ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2007 р.
№ 14/111-пд-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дерепи В.І. –головуючого,
Грека Б.М.,
Стратієнко Л.В.,

за участю повноважних представників:

позивача
Діневича О.М.,

відповідача
Кривоноса О.В.,

розглянувши у відкритому засіданні касаційну скаргу
Приватної виробничо-комерційної фірми "Роміра"

на постанову
від 26 жовтня 2006р.
Запорізького апеляційного господарського суду

у справі за позовом
Приватної виробничо-комерційної фірми "Роміра"

до
Приватного підприємства "Г.А.Н.-94"

про
визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2006 року позивач звернувся до господарського суду Херсонської області з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу недійсним, посилаючись на те, що останній укладено в порушення норм закону та фіктивно, так як сторони не мали наміру на  виникнення правових наслідків, які обумовлювались цією угодою.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 5.07.2006 позов задоволено.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від            26 жовтня 2006 року рішення місцевого господарського суду скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить постанову апеляційної інстанції скасувати, як прийняту з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Відзив на касаційну скаргу від відповідача до суду не надходив.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та на підставі встановлених в ній фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування апеляційним господарським судом при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального і процесуального права, суд вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п.1.2 ч.2 ст. 11110 ГПК України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду, якщо справу розглянуто судом у  незаконному складі  колегії суддів та за відсутності будь-якої із сторін не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 31.07.2006 року Запорізький апеляційний господарський суд  у складі колегії суддів: головуючий - Антонік С.Г., Яценко О.М., Радченко О.П. прийняв до розгляду апеляційну скаргу по даній справі та призначив її до розгляду на 26.09.2006 року.

Розпорядженням голови суду № 2659 від 25.09.2006 року справа передана до розгляду колегії суддів у складі: головуючий –Яценко О.М., судді: Кігітіна Л.П., Шевченко Т.М.

Проте,  26.09.2006 року розглядаючи справу у незаконному складі колегії суддів: головуючого –Яценко О.М., суддів: Кігітіна Л.П., Коробка І.Д., суд відклав розгляд справи на 26.10.2006 року, коли розглянув справу та прийняв постанову у складі колегії суддів: головуючий –Антонік С.Г., судді Яценко О.М., Юхименко О.В., хоч розпорядження про зміну  складу судової колегії в матеріалах справи відсутнє.

Наявність посилання в постанові апеляційної інстанції на розпорядження заступника голови суду  про зміну складу судової колегії визнати  обґрунтованим не можна з зазначених вище підстав.

Окрім того, п. 3.5.1 Інструкції діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Голови Вищого господарського суду України  № 75 від 10.12.2002 передбачено, що ухвала про призначення справи до розгляду в день її прийняття надсилається всім учасникам з повідомленням про вручення.

Матеріали справи не містять доказів того, що апеляційним господарським судом належним чином виконано обов’язок повідомити сторони про час та місце розгляду справи після відкладення розгляду справи 26.09.2006 року на 26.10.2006 року.

При нез’явленні позивача в судове засідання та відсутності належних доказів про повідомлення останнього про час та місце розгляду справи, апеляційний господарський суд, в порушення вимог ст.77 ГПК України, не  вирішив питання про відкладення розгляду справи в межах строків, передбачених ст.69 ГПК України.

Розглянувши справу у відсутності представника позивача, не повідомлено належним чином про час і місце засідання суду, місцевий господарський суд позбавив останнього можливості надати докази в захист своїх інтересів, що протирічить вимогам статей 42, 43, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Вказані порушення норм процесуального права визнати законними та обґрунтованими не можна, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст.11110 Господарського процесуального кодексу України вони є безумовною підставою для скасування постанови суду.

Враховуючи наведене, суд вважає, що постанова апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню до Запорізького апеляційного господарського суду   для розгляду в іншому складі судової колегії.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Запорізького апеляційного господарського суду  від                 26 жовтня 2006 року  скасувати, частково задовольнивши касаційну скаргу.

Справу передати на новий розгляд до Запорізького апеляційного господарського суду  в іншому складі судової колегії.

Головуючий, суддя                                                                        В.Дерепа

Судді                                                                                                     Б.Грек

Л.Стратієнко