ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

17.12.07р.

Справа № А8/507-07

За позовом:          Комунального підприємства «Граніт»(с. Кам?янське Дніпропетровської області)

до:          Державної інспекції з контролю за цінами у Дніпропетровській області (м.Дніпропетровськ)

про:          визнання недійсним рішення

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

від позивача                    Городецький О.О. –юрисконсульт (дов. № 160 від 10.09.07 р.)

від відповідача          не з'явився

Суть спору:

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання недійсним рішення відповідача від 28.04.07 р. №166 про застосування економічних санкцій, за порушення державної дисципліни цін, як такого, що прийняте з порушенням чинного законодавства України.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивачем було порушено порядок формування тарифів на утримання будинків та прибудинкових територій в частині встановлення єдиного тарифу для всього житлового фонду, а не по кожному будинку окремо. Вартість послуг у складі тарифу визначена довільно, що призвело до отримання необґрунтованої плати зі споживачів.

Ухвалою господарського суду від 15.11.07 р. строк вирішення спору по справі був продовжений по 16.12.07 р.

По справі оголошувалась перерва з 15.11.07 р. по 17.12.07 р.

В судове засідання 17.12.07 р. позивач не з’явився, надіслав клопотання про розгляд справи за відсутністю свого представника.

Господарський суд вважає за можливе задовольнити вказане клопотання позивача.

Вислухавши відповідача, розглянувши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Державною інспекцією з контролю за цінами у Дніпропетровській області (далі-відповідач) було здійснено перевірку порядку встановлення та застосування цін тарифів Комунальним підприємством «Граніт»(далі-позивач) за період з 2006 р. по 10.04.07 р., про що складено акт перевірки від 10.04.07 р.

В ході вказаної перевірки відповідачем було встановлено безпідставне стягнення плати за фактично невиконані або виконані не в повному обсязі послуги з утримання будинків і при будинкових територій; безпідставне стягнення плати за додаткові послуги в порушення вимог постанови КМУ від 12.07.05 р. № 560 "Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій», Типового договору про надання послуг" та рішення Придніпровської сільської ради Нікопольського району від 04.07.06 р. № 50 "Про встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги комунальним підприємствам "Обрій" та "Граніт".

Перевіркою зокрема встановлено порушення Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків та при будинкової території в частині встановлення єдиного тарифу для всього житлового фонду, а не по кожному будинку окремо. Вартість послуг у складі тарифу визначена довільно. Через відсутність інформації немає можливості визначити економічну обґрунтованість витрат на надання кожної послуги.

При затвердженому тарифі 0,61 грн/м.кв., який діє з 01.07.06 р., фактично споживачам надано послуг на 0,45 грн./м.кв.

За період з 01.07.06 р. по 01.01.07 р. споживачам зайво нараховано платежів в сумі 35 047,75 грн., з яких сплачено споживачами 12 107,78 грн., до перерахунку підлягає сума у розмірі 22939,97 грн.

Крім того. зі споживачів необґрунтовано стягнуто кошти в сумі 90,00 грн. за видачу довідки та заяви на приватизацію квартир, що не передбачено чинним законодавством.

Загальна сума необґрунтовано стягнутої зі споживачів плати складає 12 197,78 грн.

Згідно ст. 14 Закону України "Про ціни та ціноутворення", "Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових санкцій органами державного контролю за цінами", було прийнято рішення № 166 від 28.04.07 р. про вилучення в доход бюджету суми економічних санкцій 36 593,34 грн. , яке відправлено позивачу 17.05.07 р.

16.03.06 р. відповідачем було направлено позивачу припис № 562 про усунення порушень нормативно-правових актів у сфері ціноутворення, яким вимагалось привести систему проведення розрахунків за водопостачання у відповідність з діючим законодавством.

28.04.07 р., у зв’язку з вищевказаними порушеннями чинного законодавства в сфері ціноутворення, відповідачем було прийняте рішення № 166 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, відповідно до якого вирішено вилучити у позивача в доход державного бюджету 36 593,34 грн., з яких 12 197,78 грн. –сума необгрунтовано отриманої виручки та 24 395,56 грн. - подвійна сума вказаної виручки у вигляді економічних санкцій.

Відповідно до п. 3 ст. 116 Конституції України, забезпечення проведення цінової політики в державі становить компетенцію Кабінету Міністрів України.

Законодавство України про ціноутворення складається з Закону України “Про ціни і ціноутворення” (далі –Закон), інших актів законодавства України, що видаються відповідно до нього (ст. 1 Закону).

Стаття 4 Закону визначає повноваження Кабінету Міністрів України в галузі ціноутворення, зокрема, Кабінет Міністрів України: забезпечує здійснення в республіці державної політики цін; визначає  перелік продукції, товарів і послуг, державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи на які затверджуються відповідними органами державного управління; визначає повноваження органів державного управління в галузі встановлення і застосування цін (тарифів), а також по контролю за цінами (тарифами).

Державне регулювання цін і тарифів здійснюється шляхом встановлення державних фіксованих цін (тарифів); граничних рівнів цін (тарифів) або граничних відхилень від державних фіксованих цін і тарифів. В разі надмірного зростання цін, раніше виведених  з-під контролю за рішенням Кабінету Міністрів України, виконавчих комітетів обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) Рад, допускається тимчасове повернення до державного регулювання цін і тарифів (ч.ч.1, 2 ст. 8 Закону).

Таким чином, тільки Кабінет Міністрів України (компетенцію якого становить забезпечення проведення цінової політики в державі), в межах повноважень, наданих ст. 4 Закону, здійснює державне регулювання цін і тарифів методами, передбаченими ст. 8 Закону.

Частина 3 ст. 8 Закону зазначає: Урядом України можуть вводитись інші методи державного регулювання цін і тарифів. Вказана норма також підкреслює повноваження саме Уряду України щодо здійснення державного регулювання цін і тарифів.

Постановою КМУ від 12.07.05 р. № 560 було затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій.

Цей Порядок визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - послуги) і поширюється на суб'єктів господарювання всіх форм власності, які надають зазначені послуги. Розмір тарифів (нормативних витрат, пов'язаних з утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій) визначається по кожному будинку окремо залежно від кількісних показників фактичного надання послуг з урахуванням забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій згідно з типовим переліком послуг (додаток). Під час формування тарифу на послуги повинна забезпечуватися прозорість усіх його складових з визначенням вартості кожної з них з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири.

Перевіркою позивача було встановлено порушення вказаного Порядку в частині встановлення єдиного тарифу для всього житлового фонду, а не по кожному будинку окремо. Вартість послуг у складі тарифу визначена позивачем довільно. Через відсутність інформації немає можливості визначити економічну обґрунтованість витрат на надання кожної послуги. При затвердженому тарифі 0,61 грн/м.кв., який діє з 01.07.06 р., фактично споживачам надано послуг на 0,45 грн./м.кв. За період з 01.07.06 р. по 01.01.07 р. споживачам зайво нараховано платежів в сумі 35 047,75 грн., з яких сплачено споживачами 12 107,78 грн., до перерахунку підлягає сума у розмірі 22939,97 грн. Крім того. зі споживачів необґрунтовано стягнуто кошти в сумі 90,00 грн. за видачу довідки та заяви на приватизацію квартир, що не передбачено чинним законодавством.

Згідно ст. 14 Закону України “Про ціни і ціноутворення”, вся необґрунтовано одержана пiдприємством, органiзацiєю сума виручки в результатi порушення державної дисциплiни цiн та дiючого порядку визначення вартостi будiвництва, що здiйснюється iз залученням коштiв Державного бюджету України, бюджету Автономної Республiки Крим, мiсцевих бюджетiв, а також коштiв державних пiдприємств, установ та органiзацiй пiдлягає вилученню в доход вiдповiдного бюджету залежно вiд пiдпорядкованостi пiдприємства, органiзацiї. Крiм того, в позабюджетнi фонди мiсцевих Рад стягується штраф у двократному розмiрi необгрунтовано одержаної суми виручки. Вказанi суми списуються з рахункiв пiдприємств i органiзацiй в банкiвських установах за рiшенням суду.

Отже, підставою для застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є одержання суб'єктом господарювання необгрунтованої виручки в результаті порушення порядку встановлення та застосування цін і тарифів, які регулюються уповноваженими органами відповідно до вимог законодавства.

Згідно з пунктом 2.1 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України та Міністерства фінансів України від 03.12.2001 р. №298/519, при порушенні порядку встановлення і застосування цін (тарифів), що регулюються уповноваженими органами, необґрунтовано одержана суб'єктом підприємницької діяльності сума виручки, що підлягає вилученню в дохід бюджету, обчислюється як різниця між фактичною виручкою від реалізації продукції (послуг, робіт) та її вартістю за цінами і тарифами, сформованими згідно з вимогами законодавства.

Відповідно до приписів Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" від 03.07.1998р. № 727/98 виручкою «ід реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб 'остом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).0

Згідно п. 3.2 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, в актах перевірок визначається сума необґрунтовано одержаної виручки, з доданням розрахунків, на яких ґрунтується обчислення зазначеної суми, з посиланням на документи первинного бухгалтерського обліку, згідно з якими вони здійснюються. Копії документів первинного бухгалтерського обліку, які можуть додаватись до акта, завіряються підписом посадової особи суб'єкта господарювання та його печаткою.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.95 р., первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. Первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

В даному випадку документами первинного бухгалтерського обліку, що відповідають вищевикладеним вимогам, є квитанції про сплату населенням послуг по квартплаті.

В акті ж перевірки міститься загальне посилання на оборотні відомості.

При проведенні перевірки відповідач повинен був здійснити аналіз квитанцій про сплату квартплати за перевіряє мий період, та на підставі вказаного аналізу підрахувати: загальну кількість людей, які сплатили поточні платежі за вказаний період; загальну фактичну виручку по поточним платежам за даний період; виручку, яка мала бути одержана із застосуванням тарифу згідно з законодавством; різницю між фактичною виручкою та виручкою, яка мала бути одержана із застосуванням тарифу згідно з законодавством.

Разом з тим, з акту перевірки вбачається, що розрахунок суми, вказаної в акті перевірки від 10.04.06 р., робився не на підставі інформації, отриманої на підставі первинного бухгалтерського обліку.

Методика розрахунку відповідача ґрунтується на виведенні середньо статистичного показника перевищення квартплати при її нарахуванні.

В розрахунку сплата населенням заборгованості за минулі роки не зазначена окремо, а була зарахована в дохід за період перевірки.

Таким чином, кошти, отримані по квартплаті за період перевірки, в акті вказані не вірно.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене, господарський суд вважає встановленим, що акт перевірки від 10.04.07 р. складений відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки не підкріплений відповідними, передбаченими законодавством України доказами, а вказані у ньому дані не відповідають фактичним обставинам розрахунків між позивачем та споживачами послуг.

За таких обставин прийняте відповідачем рішення від 28.04.07 р. №166 про застосування до позивача економічних санкцій, за порушення державної дисципліни цін також є таким, що прийняте з порушенням чинного законодавства України, прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Приймаючи рішення господарський суд виходив також з наступного:

За ст. 19 Конституцiї України, правовий порядок в Українi грунтується на засадах, вiдповiдно до яких нiхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи мiсцевого самоврядування, їх посадовi особи зобов'язанi дiяти лише на пiдставi, в межах повноважень та у спосiб, що передбаченi Конституцiєю та законами України.

Акт державного чи iншого органу - це юридична форма рiшень цих органiв, тобто офiцiйний письмовий документ, який породжує певнi правовi наслiдки, спрямований на регулювання тих чи iнших суспiльних вiдносин i має обов'язковий характер для суб'єктiв цих вiдносин.

Залежно вiд компетенцiї органу, який прийняв такий документ, i характеру та обсягу вiдносин, що врегульовано ним, акти подiляються на нормативнi i такi, що не мають нормативного характеру, тобто iндивiдуальнi.

Нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи iншим органом у межах його компетенцiї офiцiйний письмовий документ, який встановлює, змiнює чи скасовує норми права,  носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Акти ненормативного характеру (iндивiдуальні акти) породжують права i обов'язки тiльки у того суб'єкта, якому вони адресованi.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем оспорюється ненормативний (індивідуальний) акт відповідача.

Підставами для скасування акта є прийняття його з порушенням вимог чинного законодавства та/або визначеної законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою скасування такого акту є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акту прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Об'єктивними обставинами і матеріалами справи підтверджується, що оспорюваний акт прийнятий відповідачем неправомірно, з порушенням вимог чинного законодавства України, прав та охоронюваних законом інтересів позивача, що є підставою для задоволення позову.

Заперечення відповідача спростовуються вищенаведеним, об'єктивними обставинами і матеріалами справи.

Керуючись Конституцією України, Законом України “Про ціни і ціноутворення”, ст.ст. 9, 17, 71, 87, 89, 94, 98, 158, 160-163, 186, 264 КАС України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати недійсним рішення Державної інспекції з контролю за цінами у Дніпропетровській області від 28.04.07 р. №166 про застосування економічних санкцій, за порушення державної дисципліни цін до Комунального підприємства «Граніт»(код 32616803).

Постанова може бути оскаржена в порядку та в строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Суддя                                                                                                    І.Ю. Дубінін

Постанова підписана 07.02.08р.