ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

17.01.07                                                                                           Справа №  373/17-06

За позовом   Дочірнього підприємства “Антарес-Агро” Приватного підприємства

“Антарес”, с. Біловод, Роменський район

до           Фермерського господарства “Зернівка”, с. Сулимівка, Яготинський район

про        стягнення 3 878,38 грн.

Суддя  Суховий В.Г.

Представники:

позивача:      Кравченко Є.В.;

відповідача: не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

В господарський суд Київської області звернулося з позовом Дочірнє підприємство “Антарес-Агро” Приватного підприємства “Антарес” (далі –Позивач) до Фермерського господарства “Зернівка” (далі –Відповідач)  про стягнення 3 878,38 грн., з яких 1 620 грн. –основний борг, 2 000 грн. –збитки, 140,94 грн. –інфляційних та 117,44 грн. –3% річних.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань по договору купівлі-продажу № 315Ш від 06.05.2004р. щодо оплати отриманого товару.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, відзиву та інших витребуваних ухвалою суду від 04.12.2006 документів не подав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зазначена ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення засідання була повернута поштовим відділенням зв’язку (в матеріалах справи) з відміткою про незнаходження відповідача за вказаною адресою.

Відповідно до п.4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України “Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році” № 01-8/1228 від 02.06.2006, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв’язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов’язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо  відзив  на  позовну  заяву  і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 17.01.2007 позивачем поданого розрахунок суми заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача 1 620 грн. –основного боргу, 2 000 грн. –штрафу за затримку оплати товару згідно з п. 4.2 Договору, 140,94 грн. –інфляційних та 117,44 грн. –3% річних.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд  в с т а н о в и в:

6 травня 2004 року між Дочірнім підприємством “Антарес-Агро” Приватного підприємства “Антарес” (далі –Позивач) та Фермерським господарством “Зернівка”  було укладено договір купівлі-продажу № 315Ш (далі - Договір), відповідно до якого (п. 1.1) позивач зобов’язується продати, а відповідач прийняти та оплатити товар, перелічений у  зазначеному пункті, на загальну суму 11 700 грн. Крім того, в п. 1.1 Договору сторонами передбачено строк оплати: 9 000 грн. –передоплата, 1 080 грн. –оплата до 09.05.2004, 1 620 грн. –оплата до 25.05.2004.

На підставі зазначеного Договору позивач по накладній № РН-0000194                                                   від 06.05.2004 (копія в матеріалах справи) поставив відповідачу товар на загальну суму 11 700 грн.

Проте, як свідчать матеріали справи, відповідач в порушення своїх Договірних зобов’язань за отриманий за накладною товар розрахувався частково, в результаті чого за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 1 620 грн.

За змістом положень частини першої та частини сьомої статті 193 ГК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за отриманий за накладною № РН-0000194 від 06.05.2004 товар, за Договором купівлі-продажу № 315Ш від 06.05.2004р. у сумі 1 620 грн. є обґрунтованими, документально підтверджуються, тому підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Тому господарський суд задовольняє позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 140,94 грн. –інфляційних та 3% річних у розмірі 117,44 грн.

Відповідно до п. 4.2 Договору за затримку оплати за товар в строки, вказані в Договорі відповідач сплачує позивачу штраф в розмірі 2 000 грн.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення 2 000 грн. - штрафу підлягають задоволенню виходячи з ст.ст. 230, 231, 232 ГК України та п.4.2 Договору купівлі-продажу № 315Ш від 06.05.2004р.

Проте, згідно з п. 3 ст. 83 ГПК господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання.

Відповідно до ст. 233 ГК України у  разі,  якщо  належні  до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора,  суд  має  право  зменшити розмір  санкцій.  При  цьому повинно бути взято до уваги:  ступінь виконання зобов’язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь  у  зобов’язанні;  не  лише  майнові,  але  й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо  порушення  зобов’язання  не  завдало  збитків  іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне застосувати у вирішенні даного спору п.3 ст.83 ГПК України та ст. 233 ГК України і зменшити суму штрафу до 300 грн.

На підставі ст. 49 ГПК України судові (господарські) витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.  Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фермерського господарства “Зернівка” (Київська область, Яготинський район, с. Сулимівка; код 20625015) на користь Дочірнього підприємства “Антарес-Агро” Приватного підприємства “Антарес” (юридична адреса: 42065, Сумська область, Роменський район, с. Біловод, 1-й пров. Жовтневої, 5; фактичне місцезнаходження: 42001, Сумська область, м. Ромни, 1-й пров. Жовтневої революції, 8; код 31834317) 1 620 грн. - основного боргу, 300 грн. –штрафу, 140,94 грн. –інфляційних та 117,44 грн. –3% річних, а також судові витрати: держмито у розмірі 102 грн. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Суддя                                                                                          Суховий В. Г.