ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007 р.
№ 32/355пд

Вищий господарський суд України  у складі колегії суддів:

головуючого судді
Кравчука Г.А.,

суддів:
Мачульського Г.М.,

Шаргала В.І.

за участю представників сторін:

позивача
не з’явився

відповідачів: І-го
не з’явився

ІІ-го
Манька Р.М. дов. б/н від 10.04.2007 р.

прокурора
не з’явився

третьої особи
не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційне подання
Заступника прокурора Донецької області

на рішення
господарського суду  Донецької області від 20.12.2006 р.

у справі
№32/355пд

за позовом
Заступника прокурора Донецької області в інтересах держави в особі Міністерства фінансів України

до
1.          Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області
2.          Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр правової та економічної допомоги"

третя особа
Головне фінансове управління Донецької обласної державної адміністрації

про
визнання угоди недійсною та зобов'язання звільнити приміщення

В С Т А Н О В И В:

Заступник прокурора Донецької області звернувся до господарського суду Донецької області з позовом в інтересах держави в особі Міністерства фінансів України до Регіонального відділення Фонду державного майна України (надалі РВ ФДМУ) по Донецькій області  та Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТОВ) "Центр правової та економічної допомоги", третя особа - Головне фінансове управління Донецької обласної державної адміністрації про визнання недійсним  на підставі ст. 203 Цивільного кодексу України укладеного між відповідачами договору оренди приміщень №1033/03 від 20.03.2003 р.

Позовні вимоги мотивовані невідповідністю  спірного договору нормам Закону України "Про державну охорону органів державної влади України та Доповідач: Шаргало В.І.

посадових осіб" та положенням ст.ст. 4, 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", а також ст.ст. 184, 190, 760 Цивільного кодексу України.

Рішенням господарського суду Донецької області від 20.12.2006 р. (судді Сковородіна О.М., Ломовцева Н.В., Мєзенцев Є.І.) в позові відмовлено внаслідок недоведеності підстав, за якими заявлено позов про визнання спірного договору   недійсним.

Не погоджуючись з прийнятим у справі рішенням, Заступник прокурора Донецької області вніс до Вищого господарського суду України касаційне подання, в якому посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема ст. 10  закону України "Про оренду державного та комунального майна", а також ст.ст. 184, 190, 760 Цивільного кодексу України, просить його скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову. Прокурор звертає увагу касаційної інстанції на те, що за додатковою угодою до спірного договору товариству передане в оренду приміщення площею 115,34 кв. м.,  місцезнаходження якого виходячи з умов договору визначити неможливо, крім того, спірний договір укладений в порушення інтересів балансоутримувача приміщення –Міністерства фінансів України.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр правової та економічної допомоги", розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду вважає, що касаційне подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарським судом попередньої інстанції встановлено, що  20.03.2003 р. між РВ ФДМУ по Донецькій області  (Орендодавець) та ТОВ "Центр правової та економічної допомоги"  (Орендар) був укладений договір оренди № 1033/2003, за умовами якого Орендар прийняв від Орендодавця в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлове вбудоване приміщення другого поверху будівлі, загальною площею 478 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська, 19, що знаходилось на балансі та не увійшло до статутного фонду ДВАТ "Шахта Курахівська" (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з експертною оцінкою станом на 31.12.2002 р. –378 576,00 грн.  Термін дії договору встановлений з 20.03.2003 р. по 20.03.2008 р. Додатковою угодою №1 від 29.01.2004 р. до договору оренди державного майна від 20.03.2003 р. №1033/03, яка є невід'ємною частиною  цього договору  був змінений предмет договору, орендна плата та строк дії договору. Згідно з додатковою угодою орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові вбудовані приміщення першого поверху, загальною площею 115,34 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська, 19, що знаходиться на балансі та не увійшло до статутного фонду    ВАТ "Донецькшахтобуд" (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з експертною оцінкою станом на 30.11.2003р. –115 130,08грн. Строк дії договору встановлений до 2013 року.

Додатковою угодою №2 від 10.06.2004р, яка є невід'ємною частиною до договору оренди, відповідачами внесені зміни до договору оренди щодо  предмету договору та орендної плати. Згідно додаткової угоди Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові вбудовані приміщення першого поверху будівлі, загальною площею 338,64кв. м., в тому числі - площею 115,4 кв. м. та площею - 223,3 кв. м, яке розташоване за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська, 19, що знаходиться на балансі та не увійшло до статутного фонду ВАТ "Донецькшахтобуд" (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з експертною оцінкою станом на 30.11.2003 р. –115 130,08 грн., та експертною оцінкою станом на 31.05.2004 р. –206 258,68 грн. При цьому,  фактичне розташування орендованих приміщень підтверджується: позначеннями в технічному паспорті будівлі (який міститься в орендній справі); експертною оцінкою майна, що передавалось в оренду, а також актом прийому-передачі майна від 10.06.04р., який є невід'ємною частиною спірного договору.

Факт передання відповідачем 1 об'єкту оренди відповідачу 2 встановлений при розгляді справи №32/440в, та визнаний судом правомірним. Зазначене рішення набуло законної сили, відповідно до постанови Донецького апеляційного господарського суду від 06.04.2005р.

Таким чином господарський суд встановив, які саме конкретно визначені приміщення мали на увазі сторони при укладенні договору оренди. Зазначеними обставинами спростовуються доводи касаційного подання щодо недотримання сторонами вимог закону стосовно однієї з основних умов договору оренди, а саме -  предмета  (об'єкта) оренди.

Відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України, на норми якої послався прокурор в обґрунтування своїх вимог про визнання  спірного договору недійсним, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.  Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Саме  на цю норму матеріального права послався Заступник прокурора, обгрунтовуючи позовні вимоги про визнання недійсним договору оренди №1033/03  від 20.03.2003р., однак на час укладення відповідачами вказаного договору Цивільний кодекс України ( в редакції 2003 року) не набрав чинності, на той час був чинним Цивільний кодекс України в редакції 1963 року, а відтак   господарський суд дійшов правомірного висновку про відсутність  підстав, з якими законодавець пов'язує недійсність договору.

Щодо посилання прокурора на невідповідність спірного договору вимогам Закону України "Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб", то судова колегія касаційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що на будинки, в яких розміщується Міністерство фінансів та його органи дія цього закону не поширюється, тобто ці будинки до об'єктів державної охорони не входять.

Крім того, сам прокурор у позовній заяві вказує, що повністю будівля, в якій знаходиться спірне приміщення, перейшла до сфери управління Міністерства фінансів України лише після видання наказу Міністерства палива та енергетики України від 14.06.2004 р. №322 "Про передачу будівлі з балансу ВАТ "Донецькшахтобуд" ДП ДХК ""Донбасшахтобуд"  до сфери управління Міністерства фінансів України", тобто після укладення спірного договору.

З   огляду на викладене  колегія   суддів   вважає, що під   час розгляду справи  місцевим господарським судом фактичні обставини справи встановлено на основі повного і об'єктивного дослідження матеріалів справи, висновки суду відповідають цим обставинам і їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а відтак, у касаційної інстанції відсутні підстави для скасування прийнятого у справі рішення.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне подання Заступника прокурора Донецької області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду  Донецької області від 20.12.2006р. у справі №32/355пд  залишити без зміни.

Головуючий  суддя

Кравчук Г.А.

Суддя

Мачульський Г.М.

Суддя

Шаргало В.І.