КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2007                                                                                           № 42/205-7/665

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Моторного О.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача:          Галигіна В.М.,

від відповідача:          Коваль М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Газ-тепло"

на додаткове рішення Господарського суду м.Києва від 16.07.2007

у справі № 42/205-7/665

за позовом                               Відкритого акціонерного товариства "Харківгаз"

до                                                   Дочірнього підприємства "Газ-тепло"

про                                                  стягнення 3681735,51 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство “Харківгаз” звернулось до суду з позовом до Дочірнього підприємства “Газ-тепло” про стягнення 3 681 735,51 грн. боргу за договором на транспортування природного газу №16/05-415 від 01.10.2005.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 17.05.2006 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.10.2006 № 42/205 рішення Господарського суду м. Києва від 17.05.2006 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 04.12.2006 у справі № 42/205-7/665 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача 25 500,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Провадження у справі припинено в частині стягнення основного боргу в розмірі 3 681 735,51 грн. у відповідності до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв’язку з відсутністю предмету спору.

06.07.2007 Відкрите акціонерне товариство “Харківгаз” звернулось до суду із заявою про прийняття додаткового рішення, в якій просило відшкодувати за рахунок відповідача 12 750,00 грн. державного мита, сплаченого за подачу касаційної скарги платіжним дорученням № 3595 від 04.07.2006.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 16.07.2007 у справі № 42/205-7/665 стягнуто з відповідача на користь позивача 12 750,00 грн. витрат по сплаті державного мита за подачу касаційної скарги.

Не погоджуючись із вказаним додатковим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати додаткове рішення.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить додаткове рішення залишити без змін.

Апеляційний господарський суд, розглянувши апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне:

Відповідно до ст. 88 ГПК України господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо: 1) з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення; 2) не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення державного мита з бюджету.

Як зазначалось вище, під час нового розгляду справи з відповідача стягнуто 25 500,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а провадження у справі припинено в частині стягнення основного боргу в розмірі 3 681 735,51 грн. у зв’язку з відсутністю предмету спору.

Пунктом 6.4. Роз’яснення від 04.03.1998 № 02-5/78 “Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України” передбачено, що у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судових витрат зі справи, у тому числі і сум державного мита за подання заяви про перегляд рішення в апеляційному або у касаційному порядку або перегляд його за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 49 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, державне мито покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї державне мито незалежно від результатів вирішення спору.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем подано позов у зв’язку з неоплатою відповідачем послуг з транспортування газу і заборгованість відповідач погасив лише після порушення провадження у справі, що дає підстави для покладення на відповідача витрат по сплаті державного мита згідно ч. 2 ст. 49 ГПК України.

Доводи відповідача про те, що суд першої інстанції повинен був повернути державне мито, сплачене позивачем за подачу касаційної скарги, з Державного бюджету України, а не відшкодовувати його за рахунок відповідача, колегія суддів вважає помилковими, оскільки в п. 3 ч. 1 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” передбачено повернення державного мита у випадку припинення провадження у справі, якщо справа не підлягає розглядові в суді. В даному випадку ж провадження у справі припинено з іншої підстави, а саме у зв’язку з відсутністю предмету спору.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції додаткове рішення про відшкодування позивачу за рахунок відповідача витрат по сплаті державного мита за подачу касаційної скарги прийнято правильно.

В той же час колегія суддів погоджується із твердженням відповідача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо необхідності прийняття додаткового рішення у судовому засіданні з викликом сторін.

Однак, ч. 2 ст. 104 ГПК України передбачає, що порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Оскільки додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2007 у справі № 42/205-7/665 прийнято правильно, підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги Дочірнього підприємства “Газ-тепло” відсутні.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства “Газ – тепло” залишити без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2007 у справі № 42/205-7/665 - без змін.

2.          Матеріали справи № 42/205-7/665 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

20.09.07 (відправлено)