ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2007 р.                                                           Справа № 12/1474

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Шкляр Л.Т.

суддів:                                                                        Гулової А.Г.

Пасічник С.С.

при секретарі                                                            Павловській Л.П. ,

за участю представників сторін:

від позивача:     не з'явився;

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Спільного підприємства "Сприяння інвалідам",

м. Житомир

на рішення господарського суду Житомирської області

від "07" вересня 2006 р. у справі № 12/1474 (суддя Сікорська Н.А.)

за позовом Спільного підприємства "Сприяння інвалідам", м. Житомир

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дари ланів",

м. Андрушівка Житомирської області

про повернення майна на суму 429 451,68 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 07.09.2006р. у справі №12/1474 в позові Спільного підприємства "Сприяння інвалідам" (м. Житомир) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дари ланів" (м.Андрушівка Житомирської області) про повернення майна на суму 429 451,68 грн. відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач у справі подав апеляційну  скаргу, в якій просить його скасувати з підстав, наведених у скарзі, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

В апеляційній скарзі позивач вказує, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, зокрема:

- висновок суду першої інстанції про те, що позивач не мав права укладати договір про надання гуманітарної допомоги від 30.06.2005р., оскільки не зареєстрований в реєстрі отримувачів гуманітарної допомоги, суперечить ст.3 Цивільного кодексу України, яка закріплює принцип свободи договору. Крім того, на думку позивача, договір від 30.06.2005р. є договором пожертви, оскільки відповідає вимогам статей 729, 730 ЦК України;

- посилання місцевого господарського суду в оскарженому рішенні на те, що договір про надання гуманітарної допомоги від 30.06.2005р. не міг укладатись взагалі, порушує норми процесуального права, оскільки визнання договору неукладеним є встановленням юридичного факту, що, на думку скаржника, є підвідомчістю суду загальної юрисдикції. Проте, чинність вказаного договору сторонами не оспорювалась та відсутнє рішення суду про визнання даного договору недійсним чи неукладеним;

- висновок суду про те, що отримуюча сторона не набула права власності на майно згідно з договором про надання благодійної допомоги від 16.01.06р. у відповідності з ч.1 ст.334 ЦК України, оскільки не було факту передачі майна, не відповідає обставинам справи, адже згідно з умовами договору про надання благодійної допомоги від 16.01.06р. сторони визначили, що передане у власність майно знаходиться в чужому незаконному володінні у СТОВ "Дари ланів", і що отримуюча сторона має право вимагати повернення майна з чужого незаконного володіння; до того ж, в зазначеному договорі вказано, що він набуває чинності з моменту його підписання, а тому набувають чинності й положення п.1 договору про набуття права власності на майно СП "Сприяння інвалідам".

Представники сторін в засідання суду не з'явились, відповідач письмового відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Враховуючи, що про час і місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином, про що свідчить реєстр відправки рекомендованої кореспонденції Житомирського апеляційного господарського суду від 19.01.2007р., а також положення ст.101 Господарського процесуального кодексу України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, колегія суддів вважає, що нез'явлення в судове засідання представників сторін та неподання відповідачем письмового відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Із матеріалів справи вбачається, що підставою звернення до суду з позовом до відповідача  стало захоплення останнім майна Товариства з обмеженою відповідальністю науково - виробничої фірми "Соха" відповідно до переліку (а.с.105 - 200, т.1).

На підтвердження обставин захоплення майна позивач посилається на листи - відповіді РВ УМВС України в Житомирській області від 29.04.2005р. (а.с.1 т.2), постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 23.04.2005р. (а.с.2 т.2), акт  наявності придбаного Товариством з обмеженою відповідальністю науково - виробничою фірмою "Соха" майна (передане в якості гуманітарної допомоги Спільному підприємству "Сприяння інвалідам"), яке знаходиться в чужому незаконному володінні та користуванні Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дари ланів" на території с.Павелки та с.Гарапівка від 31.05.2006р. (а.с.110-203 т.4), тощо.

На підтвердження права власності Товариства з обмеженою відповідальністю науково - виробничої фірми "Соха" на спірне майно позивач надав до суду першої інстанції накладні, фіскальні чеки, товарні чеки, копії яких додані до матеріалів справи (а.с.99-151, т.2), (а.с.1-150, т.3), (а.с.1-91, т.4).

30.06.2005р. Товариство з обмеженою відповідальністю науково - виробнича фірма "Соха" та позивач у справі - Спільне підприємство "Сприяння інвалідам" уклали договір про надання гуманітарної допомоги (а.с.6 т.2), відповідно до умов якого перший передає останньому у формі гуманітарної допомоги у власність майно, перелік та вартість якого вказані в Додатку №1 до Договору (а.с.7-98 т.2).

Позивач вважає, що діями відповідача були порушені його права як власника щодо вільного володіння, користування та розпорядження майном, набутим за договором про надання гуманітарної допомоги від 30.06.2005р.

З приводу позовних вимог судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про гуманітарну допомогу" від 22.10.1999р. гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв'язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров'я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб. Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об'єктивних потреб, згоди її отримувачів та за умови дотримання вимог статті 4 Закону України "Про благодійництво та благодійні організації".

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Отже, судова колегія дійшла висновку, що підставою набуття права власності на гуманітарну допомогу може бути правочин, зокрема договір про надання благодійної допомоги донором отримувачу гуманітарної допомоги.

В розумінні Закону України "Про гуманітарну допомогу" донори (іноземні, вітчизняні) - юридичні та фізичні особи в Україні або за її межами, які добровільно надають гуманітарну допомогу отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за її межами; отримувачі гуманітарної допомоги - такі юридичні особи, яких зареєстровано в установленому Кабінетом Міністрів України порядку в Єдиному реєстрі отримувачів гуманітарної допомоги (а.с.141 т.5).

Отже, закон встановлює вимоги щодо обов'язкової реєстрації отримувача благодійної допомоги в Єдиному реєстрі отримувачів гуманітарної допомоги.

Згідно з листом від 29.03.2007 р. за №647-3/43 Житомирської обласної державної адміністрації, що надійшов на запит Житомирського апеляційного господарського суду ( за підписом заступника голови комісії з питань координації приймання, транспортування, охорони та розподілу гуманітарної допомоги при облдержадміністрації М. Власенко ), позивач у справі - Спільне підприємство "Сприяння інвалідам" не зареєстровано в установленому Кабінетом Міністрів України порядку в Єдиному реєстрі отримувачів гуманітарної допомоги.

З врахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов висновку, що   позивач не може бути отримувачем гуманітарної допомоги, а, отже, і набувати право власності на об'єкти гуманітарної допомоги, з яким судова колегія не може не погодитись.

Крім того, згідно з ч.1 ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено  договором  або законом.

Як вбачається з умов договору про надання гуманітарної допомоги від 30.06.2005р., сторони не передбачили інший момент набуття права власності на майно, ніж це встановлено в ч.1 ст.334 Цивільного кодексу України.

З"ясуванням наявних у справі доказів судовою колегією встановлено, що фактичне передання майна за договором про надання гуманітарної допомоги від 30.06.2005р. Товариством з обмеженою відповідальністю науково - виробнича фірма "Соха"  позивачу у справі - Спільному підприємству "Сприяння інвалідам" не відбулося. Докази, що свідчать про протилежне в матеріалах справи відсутні. В порушення вимог ст. 33 ГПК України позивачем не доведено ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на зазначене господарський суд Житомирської області дійшов вірного  висновку, що позивач у справі не набув права власності на майно за договором про надання гуманітарної допомоги від 30.06.2005р., а отже і не має відповідного права вимоги про повернення такого майно з чужого володіння згідно ст.387 Цивільного кодексу України.

За таких обставин місцевий господарський суд правомірно відмовив позивачу в задоволенні його позовних вимог.

Підсумовуючи вищенаведене, слід зазначити, що оскаржене рішення законне і обґрунтоване, відповідає матеріалам справи та вимогам чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги не є переконливими.

Підстави для скасування оскарженого рішення відсутні, а тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст.  101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Житомирської області від 07.09.2006р. у справі №12/1474 залишити без змін, а апеляційну скаргу Спільного підприємства "Сприяння інвалідам" (м.Житомир) - без задоволення.

2. Матеріали справи №12/1474 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя                                                                 Шкляр Л.Т.

судді:

Гулова А.Г.

Пасічник С.С.

Віддрук. 4 прим.:

-----------------------

1 - до справи,

2,3 - сторонам,

4 - в наряд