ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2007                                                                                   Справа № 3/361-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецової І.Л.,

суддів: Верхогляд Т.А. (доповідача), Чимбар Л.О.,

при секретарі судового засідання  Гайдук Ю.А.,

за участю представників сторін:

від позивача:  Мирошниченко М.О., заступник начальника юридичного відділу, довіреність №1799  від 01.08.07;

від відповідача:  Тищенко Т.А., заступник начальника відділу, довіреність №416  від 10.10.06;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго", м. Дніпропетровськ,

на рішення господарського суду Дніпропетровської області  від  27.09.2007 року у справі № 3/361-07

за позовом відкритого акціонерного товариства "Дніпрошина", м.Дніпропетровськ,

до відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго", м. Дніпропетровськ,

про стягнення 194 000 грн. 10 коп.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго", в якому  просив суд стягнути з відповідача 153 423,95 грн. збитків від інфляції та три відсотки річних у розмірі 40 576,15 грн., всього –194000,10 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2007 року (суддя С.Г.Юзіков) у справі № 3/361-07 позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 153 423,95 грн. збитків від інфляції, 40 576,15 грн. - 3% річних, 102 грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита, 118 грн. 00 коп.  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суд, задовольняючи позов, виходив з того, що на підставі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2005 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.10.2005 року та постановою Вищого господарського суду України від 21.03.2006 року, додаток № 14 від 28.02.2004 року до договору сторін № 5-ц/35/02/П, визнано недійсним та стягнуто з ВАТ “ЕК”Дніпрообленерго” на користь ВАТ “Дніпрошина” 722 806,00 грн., одержаних за недійсним правочином. У зв*язку з безпідставним отриманням коштів у відповідача перед позивачем виникло зобов*язання по їх поверненню. Належним чином відповідач дане зобов*язання не виконав, тому на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України  повинен сплатити борг з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення платежу, а також 3 % річних з простроченої суми.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду та в задоволенні позову відмовити. Посилається на неповне з’ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, та їх недоведеність, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом не враховано, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2007 року, на яке посилається позивач, визнано недійсним додаток №14 до договору від 28.02.2004 року, а не сам договір, по якому  ВАТ “Дніпрошина” має перед ВАТ “ЕК”Дніпрообленерго” заборгованість. Стягнення заборгованості та 3% річних в разі невиконання рішення суду не передбачено Законом України “Про виконавче провадження”. Добровільно виконати рішення суду відповідач не має можливості, оскільки підприємство знаходиться у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України “Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу” і всі наявні кошти спрямовує на погашення своєї кредиторської заборгованості.

Порушення процесуальних норм, на думку скаржника, полягає в тому, що господарський суд не зупинив провадження по даній справі до вирішення справи №39/209 за позовом ВАТ “ЕК”Дніпрообленерго” до ВАТ “Дніпрошина”, 3-я особа-ОЖКП “Південне”, ОКП”Електромережі-Південне” про стягнення 2 184 052,32 грн., яка на його думку, пов*язана з розглядом справи №3/361-07, а також в мотивувальній частині рішення не навів доводи, якими він відхиляє докази відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вважає доводи скаржника необґрунтованими, а рішення суду – таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду –без змін.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

З матеріалів справи слідує, що на підставі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2005 року у справі №9/164, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.10.2005 року та постановою Вищого господарського суду України від 21.03.2006 року (а.с.43-53)  стягнуто з ВАТ “ЕК”Дніпрообленерго” на користь ВАТ “Дніпрошина” 722 806,00 грн., одержаних за недійсним правочином.

Таким чином у відповідача перед позивачем  виникло зобов*язання по  поверненню безпідставно отриманих коштів.

Відповідно до статті 509  Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Згідно з п.5 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Грошове зобов'язання ВАТ "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" з повернення ВАТ Дніпрошина" безпідставно одержаних грошових коштів у розмірі 722 806,00 грн. виникло з моменту, коли відповідач дізнався про володіння цими коштами без достатньої правової підстави, тобто з дати набрання законної сили рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2005 року в справі №9/164 - 17 жовтня 2005 року (після розгляду справи судом апеляційної інстанції) та станом на час звернення з позовом не виконано.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов*язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов*язання.

Таким чином, господарський суд, посилаючись за вказані правові норми та відповідно до обгрунтованого розрахунку позивача стягнув зазначені суми.

У зв*язку з вищенаведеним є безпідставними доводи скаржника щодо необхідності застосування до правовідносин між сторонами положень Закону України “Про виконавче провадження”.

Посилання ВАТ „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго" на Закон України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" не може бути прийняте до уваги судом апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 124 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання на всій території України.

Відповідно до пункту 3.2.6 статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" підприємство паливно-енергетичного комплексу вважається таким, що бере участь у процедурі погашення заборгованості, з дня видання наказу Міністерством палива та енергетики України про затвердження переліку підприємств паливно-енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості.

Документом, що підтверджує участь підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості, є виписка з Реєстру.

Відкрите акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" було внесено до Переліку підприємств паливно-енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості та відповідають вимогам пункту 1.1 статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" згідно з наказом Міністерства палива та енергетики України №568 від 10.11.2005 року.

В той же час, грошове зобов'язання відповідача з повернення відкритому акціонерному товариству "Дніпрошина" безпідставно одержаних грошових коштів у розмірі 722 806,00 грн. виникло з моменту набрання законної сили рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01.06 2005 року в справі №9/164 -17 жовтня 2005 року.

Таким чином, прострочення виконання вказаного зобов'язання відповідача почалося ще до моменту, коли відкрите акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" було включено до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, а тому доводи відповідача про звільнення його від відповідальності за несвоєчасне виконання зобов'язання з повернення позивачу безпідставно одержаних грошових коштів у розмірі 722 806,00 грн. відповідно до вищезазначеного Закону є безпідставними.

Аналогічні доводи відповідача щодо безпідставності стягнення з нього трьох відсотків річних та інфляційних, з урахуванням вказаного Закону, були відхилені колегією Вищого господарського суду України у постанові від 11.10.2007 року у справі №8/19-07 (16/211-06/8/311-06) за позовом ВАТ “Дніпрошина" до ВАТ "ЕК "Дніпрообленерго”.

Відповідно до пункту 3.7 статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" на строк участі підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства.

Відповідно до Конституції України та Закону України „Про виконавче провадження" на відповідача (боржника) покладається обов'язок насамперед добровільно виконати судове рішення, і лише у разі невиконання цього обов'язку, до боржника застосовуються заходи примусового виконання рішення.

Неможливість добровільно виконати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2005 року у справі №9/164, на яку посилається відповідач в апеляційній скарзі, не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог ВАТ „Дніпрошина", оскільки відповідно до ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість його виконання.

Стосовно посилання скаржника на порушення судом процесуальних норм, а саме того, що судом не було враховано постанову Вищого господарського суду України від 24.05.2007 року у справі №39/209, яка, на думку відповідача, є пов’язаною зі справою №  3/361-07 та не зупинення судом розгляду даного позову до вирішення  справи №39/209 слід зазначити наступне:

Предметом позовних вимог у справі №39/209 є стягнення з ВАТ „Дніпрошина" на користь ВАТ „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго" 2 184 052,32 грн. санкцій за перевищення     граничного     рівня     електричної    потужності    та     1 415 194,48 грн. заборгованості за активну електричну енергію за період з 1 січня 2004 року по 1 січня 2005 року.

В той час, предметом позовних вимог, у справі №3/361-07 є стягнення інфляційних та трьох відсотків річних внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем зобов'язання з повернення позивачу грошових коштів у сумі 722 806,00 грн., безпідставно одержаних відповідачем на виконання графіку погашення заборгованості (Додатку №14 до договору про постачання електричної енергії №5-ц/35/02/П від 1 січня 2002 року).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01.06. 2005 року у справі №9/164 встановлено, що вказаний графік був складений відносно погашення заборгованості, яка виникла у позивача за період з 1 липня 2003 року по 31 грудня 2003 року, тобто за інший період ніж той, за який відповідач просить стягнути з позивача заборгованість за електроенергію у справі №39/209.

Наявність чи відсутність заборгованості позивача перед відповідачем за спожиту електроенергію жодним чином не може змінити чи припинити зобов'язання ВАТ„Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго" повернути ВАТ „Дніпрошина" безпідставно одержані грошові кошти у сумі 722 806,00 грн.

У зв'язку з чим, твердження відповідача про пов'язаність справи №39/209 та справи №3/361-07 та про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині не зупинення провадження у справі №3/361-07 до розгляду справи №39/209 є помилковими.

Судом першої інстанції у рішенні від 27.09.2007 року у справі №3/361-07 було правильно визначено, що постановою Вищого господарського суду України від 24 травня 2007 року у справі №39/209 не скасовано рішення у справі №9/164, а тому зобов'язання відповідача перед позивачем, наявність якого встановлено рішенням суду у справі №9/164, існує.

Таким чином, апеляційна скарга відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2007 року у справі № 3/361-07 є повністю необгрунтованою.

Судом першої інстанції при прийнятті рішення від 27 вересня 2007 року було повністю з'ясовано всі обставини справи, які мають значення для справи, та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права України, що є підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго", м. Дніпропетровськ, залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від  27.09.07р. у справі № 3/361-07 залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського Суду України.

Головуючий                                                               І.Л. Кузнецова

Суддя                                                                                     Т.А. Верхогляд

Суддя                                                                                               Л.О. Чимбар

Підписано в повному обсязі 28.12.2007 року.