Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "09" січня 2007 р.
Справа № 2/3159

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Брагіної Я.В.

судді

за участю представників сторін

від позивача Плохий О.І., доруч. №3/а від 01.06.05р.

від відповідача Федорчук Л.О., доруч. від 05.12.06р., Телецький Л.С., директор, протокол №1

Розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Труботорг", (м.Дніпропетровськ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металспецпостач" (м. Житомир)

про стягнення 45801,99 грн.

Спір розглядається у більш тривалий термін у відповідності до ч.4ст.69 ГПК України.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на користь позивача  45801,99грн., в тому числі: штрафу в сумі 31901,99грн., 36% річних  в сумі 13900грн. та судових витрат.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 18.01.06 року було відмовлено в позові (а.с.76-78,т.1).

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 11.05.06 року рішення господарського суду було залишено без змін (а.с.124-125,т.1).

Постановою Вищого господарського  суду України від 14.09.06 року зазначені вище рішення та постанову скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Житомирської області (а.с.142-144,т.1).

Розпорядженням голови господарського суду Житомирської області справу №2/3159 було передано на розгляд судді Брагіній Я.В.

Ухвалою суду від 16.10.06 року справу  прийнято до свого провадження (а.с.145,т.1).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що позивач неналежно виконував умови договору від 22 грудня 2004 року, а саме порушував строки оплати  отриманої металопродукції, тому згідно договору повинен сплатити позивачеві штраф та 36% річних. Крім того, пояснив, що між сторонами не було інших договірних чи позадоговірних відносин у 2005 році щодо поставки позивачем відповідачеві металопродукції.  Не заперечував того факту, що на день подачі позову основний борг відповідачем  сплачено. Надіслав письмове пояснення, в яких зазначає, що в зв'язку із несвоєчасною сплатою основного боргу відповідачем, позивач поніс збитки і на зменшення розміру пені не погоджується. Заперечував проти відкладення розгляду справи за клопотанням відповідача.

Відповідач у відзиві та його представники в засіданні суду  позов не визнали. Пояснили, що  металопродукція  була поставлена не на виконання умов договору від 22 грудня 2004 року, а як окремі поставки. Хоча пояснили, що інших договорів на поставку металопродукції позивачем відповідачеві у 2005 році не було. А був укладений договір №111 від 29 березня 2005 року, але згідно якого, навпаки, відповідач зобов'язувався поставляти продукцію  позивачеві (а.с.18,т.2). Крім того, відповідач надіслав клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку із укладенням угоди із адвокатом Сливинським А.В.

Суд, враховуючи заперечення представника позивача, відхиляє клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки в підтвердження заявленого клопотання відповідач не надав угоди, укладеної з адвокатом чи довіреності на захист інтересів його у суді, і тому закінчує розгляд справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

22.12.04 року між сторонами був укладений договір постачання продукції б/н, згідно якого позивач зобов'язувався поставити металопродукцію відповідачеві, а останній зобов'язувався отримати і оплатити продукцію  ( а.с.22,т.1).

Найменування металопродукції, асортимент, якість, кількість, строки поставки, ціна за одиницю товару, загальна вартість товару зазначаються у специфікаціях до даного договору і являються невід'ємною частиною договору (п.1.2  зазначеного договору).

Відповідно до  п.1.2 договору, сторони підписали специфікації №,№ 1 - 4 до договору від 22.12.04 року (а.с.23-26,т.1).

Строк поставки товару на протязі 30 календарних днів з моменту підписання специфікації на партію товару, якщо інше не  зазначено в специфікації (3.2 договору).

На виконання умов договору від 22.12.04 року та підписаних специфікацій позивач поставив відповідачеві продукцію, що підтверджується накладними, зокрема: №71 від 28.01.05р. на суму 254769грн., №222 від 25.03.05р. на суму 259833,42грн., №250 від 01.04.05р. на суму 82292,86грн., №370 від 28.04.05р. на суму 256473,28грн., квитанціями про приймання вантажу, а також довіреністю  (а.с.27-34,т.1).

Як вбачається із договору від 22.12.04 року, відповідач зобов'язувався здійснювати 100% оплату товару на протязі трьох календарних днів із дати поставки, якщо інше не зазначено в специфікації, що являється невід'ємною частиною даного договору.

Згідно специфікацій №1 від 11.01.05р. та №2 від 24.03.05р.  відповідач повинен був перерахувати  оплату за отриману продукцію на протязі тридцяти календарних днів з моменту постачання, згідно специфікації №3 від 31.03.05 року на протязі двадцяти календарних днів з  моменту постачання, а згідно специфікації №4 від 18.04.05 року на протязі п'ятнадцяти банківських днів з моменту постачання (а.с.23-26,т.1).

Проте, відповідач в порушення умов договору та специфікацій до договору, оплату вартості отриманої продукції проводив не в  строки, узгоджені сторонами в специфікації, хоча на день подачі позову до суду заборгованості перед позивачем в частині основного боргу не було, про що не заперечував представник позивача в засіданні суду.

Відповідно до пункту 7.4 договору б/н від 22.12.04 року, за ухилення  від оплати в строк продукції, згідно п.4.1 договору відповідач сплачує позивачеві штраф в розмірі 5% суми, від якої він ухилився, яка згідно розрахунку позивача становить  31901,99грн.(а.с.7-8,т.1).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України).

Перевіривши розрахунок позивача, суд вважає, що розрахунок позивача в частині нарахування штрафу відповідає вимогам діючого законодавства.

Разом з тим, суд приходить до висновку про зменшення штрафу до 10000грн. на підставі п.3 ст.83 ГПК України враховуючи наступне:

Матеріали справи свідчать, що позивачеві не були причинені збитки, в зв'язку із затримкою оплати вартості поставленої металопродукції. Основну суму боргу відповідач сплатив ще до порушення провадження у справі, затримка в оплаті вартості продукції була на невеликий термін.

Відповідно до ст.233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як уже зазначав суд вище,  позивачеві не причинені збитки, в зв'язку з затримкою оплати продукції, а надані представником позивача докази не приймає до уваги, оскільки кредитний договір від 21.03.05 року ніяким чином не пов'язаний із правовідносинами, які існували між сторонами, а згідно п.1.1 якого позивач отримував кредит в розмірі 1000000грн. для фінансування власної господарської діяльності.  До того ж, зазначений кредитний договір укладений позивачем ще до підписання специфікацій №2 від 24.03.05р., № 3 від 31.03.05р., №4 від 18.04.05р., коли ще строки  розрахунків не були узгоджені з відповідачем в зазначених специфікаціях. Надані листи Приватного підприємства  фірми "ІГ і К" теж не підтверджують причинення збитків позивачеві.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку про стягнення штрафу в розмірі  10000грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 36% річних,  які згідно розрахунку позивача становлять  13900грн. (а.с.7-8,т.1).

Згідно приписів частини 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сторони узгодили  пунктом 7.2 договору від 22.12.04 року 36% річних від простроченої суми.

Таким чином,  позивач правомірно нарахував  13900грн. 36% річних.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив.

Суд не приймає заперечення відповідача в частині того, що поставка продукції проводилась не на виконання умов договору б/н від 22.12.04р., оскільки доводи відповідача спростовуються матеріалами справи, а саме:, договором б/н від 22.12.04 року, який надав відповідач та специфікаціями до договору, який підписаний уповноваженим представником відповідача, про що не заперечували представники відповідача в засіданні суду, накладними та квитанціями про прийняття продукції до перевезення, в яких асортимент, кількість, найменування  вартість співпадає з асортиментом, кількістю, вартістю, найменуванням продукції, що зазначена в специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору від 22.12.04р., поясненнями сторін про те, що у 2005 році інших договорів на поставку металопродукції позивачем відповідачеві сторони не укладали, а також платіжним дорученням №358 від 31.03.05 року на суму 25000грн., в якому відповідач визнає договір б/н від 22.12.04 року, оскільки зазначає підставу оплати: договір б/н від 22.12.04р (а.с. 17, т.1).

Слід зазначити, що відповідач не надав доказів, що підтверджували би припинення дії договору б/н від 22.12.04 року  і такі докази в матеріалах справи відсутні.

Згідно п.1 ст.208 Цивільного кодексу України, правочин між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Правочини між юридичними особами в усній формі можуть вчинятися, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення (ч.1 ст.206 ЦК України).

Проте, матеріали справи свідчать, що сторони не повністю виконували правочин в момент їх вчинення.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України  зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, заявленими у відповідності до вимог чинного законодавства, які підтверджуються належними доказами, що знаходяться в матеріалах справи і задовільняє позов в частині стягнення штрафу в сумі 10000грн. та 13900грн. 36% річних.

Витрати по сплаті державного мита та інформаційно- технічного забезпечення судового процесу покладаються на відповідача, оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст.ст.206,208,525,526,549,551,625 ЦК України, ст.233 ГК України, 33,34,43,44,49, 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовільнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю " Металспецпостач", м. Житомир, вул. Ватутіна, 91/1, п/р 30 в Житомирській філії АКІБ " Укрсиббанк", МФО 311681, п/р 8001 в ФВАТ КБ " Надра", Житомирського РУ, МФО 311818, ОКПО 31600184 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо - комерційної фірми " Труботорг", м. Дніпропетровськ, а/с 2724, п/р 100 у ДОД АППБ " Аваль" м. Дніпропетровська, МФО 305653, ОКПО 25523621:

-  10000 грн. штрафу;

- 13900 грн. 36% річних;

- 458,02 грн. витрат по сплаті державного мита;

- 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Зменшити розмір штрафу до 10000 грн. на підставі п.3 ст. 83 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
Брагіна Я.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу