ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
УХВАЛА

"06" лютого 2007 р.
Справа №  17/711/06

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Хімороді В.Г.,

за участю представників сторін:

від позивача: Гнедаш І.В., довіреність № 16/96-06 від  20.10.2006 року;

від відповідача: не з”явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 17/711/06

за позовом Заступника прокурора Суворовського району м. Херсону  в інтересах держави  в особі  Національної акціонерної компанії  «Украгролізінг»(м. Київ, вул. Мечникова, 16-А) в особі  Херсонської філії Національної акціонерної компанії «Украгролізінг», м. Херсон, вул. Маяковського, 6/29,

до фермерського господарства «Придніпровський-К», Миколаївська область, Снігурівський район, с. Новотимофіївка,

про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Фермерським господарством «Придніпровський-К»(надалі-ФГ «Придніпровський-К»)  з однієї сторони та ВАТ НАК «Украгролізинг», з другої сторони, уклали 17 березня 2005 року договір фінансового лізингу  № 21-05-215 фл, за яким відповідач отримав в лізинг сільськогосподарську техніку, а саме комбайн зернозбиральний „Славутич” КЗС-9-1-01 (одна одиниця) на суму      485 224 грн.

Відповідно п. 3.5.2 вищевказаного договору фінансовою лізингу відповідач зобов”язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати позивачу лізингові платежі відповідно до погодженого з лізингодавцем графіку сплати лізингових платежів (а.с. 12), відповідно до умов договору.

Відповідно до  п. 7.1  договору передбачена відповідальність за порушення строків сплати лізингових платежів, а саме –пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховується пеня.

Однак ці умови договору, як зазначає позивач у своїй позовній заяві,            ФГ «Придніпровський-К»не виконує. Однак, відповідач у відзиві на позовну заяву вх. № 1667 від 05.02.2007 року надав докази сплати лізінгових платежів відповідно до графіку оплати.

Таким чином, відповідач у відзиві на позов позовні вимоги не визнає та просить залишити позовну заяву без розгляду.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши представника позивача, господарський суд дійшов до висновку:

Прокуратура України становить єдину систему, на яку покладаються представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом              (ст. 121 Конституції України).

Господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави              (ст. 2 ГПК України).

Прокурори та їх заступники подають до господарського суду позови саме в інтересах держави, а не інтересах відкритого акціонерного товариства чи його філії незалежно від їх підпорядкування і форми власності (рішення Конституційного суду України від 8 квітня 1999р. №3-рп/99).

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 зі справи за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень ст. 2 ГПК України під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах», зазначеним у ч. 2 ст. 2 ГПК України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган виконавчої влади (роз'яснення Президії Вищого господарського суду України від 22 травня 2002 року №04-5/570) .

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори (ст. 11 ЦК України).

В обґрунтування позову заступник прокурора Суворовського району             м. Херсону поклав невиконання відповідачем договору, укладеного між самостійними суб'єктами господарювання, яким законом не надано повноважень органів виконавчої влади, тобто прокурор неправильно визначив позивачем Національну акціонерну компанію «Украгролізинг», оскільки дійшов хибної думки про наявність порушень або загрози порушень економічних інтересів держави внаслідок протиправних дій (бездіяльності) відповідача.

Господарський суд повинен оцінювати правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов'язаних із захистом інтересів держави, а у випадках неправильного визначення прокурором (його заступником) позивача, тобто органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, господарський суд на підставі п.1 ч. 1 ст. 63 ГПК України повертає таку позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо ж господарський суд помилково порушив справу за позовом прокурора чи його заступника, в якій неправильно визначено позивача за вимогами про захист інтересів держави, такий позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до п.1 ч. 1ст. 81 ГПК України (роз”яснення Президії Вищого господарського суд України від 22 травня 2002 року № 04-5/570).

Також, доказом правомірності залишення позову без розгляду є і судова практика розгляду Вищим господарським судому України позовів прокурорів в захист інтересів держави в особі Національної акціонерної компанії «Украгролізинг».

Практика розгляду Верховним судом України спорів в аналогічних справах за участю прокурорів або їх заступників підтверджує, що прокурор може бути представником сторони у справі тільки у випадку, коли цією стороною є орган державної влади або орган місцевого самоврядування, наділений повноваженнями виконавчої влади (Постанова судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 22 лютого 2005 року у справі №33/120-04).

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 08.04.1999 року у справі № 1-1/99 зазначив, що підставою для порушення справи у суді є заява, у якій прокурор обґрунтовує порушення чи загрозу порушення інтересів держави, зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, під яким відповідно до статей 6, 7, 143 Конституції України      (254к/96-ВР) потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади, а не підприємства, установи і організації, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, чи є Національна акціонерна компанія „Украгролізинг” органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, в розумінні ч. 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, у зв?язку з недоведеністю обставин, на які посилається позивач, позов слід залишити без розгляду.

Керуючись  п. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов  заступника прокурора Суворовського району м. Херсону  в інтересах держави  в особі  Національної акціонерної компанії  «Украгролізінг»в особі  Херсонської філії Національної акціонерної компанії «Украгролізінг», м. Херсон, про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу № 21-05-215 фл від 17.03.2006 року до фермерського господарства «Придніпровський-К»,  Миколаївська область, Снігурівський район, с. Новотимофіївка –залишити без розгляду.

Суддя
Коваль С.М.