СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
лютого 2007 р.                                                                                Справа
№ 11/352-05

за
позовом      Державної податкової
інспекції у м. Вінниці, м. Вінниця

до                     суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1,

м. Вінниця

про                   стягнення 340 грн. 00 коп..

Cуддя      В. Матвійчук

при секретарі судового засідання
Т.Поліщук, за участю представників сторін:

від позивача        -
В. Волощук за  довіреністю;

від відповідача   -
ОСОБА_1, ОСОБА_2 за довіреністю.

СУТЬ   СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення із
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 штрафної (фінансової) санкції в
розмірі 340 грн..

Позов мотивовано тим, що станом на
30.08.2005р. за відповідачем рахується заборгованість по сплаті штрафної
(фінансової) санкції застосованої податковим повідомленням-рішенням НОМЕР_1

Відповідач в листі від 13.02.2007р.
позовні вимоги Державної податкової інспекції у м. Вінниці  в розмірі 340 грн. визнає.

Оцінивши подані  докази та заслухавши пояснення представників
сторін, судом встановлено, що податковим органом проведено перевірку торгової точки
(кіоску), що належить відповідачу, за результатами якої складено акту НОМЕР_2.
На підставі даного акту  07.05.2004р.
прийнято податкове повідомлення-рішення НОМЕР_1 про застосування до відповідача
штрафної (фінансової) санкції в розмірі 340 грн..

Не погоджуючись з рішенням
податкового органу відповідач подав позов до суду про визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення.

Рішенням господарського суду
Вінницької області від 24.11.2005р.  у
справі № 11/258-04 позов суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 задоволено
та визнано недійсним податкове повідомлення-рішення НОМЕР_1..

Житомирський апеляційний
господарський суд  постановою від
22.02.2005р. вказане рішення змінив  в
частині  визнання недійсним  податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Вінниці
НОМЕР_1в частині  визначення штрафних
(фінансових) санкцій сумою податкового зобов'язання.

Таким чином апеляційний суд визнав
недійсним податкове повідомлення-рішення тільки в частині  визначення штрафних санкцій сумою податкового
зобов'язання. Тобто   застосування до
відповідача  фінансової санкції в розмірі
340 грн.  за порушення вимог Закону
України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг»є правомірним.

Відповідно до ст. 17 Закону України
«Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг»за порушення
вимог  цього  Закону
до  суб'єктів підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за
рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються
фінансові санкції.

Статтею 25 цього Закону встановлено,
що суми  фінансових санкцій, які
визначені статтями 17-24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб'єктами
підприємницької діяльності до Державного бюджету України в десятиденний термін
з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про
застосування таких фінансових санкцій.

Ухвалою суду від 28.10.2005р.  за клопотанням відповідача провадження в
даній справі було зупинено в зв'язку з оскарженням постанови Житомирського
апеляційного господарського суду від 22.02.2005р. у справі № 11/258-04  до Вищого господарського суду України.

22.12.2006р.   провадження у справі поновлено в зв'язку з
усуненням обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.

Позивачем надано  копію ухвали Вищого адміністративного суду
України  від 28.11.2006р.  якою визнано за неможливе попередній
розгляд  касаційної скарги суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного
господарського суду  від 22.02.2005р..

Виходячи з наведеного, ухвалою Вищого
адміністративного суду України  касаційну
скаргу  ПП ОСОБА_1 залишено без задоволення,
а постанову Житомирського апеляційного господарського суду без змін.

Відповідно до  ст. ст. 11, 71  Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення,  а суд згідно
ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному,  повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи,  вимоги позивача є обґрунтованими,
відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а отже підлягають  задоволенню.

Керуючись ст.ст. 70,71, 79, 86, 94,
128, 158, 163,167,255, 257 Кодексу адміністративного судочинства, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути  з суб'єкта підприємницької діяльності  фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до
Державного бюджету України ( р/р.
0002, код   ГУ ДКУ у
Вінницькій області код ЗКПОУ 34701167, МФО 802015) 340 грн. фінансової
санкції.

Заява  про
апеляційне  оскарження  постанови
суду  подається протягом десяти
днів з дня її проголошення.  Апеляційна  скарга
на  постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти
днів  після  подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                    Матвійчук
В.В.