СУД
Чернігівської області
ПОСТАНОВА

"13" лютого 2007 р.
Справа № 1/56

Позивач: Державна податкова
інспекція у місті Чернігові, ,

вул. Кирпоноса, 28, м.
Чернігів,14000

Відповідач: Суб`єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1,

АДРЕСА_1

Предмет спору: про припинення підприємницької
діяльності

Суддя  В.І.Шестак

За участю
секретаря О.В.Пилипенко

Представники
сторін в судовому засіданні 08.02.07р.:

позивача: Романов Р. О. довіреність
№ б/н від 28.12.2006 держподатінспектор

відповідача:
не з`явився

Постанову
ухвалено після оголошеної в судовому засіданні перерви згідно ст. 150 Кодексу
адміністративного судочинства України.

СУТЬ СПОРУ:

Господарським судом Чернігівської
області порушено провадження у справі № 1/56 за позовом Державної податкової
інспекції у м. Чернігові до суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1про припинення підприємницької діяльності.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги з мотивів, викладених в позовній заяві.
Позивач у позовній заяві посилається на те, що Відповідач не звітує до
Державної податкової інспекції в м. Чернігові з 1 кварталу 2005р., що  є підставою для припинення його
підприємницької діяльності.

Дослідивши матеріали справи та надані
докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача,
суд  встановив:

02.07.1999 року  ОСОБА_1зареєстрований Новозаводською районною
радою, як суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа, за адресою:
АДРЕСА_1

ОСОБА_1, взято на облік в Державній
податковій інспекції в м. Чернігові, як платника податків з 01.01.2001р.

У відповідності з вимогами чинного
законодавства, зокрема, ст. 9 Закону України “Про систему оподаткування” від
25.06.91 р. № 1251-XII платники податків і зборів (обов'язкових платежів)
зобов'язані: вести бухгалтерський облік, складати звітність про
фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни,
встановлені законами; подавати до державних податкових органів та інших
державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та
інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів
(обов'язкових платежів).

Відповідач, в порушення вимог ст. 4,
п. п. 2,3 ст. 9 Закону України „Про систему оподаткування” від 25.06.91 р. №
1251-XII, не звітує до ДПІ у м. Чернігові
з 1 кварталу  2005р., що
підтверджується наданими Позивачем доказами, а саме Актом НОМЕР_2

Пунктом 17 частини 1 статті 11 Закону
України „Про державну податкову службу в Україні” від 04.12.90 р. № 509-XII,
органам державної податкової служби надано право звертатися у передбачених
законом випадках до судових органів із заявою (позовною заявою) про скасування
державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Статтею 51 Господарського кодексу
України від 16.01.03 р. № 436-IV передбачено, що підприємницька діяльність
припиняється, зокрема, на підставі рішення суду у випадках,  передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Статтею 238 Господарського кодексу
України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого
самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи
організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення
правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.
Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законом.

У ст. 239 Господарського кодексу
України визначені види адміністративно -господарських санкцій, однією з яких є
скасування державної реєстрації та ліквідація суб'єкта господарювання. Вказана
санкція може бути застосована у разі здійснення суб'єктом господарювання  діяльності, що суперечить закону чи
установчим документам, що передбачено ст. 247 Господарського кодексу України.

Скасування державної реєстрації
суб'єкта господарювання провадиться за рішенням суду, що є підставою для
ліквідації даного суб'єкта господарювання відповідно до статті 59
Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 46 Закону України
„Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців” від 15.05.03
р. № 755-IV державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної
особи -підприємця проводиться у разі, зокрема, постановлення судового рішення
про припинення підприємницької діяльності фізичної особи -підприємця.

Підставами для постановлення судового
рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця
є, зокрема, неподання протягом року органам державної податкової служби
податкових декларацій, документів фінансової звітності.

Згідно ст. 52 вказаного Закону суд,
який постановив рішення щодо відміни державної реєстрації, припинення
підприємницької діяльності фізичної особи -підприємця, у день набрання таким
рішенням законної сили направляє його державному реєстратору за місцем
реєстрації фізичної особи для внесення
до Єдиного державного реєстру запису про відміну державної реєстрації
фізичної особи -підприємця.

Враховуючи наведене вище, суд
доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і  підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги
підтверджені належними і допустимим доказами, суд вважає за можливе прийняти
рішення по справі без участі в судовому засіданні відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -фізична чи юридична особа, судові витрати,
здійснені Позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.51, 238, 239, 247
Господарського кодексу України, ст.ст.46,
52 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців”, ст.ст. 94, 128, 158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Припинити підприємницьку
діяльність суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1,АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

3. У день набрання рішенням законної
сили направити його державному реєстратору Виконкому Чернігівської міської
ради.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений цим Кодексом,  постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає  законної  сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Про апеляційне оскарження постанови
спочатку подається заява.

Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються  в
апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного господарського суду
через господарський суд Чернігівської області.

Копія апеляційної скарги
одночасно  надсилається  особою,
яка  її подає, до Київського
апеляційного господарського суду.

Заява про апеляційне оскарження
постанови подається протягом десяти днів з дня складання постанови в повному
обсязі, відповідно до ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
В.І. Шестак