КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2007                                                                                           № 30/195

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Григоровича О.М.

суддів:                                          Гольцової  Л.А.

Рябухи  В.І.

при секретарі:                     Решоткіній Т.О.

За участю представників:

від позивача -не з’явились - про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином (ст.98 ГПК України);

відповідача: Вакуленко Є.В.(дов. від 10.04.07 б/н);

третьої особи: не з’явились - про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином (ст.98 ГПК України);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Біржові технології"

на рішення Господарського суду м.Києва від 18.05.2006

у справі № 30/195 (Ващенко Т.М.)

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Біржові технології"

до                                                   Відкритого акціонерного товариства "Виробничо-будівельний комбінат "Кібер"

третя особа           Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об"єкти нерухомого майна

про                                                  захист невизнаного та оспорюваного права власності,

постанова прийнята 25.06.07, оскільки відповідно до ст.79 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи було зупинено.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Біржові технології» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про захист невизнаного та оспорюваного права власності шляхом визнання права власності на частку комплексу  автогаражів на 60 боксів з контрольно пропускним приміщенням, який розташований за адресою: м. Київ вул. Новоконстянтинівська 4а, та заборону вчинення дій які можуть порушити право власності.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.05.2006 у справі 30/195 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу позивач вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи №30/195 порушено норми ст.69 та п.10 ст.65  ГПК України стосовно строку вирішення спору та вирішення питання про вжиття  заходів до забезпечення позову на стадії підготовки справи до розгляду.

Крім  того, позивач зазначає, що суд помилково не застосував норму п.2 ст.386 ЦК України.

Саме ці зазначені порушення норм процесуального  права і призвели, на думку позивача, до неправомірного рішення суду першої інстанції.

Також, судом не в повному обсязі дослідив всі обставини справи, чим порушено норми ст. 43 ГПК України.

На думку заявника суд першої інстанції дослідив і прийняв до уваги лише ті докази, які надав відповідач (ВАТ «Виробничо-будівельний комплекс «Кібер»), тоді як докази, надані позивачем не досліджено та залишено поза увагою.

Крім того, суд безпідставно не надав оцінки рішенням, які набрали законної сили і які позивач вважає преюдиційними, а саме рішення у справах: №19/15, 7/322, 8/323 та 8/247.

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечує. Вважає, що суд першої інстанції повно та об’єктивно розглянув всі обставини справи і цілком правомірно дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Як довод, відповідач преюдиційними вважає рішення у справах №191/651 та 8/525.

Ухвалою від 17.07.2006 у справі 30/196 Київський апеляційний господарський суд зупинив апеляційне провадження у зв’язку з прийняттям до провадження адміністративного позову по справі №21/403А.

Колегія суддів зазначила, що  справа №21/403-А та справа №30/195 є пов’язаними між собою предметами позовних вимог. Предметом позовних вимог у справі №21/403-А є скасування наказу від 20.03.2006 за №512-С/ЮНГ Головного Управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, відповідно до якого ВАТ ВБК «Кібер» отримало свідоцтво про право приватної власності на гаражний комплекс, розташований в м. Києві по вулиці Новокостянтинівська, 4 а.

15.05.2007 відповідач звернувся з клопотанням про поновлення апеляційного провадження у справі №30/195, оскільки 12.04.2007 Київським апеляційним господарським судом була прийнята постанова у справі №21/403-А, відповідно до якої ТОВ «Біржові технології» в позові відмовлено повністю.

Ухвалою від 16.05.2007 поновлено провадження у справі і розгляд справи призначено на 06.06.2007.

В судовому засіданні 06.06.2007 позивач звернувся з клопотанням про зупинення апеляційного провадження у справі №30/195 мотивуючи його тим, що постанова Київського апеляційного господарського суду по справі №21/403-А від 12.04.2007 оскаржена до касаційної інстанції.

Порадившись колегія суддів дійшла до висновку, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає, оскільки постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.04.07 рішення господарського суду м. Києва від 19.11.06 скасовано, в задоволенні позовних вимог відмовлено. У відповідності до ст..105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Подача касаційної скарги не є підставою для  зупинення провадження у справі.

25.06.2007 через канцелярію суду надійшло клопотання від позивача про відкладення розгляду справи, в зв’язку з відрядженням представника Овчиннікової В.В. та з черговою відпусткою іншого представника Тихоню М.В.

Розглянувши клопотання колегія суддів прийшла до висновку про його відхилення, оскільки дана справа розглядається досить тривалий час і в матеріалах справи достатньо документів для вирішення спору по суті.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши заперечення, які викладенні в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів прийшла до висновку, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

05 серпня 1996 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про спільну діяльність (оригінал договору сторонами не надавався).

Згідно з п. 1.1 сторони зобов’язались спільно діяти щодо:

-          фінансування будівництва та введення в експлуатацію гаражів та ремонтно-технічних споруд на земельній ділянці площею 0,4 га, що розташована в м. Києві по вул. Новокостянтинівська, 4а.

-          спільної експлуатації об’єкта спільної діяльності після завершення його будівництва та введення його в експлуатацію.

При укладенні договору сторони погодились створити спільну часткову власність на об’єкт спільної діяльності (аб. 8 Преамбули).

У відповідності до п. 2.1.3, сторонами було укладено договоір підряду на капітальне будівництво від 05.08.1996.

Відповідно до п.1 договору підряду, підрядник та субпідрядник прийняли на себе зобов’язання по будівництву нових 60 індивідуальних гаражів за адресою: м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 4 а.

На виконання договору про спільну діяльність від 05.08.1996 та договору підряду на капітальне будівництво від 05.08.1996 ТОВ Біржові технології” було перераховано ВАТ “Виробничо-будівельний комбінат “Кібер” 160 000, 00 грн., а МП “УБП” – 300 000, 00 грн.

Згідно ст. 12 договору про спільну діяльність, сторони визначили розміри своїх ідеальних часток на закінчений будівництвом об’єкт та у 2000 році склали акт визначення фізичних часток на майно, яке є спільною частковою власністю до договору про спільну діяльність.

Вищезазначеним актом передбачено, що позивачу на праві спільної часткової власності належить 99,5% гаражного комплексу, а відповідачу 0,5% гаражного комплексу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач заперечує проти доводів позивача щодо визнання за останнім права власності на частку в розмірі 99,5% комплексу автогаражів на 60 боксів з контрольно-пропускним приміщенням.

Відповідач також посилається на та, що договір про спільну діяльність сторонами не виконувався, а тому цей договір не тягне за собою правових наслідків для сторін.

ВАТ “Виробничо-будівельний комбінат “Кібер” зазначає, що перерахування 120 000 грн. позивачем, є оплатою за виконання підрядних робіт за договором підряду, а не є інвестицією та фінансуванням, як це було передбачено ст. 5 договору про спільну діяльність.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 23.03.06, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) гаражний комплекс площею 2320,9, який розташований в м. Києві по вул. Новокостянтинівській, 4 а належить ВАТ “Виробничо-будівельний комбінат “Кібер” на праві приватної власності. Це свідоцтво видано на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 20.03.06 №512-С/ЮНП.

Стаття 328 Цивільного кодексу України передбачає, що право власності набувається на підставі, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.04.07 у справі №21/403-А рішення господарського суду міста Києва від 19.12.06 скасовано. В задоволенні позовних вимог ТОВ “Біржові технології” відмовлено.

Вищезазначеною постановою Київського апеляційного господарського суду встановлено, що ВАТ «Виробничо-будівельний комплекс «Кібер» надав, звертаючись до ГУ житлового забезпечення в м. Києві для оформлення права власності на гаражний комплекс повний пакет документів, як того вимагає Положення про порядок оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна, затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 31.08.2007р. №1820.

Відповідно до ст.35 ГПК України факти встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Факт відсутності документів на гаражний комплекс у позивача був встановлений постановою Київського апеляційного господарського суду у справі №19/651 від 14.12.2004 за позовом ТОВ «Біржові технології» до Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, до Київського міського бюро технічної інвентаризації, третя особа – ВАТ ВБК «Кібер» про спонукання виготовити документи і видати свідоцтво про право власності, яка є чинною.

Крім того, у справі 21/403-А встановлено, що ТОВ «Біржові технології» в судових засіданнях суду першої та другої інстанції не довело свого права власності на гаражний комплекс за адресою Київ, вул. Новоконстянтинівська, 4а.

Саме існування договору про спільну діяльність від 05.08.96 не є підставою для розподілу будь-якої власності. Підставою виникнення права власності могло б бути належне виконання позивачем (ТОВ «Біржові технології») договору про спільну діяльність, але підтвердження про виконання вказаного договору відсутнє. Договір про спільну діяльність не виконувався сторонами. Грошові кошти, які у 1996 році отримало ВАТ ВБК «Кібер» у сумі 12000000,00 грн. були перераховані позивачем на виконання робіт підряду і були зараховані як отриманий доход за виконані роботи, відповідно із сплатою податку на прибуток та додану вартість.

Також, постановою апеляційного суду від 12.04.2007 у справі 21/403-А було встановлено, що позивач ( ТОВ « Біржові технології») не довів, що з видачею відповідачем  оскаржуваного наказу порушені його права та інтереси, а отже у нього виникло право на звернення до суду з даним позовом, оскільки на час подання позову до суду у нього не було відповідних правовстановлюючих документів на гаражний комплекс, а також не було документів, які б підтверджували існування у нього права власності на спірний гаражний комплекс.

Як доказ своїх позовних вимог позивач посилається на преюдиційність рішень у справах №19/5, №7/322, №8/323, №8/247.

На думку позивача зазначені рішення є правовстановлюючими щодо спірного гаражного комплексу і на підставі цих рішень позивач має набути право власності на спірне майно.

Колегія суддів не може погодитися з такими доводами, виходячи з наступного: жодне з вищенаведених рішень (№19/5, №7/322, №8/323, №8/247) не встановлювало право власності на спірний гаражний комплекс будь за ким.

Предметом позову по справі №19/5 є визначення фізичних часток у спільній власності за ТОВ «Біржові технології» в розмірі 99,5%. В позові відмовлено повністю.

Предметом позову по справі №8/323 є визнання недійсним договору підряду на капітальне будівництво. В позові відмовлено повністю.

Предметом позову по справі №7/322 є визнання недійсним договору про спільну діяльність.  В позові відмовлено повністю.

Предметом позову по справі №8/247 є визнання недійсним договору оренди. Позов задоволено.

Згідно ст. 33 Господарсько процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ “Біржові технології” не доведено належними засобами доказування, що нерухоме майно було правомірно набуто ним на підставі правочину або передано засновником.

Колегія суддів погоджується з тим, що судом першої інстанції взято до уваги рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.04 у справі №8/525 за позовом ВАТ “Виробничо-будівельний комбінат “Кібер” до ТОВ “Біржові технології” про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 4 а, а також майном, що знаходиться на ній. Постановою Вищого господарського суду України вищезазначене рішення залишено без змін. В цій постанові встановлено, що позивач як землекористувач має право вимагати усунення прав його порушень.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, зо ВАТ “Виробничо-будівельний комбінат “Кібер” є власником гаражного комплексу і володіє ним на законних підставах.

За таких обставин рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.06 у справі № 30/195 відповідає матеріалам справи та діючому законодавству, доводи, на яких ґрунтується апеляційна скарга не є підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.06 у справі № 30/195 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Біржові технології” - без задоволення.

2. Матеріали справи № 30/195 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Григорович О.М.

Судді                                                                                          Гольцова  Л.А.

Рябуха  В.І.

02.07.07 (відправлено)