донецький апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

Іменем України

29.01.2007 р.                                                                               справа №26/298пн

Донецькій апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

при секретареві судового засідання

за участю представників сторін:

від позивача:
Кадала В.В.-довіреність б/н від 25.09.06р.,

від відповідача:
Мірошник Д.Ю.- довіреність № 2736 від 14.12.06р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у  м.Димитрові

на постанову (ухвалу) господарського суду

Донецької області

від
26.10.2006 року (повний текс складений 31.10.06р.)

по справі
№26/298пн

за позовом
Державного підприємства "Центр" м.Димитров

до
Державної податкової інспекції у м.Димитрові

про
визнання протиправною відмову у видачі свідоцтва платника єдиного податку  та  зобов"язання видати  свідоцтво платника єдиного податку зі ставкою 10 відсотків з 01.10.2006

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державне підприємство „ Центр” м.Красноармійськ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Красноармійської об’єднаної державної податкової інспекції м.Красноармійськ про визнання відмови відділення в м.Димитров Красноармійської об’єднаної державної податкової інспекції у видачі свідоцтва платника єдиного податку протиправною та зобов’язати видати позивачу свідоцтво платника єдиного податку зі ставкою 10 відсотків з 01.10.06р.

Ухвалою від 26.10.06р. господарський суд Донецької області замінив відповідача Красноармійську об’єднану державну податкову інспекцію її правонаступником –Державною податковою інспекцією у м.Димитрові.

Постановою господарського суду Донецької області від 26.10.06р. у справі № 26/298пн позовні вимоги Державного підприємства „Центр” м.Красноармійськ були задоволені в повному обсязі. Визнана протиправною відмова відділення в м.Димитров  Красноармійської об’єднаної державної податкової інспекції у видачі свідоцтва на право сплати єдиного податку Державному підприємству „Центр” м.Красноармійськ та зобов’язано Державну податкову інспекцію у м.Димитрові видати позивачу свідоцтво на право сплати єдиного податку зі ставкою 10% з 01.10.06р.

В оскарженій постанові місцевий господарський суд з огляду на приписи ст.7 Указу Президента України  від  03.07.1998р. № 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (в редакції  Указу  від 28.06.1999р. № 746/99) (далі Указ), якою встановлено коло осіб, на які дія цього Указу не поширюються, а також враховуючи приписи ст.ст.81, 87, 326 Цивільного кодексу України, ст.ст.42, 73 Господарського кодексу України, дійшов висновку, що органи виконавчої влади, які уповноважені управляти державним майном, зокрема міністерства, не є суб’єктами підприємницької діяльності, та враховуючи що матеріалами справи  підтверджується, що позивач є підприємством, яке засновано на державній формі власності та підпорядковано Міністерству палива та енергетики України, суд першої інстанції зазначив, що державні та комунальні підприємства не відповідають умовам, визначеним абз.4 ст.7 зазначеного Указу Президента України, тому до нього повинна бути запроваджена спрощена система оподаткування.

Крім цього, суд першої інстанції зазначив, що рішення про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право сплати єдиного податку прийнято відповідачем без дотримання принципу рівності перед законом та запобігання несправедливій дискримінації, необґрунтовано, тобто без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідач, Державна податкова інспекція в м.Димитрів, не погодився з постановою господарського суду Донецької області від 26.10.06р. у справі № 26/298пн та подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену постанову скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволені позовних вимог позивачу відмовити.

Заявник апеляційної скарги вважає, що оскаржена постанова господарського суду винесена з порушенням норм матеріального права, а саме  абз.4 ст.7 Указу Президента України  від  03.07.1998р. № 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (в редакції  Указу  від 28.06.1999р. № 746/99).

Скаржник наполягає на тому, що позивач не має можливості перебувати на спрощеній системі оподаткування та в підтвердження своїх доводів посилається на вимоги Наказу ДПА України від 23.06.06р. № 352 „Про затвердження узагальнюючого  податкового роз’яснення  щодо застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності суб'єктами  малого підприємництва з державною, комунальною та іншими формами власності” та вимоги абз.4 ст.7 Указу Президента України  від  03.07.1998р. № 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (в редакції  Указу  від 28.06.1999р. № 746/99) (далі Указ). Крім зазначеного, скаржник звертає увагу, що уповноважені органи, які діють від імені держави чи територіальних  громад, не є суб’єктами малого підприємства в розумінні ст.1 наведеного Указу, а також, відповідно до вимог ч.1 ст.8 Господарського кодексу України не є суб’єктами господарювання.

З огляду на вищенаведене, податковий орган в апеляційній скарзі наполягає на тому, що дія Указу Президента України  "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" від  03.07.1998р. № 727/98 на позивача не поширюється, внаслідок чого відсутня можливість для його переходу на спрощену систему оподаткування.

Позивач, Державне підприємство „ Центр” м.Красноармійськ, у письмових запереченнях на апеляційну скаргу (вих. 7-1/56 від 08.12.06р.) з доводами податкового органу не погодився, постанову місцевого господарського суду вважає законною та обґрунтованою, прийнятою відповідно до вимог діючого законодавства.

За розпорядженнями заступника голови Донецького апеляційного господарського суду від 30.11.06р. для розгляду апеляційної скарги Державної податкової інспекції в м.Димитрові  призначена колегія суддів у складі: судді Алєєвої І.В. (головуючий), судді Величко Н.Л., судді М”ясищева А.М.

Фіксація судового процесу здійснювалась за допомогою технічних засобів відповідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова місцевого господарського суду підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено місцевим господарським судом під час розгляду справи, Державне підприємство „Центр” створено на підставі Наказу Міністерства палива та енергетики України від 16.11.01р. № 581 та відповідно до Статуту позивача, затвердженого Міністерством палива та енергетики України  у 2002 році та зареєстрованого 28.03.02р. є підприємством, заснованим на державній формі власності та підпорядковано Міністерству палива та енергетики України.

Позивач звернувся до податкового органу з заявою про видачу свідоцтва про право сплати єдиного податку та перевід позивача на спрощену систему оподаткування з 01.10.2006р. за ставкою 10% з доданням документу, що підтверджує кількість працюючих та обсяги виручки (вхід. № 4660 від 08.09.06р.).

Відповідач за листом від 18.09.06р. № 3785/3 відмовив позивачу у видачі свідоцтва на право сплати єдиного податку з посиланням на Наказ ДПА України від 23.06.06р. № 352 „Про затвердження узагальнюючого  податкового роз’яснення  щодо застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності суб'єктами  малого підприємництва з державною, комунальною та іншими формами власності”.

З приписів чинного законодавства вбачається наступне.

Статтею 1 Указу Президента України  "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" від  03.07.98р. № 727/98 (в редакції  Указу  від 28.06.1999р. № 746/99) встановлено,  що спрощена система  оподаткування,  обліку  та   звітності   запроваджується, зокрема, для юридичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності будь-якої організаційно-правової форми та форми власності,  в яких за рік середньооблікова чисельність працюючих не перевищує 50 осібі обсяг виручки яких від  реалізації  продукції  (товарів,  робіт, послуг) за рік не перевищує 1 млн. гривень.

Одночасно частиною  четвертою  статті  7  Указу Президента України  "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" від  03.07.98р. № 727/98 (в редакції  Указу  від 28.06.1999р. № 746/99)  визначено, що його дія не поширюється, в тому числі, на суб'єктів підприємницької діяльності,  у статутному  фонді яких частки, що належать юридичним особам - учасникам  та  засновникам  даних  суб'єктів,  які  не  є суб'єктами малого підприємництва, перевищують 25 відсотків.

Як вбачається, задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд, встановивши, що позивач за кількістю працюючих та обсягом виручки відповідає вимогам ст.1 Указу Президента України  "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" від  03.07.98р. № 727/98 (в редакції  Указу  від 28.06.1999р. № 746/99), дійшов висновку про те, що державні та комунальні підприємства не відповідають умовам, визначеним абз.4 ст.7 зазначеного Указу Президента України, тому до позивача повинна бути запроваджена спрощена система оподаткування.

Такий висновок господарського суду Донецької області базувався на тому, що державне підприємство взагалі не має статутного фонду, а лише володіє державним майном, яке закріплено за ним на праві повного господарського видання або оперативного управління. Враховуючи, що позивач є підприємством, заснованим на державній формі власності та підпорядковано Міністерству палива та енергетики України, яке є лише державним органом уповноваженим державою управляти державним майном та не може вважатися а ні засновником, а ні учасником державного підприємства.

Проте, при з'ясуванні  питання  поширення  дії  Указу  від  03.07.98р. № 727/98 (в редакції  Указу  від 28.06.1999р. № 746/99) на підприємства,  засновані на державній  та  комунальній  власності, судова колегія враховує наступне.

Згідно з положеннями Господарського кодексу України від 16.01.03р. № 436-ІУ, а саме ст.ст.  63, 73, 74, державне підприємство є підприємством, що діє на  основі державної власності,  утворюється уповноваженим органом державної влади і  майно  якого  закріплюється  за  ним  на  праві господарського відання    чи    праві    оперативного   управління.

Комунальне підприємство - це підприємство,  що діє на  основі комунальної власності територіальної громади, утворюється органом, який є представником власника - відповідної територіальної громади і  виконує  його  функції  та  майно якого закріплюється за ним на праві господарського відання або на праві оперативного  управління (статті 63, 78 зазначеного Господарського Кодексу України від 16.01.03р. № 436-ІУ).

Таким чином, незалежно  від  наявності  чи  відсутності  статутного фонду,  єдиним засновником (учасником)  державних  та  комунальних підприємств  є відповідно держава чи територіальна громада в особі уповноважених  органів. Тобто,  їх  частка  в  цих  підприємствах перевищує 25 відсотків.

Враховуючи поняття суб'єкта малого підприємництва, наведене у статті 1 Указу Президента України  від  3  липня  1998  року N 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (в редакції  Указу  від 28  червня 1999 року N 746/99),  уповноважені  органи,  які  діють  від імені  держави  чи  територіальних громад,  не є суб'єктами малого підприємництва. Зазначеного висновку дійшов також і місцевий господарський суд в оскарженій постанові, зазначивши, що органи виконавчої влади не є суб’єктами підприємницької діяльності.

Крім того,  частиною першою статті 8  Господарського  кодексу України ( 436-15 ) передбачено, що держава, органи державної влади та органи місцевого самоврядування не є суб'єктами господарювання.

Таким чином,  оскільки засновники (органи державної влади  та органи   місцевого   самоврядування)   державних   та  комунальних підприємств не є суб'єктами малого підприємництва і  їх  частка  в цих  підприємствах  перевищує  25 відсотків,  дія Указу Президента України від 3 липня 1998 року N 727/98 ( 727/98  )  "Про  спрощену систему   оподаткування,  обліку  та  звітності  суб'єктів  малого підприємництва" на зазначені підприємства не поширюється відповідно до вимог абз.4 ст.7 зазначеного Указу.

З огляду на наведене, висновок місцевого господарського суду стосовно того, що державні та комунальні підприємства не відповідають умовам, визначеним абз.4 ст.7 зазначеного Указу Президента України є таким, що не відповідає обставинам справи, що зумовлює скасування постанови господарського суду Донецької області з наведених вище підстав.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п.1-3 ст. 160, п.2 ч.2 ст.162, ст.ст. 167, 195-196, п.3 ст.198, п.3 ст.202, ст..207, п.5 ст.254  Кодексу адміністративного судочинства України, п.6 та п.7 розділу VІІ “Прикінцевих та перехідних положень” Кодексу адміністративного судочинства України у редакції Закону України  № 2953-ІУ від 6 жовтня 2005 року, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Димитрів на постанову господарського суду  Донецької області від 26.10.06р. (підписану 31.10.06р.) по справі № 26/298пн –задовольнити.

Постанову господарського суду Донецької області  від 26.10.06р. (підписану 31.10.06р.) по справі № 26/298пн –скасувати.

Прийняти нову постанову.

Відмовити Державному підприємству „Центр” м.Красноармійськ у задоволенні позовних вимог до Державної податкової інспекції в м. Димитрів про визнання протиправною відмови у видачі свідоцтва платника єдиного податку та зобов’язання видати свідоцтво платника єдиного податку зі ставкою 10 відсотків з 01.10.06р.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України   протягом одного місяця  з дня складення постанови в повному обсязі.

Постанова складена в повному обсязі   05.02.2007 року.

Головуючий:

Судді:

А.М. М"ясищев