ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2007 р.
№ 05-5-23/7990

Судова колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова Б.М., –головуючого (доповідач у справі),

Катеринчук Л.Й.,

Ткаченко Н.Г.

розглянувши
касаційну скаргу

АКБ "ТАС-Комерцбанк", м. Київ

на постанову

та ухвалу
від 02.08.2007 р. Київського апеляційного господарського суду
від 05.06.2007 р. господарського суду м. Києва

у справі
№ 05-5-23/7990 господарського суду м. Києва

за заявою
АКБ "ТАС-Комерцбанк", м. Київ

до
ЗАТ "Українська спілка підтримки асоційованого розвитку товаровиробників", м. Київ

про
банкрутство

в судовому засіданні взяв участь представник:

ініціюючого кредитора
Володічева О.І., довір.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2007 р. АКБ "ТАС-Комерцбанк" звернувся до господарського суду м. Києва з заявою про порушення справи про банкрутство ЗАТ "Українська спілка підтримки асоційованого розвитку товаровиробників".

Ухвалою господарського суду м. Києва від 05.06.2007 р. (суддя Демидова А.М.) заяву про порушення справи про банкрутство повернено заявникові без розгляду на підставі ч. 1 ст. 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2007 р. (судді: Зеленін В.О. –головуючий, Рєпіна Л.О., Синиця О.Ф.) апеляційну скаргу АКБ "ТАС-Комерцбанк" залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду м. Києва від 05.06.2007 р. –без змін.

Не погоджуючись з винесеними судовими рішеннями, АКБ "ТАС-Комерцбанк" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2007 р. та ухвалу господарського суду м. Києва від 05.06.2007 р., а справу передати на розгляд до господарського суду м. Києва.

На думку заявника касаційної скарги, судами першої та апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, зокрема ст. ст. 36, 63 ГПК України.

Заслухавши пояснення учасника судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Повертаючи заяву про порушення справи про банкрутство на підставі ч. 1 ст. 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суд першої інстанції виходив з того, що надані копії документів належним чином не засвідчені.

При цьому, суд посилався на п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003), затвердженої наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 р. №55, згідно якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту “підпис”.

Згідно з ч. 2 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суддя повертає заяву про порушення справи про банкрутство і додані до неї документи без розгляду у тому числі з підстав, передбачених ст. 63 ГПК України, з урахуванням вимог цього Закону.

Як вбачається зі змісту п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований, розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Ініціюючий кредитор, обґрунтовуючи свої вимоги, надав в якості доказів до заяви про порушення справи про банкрутство відповідні документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується його заява. На копіях документів, доданих до заяви, міститься напис “Копія вірна”, зазначено посаду, ініціали та прізвище особи, яка засвідчила копію, її особистий підпис та засвідчення копії скріплено печаткою юридичної особи.

У зв'язку з чим, підстав вважати додані до заяви копії документів такими, що неналежним чином засвідчені, не вбачається.

Між тим, колегія зазначає, що у разі необхідності суд може витребувати у сторони оригінали наданих документів або додаткові докази.

Відтак, посилання суду першої інстанції на п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України, як на підставу повернення заяви про порушення справи про банкрутство, є неправомірним.

Зважаючи на вищенаведене, оскаржувана ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, якою залишено її без змін, підлягають скасуванню, як такі, що винесені з порушенням норм процесуального права.

На підставі вказаного та керуючись  ст. 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 36, 63, 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу АКБ "ТАС-Комерцбанк" задовольнити.

2.          Постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2007 р. та ухвалу господарського суду м. Києва від 05.06.2007 р. у справі № 05-5-23/7990 скасувати.

3.          Справу № 05-5-23/7990 передати до розгляду до господарського суду м. Києва.

Головуючий                                                                              Б.М. Поляков

Судді                                                                                             Л.Й. Катеринчук

Н.Г. Ткаченко