ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09
січня 2007 р.

№
30/164

Вищий господарський суд
України у складі колегії суддів:

Карабаня
В.Я. -головуючого,

Ковтонюк
Л.В.,

Чабана
В.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної

скарги

Приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Київ

на

постанову
Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2006р.

у
справі

господарського
суду м. Києва № 30/164

за
позовом

Управління
з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської
районної у м. Києві ради

до

Приватного
підприємця ОСОБА_1

про

зобов'язання
передати нежитлове приміщення

за участю представників
сторін:

від позивача: Бут В.А.,
Науменко О.П.;

від відповідача: ОСОБА_1

УСТАНОВИВ:

23.12.1998р.
між Державним комунальним підприємством “Управління житлового господарства
(орендодавець) та приватним підприємцем ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір
оренди нерухомого майна НОМЕР_1, відповідно до умов якого орендодавець передав,
а орендар прийняв у користування приміщення, загальною площею 70 кв.м.,
розташоване АДРЕСА_1.

27.12.2001р.
Київська міська Рада рішенням № 208/1642 “Про формування комунальної власності
територіальних громад районів м.Києва” затвердила перелік об'єктів комунальної
власності територіальних громад районів м.Києва, відповідно до якого будинок
АДРЕСА_1 передано територіальній громаді Шевченківського району,
представницьким органом якої є Шевченківська районна у м. Києві рада.
Відповідно до положення про Управління з питань комунального майна,
приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради,
затвердженого рішенням ради № 263 від 25.11.2003р., Управління є юридичною
особою та правонаступником прав і обов'язків Фонду приватизації комунального
майна Шевченківського району м.Києва, і Комунального підприємства по утриманню
житлового господарства цього району в частині орендних відносин.

24.09.2004р.
рішенням господарського суду м. Києва при розгляді справи №13/102 за позовом
Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва
Шевченківської районної у м. Києві ради до Приватного підприємця ОСОБА_1 про
витребування майна із чужого незаконного володіння, позов задоволено та
вирішено виселити приватного підприємця із займаного ним нежитлового приміщення
загальною площею 70 кв.м., АДРЕСА_1. Рішення мотивовано відсутністю у
приватного підприємця правових підстав користуватися спірним приміщенням,
оскільки рішенням арбітражного суду м. Києва від 15.05.2001р. у справі №4/256
договір оренди нерухомого майна НОМЕР_1 було розірвано. На виконання
зазначеного рішення судом було видано відповідний наказ.

15.11.2005р.
постановою №721/31 Державної виконавчої служби у Шевченківському районі м.
Києва, Управлінню було відмовлено у відкритті виконавчого провадження на
підставі ст. 19 Закону України “Про виконавче провадження”.

У
січні 2006р. Управління з питань комунального майна, приватизації та
підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради звернулися до
господарського суду м. Києва з позовною заявою, якою просили зобов'язати
Приватного підприємця ОСОБА_1 передати їм нежитлове приміщення загальною площею
70,0кв.м. АДРЕСА_1 за актом приймання-передачі.

04.04.2006р.
рішенням господарського суду м. Києва (суддя Ващенко Т.М.) позов зодоволено
повністю, посилаючись на обґрунтованість його вимог.

08.09.2006р.,
залишаючи без змін рішення місцевого суду, як законне та обґрунтоване, суд
апеляційної інстанції (судді: Отрюх Б.В. -головуючий, Верховець. А.А.. Тищенко
А.І.) уточнив загальну площу спірного нежитлового приміщення - 55,50кв.м.

У
касаційній скарзі Приватний підприємець ОСОБА_1 зазначав, що позивач не є
власником спірного приміщення, а тому не може здійснювати відносно нього ніяких
дій та просив зазначені рішення скасувати і прийняти нове, яким у задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши
представників сторін та проаналізувавши касаційну скаргу на предмет її обґрунтованості
у сукупності з іншими матеріалами справи, колегія суддів визнає касаційну
скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи
рішення про задоволення позовних вимог, судами попередніх інстанцій, враховуючи
уточнення апеляційного суду, правильно встановлено фактичні обставини справи на
основі всебічного, повного та безпосереднього дослідження наявних у матеріалах
справи доказах. Правильно застосовані норми матеріального та процесуального
права.

Викладені
Приватним підприємцем ОСОБА_1 у касаційній скарзі доводи не заслуговують на
увагу, оскільки були проаналізовані та мотивовано відхилені судом апеляційної
інстанції.

За
таких обставин, підстав для зміни чи скасування оскаржуваної постанови колегія
суддів не вбачає.

Керуючись
статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову
Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2006р. у справі
господарського суду м. Києва №30/164 залишити без змін, а касаційну скаргу
Приватного підприємця ОСОБА_1 - без задоволення.

Головуючий
суддя

В.Я.
Карабань

Суддя

Л.В.
Ковтонюк

Суддя

В.В.
Чабан