ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.01.07р.

Справа № 14/376

За скаргою Приватного підприємства "Боб", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

на дії Державної виконавчої служби Довгинцівського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг

У справі:

За позовом  Дочірнього підприємства "Капро-Кривий Ріг", 50050, м. Кривий Ріг,          вул. Рязанова, 19, Дніпропетровська обл.

до  Приватного підприємства "Боб", 50044, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, в/м 33, 24/18

про стягнення 177 040, 83 грн.

Суддя  Панна С.П.

Представники:

Від позивача Луценко І.В. - директор, протокол № 40 заборів засновників від 01.11.2005 року

Від відповідача Овсяніков І.В. - представник за довіреністю № 92А від 27.10.2006 року

Від виконавчої служби Усенко І.О. - старший державний виконавець Державної виконавчої служби у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу за довіреністю № 77 від 10.01.2007 року

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області у справі № 14/376 від 15.02.2006 року задоволено позовні вимоги позивача і присуджено до стягнення з відповідача 169 958,31 грн. - боргу, 11625,89 грн. - пені, 1815,90 грн. - витрат на держмито, 118 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, про що 20.03.2006 року видано наказ.

07.08.2006 року до суду поступила скарга відповідача у справі, якою він просить суд визнати акти державного виконавця щодо накладення арешту на рахунок ПП "Боб" у КФ АКІБ "Укрсиббанк" та на майно ПП "Боб" недійсними.

15.01.2007 року відповідач направив суду лист з уточненнями до резолютивної частини скарги і просить суд визнати недійсними: постанову про арешт коштів боржника від 14.06.2006 року, постанову про арешт коштів боржника від 03.08.2006 року, акт опису і арешту майна від 03.08.2006 року.

Відділ Державної виконавчої служби доводи скаржника не визнає, оскільки вважає, що діяв згідно ст. ст. 4, 5, 50, 55, 63, 64 Закону України "Про виконавче провадження".

Позивач у справі проти задоволення скарги судом заперечує (відзив на скаргу за № 200 від 21.12.2006 року), оскільки вважає, що дії судового виконавця були направлені на виконання ст. 64 Закону України "Про виконавче провадження" було вжито заходів щодо звернення стягнення на майно ПП "Боб", а саме 03.08ю.2006 року за адресою фактичного місцезнаходження боржника було складено акт опису й арешту майна ПП "Боб".

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, за згодою представників сторін, у справі по розгляду скарги оголошувались вступна та резолютивна частини ухвали.

У відповідності до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, у справі по розгляду скарги оголошувалась перерва з 11.01.2007 року до 15.01.2007 року.

Відповідач у своїй скарзі зазначає, що Державною виконавчою службою було порушено ч. 7 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки державний виконавець повинна була накласти арешт та стягнути кошти з розрахункового рахунку вказаного у наказі господарського суду, про накладення арешту на інші рахунки підприємства та опису і арешту майна підприємства, як способу виконання рішення суду в наказі нічого не зазначено.

З доводами скаржника не можна погодитись, виходячи з наступного:

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчому документі повинні бути зазначені: найменування  (для  юридичних  осіб)  або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для  фізичних  осіб),  ідентифікаційний  код  суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за його наявності (для  юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за   його наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші відомості,  якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти  примусовому виконанню,  такі як дата і місце народження боржника та його місце роботи  (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника тощо.

В наказі від 20.03.2006 року, суд не зазначив конкретний рахунок з якого виконавча служба повинна стягувати зазначену у наказі суму, а було зазначено конкретного боржника, тому державний виконавець діяв правомірно у відповідності зі ст. ст. 5, 63 Закону України "Про виконавче провадження" і правомірно виніс  постанову про арешт коштів боржника від 03.08.2006 року, постанову про арешт коштів боржника від 14.06.2006 року.

Як вбачається з матеріалів справи, коштів на рахунках боржника виявилось недостатньо 14,67 грн. (лист Криворізької філії КБ "Приватбанк" від 26.06.2006 року за № 04/3668) для задоволення вимог стягувача, державним виконавцем було вжито заходів щодо звернення стягнення на майно ПП "Боб", про що було складено акт опису й арешту майна від 03.08.2006 року.

В задоволенні скарги відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 19, 50, 55, 63, 64 Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ПП "Боб" про визнання недійсними акту опису і арешту майна від 03.08.2006 року, постанови про арешт коштів боржника від 14.06.2006 року, постанови про арешт коштів боржника від 03.08.2006 року - відмовити.

Суддя

С.П. Панна