ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

28.03.07                                                                                           Справа  № 15/313

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії :

Головуючого–судді -    Юркевича М.В.

Суддів                             Городечна М.І.

Кузь В.Л.

Розглянув апеляційну скаргу Виконавчого комітету Рівненської міської ради

на рішення господарського  суду Рівненської області від 29.11.2006 року

у справі № 15/313

за позовом: ТОВ фірма «Либідь»м. Рівне

до відповідача: Виконавчого комітету Рівненської міської ради

про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно

З участю представників :

Від позивача –Пашковська Л.В. –предст.

Від відповідача –Барциковсяка Т.В. – предст.

Права та обов’язки сторін передбачені ст. ст. 22, 28 ГПК України роз’яснено, заяви про відвід суддів не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 29.11.2006 року по справі №15/313 задоволено позов ТОВ фірма «Либідь»м. Рівне до Виконавчого комітету Рівненської міської ради та визнано право власності позивача на приміщення торгових кіосків.

Виконавчий комітет Рівненської міської ради не погоджується з даним рішенням суду, а тому просить переглянути його в порядку апеляційного провадження, скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову з огляду на наступні обставини і підстави:

- При розгляді справи місцевим господарським судом не взято до уваги клопотання виконавчого комітету Рівненської міської ради про залучення в якості третьої особи КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації», оскільки інвентаризацію наявних об’єктів здійснює саме ця установа. За результатами інвентаризації встановлюється наявність самочинного будівництва, якщо таке мало місце.

- Згідно Типових правил розміщення таких архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності, орендована споруда площею до 30 кв. м., яка має закрите приміщення для тимчасового перебування людей (кіоск, одноповерховий павільйон тощо) є стаціонарною малою архітектурною формою.

-Судом невірно застосовані вимоги ст. 376 ЦК України, так як торгові кіоски не є нерухомим майном, на яке може бути визнано право власності як на самочинне будівництво.

ТзОВ «Фірма Либідь» доводи апеляційної скарги заперечило з підстав і мотивів наведених у своєму відзиві. Оскаржене рішення позивач вважає таким, що ґрунтується на чинному законодавстві, відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, тому в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 13.02.2007 року на задоволення клопотання апелянта розгляд справи відкладено на 28.03.2007 року.

В ході проведення судових засідань на підставі наявних в справі матеріалів і доказів судовою колегією Львівського апеляційного господарського суду з’ясовано:

Відповідно до п. 1.1. діючого Статуту ТзОВ «Фірма Либідь»створене в результаті реорганізації, шляхом перетворення Колективного підприємства фірми «Либідь»і є правонаступником всього його майна, прав та обов’язків, а отже володіє правом постійного користування земельною ділянкою площею 1,97 га, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею № 139 від 30.05.1996 року. Земельна ділянка надавалася для будівництва і обслуговування об’єктів підприємства.

Як випливає з матеріалів справи, на земельній ділянці (м. Рівне, вул. Шевченка, 9) позивачем були побудовані торгові приміщення, а саме вісім приміщень торгових кіосків «А-1»з вхідними ганками «а»та вісім приміщень торгових кіосків «Б-1»з вхідними ганками «б»загальною площею 112,5 кв.м.

Забудова земельної ділянки торговими приміщеннями відбулося при порушенні вимог чинного законодавства щодо погодження проектів архітектурних форм, отримання дозволів на будівництво тощо. Як позивач, так і відповідач єдині в тій позиції, що зведені будівлі є самочинними.

ТзОВ «Фірма Либідь»звернулося з позовом до Рівненської міської ради про визнання за ним права власності на приміщення торгових кіосків, як на об’єкти, що є нерухомим майном, що підлягає державній реєстрації.

Львівський апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду –про наявність правових підстав для задоволення позову. При цьому, судова колегія виходила з наступного:

Відповідно до п. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Посилання апелянта на одну із обставин для скасування рішення, що  судом по його клопотанню не було залучено в якості третьої особи КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації», оскільки за результатами інвентаризації наявних об’єктів встановлюється наявність самочинного будівництва – не може заслуговувати на увагу апеляційного господарського суду. Відповідно до п. 1.3 «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно»бюро технічної лише проводить реєстрацію об’єктів нерухомого майна, (одним із етапів, якої є технічна інвентаризація об’єкта) на підставі правовстановлюючих документів. Предметом позовних вимог в розглядуваній справі є вимоги про встановлення права власності на об’єкти нерухомості, а не процедурі дій щодо вчинення їх реєстрації.

Згідно п. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Відповідно висновку технічного дослідження від 30.10.2006 року, що проводилося судовим експертом Сапуновою А.І м. Рівне будівлі: торгівельні кіоски «А-1»та «Б-1»з вхідними ганками «а»та «б», що знаходяться за адресою: м. Рівне, вул. Шевченка, 9 відповідають нормам для такого типу будівель згідно з «Державним класифікатором будівель та споруд»ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17.08.2000 року № 507. У висновку також констатується, що торгівельні кіоски ради, але на земельній ділянці, що надана у постійне користування ТзОВ «Фірма Либідь».

Апеляційний господарський суд погоджується з позицією суду першої інстанції, що спірні об’єкти є нерухомим майном і можливість визнання на них права власності підпадає під регулювання ст. 376 ЦК України.

Так, у висновку технічного дослідження від 30.10.2006 року спірний об’єкт, позначений літерою «А-1»з вхідними ганками, позначеними літерою «а»є загальною площею 50,3 кв. м., та приміщення торгових кіосків позначених літерою «Б-1» з вхідними ганками, позначеними літерою «б»є загальною площею 62,2 кв.м., тобто вони значно перевищують площу 30 кв. м., що є характерною ознакою малої архітектурної форми.

Враховуючи вище наведене, оскаржене рішення суду, яким задоволенні позовні вимоги ТзОВ «Фірма Либідь»є такими, що ґрунтуються на чинному законодавстві та відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи. Правові підстави для його скасування чи зміни відсутні.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволені апеляційної скарги Виконавчого комітету Рівненської міської ради відмовити.

2. Рішення  господарського суду Рівненської області від 29.11.2006 року по справі № 15/313 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

4.Матеріали справи  № 15/313 повернути в господарський суд Рівненської області.

Головуючий-суддя                                                     М.В.Юркевич

Суддя                                                                             М.І.Городечна

Суддя                                                                              В.Л.Кузь