ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"04" жовтня 2007 р.            Справа № 5/313-07

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом

Дочірнього підприємства «Артек», м. Київ

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо –конструкторська фірма «Юнітекс», м. Бровари

про

стягнення 16240,33 грн.

за участю представників:

позивача:

Грубник Д. Л. –довіреність від 06.08.2007р.

відповідача:

не з’явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Дочірнього підприємства «Артек»(далі –Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-конструкторська фірма «Юнітекс»(далі –Відповідач) про стягнення 16240,33 грн., з яких: 14627,94 грн. - основний борг, 1198,83 грн. - інфляційні збитки та 413,56 грн. - 3% річних.

В судовому засіданні 04.10.2007р. представник позивача в порядку ст. 22 ГПК України звернувся до суду з клопотанням про уточнення позовних вимог в частині стягнення інфляційних збитків та 3% річних. Позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні збитки в розмірі 622,07 грн. та 3% річних в розмірі 121,70 грн. відповідно до наданого суду розрахунку.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем зобов’язань щодо сплати вартості поставленого товару.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалами суду від 03.08.2007р. та 20.09.2007р., в судове засідання двічі не з’явився, відзиву на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Позивач, згідно накладних, копії яких знаходяться в матеріалах справи, поставив відповідачеві товар загальною вартістю 37517,06 грн., а саме: за накладною №001513 від 30.06.2004р. - герметик Bostik P5125 Hotmelt, розпорна планка 19.5х6.5 мм, на загальну суму 17976,60 грн.; за накладною №001892 від 12.07.2006р. - подвійну клейку стрічку 4 мм, 100, герметик Bostik P5125 Hotmelt, молекулярне сито А551 3А0, 5-1, розпорну планку 5.5х6.5 мм, розпорну планку 9.5х6.5 мм, розпорну планку 15.5х6.5 мм, на загальну суму 8092,58 грн.; за накладною №002916 від 03.10.2006р. - подвійну клейку стрічку 4 мм, 50 м, молекулярне сито NA –3 460 1,0, герметик Bostik P5125 Hotmelt, розпорну планку 15.5х6.5 мм, розпорну планку 7.5х6.5 мм, уголок розпорної планки 15,5 мм, уголок розпорної планки 7.5 мм.

Відповідач, в свою чергу, на підставі довіреностей: №647207 серія ЯЗЯ від 29.06.2004р.; №700850, серія ЯКШ від 12.07.2006р.; №700857, серія ЯКШ від 02.10.2006р. отримав вказаний товар.

Судом встановлено, що відповідач здійснив часткову оплату вартості поставленого товару в сумі 22889,12 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками з особового рахунку позивача за 25.06.2004р. та 27.09.2006р.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 05.06.2007р. на адресу відповідача була надіслана претензія №7 з вимогою сплатити заборгованість за поставлений товар.

Зазначена претензія відповідачем отримана 12.06.2007р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Отже, відповідач в порушення своїх зобов’язань за поставлений товар не розрахувався в повному обсязі, у зв’язку з чим за ним, на час розгляду справи, рахується заборгованість на загальну суму 14627,94 грн. –різниця між вартістю поставленого товару та перерахованими коштами.

За приписами ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов до відповідача про стягнення 14627,94 грн. заборгованості.

Водночас позивач просить суд стягнути з відповідача 622,07 грн. інфляційних втрат та 121,70 грн. –3% річних.

Відповідно до приписів статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно уточненого розрахунку позивача інфляційні втрати нараховані за період з червня 2007р. до серпня 2007р. складають 622,07 грн., три проценти річних з простроченої суми нараховані за період з 20.06.2007 р. до 04.10.2007р. і складають 121,70 грн.

Розрахунок позивача інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідає вимогам законодавства та обставинам справи.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 14627,94 грн. заборгованості, 622,07 грн. інфляційних втрат та 121,70 грн. –3% річних є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті державного мита та витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо –конструкторська фірма «Юнітекс»(07400, Київська область, м. Бровари, вул. Радистів, 3, ) на користь Дочірнього підприємства «Артек»(03680, м. Київ, вул. Будіндустрії, 5, ) 14627 (чотирнадцять тисяч шістсот двадцять сім) грн. 94 коп. –заборгованості, 622 (шістсот двадцять дві) грн. 07 коп. інфляційних втрат, 121 (сто двадцять одну) грн. 70 коп. - три проценти річних, 153 (сто п’ятдесят три) грн. 72 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя                                                                                Подоляк Ю.В.