ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2007 р.
№ 10/219-06

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Перепічая В.С. ( головуючого ),

Вовка І.В.,
Гончарука П.А.,

розглянувши  у     відкритому  судовому засіданні  в м.Києві  касаційну  скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Біллар"

на  постанову
Дніпропетровського  апеляційного господарського суду від 28.09.2006 року

у справі за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Біллар"

до
Комунального підприємства "Дніпропетровське  міжміське бюро технічної інвентаризації"

про
про зобов’язання  зареєструвати право власності,

УСТАНОВИВ:

У червні 2006 року позивач звернувся  до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача про зобов’язання  зареєструвати право власності на  нерухоме майно, посилаючись на те, що відмова у здійсненні  зазначеної реєстрації  належного  йому  на праві  власності нерухомого  майна суперечить вимогам  законодавства.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2006  року  позов задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від   28.09.2006  року  зазначене рішення суду першої інстанції скасовано та в позові відмовлено.

У касаційній скарзі позивач вважає, що  постанова апеляційного суду не відповідає вимогам закону, і просить її скасувати, а рішення суду  першої інстанції залишити без змін.

Відзив на касаційну скаргу від  відповідача до суду не надходив.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і прийняті в ній судові рішення, суд вважає, що касаційна скарга  підлягає задоволенню  частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що рішенням  господарського суду Дніпропетровської області  від 29.11.2005 року у справі №25/377 визнано  право власності за ТзОВ "Біллар" на  будівлі і споруди, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Маліновського, буд.№130.

Предметом даного судового розгляду є позов про зобов’язання Комунального підприємства "Дніпропетровське  міжміське бюро технічної інвентаризації"  зареєструвати за позивачем  право власності на  зазначене нерухоме майно.

Відповідно до п.1 ст.3 Кодексу  адміністративного судочинства України  справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Реєстрація прав власності згідно п.1.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28 січня 2003 року № 615: зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 січня 2003 року № 66 /7387 здійснюють комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ).

Вказане свідчить, що БТІ на основі законодавства делеговані владні повноваження у сфері суспільних правовідносин, пов'язаних зі здійсненням від імені держави дій щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Таким чином БТІ в розумінні п.7 ст. З КАС України є суб'єктом владних повноважень.

Аналіз суб'єктного складу та характеру правовідносин свідчить, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції.

Ст.1 Кодексу  адміністративного судочинства України (надалі –КАСУ) передбачено, що цей Кодекс визначає повноваження адміністративних судів  щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок  звернення до адміністративних судів  і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Згідно п.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень КАСУ до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів  адміністративні справи підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України  1991 року  вирішують у першій  та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та  апеляційні господарські суди за правилами КАСУ.

Проте, суди попередніх інстанцій в порушення зазначених вимог процесуального закону прийняли  до провадження та розглянули справу адміністративної юрисдикції за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо  спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

За таких обставин, прийняті в даній справі судові рішення є незаконними, і тому підлягають скасуванню з  припиненням провадження у справі стосовно п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України, оскільки  даний спір підлягає розгляду  за правилами адміністративного судочинства.

З огляду наведеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Біллар" задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського  апеляційного господарського суду від 28.09.2006 року та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2006  року  скасувати, і провадження в господарській справі №10/219-06 припинити.

Головуючий                                                                               В.Перепічай

Судді                                                                                                     І. Вовк

П. Гончарук