ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.01.07 р.                                                                               Справа № 6/339

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді ___Подколзіной Л.Д.

При секретарі  Шабановой Н.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватного підприємства “Баядєра” м.Горлівка, Донецької області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрокомплекс” с.Тетянівка, Донецької області

третьої особи ________________________________________________________________

про стягнення _ 49 587грн. 72коп.

за участю

прокурора

представників сторін:

від позивача – Філіп”єва В.П. – представник по довіреності від 02.01.2007р.

від відповідача – не з”явився

від третьої особи

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Приватне підприємство “Баядєра” м.Горлівка, Донецької області,  звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрокомплекс” с.Тетянівка, Донецької області  боргу за поставлений товар у сумі 43 730грн. 73коп., інфляційних у сумі 1 364грн. 40коп., пені у сумі 3 836грн. 63коп. та 3% річних у сумі 655грн. 96коп. відповідно договору поставки №1325/48 від 29.11.2005р. (Усього 49 587грн. 72коп.).

Справа слуханням відкладалася у зв”язку з неявкою представників сторін у судове засідання та непредставленням ними витребуваних судом документів.

18.12.2006р. відповідач у засідання суду не з”явився, відзив на позовну заяву не надав. Ухвала про порушення справи від 06.12.2006р. була направлена  відповідачу 11.12.2006р. рекомендованим листом з повідомленням. Ухвала про відкладення справи від 18.12.2006р. була надіслана йому рекомендованим листом  25.12.2006р. за адресою вказаною у позові, договорі №1325/48 від 29.11.2005р.  та  довідці  Управління статистики у м.Слов”янську №82/03-17-05 від 10.11.2005р., про що свідчать штампи канцелярії господарського суду. Поштові конверти, надіслані у  адресу відповідача були повернуті з поштового відділення, у зв”язку з тим, що підприємство не працює. Суд вважає, що відповідач був повідомлений про розгляд  справи відповідно діючого законодавства, але вимог суду не виконав, про причину неявки суду не повідомив. Враховуючи вищевикладене справа розглядається  відповідно до ст.75 ГПК України без явки представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши представника  позивача, суд –

в с т а н о в и в :

29 листопада 2005р. між Приватним підприємством “Баядєра” м.Горлівка, Донецької області та Товариством з обмеженою відповідальністю “Агрокомплекс” с.Тетянівка, Донецької області був укладений договір №1325/48, згідно умов якого позивач взяв на себе зобов”язання поставити та передати у власність відповідачу товар,  а відповідач зобов”язався прийняти та оплатити  його вартість.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Позивач посилається на виконання своїх договірних зобов’язань у повному обсязі, де він у виконання умов договору по ряду видаткових накладних здійснив поставку товару у адресу відповідача. У підтвердження заявлених вимог позивачем представлені суду докази поставки товару, а саме: видаткові накладні, підписані уповноваженими особами обох підприємств та скріплені печатками і переконав суд у факті його відвантаження у адресу Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрокомплекс” с.Тетянівка, Донецької області.

Пунктом 10 додаткової угоди №1 від 29.11.2005р. до договору №1325/48 від 29.11.2005р. сторони встановили, що відповідач повинен оплатити реалізовані за один календарний тиждень у його магазинах товари протягом семи календарних днів з дня закінчення календарного тижня, однак не пізніше тридцяти календарних днів з дня поставки партії товару.  Але відповідач договірні зобов’язання перед позивачем виконав частково, в результаті чого у Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрокомплекс” с.Тетянівка, Донецької області перед позивачем виникла заборгованість у  сумі  43 730грн. 73коп.,  яка до теперішнього часу ним не погашена.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання  повинні виконуватися  належним чином та у встановлений  строк, одностороння відмова від виконання прийнятих на себе зобов’язань згідно до вказівок закону, договору, не допускається.  (ст.525 ЦК України).

Однак, відповідач всупереч вимогам ст.526 ЦК України  свої зобов’язання   по оплаті   поставленого товару  своєчасно  не виконав.

Пунктом 3.8 укладеного договору  сторони  передбачили, що у разі  порушення строків оплати товару відповідач повинен оплатити позивачу пеню в розмірі  подвійної ставки НБУ за кожен день прострочки.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання  зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею).

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання, зокрема в разі прострочення виконання. Оскільки відповідач порушив умови договору №1325/48 від 29.11.2005р. та додаткової угоди №1 від 29.11.2005р. до нього і своєчасно не розрахувався за товар, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення пені у сумі                   3 836грн. 63коп. обгрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно вказаної статті закону              відповідачу нараховані  інфляційні  у сумі 1 364грн. 40коп. та 3% річних у сумі 655грн. 96коп.,  які  також підлягають стягненню у повному обсязі.

Відповідно зі ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Оскільки  відповідачем   до теперішнього часу поставлений позивачем товар не оплачений, то суд вважає вимоги позивача  обґрунтованими  та підлягаючими задоволенню повністю.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що витрати по сплаті держмита  та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на відповідача, оскільки він необґрунтовано довів розгляд справи до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 525, 526, 546, 549, 625 ЦК України, ст.ст. 33, 43, 44, 49, 75, 82,  84, 85  ГПК  України, суд –

В И Р І Ш И В  :

Позовні вимоги Приватного підприємства “Баядєра” м.Горлівка, Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрокомплекс” с.Тетянівка, Донецької області   про стягнення  49 587грн. 72коп.   задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрокомплекс” (84137, с.Тетянівка, Донецька область, Слов»янський район, п/р № 260061347 в ВАТ КБ «Промекономбанк», МФО 334992, ) на користь Приватного підприємства “Баядєра” (84601, м.Горлівка, Донецька область, вул.Озерянівська,2, п/р № 5144 в УСБ м.Горлівка, МФО 334088, )  борг  у сумі 43 730грн. 73коп., інфляційні у сумі 1 364грн. 40коп., пеню у сумі 3 836грн. 63коп.,  3% річних у сумі 655грн. 96коп.,  витрати по сплаті держмита у сумі  495грн. 88коп. та  витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118грн.

Рішення   було оголошено  у судовому засіданні   23.01.2007р.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Суддя                                                                         Подколзіна Л.Д.