ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"21" грудня 2007 р.                                                            Справа № 21/750-НА

за позовом  Відкритого акціонерного товариства "Старокостянтинівський спеціалізований кар'єр"  с. Красносілка Старокостянтинівського району

до Старокостянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції м. Старокостянтинів

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 16.10.2007 року  №/0

Суддя  Огороднік К.М.                    Секретар судового засідання Козій Т.М.

Представники сторін:

від позивача - Макорта М.Д. - за довіреністю №3 від 20.11.07р.

від відповідача - Онищук Н.Ф. - за довіреністю №12 від 29.10.07р.

Постанова приймається 21.12.2007 року, оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Відкрите акціонерне товариство „Староконстянтинівський спеціалізований кар'єр” (далі - позивач) звернувся до суду із позовом про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 16.10.2007 року № /0, яким йому зменшено суму бюджетного відшкодування по ПДВ на суму 28016,00 грн.

На думку позивача, норма пп. ”а” п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” говорить про те, що якщо у наступному податковому періоді різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду (з врахуванням від'ємного значення попереднього (іх) податкового (их) періоду (ів), має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг). Тобто, для визначення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню має значення дві речі: розмір суми ПДВ фактично сплаченого постачальнику (незалежно від того у якому податковому періоді у платника виникло право на податковий кредит по такій операції) і друге: чи є різниця податкових зобов'язань і податкового кредиту наступного за сплатою податкового періоду (з врахуванням від'ємного значення попереднього (іх) податкового (их) періоду (ів) більшою або рівною сумі такої сплати.

Таким чином, позивач зазначав, що в основу розрахунку суми бюджетного відшкодування покладено єдиний принцип: проведення грошових розрахунків з постачальниками.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважав, що при заповненні рядка 3 Розрахунку суми бюджетного відшкодування платник податку може врахувати із суми податкового кредиту попереднього податкового періоду (рядок і 7 Декларації з ПДВ) ті суми податку, які фактично сплачені у такому ж податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг) грошовими коштами (у тому числі авансом).

Відповідно позивач стверджував, що ним не порушувались норми п.п. 7.7.2 п. 7.2 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, відповідно правомірно до розрахунку бюджетного відшкодування віднесено податок на додану вартість, який в травні 2007 року сплачений в складі вартості товарів (послуг) постачальникам в сумі 28016 грн.

Відповідач у запереченнях на позовну заяву та наданих поясненнях просить відмовити в задоволенні позову, оскільки правомірність винесення оспорюваного податкового повідомлення-рішення підтверджується виявленими вході перевірки порушеннями, зокрема відповідач стверджує, що позивач в порушення п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” завищив бюджетне відшкодування на суму 28016,00 грн. Відповідач вказував, що платіжним дорученням № 490 від 03.05.2007 року на суму 5500,00 грн. позивачем було проведено оплату ТзОВ НВП „Промкомплект” за втулку згідно податкової накладної № 187 від 27.04.2007 року на суму 8622,00 грн., в т.ч. ПДВ 1437,00 грн. Проте, дана проплата не врахована перевіркою при визначенні бюджетного відшкодування в зв'язку з тим, що перевіркою встановлено, що фактично товар в травні місяці 2007 року підприємством не отримано. Аналогічно, позивачем вказано, що згідно податкової накладної № 709/159.1 від 31.05.2007 року, виданої ДТГО „Південно-Західна залізниця” на суму 750994,00 грн., в т.ч. ПДВ 125165,67 грн. проплата постачальнику проведена в травні місяці на загальну суму 696000,00 грн. Проте, перевіркою встановлено, що згідно обліку, в травні місяці підприємством отримано послуги від ДТГО „Південно-Західна залізниця” на загальну суму 414463,00 грн., в т.ч. ПДВ 69077,17 грн., тому ПДВ тільки в сумі 69077,17 грн. може приймати участь у визначенні суми бюджетного відшкодування за червень місяць 2007 року.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

Староконстянтинівською ОДПІ було проведено перевірку позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника за травень-червень 2007 року. За результатами перевірки було складено акт від 05.10.2007 року № 2772/23-05471885 (далі - Акт), який став підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 16.10.2007 року № /0.

В розділі 3 Акта вказано, що в порушення п.п. 7.7.2 п. 7.2 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” до рядка 3 розрахунку бюджетного відшкодування зайво віднесено податок на додану вартість, який в травні 2007 року не сплачений в складі вартості товарів (послуг) постачальникам в сумі 28016 грн. Далі вказано, що оскільки суми податку на додану вартість в складі вартості товарів (послуг) сплачені постачальникам таких товарів у попередньому податковому періоді (травні 2007 року) і фактично в попередньому періоді ВАТ „Староконстянтинівський спеціалізований кар'єр” не отримано товарів, послуг, тому такі суми не можуть бути включені де бюджетного відшкодування.

В реєстрі сум податку фактично сплачених в травні 2007 року перевіряючими не відображено суми фактичних оплат по окремих платниках, зокрема:

- платіжним дорученням № 490 від 03.05.2007 року на суму 5500,00 грн. було проведено оплату ТзОВ НВП „Промкомплект” за втулку, але податкова накладна № 187 від 27.04.2007 року на суму 8622,00 грн., в т.ч. ПДВ 1437,00 грн., в реєстрі показана, як неоплачена;

- податкова накладна № 709/159.1 від 31.05.2007 року, видана ДТГО „Південно-Західна залізниця” на суму 750994,00 грн., в тому числі ПДВ 125165,67 грн., показана в реєстрі, як оплачена в сумі 414463,00 грн., в тому числі ПДВ 69077,17 грн., хоча фактична оплата склала 696000,00 грн., в тому числі ПДВ - 116000,00 грн., а саме - платіжними дорученнями № 517 від   07.05.2007 року - 50000,00 грн., № 538 від 10.05.2007 року - 60000,00 грн., № 561 від 25.05.2007 року - 34000,00 грн., № 560 від 25.05.2007 року - 20000,00 грн., № 564 від 29.05.2007 року - 320000,00 грн., № 583 від 31.05.2007 року - 212000,00 грн.

На заперечення до Акта перевірки від 10.10.2007 року № 26/48 Староконстянтинівська ОДПІ листом від 12.10.2007 року № 13700/10/23-130 повідомила, що оплата податкової накладної № 187 від 27.04.2007 року не врахована перевіркою при визначенні суми бюджетного відшкодування, в зв'язку з тим, що фактично товар в травні 2007 року підприємством не отримано. Аналогічно в листі вказано, що згідно податкової накладної № 709/159.1 від 31.05.2007 року виданої ДТГО „Південно-Західна залізниця” на суму 750994,00 грн., в тому числі ПДВ 125165,67 грн., у визначенні суми бюджетного відшкодування може приймати участь тільки сума фактично отриманих послуг 414463,00 грн., в тому числі ПДВ 69077,17 грн.

На підставі акта перевірки від 05.10.2007 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 16.10.2007 року, яким позивачеві зменшено суму бюджетного відшкодування по ПДВ на 28016,00 грн.

Не погоджуючись із оскаржуваним рішенням, позивач звернувся із позовом до суду.

Досліджуючи надані докази, фактичні обставини справи, оцінюючи доводи та заперечення сторін, судом до уваги приймається наступне.

Відповідно до п. 1.8 ст.1 Закону України „Про податок на додану вартість” бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків регулюються п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”.

Згідно п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (пп. 7.7.2).

З аналізу вказаної норми Закону вбачається, що законодавець не ставить настання бюджетного відшкодування в залежність від того, коли у отримувача товару виникло зобов'язання перед постачальниками або коли було отримано послуги, а визначає, що суми ПДВ мають бути фактично сплачені у попередньому податковому періоді постачальникам товарів.

Зважаючи на викладене, при заповненні рядка 3 розрахунку суми бюджетного відшкодування платник податку може врахувати суми податкового кредиту попереднього податкового періоду, які фактично сплачені отримувачем товарів (послуг) у такому ж податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Відповідно до п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має  від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається  до  складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

ДПІ посилається на те, що платіжним дорученням № 490 від 03.05.2007 року на суму 5500,00 грн. було проведено оплату ТзОВ НВП „Промкомплект” за втулку згідно податкової накладної № 187 від 27.04.2007 року на суму 8622,00 грн., в т.ч. ПДВ 1437,00 грн., проте, дана проплата не врахована перевіркою при визначенні бюджетного відшкодування в зв'язку з тим, що перевіркою встановлено, що фактично товар в травні місяці 2007 року підприємством не отримано. Аналогічно, позивачем вказано, що згідно податкової накладної № 709/159.1 від 31.05.2007 року, виданої ДТГО „Південно-Західна залізниця” на суму 750994,00 грн., в т.ч. 1ІДВ 125165,67 грн. проплата постачальнику проведена в травні місяці на загальну суму 696000,00 грн. Проте, перевіркою встановлено, що згідно обліку, в травні місяці підприємством отримано послуги від ДТГО „Південно-Західна залізниця” на загальну суму 414463,00 грн., в т.ч. ПДВ 69077,17 грн., тому ПДВ тільки в сумі 69077,17 грн. може приймати участь у визначенні суми бюджетного відшкодування за червень місяць 2007р.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем фактично були проведені розрахунки з ТзОВ НВП „Промкомплект”, ДТГО „Південно-Західна залізниця”, що сформували податковий кредит травня 2007 року (вказані факти не заперечується в актах перевірки).

Суд дійшов висновку, що позивачем не порушувався п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, оскільки фактична сплата позивачем отриманих у попередніх періодах товарів (послуг) від постачальників відбулася саме в травні 2007 року - попередніх періодах, за які подана декларація (Перевірка проводилась з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника за травень та червень 2007 року).

З урахуванням наведеного, вважає за необхідне позов задоволити. Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення № /0 від 16.10.2007 року.

При прийняті постанови судом враховано п.п. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість".

Доводи особи відповідача спростовуються вищевказаним, матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 71, 86, 94, 104, 105, 158-163, 167, 254-259, п.п. 3, 6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Відкритого акціонерного товариства "Старокостянтинівський спеціалізований кар'єр" с. Красносілка Старокостянтинівського району до Старокостянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції м. Старокостянтинів про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 16.10.2007 року  №/0 задоволити повністю.

Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення від 16.10.2007 року  №/0.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      К.М. Огороднік

Постанова оформлена та підписана 24.12.2007 року.

Віддрук. 3 прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу.