донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

22.01.2007 р.                                                                              справа №28/269пд

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів
, М"ясищева АМ.

за участю представників сторін:

від позивача:
Журова О.В. - довір.№ 953/10-013 від 20.01.2007р,

від відповідачів:
не з"явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Державна податкова інспекція у Кіровському районі м.Донецька

на рішення  господарського суду

Донецької області

від
13.11.2006 року

по справі
№28/269пд

за позовом
Державна податкова інспекція у Кіровському районі м.Донецька

до
1.Приватне підприємство "Кінотехпром" м.Донецьк
2.ТОВ "Містпромрезерв" 2м.Донецьк

про
визнання недійсною угоди

В С Т А Н О В И В:

1.Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду

13.09.2006р. Державна податкова інспекція  у Кіровському районі м. Донецька звернулась з позовом до Приватного підприємства “Кінотехпром” м. Донецьк та Товариства з обмеженою відповідальністю “Містпромрезерв” м. Донецьк про визнання недійсним господарського зобов’язання, що здійснено відповідно до видаткової накладної від 17.01.05 р. № МС –0000202, податкової накладної від 17.01.05 р. № 1705 та платіжного доручення від 14.01.05 р. № 2, вчинені між ТОВ „Містпромрезерв” та ПП „Кінотехпром”, такими, що вчинені з метою, за відомо суперечною інтересам держави і суспільства та просить стягнути з ТОВ „Містпромрезерв” на користь ПП „Кінотехпром” отримані за оскаржуваним даним позовом господарським зобов’язанням грошові кошти у сумі  7452 грн., а з ПП „Кінотехпром” у доход державного бюджету України усе отримане по зазначеному вище правочину, зокрема товар зазначений у накладній від 17.01.05 р. № 1705, а у разі відсутності товару стягнути грошовий еквівалент вартості у сумі 7452 грн.

Ухвалою від 14.09.2006р. порушено провадження у справі.

Рішенням господарського суду Донецької області від 13.11.2006р. у справі № 28/269пд (суддя Кониченко О.М.) у задоволені позовної заяви відмовлено.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з того, що позивачем не доведені обставини на підтвердження того, що укладаючи угоду сторони діяли з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства. Сама по собі угода по продажу ламп ксенонових та відбивачів не є такою, що суперечить інтересам держави і суспільства. Такий товар не виключено законом із цивільного обігу, на торгівлю ним не вимагалась ліцензія, не було й інших законодавчих обмежень стосовно його купівлі-продажу.

Загальний строк розгляду справи 2 місяці.

2. Підстави з яких порушено питання про перегляд рішення

Позивач з рішенням суду не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення від 13.11.2006р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ДПІ у Кіровському районі м. Донецька в повному обсязі.

Вважає, що при винесенні рішення господарським судом порушені норми матеріального права.

Посилається на те, що наявність умислу у сторін правочину означає, що вони, виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеної угоди і суперечність її мети інтересам держави та суспільства і прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків. Таке ствердження податкового органу базується на роз'ясненнях Президії Вищого господарського суду України від 26.04.02р. №04-5/491 та на Постанові Вищого господарського суду України від 31.11.2002року по справі №4889/1-27/1758х/1-1.

Поняття умислу надане в кримінальному законодавстві і є суб'єктивною умовою настання юридичної відповідальності, яка полягає в усвідомленні фізичною особою протиправності власних дій.

Посилається на те, що згідно вироку Куйбишевського районного суду м. Донецька на момент виконання оскаржуваного податковим органом в рамках цього позову господарського зобов'язання директором ТОВ "Містпромрезерв" призначено Поповича Р.В., який вказаним вироком суду визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 205 ч. 2 КК України. Вирок суду набрав чинності, сторонами оскаржений не був.

Вищевказаним вироком суду також встановлено, що приблизно з липня 2003р. по червень 2005 року, діючи навмисно, повторно, переслідуючи корисну мету злочинного збагачення, Євстратов М.В., Попович Р.В., Овсянніков К.М. організували групування для створення та придбання зареєстрованих на території міста Донецька СПД (юридичних осіб), з метою подальшого їх використання для незаконної діяльності по переводу безготівкових грошових коштів в готівкові.

Згідно розробленому плану злочинної діяльності у листопаді 2004р. Попович Р.В. з корисливого наміру, маючи умисел на заняття фіктивним підприємництвом, діючи згідно за попередньою домовленістю з іншими членами організаційної групи, а саме з Овсянніковим К.Н.., Євстратовим М.В. та Кузнецовою Н.Л. створив ТОВ "Містпромрезерв".

В процесі усієї діяльності, з грудня 2004року по квітень 2005року, підприємство використовувалось для переведення безготівкових коштів в готівкові.

Будучи допитаним в якості підсудного, Попович Р.В. винним себе визнав повністю та пояснив, що дійсно при вказаних слідством обставинах він здійснював фіктивне підприємництво. Разом з Євстратовим М.В. вони реєстрували підприємства та займались обналічуванням грошових коштів.

Посилається на те, що згідно з положеннями ст. 35 ГПК України вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, є обов'язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені (вказаний вирок набрав законної сили 25 січня 2006року).

Враховуючи те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Містпромрезерв" було створено з метою прикриття незаконної діяльності та отримання неконтрольованого державою прибутку і цей факт є встановленим відповідно до вимог чинного законодавства, позивач вважає, що спірний правочин був укладений з метою суперечною інтересам держави

Вважає, що господарське зобов'язання укладено з метою суперечною цілям діяльності ТОВ, визначеним його статутом і є позастатутним, оскільки такий правочин укладено з метою прикриття незаконної діяльності, пов'язаної з обналічуванням грошових коштів.

Зазначає, що ТОВ "Містпромрезерв" порушені положення ст.42 Конституції України, згідно з якою кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

3. Доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідачі відзиви на апеляційну скаргу не надали, проти апеляційної скарги не заперечили. Про день і час були повідомленні належним чином відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Судова колегія розглядає справу відповідно до ст. 96 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

4.Як встановлено господарським судом і відповідає матеріалам справи:

Приватне підприємство “Кінотехпром” м. Донецьк (відповідач 1) зареєстрований рішенням виконкому Кіровської районної ради 12.02.2003 р. за № 71/1, включений до ЄДРПОУ за номером 32358235, та знаходиться на обліку у Державній податковій інспекції у Кіровському районі м. Донецька.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Містпромрезерв” м. Донецьк (відповідач 2) зареєстроване виконкомом Донецької міської ради 1.11.2004 року, включений до ЄДРПОУ за номером 33256986.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю “Містпромрезерв” м. Донецьк (продавець) та Приватним підприємством “Кінотехпром” м. Донецьк (покупець) укладено господарське зобов’язання, щодо купівлі –продажу матеріалів, відповідно з яким продавець передає покупцю у власність лампи ксенонові LRCI –3000 та відбивачі РЧІ, а покупець приймає такий товар та сплачує.

На виконання господарського зобов’язання ТОВ “Містпромрезерв” здійснило поставку товару на суму 7452 грн., що підтверджується видатковою накладною від 17.01.2005 р. № МС –0000202, а також податковою накладною від 17.01.2005 р. № 1705 (л.с.30).

Платіжним дорученням від 14.01.2005 р. № 2 ПП “Кінотехпром” перерахувало ТОВ “Містромрезерв” грошові кошти в розмірі 7452 грн.  (л.с.29).

Вироком Куйбишевського районного суду м. Донецька від 30 грудня 2005 року встановлено, що особи, які зареєстрували статут Товариства з обмеженою відповідальністю “Містпромрезерв” наміру здійснювати його статутну діяльність не мали. В процесі всієї діяльності в період з грудня 2004 року по квітень 2005 року підприємство використовувалося для переведення безготівкових коштів в готівкові.

Вироком визначений певний механізм такої діяльності, але не встановлено, що такі дії мали місце саме по спірному господарському зобов’язанню, здійсненому на підставі податкової накладної № 1705 від 17.01.2005 р. та видаткової накладної від 17.01.2005 р. № МС - 0000202 між відповідачами по справі ТОВ “Містромрезерв” та ПП ” Кінотехтпром”.

5.Мотиви, з яких виходила апеляційна інстанція при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Наявність умислу у сторони  угоди означає, що вона, виходячи з обставин справи, усвідомлювала або повинна була усвідомлювати протиправність укладеної угоди і суперечність її мети інтересам держави та суспільства і прагнула або свідомо допускала настання протиправних наслідків.

Згідно статті 35 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлені підстави звільнення від доказування, вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, є обов’язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

З вироку Куйбишевського районного суду м. Донецька від 30 грудня 2005 року, який набрав чинності 15 січня 2006 року (л.с.42-53) вбачається, що особи, які зареєстрували статут Товариства з обмеженою відповідальністю “Містпромрезерв” м. Донецьк,  наміру здійснювати його статутну діяльність не мали. В процесі всієї діяльності в період з грудня 2004 року по квітень 2005 року підприємство використовувалося для переведення безготівкових коштів в готівкові (л.с.45). Вироком не встановлено, що такі дії мали місце саме по спірному господарському зобов’язанню, здійсненому у січні 2005 року між відповідачами по справі. Посадові особи  ПП ” Кінотехпром” у якості свідків у кримінальній справі не залучалися і свідчень з приводу виконання господарського зобов’язання від 17.01.05р. не надавали.

Таким чином, позивач  не звільнений від обов’язку доказувати, що господарське зобов’язання від 17.01.05р. між відповідачами з купівлі продажу ламп  є не реальним і воля сторін не була спрямована на настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Виконання сторонами господарського зобов’язання підтверджено платіжним дорученням від 14.01.2005р. № 2 (л.с.29), яким ПП "Кінотехпром" перерахована оплата за матеріали (лампи ксенонові) 7452грн. згідно рахунку б/н від 10.01.2005р.

Будь-яких доказів  переведення безготівкових коштів в готівкові службовими особами ТОВ "Містпромрезерв" для ПП "Кінотехпром" та отримання незаконно готівки останнім за конкретною господарською операцією позивач не надав.

За таких підстав суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що, позивачем не доведено належними доказами , що спірне господарське зобов’язання вчинено відповідачами з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст.93, 99, 101,п.1ст.103, 105 ГПК України судова колегія , -

П О С Т А Н О В И Л А

Рішення господарського суду Донецької області від 13.11.2006р. у справі № 28/269пд залишити без змін, а апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Донецька –без задоволення.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС