ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.04.07                                                                                           Справа№ 4/529-11/104

Суддя Сало І.А.

При секретарі судового засідання Боржієвській Л.А.

По справі:

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Урус”, м.Львів

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Морган Захід”, м.Львів

Про стягнення 38296,90грн.

У відкритому судовому засіданні взяли участь представники:

Від позивача: Явимів-д-р

Від відповідача: не з”явився

Стороні, яка бере участь у справі, роз’яснено зміст ст.22 ГПК України, а саме її процесуальні права та обов’язки, зокрема, право заявляти відводи.

Суть позову:

Розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Урус” про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю “Морган Захід” 38296,90грн. боргу

Ухвалою господарського суду від 19.03.2007року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 12.04.2007року.

Від здійснення технічного запису судового процесу сторона відмовилась.

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча у встановленому ст.64 ГПК України порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до статті 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу при відсутності відповідача, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

В процесі розгляду справи суд встановив наступне:

5 червня 2006року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу № 05/06 предметом якого є передача продавцем (Позивачем по справі) у власність покупця (відповідача по справі) нафтопродукти за які останній зобов”язався розрахуватися.

На виконання вищезазначеного договору позивачем поставлено відповідачу нафтопродукти:

-          дизпаливо на суму 24949,30грн. згідно накладної РН-0000171 від 06.06.2006року;

-          диспаливо на суму 17019,20грн. згідно накладної № РН-0000182 від 15.06.2006року;

-          бензин А-80 на суму 15568,70грн. згідно накладної РН-0000183 від 15.06.2006року;

Загальна вартість отриманого відповідачем товару становить 57537,2грн.

Враховуючи те, що на час подання позову за відповідачем числиться заборгованість в розмірі 33052,41грн., позивач звернувся до суду за захистом своїх прав у вигляді позовної вимоги про примусове стягнення заборгованої суми.

Крім суми основної заборгованості позивач просить суд врахувати понесені ним збитки у вигляді неодержавного прибутку в розмірі 5244,49грн.

Таким чином, загальна сума позову складає 38296,90грн.

Суд вважає позовну вимогу підтвердженою матеріалами справи та такою що підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Позивачем на підставі укладеного між сторонами договору № 05/06 від 5.06.2006року поставлено товар відповідачу на підставі відповідних накладних (копії накладних долучено до матеріалів справи).

Відповідно до ч.1 ст.263 Господарського кодексу України, господарсько-торгівельною діяльністю є діяльність, що здійснюється суб»єктами господарювання у сфері товарного обігу, спрямована на реалізацію продукції виробничо-технічного призначення і      виробів народного споживання, а також допоміжна діяльність, яка забезпечує їх реалізацію шляхом надання відповідних послуг. Ч.1 ст. 264 зазначає, що матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного так і придбаних у інших суб»єктів господарювання, здійснюється суб»єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу.

Згідно приписів ч.1 ст. 665 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов”язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов”язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму в розмірі, встановленому домовленістю, відповідно до ст. 632 ЦКУ.

П. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб»єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов»язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Ст. 509 ЦК України зазначає, що зобов»язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку.

Згідно ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або за неналежне виконання господарського зобов”язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

З огляду на вищенаведене, відповідач свої зобов»язання  належним чином не виконав тобто відповідачем були порушені вимоги статті 526 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

П. 4.1 договору передбачено, що покупець зобов”язується провести попереню оплату товару згідно з її загальною вартістю визначеною в рахунку або провести посвну оплату товару згідно з її загальною вартістю, визначеною в накладній на протязі 3 (трьох) банківських днів з моменту передачі товару згідно виписки накладної.

Товар було поставлено згідно накладних від 6.06.2007року та від 15.06.2007року.

Таким чином, відповідачем порушено умови укладеного між сторонами договорущо строків оплати.

У відповідності до ст. 224 ГКУ учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов”язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб”єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі неналежного виконання зобов”язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

З огляду на викладене, на підставі п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України позивачем нараховано штрафні сакції за порушення грошових зобов”язань за увесь час користування чужими коштами, що передбачено п. 6.3 договору. Сума нарахованих штрафних санкцій становить 1150,74грн.

Крім цього, позивачем правомірно нараховано у відповідності до п.6.2 договору пеню в розмірі 4093,75грн.

З метою врегулювання спору позивачем надіслано відповідачу претензію від 07.11.2006року, яка останнім була залишена без задоволення.

Відповідач при наданих йому правах та можливостях позов не заперечив, доказів оплати не представив.

Судові витрати слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 116 ГПК України,

суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою   відповідальністю “Морган Захід”, м.Львів, вул. Морозна, 14 () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Урус”, м.Львів, вул. Конюшинна, 24 () 33052,41грн. основного боргу, 4093,75грн. пені, 1150,74грн. штрафу, 382,96грн. держмита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя                                                                                                       Сало І.А.