19.04.07                                                                          Україна
Господарський суд    Чернігівської  області
м.Чернігів,пр.Миру,20                                                                                                 Тел.7-99-18
Р  І  Ш  Е  Н  Н  Я

16.04.07                                                                          Справа  № 15/74 ( 10/124 )

Позивач- Військовий прокурор Чернігівського гарнізону, м.Чернігів, вул. Шевченка, 57, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, 6

До відповідача - Відкритого акціонерного товариства "Готельно-діловий комплекс "Слов'янський", м.Чернігів, пр-т Миру, 33.

Треті особи без самостійних вимог на предмет спору: 1. Кабінет Міністрів України, який представляє Головне управління юстиції у Чернігівській області, м. Чернігів, пр. Миру, 43.

2. Закрите акціонерне товариство «Гуадентіс», м. Чернігів, пр –кт Миру, 180 а.

про визнання недійсним договору.                                Суддя                          Ю.В.Федоренко

Представники  сторін:

Від позивача –Шепель В.М., дов. від 10.01.07.

Від відповідача- Федорова Т.М., дов. від 05.01.07.

Треті особи: 1. Махрина С.В., дов. від 05.01.07. 2. Величко Г.В., дов. від 02.04.07.

В розгляді справи приймала участь представник прокуратури Вторих Р.І.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про визнання недійсним договору купівлі –продажу від 31.01.06, укладеного між ВАТ «Готельно –діловий комплекс „Слов”янський” та Міністерством оборони України з підстав помилки продавця, а саме –продажу об”єкту за заниженою ціною.

Відповідач позов не визнав посилаючись на те, що договір купівлі-продажу був укладений  з дотриманням всіх вимог чинного законодавства і ніяких прав позивача порушено не було.

Ухвалою суду від 05.02.07 до участі у справі залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача  Кабінет Міністрів України.

В письмових поясненнях суду представник Кабінету Міністрів України –Головне управління юстиції в Чернігівській області, позов підтримало враховуючи відсутність рішення Кабінету Міністрів про відчуження військового майна, а саме гуртожитку загальною площею 239,6 кв.м.

Ухвалою суду від 26.03.07 до участі у справі залучено третю особу без самостійних вимог не предмет спору на стороні відповідача –ЗАТ „Гаудентіс” який позов не визнав вважаючи себе добросовісним покупцем спірного майна.

В судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про призначення судової експертизи з метою встановлення дійсної вартості проданного майна.

Клопотання судом відхиляється, оскільки вартість майна визначена висновком про вартість майна, який складено суб»єктом оціночної діяльності –ПП «Гарант Експерт»який дії на підставі сертифіката суб»єкта оціночної діяльності від 29.04.05 № 3357/05, при оцінці вартості спірного майна враховано фактичну площу гуртожитка та сховища.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін суд встановив наступне.

Протокольним рішенням засідання Кабінету Міністрів України від  08.06.05, протокол № 27, затверджено додатковий перелік № 3 нерухомого військового майна Збройних сил, яке може бути відчужено ( до розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.07.04 № 518-р ) в який включено сховище загальною площею 40 кв. м. та гуртожиток загальною площею 144 кв. м. за адресою –м. Чернігів, вул. Шевченко, 114, військове містечко № 61.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 489-р від 26.10.01 Державну акціонерну компанію „Національна мережа аукціонних центрів” уповноважено на реалізацію військового майна.

11.08.05 укладено договір комісії на реалізацію нерухомого військового майна № 257/18-22 за яким Міністерство оборони України ( Комітент ) доручив ДАК „Національна мережа аукціонних центрів” (Комісіонер ), а останній взяв на себе зобов”язання за комісійну плату укласти відповідний договір з покупцем на умовах, що не суперечить цьому договору, та провести від свого імені, в інтересах Міністерства та за рахунок останнього, реалізацію на конкурентних засадах військового нерухомого майна: будівлі № 2 ( сховище ), загальною площею 40,0 кв. м., № 1 гуртожиток, загальною площею 144,0 кв.м. військового містечка № 61, які розташовані в м. Чернігові, вул. Шевченко, 114.

В пункті 10.7 договору сторони погодили, що у разі, якщо номенклатура, кількість нерухомості а також її технічні характеристики будуть відрізнятись від отриманих в результаті проведення технічної інвентаризації, сторони керуються даними матеріалів технічної інвентаризації.

Суб”єктом оціночної діяльності ПП „Гарант-Експерт” визначено ринкову вартість нерухомого майна станом на 31.10.05, а саме: гуртожиток площею 239,6 кв.м. –217723,2 грн., сховище площею 39,9 кв.м. –24807,6 грн., а всього 242 530,8 грн.

25.11.05 укладено додаткову угоду про зміну договору комісії на реалізацію нерухомого військового майна № 257/18-22 від 11.08.05. Додатковою угодою  п. 1.1 договору викладено у такій редакції: Комітент доручає Комісіонеру реалізацію на конкурентних засадах ( шляхом проведення аукціону ) військового нерухомого майна: будівель №2 ( сховище ) загальною площею 39,9 кв. м., № 1 (  гуртожиток ) загальною площею239,6 кв.м. військового містечка № 61 по вул. Шевченка, 114 м. Чернігова.

Представниками сторін підписано додаток № 1 до договору від 11.08.05 –специфікація нерухомості, що передається Міністерством Компанії для реалізації покупцю, в який включено будівлі сховища площею 39,9 кв.м., та гуртожитку площею 239,6 кв.м.

Переможцем аукціону з продажу вказаного військового майна став відповідач, що підтверджується протоколом № 5 проведення аукціону від 26.12.05.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.01.06, виданого виконавчим комітетом Чернігівської міської ради, держава в особі Міністерства оборони України є власником нерухомого майна: житлового будинку літ. А-1 загальною площею 239,6 кв.м. та сховища літ. Б-1 загальною площею 39,9 кв.м. на підставі рішення виконкому Чернігівської міської ради від 23.01.06 № 14.

31.01.06 між Міністерством оборони України ( Продавець ) та ВАТ „Готельно –діловий комплекс „Слов”янський” ( Покупець ) укладено договір купівлі –продажу нерухомого майна за яким Продавець зобов”язався передати у власність Покупця житловий будинок літ. А-1 загальною площею 239,6 кв.м. та сховище літ. Б-1 загальною площею 39,9 кв. м., які знаходяться в м. Чернігові, вул. Шевченко, 114. В п. 2.3 договору сторони визначили, що вартість будівель, що є предметом договору, становить 289 354 грн.

За умовами договору право власності на предмет договору виникає у Покупця з моменту передачі йому предмету договору, нотаріального посвідчення договору, державної реєстрації.

Договір посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу 31.01.06, 03.02.06 представниками сторін складено акт приймання –передачі нерухомого майна Збройних сил України, який підписано уповноваженими представниками сторін. На виконання умов договору відповідачем перераховано кошти в повному обсязі, що підтверджується долученими до справи копіями платіжних доручень.

Відповідно до приписів ст. 4, 127 Житлового кодексу України гуртожитки і житлові будинки відносяться до житлового фонду. На момент укладення спірного договору житловій будівлі літ. А-1 було надано статус житлового будинку.

Згідно з довідкою № 568 від 23.03.07 прав на жилі приміщення у будинку по вул. Шевченко, 114 м. Чернігова у фізичних осіб немає.

Відповідно до частини 1 ст. 229 Цивільного кодексу України  якщо   особа,   яка   вчинила  правочин,  помилилася  щодо обставин,  які мають істотне значення,  такий правочин  може  бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину,  прав та обов'язків сторін,  таких властивостей і якостей речі,  які значно знижують її  цінність  або  можливість  використання  за  цільовим призначенням.  Помилка  щодо  мотивів  правочину  не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

З матеріалів справи вбачається, що до укладення спірного договору купівлі –продажу позивачу було відомо про реальну площу нерухомого майна, ринкову його вартість відповідно до висновку ПП „Гарант –Експерт”, факт надання  будівлі статусу житлового будинку, і позивачем з цього приводу не висловлювалось заперечень.

Посилання позивача та прокурора на те, що Кабінетом Міністрів України було надано дозвіл на відчуження  майна Міністерства оборони меншої площі, ніж фактично продано, суд до уваги не приймає, оскільки матеріалами справи доведено, що позивач не знав і не міг знати про встановлені обмеження, а позивач та прокурор не довели, що за вказаною адресою існує інша будівля.

На підставі викладеного у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 49,82-85 Господарського-процесуального кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

У позові –відмовити повністю.

Рішення підписане 19.04.07

Суддя                                                                                    Ю.В.Федоренко