 00 коп. збитків

Суддя Грязнов В.В.

Представники сторін:

від позивача:               Іваненко А.Ф., представник (довір.№16/133-06 від 27.12.2006р.);

від відповідачів:         1. Січкарук Л.М., старший державний виконавець;

2. Якобчук П.О., заст.начальника (довір.б/н від 14.03.2007р.);

3. Кайданович І.М., представник (довір№529-2 від 13.03.2006р.).

В судовому засіданні 14 березня 2007р. оголошувалась перерва до 28 березня 2007р.

Представники сторін не заявили клопотань про технічну фіксацію судового процесу. Суддею роз’яснено сторонам статті 20, 22, 91, 107 ГПК України. Відводу судді не заявлено.

Суть спору: Позивач-Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» звернувся до суду з заявою про стягнення з першого відповідача-Державної виконавчої служби у Рівненській області 55 000 грн. 00 коп. збитків, завданих втратою заставленого майна боржника-ВАТ «Рівненська сільськогосподарська машино-технологічна станція»(надалі в тексті ВАТ «Рівненська СГ МТС»).

Обгрунтуовуючи позовні вимоги, Позивач зокрема вказує, що 18.01.2005р. господарський суд Рівненсь-кої області задовольнив позов прокурора м.Рівне по справі 5/6 про стягнення ВАТ «Рівненська СГ МТС»946 920 грн. 40 коп. заборгованості зі сплати лізингових платежів на користь Рівненської філії НАК «Украгролізинг». На-каз господарського суду по справі №5/6 своєчасно, 15.02.2005р. направлено до міського відділу ДВС для приму-сового виконання. В рахунок погашення заборгованості 30.06.2004р. було укладено договір застави №57-5818 на користь РФ НАК «Украгролізинг» і передано в заставу 100 тон пшениці 4-го класу на суму 55 000 грн. 00 коп., яка знаходилась на зберіганні на складах ВАТ «Рівненська СГ МТС». Станом на 22.01.2007 року рішення госпо-дарського суду не виконано, стягнуто лише 722 грн 71 коп. із заборгованості.

Позивач зокрема зазначив, що 19.09.2005р. на адресу начальника ДВС у м.Рівне направлені звернення голови правління ВАТ «Рівненська СГ МТС»з пропозицією реалізації заставного майна за договором від 30.06. 2004р. №57-5818 в рахунок часткового погашення заборгованості за рішенням суду. Дана пропозиція залишилась без реагування зі сторони посадових осіб ДВС у м.Рівне.

На думку позивача, посадові особи Державної виконавчої служби у Рівненській області, у м.Рівне та у Рівненському районі не вчинили необхідних дій з виконання наказу №5/6 і не реалізували майно застави –пшеницю 4 класу на суму 55 000 грн., яке на даний час відсутнє –чим завдали збитків стягувачу

Позивач вказує, що на неодноразові скарги Філії на бездіяльність посадових осіб по виконанню рішення суду, а також на особистому прийомі в лютому 2006 року у начальника ДВС у Рівненській області представ-ником філії були викладенні всі недоліки по виконанню рішень господарського суду в інтересах РФ НАК «Укр-агролізинг», проте ці доводи залишились без належного реагування.

Покликаючись на стст. 25, 86 Закону України «Про виконавче провадження», позивач просить стягнути з Державної виконавчої служби у Рівненській області 55 000 грн. 00 коп. збитків, завданих втратою заставленого майна боржника.

Відповідачі позову не визнали з підстав зазначених у відзивах.

Відповідач-1 Державна виконавча служба у Рівненській області зокрема зазначив, що на виконанні у від-ділі примусового виконання рішень ДВС Рівненської області знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення з ВАТ «Рівненська СГ МТС»на загальну суму 11 419 484 грн., в тому рахунку стягнення заборгованос-ті по заробітній платі на загальну суму 35 226 грн.

Відповідач-1 звернув увагу на те, що згідно договору застави №57-5818 від 30.06.2004р., укладеного між ВАТ «Рівненська СГ МТС» та Рівненською філією “Украгролізінг” з метою забезпечення зобов'язань по сплаті лізингових платежів в сумі 746 378 грн. 82 коп. за договором фінансового лізингу ВАТ «Рівненська СГ МТС»надало під заставу майбутній урожай пшениці в кількості 100 тон на загальну суму 55 000 грн. Разом з тим, на виконанні у відділі примусового виконання рішень ДВС Рівненської області перебуває наказ Господарського суду Рівненської області №14/322 від 12.12.2006р. про стягнення на користь НАК “Украгролізінг” в особі Рівнен-ської філії в сумі 44 894 грн. 93 коп., в якому не зазначено, що стягнення з боржника належить проводити за ра-хунок заставного майна. Вважає, що Позивач подає завідомо неправдиві відомості про виконання договору застави, який ніколи не перебував на виконанні у державній виконавчій службі Рівненської області. Просить в позові відмовити.(арк.справи 45-47).

Відповідач-2 Державна виконавча служба у місті Рівне проти позову заперечила, зокрема вказує, що 15.03.2006р. зведене виконавче провадження на підставі ст.49 ЗУ “Про виконавче провадження” та акту-передачі виконавчого провадження передано з Державної виконавчої служби в місті Рівне та в подальшому приєднана до зведеного виконавчого провадження з примусового виконання інших виконавчих документів, виданих Рівненсь-ким районним судом про стягнення заборгованості по заробітній платі на користь громадян Никончук Г.В., Виговського І.А. та інших. Оскільки, рішення суду боржником у добровільному порядку не виконані –винесено постанову про стягнення виконавчого збору, накладено арешт на рахунки, та майно боржника-ВАТ «Рівненська СГ МТС»в РФ АКІБ „Укрімбанк" та АППБ „АВАЛЬ". Направлено запити для встановлення майнового стану в реєструючі органи.

Відповідно до договору купівлі-продажу №4 від 10.12.2004р., Рівненська філія ВАТ «Рівненська СГ МТС»реалізувала приватному підприємцю 180,83 тон пшениці, яка перебувала у заставі на загальну суму 81 400 грн. по ціні 45 грн. за тонну. Відповідно до наказу Господарського суду №5/6 який був направлений до державної виконавчої служби у місті Рівне відкрито виконавче провадження та вчинено вичерпний перелік дій передбаче-них Законом України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, Прокуратурою Здолбунівського району Рівненської області проводилось досудове слідство у кримінальній справі за фактом перевищення службових повноважень службовими особами Рівненської філії ВАТ «Рівненська СГ МТС»за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.365 КК України, 26.10.2006р. в ході досудового слідства у кримінальній справі № 51153-05 дії службових осіб РФ ВАТ «Рівненська СГ МТС»пере-кваліфіковано із злочину передбаченого ч.З ст. 365 КК України на злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України і кримінальна справа для подальшого провадження досудового слідства направлена в слідче відділення Здолбунів-ського РВ УМВС України в Рівненський області.

З метою забезпечення виконання рішення суду накладено арешт на грошові кошти боржника 17.01.2006 року та 30.06.2006року. Проведено розшук майна боржника, оголошено розшук автомобіля ВАЗ 2121 держномер 451-48РВ, який належить боржнику, виявлено описано автомобіль УАЗ 31512 держномер 432-82РВ, описано два причіпи та плуг “Європа-180”, 15 тон зерна 4 класу, призначено експерта для визначення ринкової вартості майна та також виставлено на реалізацію до торгуючих організацій, частково проведено реалізацію, де на підставі статті 44 Закону України «Про виконавче провадження»проводиться виплата коштів по стягненню на корить зарплати. 22.12.2006р. після реалізації автомобіля УАЗ 31512 держномер 451-48 РВ, частково в пропорційному порядку було перераховано стягувачам Никончук Г.В.-398,66 грн., та Виговському І.А. 1901,46 грн. Після реалізації 15 тон зерна 09.02.2007 року, виплачена заборгованість по заробітній платі Никончук 1249,77 грн., Виговському І.А. 2462,65 грн., Яковцю  І.Г. 1583,92 грн., а також виконавчий збір в сумі 398,65 грн. Нові виконавчі документи про стягнення заробітної плати на загальну суму 35 226 грн. надійшли 29.01.2007 року.

Відповідач-2 повідомив, що проведено додатковий огляд філій боржника які є структурними підрозді-лами по виявленню та вилученню майна боржника, складено акти державного виконавця про відсутність майна. З огляду на вищезазначене, відповідач просить у задоволенні позову відмовити.(арк.справи 49-51).

Відповідач-3 Державна виконавча служба у Рівненському районі зокрема вказує, що 26.01.2006р. вико-навчі документи про стягнення заборгованості з ВАТ «Рівненська СГ МТС»на користь фізичних та юридичних осіб, надійшли до ДВС у Рівненському районі для виконання за належністю згідно ст.20, п.10 ст.37 Закону України „Про виконавче провадження" з ДВС у м.Рівне у зв'язку з тим, що під час проведення виконавчих дій державним виконавцем ДВС у м.Рівне було встановлено наявність майна, а саме: плуг „Європа 180", належний ВАТ «Рівненська СГ МТС»в Рівненській філії товариства, яка знаходиться у Рівненському районі, смт.Клевань.

Відповідач вважає, що державним виконавцем вжито всі заходи примусового виконання виконавчих до-кументів, передбачених Законом України „Про виконавче провадження”. Згідно постанови начальника ДВС Рівненської області від 28 лютого 2007р. з метою належного виконання всі матеріали зведеного виконавчого про-вадження про стягнення заборгованості з ВАТ «Рівненська СГ МТС» 03.03.2006р. передані до Відділу примусо-вого виконання рішень державної виконавчої служби Рівненської області.

Враховуючи вищенаведене, Відповідач-3 вимоги Позивача вважає безпідставними і просить в позові відмовити.(арк.справи 43-44).

В результаті розгляду матеріалів справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

ВАТ «Рівненська СГ МТС»-заставодавець та Рівненська філія НАК «Украгролізинг»-заставодержатель  30 червня 2004р. уклали договір застави №57-5818 (надалі в тексті –Договір), відповідно до пп.1.1, 1.3, 1.4 якого - з метою забезпечення зобов'язань по сплаті лізингових платежів в сумі 746 378 грн. 82 коп. за договором фінан-ового лізингу заставодавець надав у заставу майбутній урожай пшениці 4 класу в кількості 100 тон на згальну суму 55 000 грн. Заставодавець свідчить, що майбутній урожай до цього нікому не продано, не відчужено іншим способом, не є предметом застави, в спорі і під арештом не перебуває. Заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов’язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, а також у випадку одноразового прострочення заставодавцем сплати платежів за договором фінансового лізингу на строк більше ніж 30 днів.(п.4.1 Договору). Строк дії Договору –до повного виконання зас-таводавцем зобов’язання за договором №57-5816 від 07.07.2004р., але не пізніше 01.09.2004р. Договір підписано представниками ВАТ «Рівненська СГ МТС»та Рівненська філія НАК «Украгролізинг», скріплено відбитками печаток сторін. Змін та доповнень сторони до нього не вносили.(арк.справи 77-79).

Відповідно до рішення господарського суду Рівненської області від 18 січня 2005р. по справі 5/6 з ВАТ “Рівненська сільськогосподарська машинно-технологічна станція” на користь Рівненської філії НАК “Украгролі-зинг” підлягає стягненню 912 979 грн. 46 коп. заборгованості по розрахунках та 33 940 грн. 94 коп. пені. Крім того, з відповдіча підлягає стягненню 1 818 грн. 00 коп. судових витрат. Рішення не було оскаржене, набррало законної сили і у його виконання видано накази.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів, встано-вивши обставини справи і давши їм оцінку, господарський суд вважає, що позов не підлягає задоволенню вихо-дячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Збитками, згідно чч.2, 3 ст.22 ЦК України, - є втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкод-женням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Стаття 11 Закону України “Про виконавче провадження” (із змінами та доповненнями, надалі в тексті –Закон) - встановлює, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач та боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, яка зобов’язана за рішенням вчинити певні дії (передати майно, виконати інші обов’язки, передбачені рішенням) або утриматися від їх вчинення.

Згідно ст.86 Закону, - стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи, яка зобов’язана проводити стягнення коштів з боржника, у разі невиконання рішення з вини цієї юридичної особи. При цьому стягувач звільняється від сплати державного мита.

Збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам при здійсненні виконав-чого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказу-вання, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.(ст.34 ГПК України).

З матеріалів справи вбачається наступне.

Як вказувалось вище, під час виконання договорів фінансового лізингу, з метою забезпечення зобов'-язань по сплаті лізингових платежів в сумі 746 378 грн. 82 коп. Позивач 30 червня 2004р. уклав з лізінгоотри-мувачем-ВАТ «Рівненська СГ МТС»Договір застави №57-5818, згідно якого в рахунок погашення заборгованос-ті останнє надало в заставу майбутній урожай пшениці 4 класу в кількості 100 тон на згальну суму 55 000 грн. На момент укладення Договору застави пшениця ще не була вирощена і зібрана.

Позивач згідно пп. 4.1, 4.2 Договору застави –набував право звернення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов’язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, а також у ви-падку одноразового прострочення заставодавцем сплати платежів за договором фінансового лізингу на строк більше ніж 30 днів. Звернення стягнення на заставлену продукцію здійснюється у безспірному порядку.

Договір застави діяв до 01.09.2004р.; забогованість ВАТ «Рівненська СГ МТС»складала суму вдвадцяте-ро більшу ніж вартість заставленого майна; провадження у справі №5/6 було порушено 20 грудня 2004р., однак, предметом спору не був Договір застави; стягнення 100 тон пшениці або її вартості згідно Договору застави не було предметом позову і господарським судом не розглядалось. З перерахованих обставин вбачається, що Пози-вач міг, але не скористався правом звернення стягнення на предмет застави – урожай пшениці 4 класу в кількості 100 тон.

Стаття 3 Закону України “Про виконавче провадження” містить перелік документів, що підлягають вико-нанню державною виконавчою службою. Проте, перелік не передбачає, що виконаню підлягають договори заста-ви.

Твердження Позивача про ухилення Відповідачів від прийняття до реалізації заставного майна-пшениці в рахунок часткового погашення  заборгованості за рішенням суду не стверджкно належними доказами..

Так, згідно ст.1212 ГПК України - скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Однак, із матеріалів справи вбачається, що про залишення без реагування державним виконавцем листів про реалізацію заставленого майна від 15.09.2005р., 28.11.2005р. та 27.12.2005р. –Позивачеві було відомо протя-гом десяти днів, оскільки відповідні виконавчі дії не вчинялись.

Вбачається, що у встановлений ГПК України 10-денний термін –Рівненська філія ВАТ НАК «Украгролі-зинг»бездіяльності ДВС в господарському суді не оскаржило, –натомість, як вбачається із доданих до позовної заяви матеріалів – 16.11.2005р., 23.12.2005р, 29.08.2006р. оскаржило бездіяльність ДВС до начальників ДВС у м.Рів-не, ДВС Рівненської області та до Департаменту ДВС України, при цьому всі скарги залишені без задоволен-ня.(арк.справи 9, 11, 15).

Таким чином, із скаргою на дії (бездіяльність) Державної виконавчої служби Позивач фактично до госпо-дарського суду не звертався. Господарський суд не робив висновків про невиконання органом ДВС вимог Закону України “Про виконавче провадження”. Разом з тим, Позивач не надав суду доказів, які б стверджували наявність перешкод які існували протягом 09.03.2005р.–05.02.2007р. для своєчасного оскарження у господарському суді бездіяльності органу ДВС.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до вимог ст.24 Закону України „Про виконавче про-вадження" державним виконавцем відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню наказу Госпо-дарського суду по справі № 5/6 від 31.01.2005 року про стягнення з ВАТ «Рівненська СГ МТС»боргу в сумі 946920 грн. 40 коп. на користь РФ НАК «Украгролізинг». Згідно вимог стст. 50, 53, 55, 58, 64 зазначеного Закону –державним виконавцем 22.02.2006р.на території Клеванського РТП смт.Клевань Рівненського району складено акт опису й арешту майна серії АА № 328509 –комплектного плуга „Європа 180", який передано на зберігання директору РФ ВАТ «Рівненська СГ МТС»Романовському Ю.М. Державним виконавцем складено акт про те, що станом на 22.02.2006 року будь-якого зерна, належного ВАТ «Рівненська СГ МТС»на орендованих площах та в приміщеннях Рівненської філії ВАТ «Рівненська СГ МТС»не виявлено.

Окрім того, як вбачається з пояснення директора РФ ВАТ «Рівненська СГ МТС»Романовського Ю.М. від 22.02.2006 року –майна, що належить ВАТ «Рівненська СГ МТС»на балансі Рівненської філії ВАТ «Рівнен-ська СГ МТС»немає.

Аналіз ст.86 Закону України “Про виконавче провадження”, на яку посилається Позивач, заявляючи позов –дає суду підстави вважати, що визначальними обставинами, що стверджують право юридичної або фізичної особи на звернення з позовом до юридичної особи, яка зобов’язана проводити стягнення коштів з боржника є наступне: особа має бути зазначена, як стягувач у виконавчому документі про стягнення з боржника коштів; згідно виконав-чого документа –стягненню підлягають саме кошти, а не майно; особа має бути стягувачем у виконавчому провад-женні; стягувач повинен ствердити вину юридичної особи, яка зобов’язана проводити стягнення коштів на його користь.

Однак, матеріалами справи встановлено, що господарським судом під час розгляду справи №5/6 договір застави №57-5818 від 30.06.2004р. не досліджувався і виконавчий документ про звернення стягнення на предмет застави по справі №5/6 судом не видавався; Позивач не надав органам ДВС виконавчий документ про стягнення майна застави –пшениці в кількості 100 тон на загальну суму 55 000 грн. майбутнього урожаю 2004 року; із скаргами на дії або бездіяльність органів ДВС –Позивач до господарського суду не звертався. Разом з тим, Позивач не довів обставин, за яких, він був позбавлений можливості отримати пшеницю урожаю 2004 року в кількості 100 тон на підставі положень пунктів 4.1 та 4.2 Договору застави, а органи ДВС завдали своїми діями або бездіяльністю майнових збитків ВАТ НАК “Украгролізинг” або його Рівненській філії чи є їх боржниками –іншого матеріалами справи не встановлено.

За вказаних обставин, вбачається, що заперечення позову Відповідачами з мотиву його безпідставності, відсутності у органів ДВС виконавчого провадження, в якому стягувачем є Рівненська філія ВАТ НАК “Украгролі-зинг”, а предметом стягнення майно застави –100 тон пшениці на суму 55 000 грн. урожаю 2004 року –стверджує-ться матеріалами справи, матеріалами зведеного виконавчого провадження та поясненнями Відповідачів.

Вбачається, що Відповідачі під час виконання наказу господарського суду №5/6 здійснювали необхідні виконавчі дії у відповідності до вимог Закону України “Про виконавче провадження”, при цьому – обгрунтованість заявлених позовних вимог Позивачем не доведена, чим порушено порядок доказування і подання доказів.

Крім того, з огляду на вищезазначене, господарський суд робить висновок, що ВАТ НАК “Украгролізинг” –не може бути позивачем, з огляду на положення ст.1 ГПК України, оскільки не вбачається, що Відповідачі порушили його право або охоронювані законом інтереси. Позов заявлений безпідставно і керуючись ст.33 ГПК України –в його задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись стст. 33, 34, 43, 46-49, 54-57, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Суддя                                                                                   В.В.Грязнов

Рішення  підписане суддею  "20" квітня 2007 р..