Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "15" січня 2007 р.                                                     Справа № 12/4282

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді Сікорської  Н.А.

при секретарі Біленької Ю.П.

за участю представників сторін

від позивача Скрит О.Г. - дов. №925 від 18.12.06р.

від відповідача не з'явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу за позовом Олевської міської ради Житомирської області (м. Олевськ)

до Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації (м. Олевськ)

про стягнення 15533,16 грн.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення з відповідача 15533,16грн. заборгованості по пільгах та компенсаціях на користь Шмат М.А., з яких: 2228,10 грн. допомоги, як особі, що проживає на території радіоактивного забруднення,  2228,10 грн. допомоги  на дитину ( Шмат Т.С.), 2228, 10 грн. допомоги на дитину  (Шмат І.С.), які проживають на території радіоактивного забруднення, 7431, 80 грн. доплати до заробітної плати як особі, яка проживає на території радіоактивного забруднення та інші, передбачені постановою витрати в сумі 1411, 61 грн. і 05, 45 грн.

В засіданні суду 15.01.07р. позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що ст.ст. 23,28 Закону України "Про державний бюджет на 2005 рік" затверджені призначення головним розпорядником коштів Державного бюджету України на 2005 рік у розрізі відповідальних виконавців за бюджетними програмами, державне казначейство здійснює платежі за дорученням розпорядників коштів державного бюджету виключно за наявності затверджених, у встановленому порядку, паспортів бюджетних програм.

Головним розпорядником коштів на здійснення заходів, пов'язаних із соціальним захистом громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи визначено Міністерство праці та соціальної політики України. Даний факт чітко підтверджується наказом МІністерства праці та соціальної політики України "Про порядок використання коштів Державного бюджету України на виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом, громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 02.07.04р. за №147, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.07.04р. за №926/9525.

12 січня 2007р. до господарського суду подано лист відповідача за №64 від 09.01.07р. (а.с.22-23), в якому зазначено, що реалізація діючих положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині виплати пенсій, компенсацій і доплат у відповідних розмірах потребує асигнувань з Держаного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України, в обсязі близько 26 млрд. гривень. На даний час всі виплати, передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що базуються на розмірі мінімальної  заробітної плати, виплачуються у розмірах, встановлених постановою КМУ від 26.07.96р. за №836  "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Крім цього, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову та розглядати справу без участі їх представника.

Господарський суд, розглянувши матерали справи, заслухавши пояснення представника позивача

ВСТАНОВИВ:

- рішенням Олевського районного суду Житомирської області по справі №2-620-05 від 09.09.05р. було стягнуто з Олевської міської Ради на користь Шмат Марії Антонівни 2228,10 грн. допомоги, як особі, що постраждала на території радіоактивного  забруднення та  2228,10 грн. допомоги на дитину Шмат Т.С. і 2228,10 грн. допомоги на дитину Шмат І.С., які проживають на території радіоактивного забруднення, а також 7431,80 грн.  доплати до заробітної плати, як особі, яка проживає на території радіоактивного забруднення. Крім того, з Олевської міської Ради стягнуто державне мито в сумі 141, 16 грн. на користь держави (а.с. 7-8);

- стягувач звернувся до органу ДВС  для примусового виконання виконавчого листа Олевського районного суду по справі №2-620-05 від 28.09.05р.;

- відділ примусового виконання рішень ДВС Житомирської області своєю постановою від 06.11.06р. наклав арешт на кошти Олевської міської Ради на суму 15533, 16 грн.(а.с. 9);

- відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики від 02.07.04р. за №147 "Про затвердження Порядку використання коштів Державного бюджету України на виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" (який був чинним на момент вирішення спору Олевським районним судом) передбачено, що даний порядок визначає механізм здійснення видатків на  соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначених Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на здійснення заходів, пов'язаних із соціальним захистом громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, головним розпорядником яких визначено Міністерство праці та соціальної політики, а також механізм надання допомог, компенсацій та пільг  указаній категорії населення;

- п. 2 даного Порядку визначено, що розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня за програмами визначаються Рада Міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, Міністерство праці та соціального захисту Автономної республіки Крим, головні управління праці та соціального захисту населення обласних держадміністрацій, головне управління соціального захисту населення Київської міської держадміністрації, управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської держадміністрації, управління (відділи) праці та соціального захисту населеня, Фонд соціального захисту інвалідів;

- Олевська міська рада зазначила, що п.п.1,2 ст. 89 Бюджетного кодексу України не передбачено фінансування соціальних витрат, в зв'язку з чим не закладено бюджетних призначень на ці цілі в 2006 році. В абзаці 5 ст.68 Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік" вказано, що зобов'язання, взяті розпорядниками бюджетних коштів без відповідних бюджетних асигнувань, не вважаються бюджетними зобов'язаннями і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів;

- посилаючись на вище викладене, позивач вважає, що фінансування витрат потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи покладено на Управління праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації, в міському бюджеті коштів на ці цілі не передбачено. Крім того, примусова виплата коштів, за твердженнями Олевської міської ради, потягне за собою нецільове використання бюджетних коштів, відповідно до ст. 119 Бюджетного кодексу України, і на дану суму нецільового використання коштів зменшуються асигнування міського бюджету;

- враховуючи зазначені факти, позивач стверджує, що Олевська міська рада  не може виступати відповідачем по справі стосовно виплати пільг і компенсацій, тому не може прийняти до виконання  постанову про арешт коштів боржника від 06.11.06р.

Судом встановлено, що:

- згідно ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, в редакції від 18.03.04р., особи, які беруть учать у справі, а також особи, які не беруть участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обов'язки, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом;

- п. 1 ст. 294 ЦПК України передбачено,  що заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження;

- із матералів справи вбачається, що позивач не скористався своїм правом щодо оскарження рішення Олевського районного суду від 09.09.05р., в зв'язку з чим останнє вступило в законну силу;

- згідно ст. 14. Цивільного процесуального кодексу України, в редакції від 18.03.04р. судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Крім того, суд дійшов висновку, що позовну заяву подано з порушенням норм процесуального права, оскільки Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено право органів місцевого самоврядування звертатися до суду в інтересах фізичної особи.

Статтею 11  Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах  здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно вимог статті 71 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За вимогами статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому процесі, керуючись законом.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позову відсутні, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Крім того, суд вважає, що позивачем вибрано невірний спосіб захисту свого права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 94, 158, 159, 160-163,254 КАС України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова господарського суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подачі заяви, а в разі складення постанови суду у повному обсязі відповідно до ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого КАС України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                       Сікорська Н.А.

Дата підписання: 26 січня 2007 року.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу;

3 - відповідачу;