ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2007 р.                                                                      Справа №16/216

за позовом Прокурора Карлівського району в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики України та Державного підприємства "Жовтневий спиртовий завод", м.Карлівка

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нектар", с.Григорівка Машівського району

про стягнення 179131,29 грн.

Суддя Тимощенко О.М.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від прокуратури: Лядецька О.В., посв. №67 від 16.05.05р.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення 179131,29 грн. за договором №143 від 14 липня 2005 року, в т.ч. 114480,00 грн. - основний борг; 41785,20 грн. - пеня, 3434,40 грн. - 3% річних, 19431,69 грн. - інфляційних нарахувань.

Відповідач відзив на позов не надав, його представник в судове засідання не з'явився. Ухвали суду направлялись відповідачу за адресою яка була зазначена позивачем в позовній заяві (Полтавська область, Машівський район, с.Григорівка). Однак ухвали повернулися до суду із відміткою поштового відділення, адресат вибув.

Позивачем було надано суду витяг з ЄДРПОУ від 12.02.07р. №233460 згідно якого вбачається, що відповідач зареєстрований за тією самою адресою, яка вказана в позовній заяві позивачем. Розшук відповідача з метою вручення йому ухвали не входить до компетенції суду.

В зв'язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо і господарський суд повідомляв належним чином відповідача про час , дату і місце проведення судового засідання, згідно з п.3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Вищого господарського суду України (від 10.12.2002р. №75), а неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті справа розглядається за наявними матеріалами на підставі ст.75 ГПК України.

Позивач в судове засідання не з'явився.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника прокуратури, суд встановив:

14 липня 2005 року між Державним підприємством "Жовтневий спиртовий завод" (надалі - позивач) та ТОВ "Нектар" (надалі - відповідач) було укладеного договір №143 (надалі - договір), згідно якого позивач надає послуги по пропарці автоцистерн: Автомобіль VOLVO-17231 СН, причіп VAN HOOL- 14701 СК; Автомобіль MAN-В15708 АВ, причіп VAN HOOL - В12992 ХХ; Автомобіль МАЗ-13873 СК; Автомобіль КАМАЗ -08793 СН; Автомобіль MAN - 13331 СК, причіп ПП-17254 СК; Автомобіль MERCEDES BENZ - 15685 СК; причіп ПП-19024 СК, відповідачу (п.1.1 договору).

Відповідно до п.3.2 договору відповідач, не пізніше 3 календарних днів від дня надходження рахунків проводить перерахування сум, зазначених в рахунках та акті виконаних робіт по розрахункових рахунках позивача.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином, що підтверджується Актом виконаних робіт від 28 липня 2005 року, підписаного між сторонами, згідно якого позивачем були надані послуги на загальну суму 114480,00 гривень.

Позивачем було виставлено відповідачу рахунок №283 від 28 липня 2005 року на суму 114480,00 грн. відповідно до вимог договору. Проте відповідач свої зобов'язання за договором не виконав та надані послуги не оплатив.

Таким чином, сума заборгованості відповідача за виконані роботи складає 114480,00 гривень.

Згідно ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтями 509, 510 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до вимог ст.ст.. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.Статтею 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 625 К України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку позивача (в матеріалах справи) сума інфляційних нарахувань з 02.08.05р. по 01.05.07р. становить - 19431,69 гривень, а сума 3% річних - 3434,40 гривень.

Відповідно до п.5.3 договору позивачем було нараховано пеню в розмірі 0,1% за кожний день прострочення від суми розрахунку, кількість днів прострочки за розрахунком позивача склала 365 днів.

Але у відповідності до вимог п.6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Згідно вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ.

На підставі даних норм судом було здійснено власний перерахунок пені, і сума пені, яка підлягає стягненню, становить 9807,64 гривень.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу стягуються пропорційно розміру задоволених вимог.

Згідно зі статтею 121 Конституції України одним із завдань прокуратури України є представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Статтею 361 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Частина перша статті 2 Господарського процесуального кодексу України, в якій визначено підстави порушення справ у господарському суді, відносить до таких підстав позовні заяви прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Відповідно до положень частини третьої цієї статті прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, у позовній заяві самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Конституційний суд у рішенні від 8 квітня 1999 року у справі № 3-рн/99 (далі рішення Конституційного суду) вказав, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарюючих товариств з частиною державної власності у статутному фонді. Разом з тим, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й у діяльності приватних підприємств, товариств. Отже, на думку суду позов правомірно заявлено прокуратурою в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики України та Державного підприємства "Жовтневий спиртовий завод", м.Карлівка.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 114480,00 грн. основного боргу; 3434,40 грн. - 3% річних; 19431,69 грн. - інфляційних нарахувань; 9807,64 грн. пені обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нектар" (с.Григорівка Машівського району Полтавської області, р/р 0001 в АТ "Індексбанк", МФО 331661, ЗКПО 31040629, ІПН 97):

- на користь Державного підприємства "Жовтневий спиртовий завод" ( вул.Полтавська, 3, м.Карлівка, Полтавської області, 39503, р/р 0 в Карлівському відділенні АБ "Полтава-банк", МФО 331489, ін.код 00374829) 114480,00 грн. основного боргу; 3434,40 грн. - 3% річних; 19431,69 грн. - інфляційних нарахувань; 9807,64 грн. пені;

- в доход державного бюджету України (отримувач: УДК у м.Полтава, ЗКПО 34698804, банк: ГУДКУ у Полтавській області м.Полтава, МФО 831019 на р/р 0002, КБК 22090200 ) 1471,53 грн. державного мита;

- оплату витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у судах в розмірі 96,93 грн. (отримувач: УДК у м.Полтава, , Банк: ГУДКУ у Полтавській області, МФО 831019, рахунок 0002, код бюджетної класифікації 22050000, символ 259).

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                       Тимощенко О.М.