ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.01.07 р.                                                                               Справа № 40/379

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання Пальчак О.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом відкритого акціонерного товариства „Металургійний комбінат „Азовсталь” м. Маріуполь

до відповідача міського комунального підприємства „Маріупольтепломережа” м. Маріуполь

про стягнення 2202316 грн. 54  коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача Риженіна Н.М. - юрисконсульт

від відповідача не з’явився

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлені вимоги про стягнення з відповідача боргу в сумі 1565608 грн. 44 коп., інфляційних в сумі 507903 грн. 32 коп., трьох процентів річних в сумі 128804 грн. 78 коп., що утворилися на підставі договору на користування енергоресурсами № 310нэ від 21.04.03р.

Неприбуття у судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України.

Відповідач борг визнав у повному обсязі по викладеним у відзиві обставинам.

З’ясувавши  фактичні  обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію  відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи представника позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 21.04.03р. між відкритим акціонерним товариством „Металургійний комбінат „Азовсталь” та міським комунальним підприємством „Маріупольтепломережа” був укладений договір на користування енергоресурсами № 310нэ.

На виконання п. 1.1 укладеного між сторонами договору позивач здійснив постачання на адресу відповідача енергоресурсів на загальну суму 1687906 грн. 31 коп.

Факт постачання енергоресурсів підтверджується рахунками № 90215275 від 31.10.03р., № 90223232 від 28.11.03р., № 90233156 від 31.12.03р., довідкою відповідача б/н та дати, листом № 080/370 від 29.04.04р., актом звірки взаєморозрахунків станом на 01.11.06р.

Відповідно до п. 7.1 договору розрахунки за енергоресурси здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача на підставі рахунків на протязі 5 календарних днів з моменту отримання рахунку.

Відповідач свої зобов’язання не виконав, енергоресурси отримав на загальну суму 1687906 грн. 31 коп., однак їх оплату у повному обсязі не провів, внаслідок чого за ним утворився борг в сумі 1565608 грн. 44 коп., який позивач намагається стягнути.

Оскільки мало місце несвоєчасне виконання зобов’язань, позивачем пред’явлені вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних в сумі 507903 грн. 32 коп. за період з 01.12.03р. по 31.09.06р., трьох процентів річних в сумі 128804 грн. 78 коп. з 01.12.03р. по 31.09.06р.

Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

За своєю правовою природою між сторонами укладено договір поставки і сторони досягли його умов щодо предмету, ціни, строку його дії, тому в розумінні п. 2 ст. 180 ГК України він вважається укладеним, а саме, подія та прагнення сторін на його укладення відбулися.

Незалежно від того, що у ЦК України договору поставки присвячено лише одна стаття (ст. 712), до нього застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, коли інше не встановлено договором, законом або витикає із характеру правовідносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначається господарським кодексом. Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно п. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона – постачальник зобов’язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні – покупцеві товар (товари), а покупець зобов’язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього  певну грошову суму.

Господарське зобов’язання повинно виконуватися належним чином за договором, законом або за звичаями ділового обігу та припинятися  за приписами ст.ст. 193, 203 ГК України.

Як свідчать надані докази у справі, відповідач платіжними дорученнями № 24 від 01.12.06р. та № 46 від 08.12.06р. перерахував позивачеві грошові кошти в сумі 45000 грн. 00 коп., які прийняті позивачем у рахунок погашення боргу, однак після звернення позивача з позовом.

Таким чином провадження у справі щодо стягнення з відповідача боргу в сумі 45000 грн. 00 коп. слід припинити на підставі п.11 ст.80 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Факт неналежного виконання зобов’язань за договором підтверджено доказами по справі, а існування господарських правовідносин підтверджено визнанням відповідачем боргу.

За такими обставинами, позов щодо стягнення з відповідача боргу в сумі 1520608 грн. 44 коп. обґрунтовано та підлягає задоволенню.

Згідно частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки мало місце несвоєчасне виконання зобов’язань, позов щодо стягнення з відповідача інфляційних в сумі 507903 грн. 32 коп. за період з 01.12.03р. по 31.09.06р., трьох процентів річних в сумі 128804 грн. 78 коп. з 01.12.03р. по 31.09.06р. також обґрунтовано та підлягає задоволенню.

До прийняття рішення по справі відповідачем було подано клопотання щодо надання розстрочення виконання рішення суду на 1 рік.

Підстави для надання розстрочки відповідач обґрунтовує  складним фінансовим станом підприємства.

Позивач по справі проти надання розстрочки заперечує.

Згідно приписів п. 6 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підставою розстрочки можуть бути конкретні обставини, пов’язані із неможливістю виконання рішення у строк, встановлений господарським судом і це є право суду.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, причини неналежного виконання або невиконання зобов’язання.

Відповідачем не доведено, що даний випадок є винятковим та мають місце обставин, що ускладнюють виконання судового акту або роблять його виконання неможливим, а тому у задоволенні клопотання відповідача щодо надання розстрочення виконання рішення суду на 1 рік слід відмовити.

Витрати по держмиту та по судовому процесу покладаються на відповідача згідно ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Суддя може оголосити в судовому засіданні тільки вступну та резолютивну частини рішення за наявності згоди на це представників як позивача, так і відповідача, присутніх у засіданні. А в разі присутності представника лише однієї сторони - за згодою цього представника. Позивачем надана така згода, тому судом оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення по справі.

На підставі викладеного керуючись п. 4 Прикінцевих та перехідних положень, ч. 2 ст. 9, ст. 625, ч. 2 ст. 712 ЦК України 2003 року, ст. ст. 193, 202, 264, 265 ГК України, ст. 44, 49, п.11 ст.80, 82, п. 6 ст. 83, 84, частиною третьою ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Провадження у справі щодо стягнення боргу в сумі 45000 грн. 00 коп. припинити.

2.Стягнути з міського комунального підприємства „Маріупольтепломережа”, 87518, м. Маріуполь, Донецька область, вул. Грізодубової, 1, ід.код 03336798, на користь:

- відкритого акціонерного товариства „Металургійний комбінат „Азовсталь”, 87500, м. Маріуполь, Донецька область, вул. Лепорського, 1, ід. код 00191158, борг в сумі 1520608 грн. 44 коп., інфляційні в сумі 507903 грн. 32 коп., три проценти річних в сумі 128804 грн. 78 коп., витрати по держмиту в сумі 22023 грн. 16 коп.,  витрати по забезпеченню судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп., видавши наказ.

3.У задоволенні клопотання відповідача щодо надання розстрочення виконання рішення суду на 1 рік відмовити.

4.Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення оформленого відповідно до статті 84 ГПК України: 09.01.07р.

Суддя                                                                         Підченко Ю.О.