ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" квітня 2007 р.
Справа  № 9-17-16/150-05-3005

За позовом:         Закритого акціонерного товариства “Санаторій Україна;

до відповідача:  Спільного Українсько-Американського підприємства   “Еллайд Глобал Інк” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю

про стягнення неустойки в сумі 15530,40 грн.

Суддя  Бакланова Н.В.

Представники:

Від позивача: Рибак О.Г. дов. №2 від 01.06.2007р.

Від відповідача: Шиленко В.В. дов. №1 від 13.06.2006р.

СУТЬ СПОРУ: 24.03.2005 р. ЗАТ „Санаторій „Україна" звернулося з позовною заявою до СП „Еллайд Глобал Інк" про стягнення неустойки, заборгованості по орендній платі, а також виселення відповідача з незаконно займаного ним приміщення та зобов'язання передати об'єкт оренди по акту приймання -передачі.

Рішенням господарського суду Одеської області від 12.05.2005р. по справі №16/150-05-3005 позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Постановою Одеського апеляційного господарського суд  від 09.06.2005р., за апеляційною скаргою СП „Еллайд Глобал Інк", рішення господарського суду Одеської області 12.05.2005р. по справі №16/150-05-3005 скасовано, у задоволені позову ЗАТ „Санаторій „Україна" відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.11.2005р. рішення господарського суду Одеської області від 12.05.2005 р. в частині стягнення неустойки в сумі 13 371 грн., та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 06.05.2005р. в частині відмови у позові в сумі 13 371 грн. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Рішенням господарського суду Одеської області від 19.04.2006р. по справі №17-16/150-05-3005   позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 1440,31 грн. неустойки, в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 06.09.06 р. рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.11.2006р. касаційну скаргу ЗАТ “Санаторій “Україна” задоволено частково, рішення господарського суду Одеської області від 19.04.2006 р.  та постанову Одеського апеляційного господарського суду  від 06.09.06 року в частині відмови у позові в сумі 11930 грн. скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Одеської області. В решті рішення та постанову залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.12.2006р., на підставі розпорядження заступника голови господарського суду Одеської області Могила С.К. справу прийнято до провадження суддею Баклановою Н.В.

При новому розгляді справи позивач уточнив позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача неустойку в розмірі 15530,40 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнає  з підстав, викладених у відзиві.

У судовому засіданні оголошувались перерви з 07.02.2007р. по 26.02.2007р., з 19.03.2007р. по 04.04.2007р. в порядку ст. 77 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.05.2001р. між санаторієм "Україна" філією Одеського дочірнього підприємства закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" (Орендодавець), правонаступником якого згідно п. 1.4 Статуту  ЗАТ "Санаторій "Україна"  є позивач, та СП "Еллайд Глобал Інк" (Орендар) було укладено договір оренди №4, відповідно до умов п. 1.1 якого позивач  передає, а відповідач - приймає у строкове платне володіння та користування для розміщення офісу  нежилі приміщення загальною площею 100 кв.м. розміщені у корпусі №1 санаторію "Україна" та розташовані за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 54.

Згідно п. 7.1 договору оренди №4 від 01.05.2001р. термін дії даного договору сторонами було визначено днем фактичної передачі Орендареві орендованого майна до 01.05.2003р. Доповненнями від 01.05.2003р. до договору оренди №4 від 01.05.2001р. термін дії даного договору сторонами було продовжено до 01.05.2004р.

Додаткової угодою від 20.05.2004р. до договору оренди №4 від 01.05.2001р. термін дії даного договору сторонами знову було продовжено до 01.10.2004р. (п. 3 додаткової угоди), а також, згідно п. 2 зазначеної додаткової угоди, встановлено інший розмір орендної плати у сумі 970,65 грн. на місяць. Крім того, п. 1 додаткової угоди від 20.05.2004р. до договору оренди №4 від 01.05.2001р. сторонами по справі були внесені зміни у визначенні загальної площі орендованих приміщень, а саме: Орендодавець передає, а Орендар - приймає в строкове платне користування для розміщення офісу  нежилі приміщення загальною площею 50 кв.м., розміщені у корпусі №1 санаторію "Україна" та розташовані за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 54.

Відповідно до п. 7.5 договору оренди №4 від 01.05.2001р., якщо до закінчення терміну дії даного договору сторонами не буде укладено нового договору, щодо подальшого тимчасового користування орендованими приміщеннями, Орендар зобов'язувався звільнити вказані приміщення і повернути їх Орендодавцеві по акту в семиденний термін в технічно справному стані.

Таким чином, з урахуванням наведених умов п. 7.5 договору оренди №4 від 01.05.2001р. шляхом підписання додаткової угоди від 20.05.2004р. до вказаного договору СП "Еллайд Глобал Інк", згідно п. 3 додаткової угоди, були прийняті зобов'язання   по звільненню орендованого ним приміщення та передачі його ЗАТ "Санаторій "Україна" по відповідному акту у строк до 08.10.2004р.

Як  вбачається  з  матеріалів  справи     ЗАТ  "Санаторій  "Україна" 27.10.2004р., згідно листа за №127/1, у зв'язку з закінчення терміну дії договору оренди №4 від 01.05.2001р., звернулось на адресу СП "Еллайд Глобал Інк" з вимогою про звільнення   орендованого   ним   приміщення,   передачі   його   Орендодавцю   по   акту приймання-передачі.

Як стверджує позивач,  СП   "Еллайд   Глобал   Інк"   об'єкту   оренди   у встановленому  договором   оренди  порядку та строки передано не було.

30.06.2005р. державним виконавцем було виконано наказ господарського суду Одеської області від 10.06.2005 р. по даній справі про виселення відповідача з приміщення, про що складено відповідний акт.

При новому розгляді справи позивач уточнив позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача неустойку в розмірі 15530,40 грн., мотивуючи тим, що всього сума неустойки становить 16970,71 грн., однак в зв’язку з тим, що позовні вимоги за жовтень 2004р. були задоволені в розмірі 1440,31грн, сума неустойки на момент нового розгляду становить 15530,40 грн.

Відповідач проти позову заперечує з наступних підстав.

Позивач наполягає на тому факті, що Відповідач  не  повернув  орендовані  приміщення  за Актом  прийому - передачі, і тому зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі подвійної плати за користування майном. СП "Еллайд Глобал, Інк" стверджує, що фактично повернув майно Орендодавцю.

Ст. 785 Цивільного кодексу України  вказує на неповернення майна взагалі, що Орендар якимось чином перешкоджає, заважає або обмежує права власника. На думку відповідача, ст. 785 ЦК України не передбачає штрафних санкцій у вигляді неустойки в розмірі подвійної оплати за користування майном у разі не складання акту прийому - передачі, який в першу чергу свідчить про стан приміщень, що повертаються власнику.

Крім того, СП "Еллайд Глобал, Інк" не відказувалось і не відказується і по теперішній час від підпису Акту прийому - передачі орендованих приміщень за умови, що Акт буде датовано днем виїзду СП "Еллайд Глобал, Інк" з орендованого приміщення.

Відповідач стверджує, що керівництво ЗАТ "Санаторій "Україна" само назначило дату розірвання орендних взаємовідносин з СП "Еллайд Глобал Інк", а про конкретну дату виїзду (30 жовтня 2004 р.) з орендованих приміщень було оповіщено і зобов'язано було прислати свого уповноваженого представника для прийому приміщень, але представник не з'явився. Ці факти підтверджуються листами вих. № 12151 від 29.10.2004 р. та вих. № 12153 від 03.11.2004р., що були направлені на ім'я директора ЗАТ "Санаторій "Україна".

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин повноту їх  з’ясування і доведеність, дійшов до наступних  висновків.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

В зв’язку з тим, що на час укладення між сторонами по справі  додаткової угоди від 20.05.2004 р. до договору оренди № 4 від 01.05.2001 р., набрав чинності новий Цивільний кодекс України від 16.01.2003р. та Господарський кодекс України, суд до спірних правовідносин застосовує відповідні положення цих кодексів.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору  та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності зі ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання зобов’язані  виконувати господарські зобов’язання належним чином, у відповідності з законом, іншими правовими актами, договором.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим для виконання сторонами.

П.4.9. Договору оренди № 4 передбачає, що орендар зобов’язується повернути орендовані приміщення в належному стані за Актом приймання –передачі згідно з даними інвентаризації на момент розірвання Договору в семиденний термін після закінчення строку дії Договору або в разі його дострокового розірвання за ініціативою однієї з сторін, за рішенням суду чи арбітражного суду, або банкрутства орендаря.

В свою чергу, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов’язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Акт прийому - передачі є двостороннім актом, але ні законодавець, ні сторони в договорі не визначили, хто саме складає письмову форму акту та направляє її стороні.

Ні одна із сторін даного договору не складала  та не направляла акт приймання –передачі  іншій стороні, крім того як зазначено в п.4.9. Договору складанню цього акту повинна була передувати інвентаризація, що також не було зроблено ні однією з сторін.

Таким чином, суд доходить до висновку щодо не належного виконання умов договору щодо складання акту прийому –передачі двома сторонами.

Крім того, суд зазначає, що факт знаходження чи не знаходження СП “Еллайд Глобал, Інк” в орендованому приміщенні не може підтвердити ні одна із сторін.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи акту державного виконавця Кузнецової В.С. від 30.06.2005 р. при примусовому виконанні наказу господарського суду Одеської області по справі № 16/150-05-3005 про виселення боржника за адресою м. Одеса Французький бульвар, 54 корп.№ 1 було встановлено, що двері у приміщення, яке орендував відповідач були відчинені, приміщення порожні, в них відсутнє будь-яке майно боржника та СП “Еллайд Глобал Інк” в цьому приміщенні не знаходиться. Встановлені судовим виконавцем обставини фактично підтверджують доводи відповідача відносно того, що у позивача були ключі від спірного приміщення і після виселення 01.11.2004 р. відповідача з цього приміщення добровільно ЗАТ “Санаторій “Україна” мало можливість використовувати зазначене приміщення за своїми потребами.

На вимогу суду надати докази того, що позивач попереджав про складення або направляв на адресу відповідача вимогу про оформлення акту приймання-передачі або про проведення інвентаризації, не надано.

Наданий  позивачем акт від 01.12.2004р. про порушення орендарем зобов’язань передбачених п.4.9. Договору, складений в односторонньому порядку, не зазначено, що він складався в присутності орендаря або надсилався на адресу відповідача.

Також суд не приймає до уваги листи відповідача від 29.10.2004 р. та 03.11.2004 р., оскільки суду не надано доказів того, що дійсно направлялись позивачу або йому вручені особисто.

Тому невиконання сторонами належним чином обов'язків по оформленню  передачі нерухомого майна за актом приймання-передачі привело до виникнення спірної ситуації.

СП "Еллайд Глобал, Інк" стверджує, що  виїхало з орендованих приміщень у строки, які були визначені у листі за № 127/1 від 27 жовтня 2004 року. В зв'язку з тим, що представник ЗАТ "Санаторій "Україна" на протязі дня не з'явився, то вони були вимушені в вечірній час віддати ключі від приміщень черговому по адміністративному корпусу, але відповідних доказів суду також не надано.

Згідно ст.614 України особа, яка порушила зобов'язання встановленого договором, несе відповідальність за наявності її вини /умислу або необережності/, якщо інше не встановлено договором або законом.

П.6.6. Договору передбачено, що в разі звільнення орендарем приміщень без письмового попередження, а також без складання Акта про передачу приміщення у справному стані орендар несе повну матеріальну відповідальність за завдані у зв’язку з цим збитки. При цьому орендар не звільняється від сплати орендної плати до моменту передачі приміщення за Актом.

Оскільки Акт приймання-передачі не складено і до цього часу, виходячи з буквального тлумачення цих положень договору, можливо дійти висновку про наявність у позивача права вимоги стягнення збитків по теперішній час.

Приймаючи рішення та постанову при попередньому розгляді справи про відмову у задоволенні позовних вимог суди виходили з того, що правові підстави стягнення неустойки, яка є предметом позову, є не порушення зобов'язання відповідачем в частині повернення майна та складання відповідного акту приймання-передачі, а саме користування цим приміщенням за час прострочення зобов'язання по поверненню орендованого майна.

Але з цим висновком не погодилась касаційна інстанція, оскільки ст.785 ЦК України, на яку посилається позивач в обґрунтування своїх вимог передбачає, що у разі припинення договору найму наймач зобов’язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Згідно ч.2 ст.795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом /актом/, який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

З урахуванням позиції касаційної інстанції –Постанова Вищого господарського суду України від 21.11.2006 р. по даній справі та приписів вищенаведених норм Цивільного кодексу України, суд зобов’язаний задовольнити вимоги позивача.

Але, за наявності неналежного виконання обома сторонами приписів договору оренди, який вони уклали, суд вважає за можливе застосувати положення п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України, щодо права господарського суду, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача лише половину суми заявленої до стягнення, а саме 7765,2 грн.

Щодо стягнення витрат по держмиту та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу суд вважає, що відповідно до ст.ст.44,49 ГПК України вони підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам, однак у зв’язку з тим, що на примусове виконання рішення господарського суду Одеської області від 12.05.2005 р. були видані відповідні накази, у тому числі і на стягнення витрат по держмиту та ІТЗ судового процесу і в цій частині рішення господарського суду від 12.05.2005 р. залишено в силі Постановою ВГСУ від 22.11.2005р. та виконано державною виконавчою службою, наказ на стягнення цих витрат видачі не підлягає.

Щодо вимоги про прийняття заходів по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача, викладених в заяві про уточнення позовних вимог від 26.02.2007 р., суд залишає їх без задоволення з підстав його невідповідності вимогам ч.1.ст.67 ГПК України, згідно яких позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві, тобто одночасне застосування вищезазначених заходів не допускається.

Керуючись ст.ст.  44, 49, ст.ст.82-85 ГПК України, суд, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути зі Спільного Українсько-Американського підприємства   “Еллайд Глобал Інк” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (65023 м. Одеса вул. Пантелеймонівська,  64, код 20008676, р/р 5253 в ОЦО ПІБ м. Одеси МФО 328135) на користь Закритого акціонерного товариства “Санаторій “Україна” (65067 м. Одеса Французький бульвар, 54, код 32432465, р/р 7801 в АБ “Південний” м. Одеси МФО 328209) 7765 /сім тисяч сімсот шістдесят п’ять/ грн. 20 коп.

3.          В решті позову відмовити.

Рішення набирає чинності в порядку ст. 85 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                       Бакланова Н.В.