РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №

Господарський суд Тернопільської області

у складі

Розглянув справу

за позовом Приватного малого підприємства "Триве", вул. Л.Курбаса, 4/79, м.Тернопіль, 46023

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільпінобетон", вул. Микулинецька, 76, с.Велика Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область,47724

про стягнення 1044 грн.78 коп.

За участю представників сторін:

позивача:          Когут Л.М.,  довіреність   № 10  від 16.02.07 р.

відповідача:

Суть справи:

В розпочатому судовому засіданні представнику позивача процесуальні права та обов’язки, передбачені ст. ст. 20, 22, 81-1  ГПК України, роз’яснено.

Приватне мале підприємство "Триве" вул. Л. Курбаса, 4/79, м. Тернопіль звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовною заявою про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільпінобетон", вул. Микулинецька, 76, с.Велика Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область 1044 грн. 78 коп., з яких: 1017 коп. 60 коп. боргу за отримані згідно накладних №385 від 16.11.2005р. та №42 від 24.02.2006р. товарно-матеріальні цінності та 27 грн. 18 коп. річних.

Відповідач участь повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, відзиву на позов витребуваного ухвалою про порушення провадження у справі від 22.01.2007р. суду не представив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №895165 отриманим представником відповідача 24.01.2007р.

Спір розглянуто у відповідності до ст. 75 ГПК України по наявних у справі матеріалах.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу у відповідності до ст.81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності відповідного клопотання представника позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представника позивача, господарським судом встановлено наступне:

- відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки  виникають  із  дій  осіб,  що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що  не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки;

- позивач –Приватне мале підприємство "Триве", вул. Л. Курбаса, 4/79, м.Тернопіль, на підставі домовленості, згідно накладних №385 від 16.11.2005р. та №42 від 24.02.2006р. поставив, а відповідач - ТзОВ "Тернопільпінобетон" вул. Микулинецька, 76, с.Велика Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область прийняв через представника Дейнека І.М. по довіреностях серії  ЯЛУ №141708 від 15.11.2005р., серії ЯЛУ №141721 від 24.02.2006р. товарно-матеріальні цінності на загальну суму 2667 грн. 60 коп.

Відповідно до ст.ст. 509, 526 Цивільного кодексу України, в силу зобов’язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов’язання, що виникають з договору або з інших підстав, визначених ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Взаємовідносини, що склалися між сторонами у справі суд кваліфікує як взаємовідносини, що випливають із договору поставки, згідно якого та в силу ст. 712 Цивільного кодексу України одна сторона (постачальник) зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність другої сторони (покупця) для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти і оплатити за нього повну грошову суму.

Оскільки сторонами строк виконання зобов’язання не встановлено, то у відповідності до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України позивачем на адресу ТзОВ "Тернопільпінобетон", було направлено претензію (вимогу) за №21 від 01.11.2006р., що підтверджується долученим до матеріалів справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №73448 отриманим представником відповідача 13.12.2006р., яку відповідач зобов’язаний був оплатити у семиденний термін з дня отримання.

Як випливає з матеріалів справи, відповідач здійснив лише часткову оплату отриманих ним по накладних №385 від 16.11.2005р. та №42 від 24.02.2006р. товарно-матеріальних цінностей, що становить 1650 грн. 00 коп., допустивши заборгованість перед позивачем станом на день заявлення позову (17.01.2006р.) в сумі 1017 грн. 60 коп.

Згідно частини 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити три відсотки річних від простроченої суми.

Господарський суд, здійснивши перерахунок заявленої до стягнення позивачем  суми відсотків річних з урахуванням узгодження між сторонами строку виконання грошового зобов’язання (до 20.12.2006р.), прийшов до висновку про обґрунтованість, підставність нарахування та заявлення до стягнення 02 грн. 92 коп. річних за період з 20.12.2006р. по 17.01.2007р., тому в частині позовних вимог щодо стягнення 24 грн. 26 коп. річних слід відмовити за безпідставністю.

Приймаючи до уваги, що в процесі судового розгляду спору відповідачем не подано, а судом не здобуто жодних доказів, які б свідчили про погашення заборгованості чи заперечень з приводу заявленого позову, а відтак позовні вимоги в частині стягнення з  ТзОВ "Тернопільпінобетон", вул. Микулинецька, 76, с. Велика Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область 1017 грн. 60 коп. боргу та 02 грн. 72 коп. річних підлягають до задоволення як такі, що доведені позивачем у відповідності із ст.ст. 33-34 ГПК України належними і допустимими доказами і неоспорені відповідачем.

Крім цього, враховуючи , що підпунктом „а” пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21 січня 1993 року (із наступними змінами та доповненнями),  встановлено розмір ставки державного мита, що подаються до господарських судів із позовних заяв майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (102 грн.00 коп.) і не більше 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 грн. 00 коп., а позивачем згідно платіжного доручення №10 від 18.01.2007р. сплачено 112 грн. 00 коп. державного мита, тобто у більшому, ніж встановлено нормою Декрету розмірі на суму 10 грн. 00 коп., яке (мито) підлягає поверненню платнику –Приватному малому підприємству "Триве", вул. Л.Курбаса, 4/79, м.Тернопіль з Державного бюджету України як зайво сплачене на підставі довідки суду.

Державне мито та інші судові витрати згідно ст. 49 ГПК України та Декрету Кабінету Міністрів „Про державне мито” покладаються на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільпінобетон", вул. Микулинецька, 76, с. Велика Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область, ідентифікаційний код 33622294:

- на користь Приватного малого підприємства "Триве", вул. Л.Курбаса, 4/79, м.Тернопіль –1017(десять тисяч сімнадцять) грн. 60 коп. боргу, 02(дві) грн. 92 коп. річних, 102 (сто дві) грн. 00 коп. в повернення сплаченого державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В решті позову відмовити.

Наказ видати після вступу рішення у законну силу.

4. Видати довідку про повернення Приватному малому підприємству "Триве", вул. Л.Курбаса, 4/79, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 14037297 з Державного бюджету України зайво сплаченого, згідно платіжного доручення №10 від 18.01.2007р., державного мита в сумі 10 (десять) грн. 00 коп.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня підписання рішення "_21__" лютого 2007 року через місцевий господарський суд.

Суддя