ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2007 р.

Справа № 6/721/07

за позовом

Веселинівської міжрайонної державної податкової інспекції у Миколаївській області, Миколаївська область, смт. Веселинове, вул. Леніна, 10.

до відповідача

Концерну радіомовлення, радіозв’язку та телебачення в особі Миколаївської філії, м. Миколаїв, пр. Леніна, 24-б.

про

Стягнення податкового боргу

Суддя                                                                                                     Ткаченко О.В

Секретар                                                                                                    Засядівко О.О.

Представники:

Від позивача

Тростінецький С.В.

Від відповідача

Масько А.В.

Суть спору: Податкова служба звернулася з позовом про стягнення за рахунок активів заборгованості по сплаті земельного податку в сумі 2009,97 грн., у тому числі 139,00 грн. пені. Вказана заборгованість виникла на протязі 2002 –2007 року в результаті несплати відповідачем земельного податку за 2002 рік та зарахування податковою інспекцією платежів, що були здійснені підприємством в 2004-2007 роках, в рахунок погашення заборгованості за 2002 рік.

В обґрунтування заявлених вимог позивач також посилається на податкове роз’яснення щодо сплати земельного податку державними підприємствами зв’язку, які займаються розповсюдженням друкованої продукції, теле- і радіопрограм, затвердженого Наказом ДПА України від 05.02.2002 року № 55, згідно якого вказані підприємства є платниками земельного податку у встановлених розмірах на загальних підставах.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що в 2002 –2003 р. р. він був звільнений від сплати земельного податку. У судовому засіданні представником відповідача надано докази реорганізації Миколаївського обласного радіотелевізійного передавального центру шляхом його приєднання в якості філії до Концерну радіомовлення, радіозв’язку та телебачення, а саме копія Наказу від 20.07.2006 р. № 751 “Про реорганізацію підприємств, що входять до складу Концерну радіомовлення, радіозв’язку та телебачення” з додатком 1, копія передавального акту, згідно якого правонаступником ДП Миколаївський обласний радіотелевізійний передавальний центр є Концерн радіомовлення, радіозв’язку та телебачення, а також копія титульної сторінки статуту ДП Миколаївський обласний радіотелевізійний передавальний центр зі штампом Державного реєстратора щодо реєстрації 21.11.2007 року державної реєстрації припинення юридичної особи.

Господарський суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Враховуючи припинення юридичної особи відповідача, що підтверджується наданими відповідачем доказами, суд вважає за необхідне, на підставі ст. 55 КАС України, здійснити заміну первинного відповідача ДП Миколаївський обласний радіотелевізійний передавальний центр його правонаступником - Концерном радіомовлення, радіозв’язку та телебачення в особі Миколаївської філії.

Як встановлено в судовому засіданні і не заперечується сторонами заборгованість в сумі 1870,97 грн. і відповідно 139,00 грн. пені, виникла внаслідок несплати податку відповідачем в 2002-2003 роках, на підставі чого платежі позивача за 2004 –2007р. зараховувались податковою службою в погашення заборгованості за 2002 р., а також пені, яка була нарахована при частковому погашенні податкового боргу.

ДП Миколаївський обласний радіотелевізійний передавальний центр, згідно з установчими документами, був державним підприємством зв'язку, який займався розповсюдженням друкованої продукції, теле- і радіопрограм.

Відповідно до ст. 5 Закону України від 23.09.1997 № 540/97-ВР “Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів” розмір плати за землю державними підприємствами зв'язку, які займаються розповсюдженням друкованої продукції, теле- і радіопрограм, не може перевищувати розміру плати за землю закладами культури.

Пунктом 4 ст.12 від 03.07.1992 № 2535-XII Закону України “Про плату за землю” передбачено, що вітчизняні заклади культури звільняються від сплати земельного податку.

Таким чином, позивач неправомірно зараховував платежі підприємства за 2005 –2007рр.. в погашення заборгованості за 2002 –2003рр.

Доводи позивача не приймаються судом до уваги, оскільки разі коли норми різних законів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.(п.4.4.1 Закону України від 21.12.2000 № 2181-III “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”).

Керуючись ст.ст. 94,161-163 КАС України,

господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Замінити первинного відповідача ДП Миколаївський обласний радіотелевізійний передавальний центр його правонаступником - Концерном радіомовлення, радіозв’язку та телебачення в особі Миколаївської філії.

2. В позові відмовити.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя

О.В.Ткаченко