СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

Справа №

Суддя Ворожцов А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Державної податкової інспекції у м. Свердловську Луганської області

до Відкритого акціонерного товариства «Трест Свердловськшахтобуд», м. Свердловськ

про звернення стягнення на активи на суму 157190 грн. 73 коп.

в присутності представників:

від позивача –Домніна Т., держ.подат.інсп., дов. № 3 від 09.01.07,

від відповідача –Молочко М.В., дов. № 18,  від 20.02.07.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача податкового боргу з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 157190 грн. 73 коп. шляхом звернення стягнення на активи відповідача.

Заявою від 04.04.07р. № 5820/10 позивач уточнив вимоги та просить стягнути з відповідача на користь місцевого бюджету м. Свердловська заборгованість з податку з доходів фізичних осіб в сумі 157 190,73 грн.

Відповідач, ВАТ «Трест Свердловськшахтобуд», відзивом на позовну заяву проти позову заперечує з підстав, суть яких зводиться до наступного.

Відповідно до п. 2.3 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ (далі –Закон 2181) органами, уповноваженими здійснювати заходи з погашення боргу зі сплати узгоджених сум мають повноваження виключно податкові органи, а за рішенням суду примусово стягуються в рахунок погашення податкового боргу лише суми без попереднього узгодження платника податку, тобто спірні.

Крім того, вважає відповідач, податковий орган не має можливості вжити заходи щодо визнання податкового боргу, стосовно якого минув строк позовної давності.

Відповідач у судовому засіданні з розміром заборгованості не погодився та звернувся із заявою про застосування до нарахованої пені у розмірі 12529,53 грн. строк позовної давності, визнати цю суму безнадійним податковим боргом. З рештою позову відповідач погодився.

В обгрунтування позову податковий орган виклав таке.

Відповідач зареєстрований в якості суб’єкта господарювання виконавчим комітетом Свердловської міської ради 07.06.02р. за № 04051610Ю0010474 та знаходиться на податковому обліку в Свердловській ДПІ.

Згідно наказу ВАТ «Трест Свердловськшахтобуд»від 03.11.03р. № 62 структурні підрозділи Управління виробничо-технологічної комплектації ВАТ «Трест Свердловськшахтобуд»та Управління шахтобудмеханізації ВАТ «Трест Свердловськшахтобуд»реорганізовані шляхом їх злиття зі структурним підрозділом Шахтобудівне управління № 4 ВАТ «Трест Свердловськшахтобуд».

Згідно наказу ВАТ «Трест Свердловськшахтобуд»від 14.05.04р. № 31 створено ДП «Должанське шахтобудівельне управління ВАТ «Трест Свердловськшахтобуд», правонаступником якого є структурний підрозділ Шахтобудівельне управління № 4, яке розташоване за адресою: м. Свердловськ, вул. Глінки, 70. Цей підрозділ не є юридичною особою, але є платником податків та має рахунки у банківських установах.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 закону України «Про систему оподаткування»податок з доходів фізичних осіб включений до переліку загальнодержавних податків і зборів.

Станом на 01.01.07р. за Шахтобудівельним управлінням № 4 ВАТ «Трест Свердловськшахтобуд»обліковується заборгованість з податку з доходів фізичних осіб в сумі 157190,73 грн., у т.ч. пеня згідно акту перевірки – 12529,53 грн.

Цей підрозділ підтвердив наявність заборгованості, підписавши акт звірення суми заборгованості від 16.01.07р.

Оцінивши доводи позивача та відповідача і надані докази, суд вважає наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про систему оподаткування»від 25.06.91р. № 1251-ХІІ (далі –Закон 1251) податок на доходи фізичних осіб  є загальнодержавним податком.

Відповідно до пп. 8.1.1 ст. 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»від 22.05.03р. № 889-ІV (далі –Закон 889) податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах ст. 7 цього Закону.

Згідно з п. 1.15 ст. 1 Закону 889 податковий агент –юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента –юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов’язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

Відповідно до пп. 8.1.2 ст. 8 Закону 889 податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподаткованого доходу єдиним платіжним документом. Якщо оподатковуваний дохід нараховується, але не виплачується платнику податку особою, що його нараховує, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для місячного податкового періоду.

Суд погоджується з доводами відповідача щодо перебігу строку давності відносно стягнення суми пені у розмірі 12529,53 грн., виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, довідки про результати перевірки відповідача щодо правильності утримання, повноти та своєчасності перерахування до бюджету прибуткового податку з доходів громадян за період 2002 –2003 років були складені податковим органом у січні 2004 року.

Вказаними довідками були нараховані до сплати та застосовані санкції у вигляді пені на загальну суму 12529,53 грн.

В цих довідках зазначено, що пеня нарахована за несвоєчасне перерахування прибуткового податку в розмірі 120% річних облікової ставки НБУ, яка діє на день виникнення такого податкового боргу або на день погашення, Згідно з п. 2 ст. 21 р. VII Декрету КМУ від 26.12.92р. № 13-92 «Про прибутковий податок з громадян»та пп. 16.3.3; 16.4.1 ст. 16 Закону 2181.

Зазначені штрафні санкції повністю підпадають під визначення адміністративно-господарських санкцій, закріплене у ст. 238 ГК України, а саме: є заходом майнового характеру, спрямованим на припинення порушення суб’єкта господарювання встановлених законодавчим актом правил здійснення господарської діяльності.

Відповідно до преамбули Закону 2181 цей закон є спеціальним Законом щодо питань оподаткування, який встановлює порядок погашення зобов’язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов’язкових платежів), включаючи збір на обов’язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій,  що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Пункт 17.1 Закону 2181 містить норму, згідно з якою штрафні санкції за порушення податкового законодавства накладаються на платника податків у розмірах, визначених цією статтею, крім штрафних санкцій за порушення валютного законодавства, що встановлюються окремим законодавством.

Відповідно до ГК України загальне правило, встановлене ст. 250 щодо строків застосування адміністративно-господарських санкцій, може бути змінено конкретним законом.

Підпунктом 15.1.1 ст. 15 Закону 2181 передбачено, що за винятком випадків, визначених пп. 15.1.2 цього пункту, податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов’язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов’язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов’язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Оскільки штрафні санкції за порушення податкового законодавства відповідачем були застосовані у січні 2004 року, а з адміністративним позовом ДПІ у м. Свердловську звернулося 16.02.07р. (за написом на позові здано 16.02.07р.), то строк у 1095 днів  для звернення до суду позивачем пропущений.

Відповідно до пп. 18.2.1 ст. 18 Закону 2181 підлягає списанню безнадійний податковий борг, у т.ч. пеня, нарахована на такий податковий борг, а також штрафні санкції.

За таких обставин пеня у загальному розмірі 12529,53 грн., нарахована позивачем на підставі вищевказаних довідок про результати перевірки відповідача щодо правильності утримання, повноти та своєчасності перерахування до бюджету прибуткового податку з доходів громадян за період 2002 –2003 років, стягненню не підлягає.

Приймаючи до уваги те, що матеріалами справи підтверджено наявність боргу відповідача з прибуткового податку у розмірі 144661,2 грн., відповідач визнав борг у цій сумі у судовому засіданні, позовні вимоги визнаються обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в цій сумі.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом 5-денного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17, 87, 89, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в:

1.   Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з відповідача, ВАТ «Трест Свердловькшахтобуд», , 94800, Луганська обл., м. Свердловськ, вул. Косіора, буд. 1, суму податкового боргу з прибуткового податку у розмірі 144661,2 грн. в доход місцевого бюджету м. Свердловська.

3. В решті позову відмовити.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 13.04.2007р.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                               А.Г.Ворожцов