ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2007 р.                                                 Справа №  17/763/07

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при  секретарі Хімороді В.Г.,

з участю представників сторін:

від позивача –Гормін О.О., довіреність № 13 від 05.04.2007 року;

від відповідача –Душаченко В.В., довіреність № б/н  від 05.11.2007 року;

розглянувши у відкритому  судовому засіданні справу № 17/763/07

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Кристал”, 49000,                               м. Дніпропетровськ, вул. Московська, 12,

до товариства з обмеженою відповідальністю „ Старпом-К”, м. Миколаїв, вул. Фалеєвська, 31, кв. 13 (адреса поштова: м. Миколаїв, вул. Фрунзе, 50)

про стягнення заборгованості за договором поставки № 66 від 05.01.2007 року,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Кристал” (надалі-позивач) звернулося  до господарського суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Старпом-К” (надалі-відповідач) про стягнення заборгованості за договором поставки № 66 від 05.01.2007 року.

Позивач обгрунтовує свої позовні вимоги наступним:

05 січня 2007 року між сторонами було укладено договір поставки № 66, за яким позивач зобов'язувався поставити  відповідачу товар, а останній зобов'язався прийняти й оплатити за узгодженою ціною товар в розмірі й у терміни, передбачені договором.

Відповідно до п. 1.2. договору, найменування, кількість та ціна товару узгоджується сторонами у накладних.

На виконання умов договору позивачем було поставлено Товар за наступними накладними: № КР-0004854 від 10.05.2007 року на суму 2 321 грн. 04 коп., із ПДВ,         № КР-0005035 від 16.05.2007 року на суму 29 988 грн. 60 коп., із ПДВ, № КР-0005499 від 29.05.2007 року на суму 37 130 грн. 94 коп., із ПДВ, № КР-0005644 від 01.06.2007 року на суму 11 404 грн. 80 коп., із ПДВ, № КР-0005976 від 12.06.2007 року на суму 795 грн., із ПДВ, № КР-0006327 від 26.06.2007 року на суму 1 214 грн. 70 коп., із ПДВ, № КР-0006789 від 05.07.2007 року на суму 20 016 грн., із ПДВ, № КР-0006865 від         10.07.2007 року на суму 500 грн. 40 коп., із ПДВ, № КР-0007157 від 16.07.2007 року на суму 34 833 грн. 60 коп., із ПДВ, № КР-0007222 від 27.07.2007 року на суму 984 грн.      96 коп., із ПДВ.

Всього товару було поставлено на суму 139 190 грн. 04 коп.

Отримання товару  відповідачем підтверджується підписами у вищезазначених накладних особи, що діяла на підставі виданих відповідачем довіреностей на одержання товарно-матеріальних цінностей: ЯНУ № 293599 від 10.05.2007 року, ЯНХ № 591179 від 08.06.2007 року, ЯНХ № 591179 від 08.06.2007 року, ЯНХ № 591191 від 20.06.2007 року, ЯНХ № 591198 від 03.07.2007 року, НББ № 836961 від 16.07.2007 р., НББ № 836973 від 25.07.2007 року, на одержання товарно-матеріальних цінностей, а також генеральною довіреністю від 05.01.2007 року, що є додатком до договору поставки № 66 від 05.01.2007 року та скріпленням печаткою відповідача.

Отже, позивач свої зобов'язання за договором поставки № 66 від 05.01.2007 року виконав у повному обсязі.

У відповідності зі ст. 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Так, згідно ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 5.2. договору, розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються в безготівковому порядку у строк: за канцелярські вироби протягом 30 днів, за паперові вироби протягом 14 днів з моменту передачі товару.

Таким чином, строк оплати за накладною № КР-0004854 від 10.05.2007 року настав 24.05.2007 року за накладною № КР-0005035 від 16.05.2007 року-30.05.2007 року, за накладною № КР-0005499 від 29.05.2007 року -12.06.2007 року, за накладною             № КР-0005644 від 01.06.2007 року -15.06.2007 року, за накладною № КР-0005976 від 12.06.2007 року - 26.06.2007 року, за накладною № КР-0006327 від 26.06.2007 року- 26.07.2007 року, за накладною № КР-0006789 від 05.07.2007 року -19.07.2007 року, за накладною № КР-0006865 від 10.07.2007 року - 10.08.2007 року, за накладною № КР-0007157 від 16.07.2007 року - 30.07.2007 року та за накладною № КР-0007222 від 27.07.2007 року строк оплати настав 27.08.2007 року.

Станом на 31.08.2007 року заборгованість відповідача перед позивачем погашена частково і сума боргу на момент подання позовної заяви складає 124 487 грн. 86 коп.

У судовому засіданні повноважний представник позивача надав заяву в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України та докази  сплати відповідачем суми основної заборгованості у розмірі 124 487 грн. 86 коп.

Оскільки відповідачем після порушення проваження у справі була сплачена сума основного боргу, позивач просить суд в частині стягнення суми основного боргу провадження у справі припинити.

Таким чином, в частині позовних вимог щодо суми основного боргу провадження у справі слід припинити на підставі п. 1.1 ст. 80 Господарського кодексу України у зв?язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є його порушенням.

Ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним

правопорушення у сфері господарювання, а згідно ч. 2 ст. 218 учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу  України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 7.1. договору поставки № 66 від 05.01.2007 року передбачено, що за порушення термінів оплати товару покупець виплачує постачальнику пеню у розмірі     0,1% від вартості простроченого платежу за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

З згідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Відповідно до зазначених положень договору та закону позивачем нараховано пеню у розмірі 4 031  грн. 44  коп.

Відповідно до 2 ст. 49 Господарського процесального кодексу України, якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони, господарський суд має право покластим на неї державне мито незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 49, 80, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.          В частині стягнення суми основного боргу  провадження у справі - припинити.

2.          В частині стягнення пені позов задовільнити повністю.

3.          Стягнути  з товариства з обмеженою відповідальністю „ Старпом-К”, м. Миколаїв, вул. Фалеєвська, 31, кв. 13 () пеню у розмірі 4 031  грн.       44  коп., державне  мито  1 285 грн. 19 коп. та  118 грн. на формаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Кристал”, м. Дніпропетровськ, вул. Московська, 12 (код ЕДРПОУ 31008895).

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                        Коваль С.М.