ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

29.11.2007

Справа №2-7/14285-2007А

За позовом: Маломаякської сільської ради (98500, м. Алушта, с. МалийМаяк, вул. Кооперативна, 8, ідентифікаційний код 04367387)

До відповідача: Головного управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим (95015, м. Сімферополь, вул. Севастопольська, 19)

Про визнання незаконної та скасування відмови та спонукання до виконання певних дій.

Суддя господарського суду АР Крим І. І. Дворний

Секретар судового засідання В. Є. Євген’єва

представники:

Від позивача – Бобришева Н. А., предст., дов. №02-14/464 від 16.04.2007 р.

Від відповідача – куликовська Є. О., предст., дов. у справі.

Суть адміністративної справи:

Маломаякська сільська рада звернулася до Господарського суду АР Крим з позовною заявою, в якій просить визнати недійсною та скасувати відмову в оплаті №28 Управління Державного казначейства в м. Алушті Головного управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим, зобов’язати відповідача здійснювати всі платежі за договором №174/2006-з/к від 16.10.2006 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що після проведення процедури відкритих торгів по предмету закупівлі: «складання проекту землеустрою по розмежуванню земель державної та комунальної власності», між позивачем та ТОВ «Інститут екології, землеустрою та проектування» був укладений договір на виконання робіт №174/2006-з/к від 16.10.2006 р. Позивач зазначив, що частина вартості робі у сумі 29862,76 грн. була оплачена, однак після подання до відділення Державного казначейства в м. Алушті платіжного доручення №29 від 21.08.2007 р. на суму 112058,28 грн. позивачу було відмовлено у зв’язку з ненаданням необхідних документів. Маломаякська сільська рада вважає вказану відмову незаконною, оскільки радою були надані всі необхідні документи, передбачені Законом України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти», крім завіреної копії повідомлення про привласнення кодів при розміщенні повної інформації в інформаційній мережі Інтернет. Позивач зазначив, що в печатному засобі масової інформації при опублікуванні оголошення була вказана адреса інформаційної мережі Інтернет, де розміщені відомості про торги. Крім того, на думку Маломаякської сільської ради відповідач повинен був перевірити наявність усіх необхідних документів при реєстрації договору, у той час як договір був зареєстрований без будь-яких зауважень та за ним була проведена часткова проплата.

Відповідач проти позову заперечував з тих підстав, що при поданні платіжного доручення №29 від 27.07.2007 р. відповідачем не були додані документи, що підтверджують розміщення документів, передбачених статтею 4-1 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти», завірена інформаційною системою в мережі Інтернет, через що відповідач вважає, що управлінням Державного казначейства в м. Алушті було правомірно відмовлено у проведенні платежу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Проте, частиною 4 зазначеної статті передбачено, що позовна заява може містити, крім визначених частиною третьою цієї статті, інші вимоги на захист прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин. Таким чином, викладення в адміністративному позові вимоги про визнання недійсною та скасування відмови в оплаті №28 Управління Державного казначейства в м. Алушті Головного управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим, не суперечить положенням чинного законодавства України.

Розгляд справи відкладався у порядку ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи судом не вбачається.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

встановив:

29.01.2007 р. між Головним управлінням Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим в особі керівника управління Держказначейства в м. Алушті (Казначейство) та Маломаякською сільською радою (Клієнт) був укладений договір №2 про здійснення розрахунково-касового обслуговування, згідно з п. 1 якого казначейство відкриває Клієнту бюджетні рахунок (рахунки) та здійснює його розрахунково-касове обслуговування відповідно до вимог законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Державного казначейства і Національного банку України, та умов цього Договору.

Державне замовлення згідно з частиною 1 статті 13 Господарського кодексу України є засобом державного регулювання економіки шляхом формування на договірній (контрактній) основі складу та обсягів продукції (робіт, послуг), необхідної для пріоритетних державних потреб, розміщення державних контрактів на поставку (закупівлю) цієї продукції (виконання робіт, надання послуг) серед суб'єктів господарювання, незалежно від їх форми власності.

Законом України „Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” від 22.02.2000р. № 1490-ІІІ встановлені правові та економічні засади здійснення процедур закупівель товарів, робіт і послуг за рахунок державних коштів з метою створення конкурентного середовища у сфері державних закупівель, забезпечення прозорості процедур закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти та досягнення оптимального і раціонального їх використання.

Вказаний Закон застосовується до всіх закупівель товарів, робіт і послуг, що повністю або частково здійснюються за рахунок державних коштів, за умови, що вартість закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 30 тисяч гривень, а робіт - 300 тисяч гривень.

Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти» Маломаякською сільською радою були оголошені торги з предметом закупівлі «складання проекту землеустрою щодо розмежування земель державної і комунальної власності». Процедура закупівлі – відкриті торги.

Оголошення про закупівлю №38037306 опубліковане в Інформаційному бюлетені Тендерної палати України від 18.09.2006 року № 38(57). (а. с. 16).

За результатом проведених торгів переможцем було визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Інститут екології, землеустрою та проектування», з яким 16.10.2006 р. був укладений договір на виконання робіт №174/2006-з/к.

П. 1.1 вказаного договору передбачено, що Виконавець зобов’язується розробити, з урахуванням вимог законодавства України, проекти землеустрою по розмежування земель державної та комунальної власності населених пунктів Маломаякської сільської ради, а Замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконані роботи.

Відповідно до п. 2.1 Договору загальна вартість робіт за цим договором складає 248856,35 грн., крім того ПДВ – 20% - 49771,27 грн., всього 298627,62 грн.

Згідно з п. 2.4 Договору розрахунок за виконані роботи здійснюється не пізніше 3-х банківських днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт або протягом 3-х днів, якщо акт не підписаний та відсутні мотивовані зауважень з боку Замовника, відповідно до п. 3.4 цього Договору.

В Додатку №1 до Договору сторони обумовили завдання на виконання робіт (а. с. 10).

Як вбачається з матеріалів справи, 10.07.2007 р. між сторонами за договором був підписаний акт виконаних робіт №174/06-зк-2, яким передбачений обов’язок Замовника оплатити роботи на загальну суму 112059,28 грн.

Проте, після подання позивачем до управління Держказначейства в м. Алушті платіжного доручення №29 від 21.08.2007 р. на оплату виконаних робіт у сумі 112059,28 грн., на адресу Маломаякської сільської ради була направлена відмова №28 у проведенні платежу у зв’язку з неподанням позивачем необхідних документів для оплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 Бюджетного кодексу України казначейське обслуговування місцевих бюджетів здійснюється територіальними органами Державного казначейства України за функціями, визначеними статтею 48 цього Кодексу.

На виконання зазначеної статті наказом Державного казначейства України від 4 листопада 2002 р. N 205 був затверджений Порядок казначейського обслуговування місцевих бюджетів.

Згідно з п. 4.7.1 вказаного Порядку підставою для здійснення видатків є платіжні доручення розпорядників та одержувачів коштів і зареєстровані в органах Державного казначейства України зобов'язання та фінансові зобов'язання, які підтверджують цільове спрямування коштів.

Органи Державного казначейства України приймають від розпорядників та одержувачів бюджетних коштів платіжні доручення і підтвердні документи на здійснення видатків (п. 4.7.3 Порядку).

П. 4.8.1 Порядку передбачено, що відмови в оплаті рахунків розпорядників та одержувачів бюджетних коштів можуть надаватися:

- при відсутності затверджених кошторисів та помісячних планів асигнувань розпорядників коштів і планів використання бюджетних коштів одержувачів;

- при відсутності або недостатності бюджетних і кошторисних призначень;

- за відсутності або недостатності коштів на відповідних рахунках;

- при неподанні необхідних підтвердних документів для оплати рахунків (рахунків, рахунків-фактур, накладних, товарно-транспортних накладних, трудових угод, договорів на виконання робіт, актів виконаних робіт, звітів про результати здійснення процедур закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти тощо);

- при недотриманні або порушенні встановленого порядку використання коштів загального та/або спеціального фондів бюджету;

- за відсутності в бухгалтерському обліку виконання місцевих бюджетів прийнятих розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів зобов'язань;

- якщо документи на оплату видатків оформлені неправильно та/або не підтверджують цільове направлення коштів;

- у разі неподання розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів фінансової звітності.

При невиконанні однієї з цих вимог органи Державного казначейства України відмовляють в оплаті та повертають документи для усунення причин, через які було відмовлено в оплаті.

Свою відмову відповідач обґрунтовує тим, що Маломаякською сільською радою не були виконані вимоги Закону України „Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” та не була подана копія документу, що підтверджує розміщення документів, передбачених статтею 4-1 Закону, завірену інформаційною системою в мережі Інтернет. Крім того, у відмові відповідача міститься посилання на статтю 17 Закону.

Проте, з цього приводу суд вважає за необхідне повідомити наступне.

Ч. 2 ст. 17 Закону України „Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти”, з урахуванням змін, внесених Законом України від 1 грудня 2006 року N 424-V, передбачено, що з метою запобігання порушенням чинного законодавства, під час оплати за договорами, укладеними за результатами процедур закупівель, замовник до звіту про результати здійснення процедури закупівлі обов'язково додає:

- копії оголошення про заплановану закупівлю (оголошення про проведення попередньої кваліфікації, оголошення щодо цінових пропозицій (котирувань), оголошення (повідомлення), оголошення про результати торгів, що були опубліковані у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації, завірені цим друкованим засобом, та в інформаційному бюлетені, що видає Тендерна палата України, завірені Тендерною палатою України, а у випадках, якщо вартість договору перевищує суму, передбачену частиною третьою статті 8 цього Закону, також копії оголошення про заплановану закупівлю та про результати торгів, що були опубліковані у міжнародному інформаційному бюлетені, що видає Тендерна палата України, завірені Тендерною палатою України;

- копію документа, що підтверджує розміщення документів, передбачених статтею 4-1 цього Закону, завірену інформаційною системою в мережі Інтернет.

Під час оплати за договорами, укладеними підприємствами, банки перевіряють наявність звіту про результати здійснення процедури закупівлі та інших документів, що підтверджують виконання такими підприємствами вимог цього Закону.

Звіт про результати процедури закупівлі (крім інформації, що містить державну таємницю) протягом 10 календарних днів з дати його затвердження оприлюднюється замовником в інформаційній системі у мережі Інтернет.

Отже, стаття 17 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти», на яку відповідач посилається при відмові в проведенні платежів, регулює лише відносини при складанні замовником відповідного звіту про результати здійснення закупівлі, та зобов’язує замовника додавати до звіту певні документи. Складений, з урахуванням встановлених статтею 17 Закону вимог, звіт з необхідними документами є в подальшому, зокрема, необхідною умовою для проведення банком розрахунків за договором, а тому орган, що здійснює розрахункове обслуговування Замовника (в даному випадку управління Держказначейства в м. Алушті), перевіряє лише наявність у Замовника звіту, складання якого передує здійсненню розрахунків. У той же час, в матеріалах справи наявний відповідний звіт позивача (а. с. 19-20), при складанні якого будь-яких зауважень контролюючими органами висловлено не було. Іншого суду доведено не було, у той час як відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, посилання управління Держказначейства в м. Алушті в відмові №28 на статтю 17 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти» не є правомірною.

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 2 ст. 3-2 Закону України „Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти”, з урахуванням змін, внесених Законом України від 1 грудня 2006 року N 424-V, Державне казначейство України:

- перевіряє наявність та відповідність укладеного договору звіту про здійснення закупівлі та інших передбачених законодавством документів;

- перевіряє підстави для здійснення платежів, а саме наявність та відповідність законодавству у сфері закупівель річного плану закупівель та документів, що підтверджують проведення процедур закупівлі, а також правильність оформлення розрахункових документів;

- бере участь в економічному обґрунтуванні окремих статей видатків Державного бюджету України;

- здійснює контроль за дотриманням законодавства щодо закупівель;

- подає матеріали до правоохоронних органів у випадках, передбачених законами України;

- вживає заходів для недопущення здійснення платежів з рахунку замовника згідно з узятим зобов'язанням по договору в разі відміни процедури закупівлі за рішенням щодо розгляду скарги (судового позову) з приводу порушень при проведенні замовником процедур закупівель;

- здійснює інші функції, передбачені законами України.

Отже, при вирішенні питання щодо проведення платежу за платіжним дорученням №29 від 21.08.2007 р. на оплату виконаних робіт у сумі 112059,28 грн. управлінням Держказначейства в м. Алушті мало бути перевірено лише наявність відповідного договору, звіту та підстав для проведення оплати. Договір же на виконання робіт №174/2006-з/к від 16.10.2006 р. був зареєстрований та взятий на облік в відділенні Держказначейства в м. Алушті, про що свідчить штамп на зазначеному договорі (а. с. 8). Наявність же документів, які підтверджують проведення процедур закупівлі, підтверджується матеріалами справи. Більш того, у судовому засіданні представником позивача було надано повідомлення про присвоєння кодів №YAC/DE-6579/ЄЛОвт від 22.11.2007 р. про розміщення повної інформації щодо державних закупівель в інформаційній мережі Інтернет «Портал «Державні закупівлі України», з якого вбачається, що відповідна інформація розміщена на сайті www.zakupivli.com.

Суд також звертає увагу на те, що оплата частини вартості виконаних підрядних робіт за договором №174/2006-з/к від 16.10.2006 р. у сумі 29862,76 грн. за платіжним дорученням №15 від 12.04.2007 р. (а. с. 29) раніше була проведена Відділенням Держказначейства в м. Алушті, що ставить під сумнів належне виконання відповідачем своїх обов’язків за договором №2 від 29.01.2007 р., у той час як відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення стосовно господарських зобов’язань міститься в ч. 1 ст.193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

У відповідності зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування і їх посадови особи зобов’язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги позивача в частині визнання недійсним та скасування відмови в оплаті №28 Управління Державного казначейства в м. Алушті Головного управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У той же час, суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог Маломаякської сільської ради стосовно зобов’язання відповідача здійснювати всі платежі за договором №174/2006-з/к від 16.10.2006 р. з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Конституційний суд України в Рішенні від 01.12.2004 р. у справі №1-10/2004 за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) зазначив, що поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Задоволення ж вищевказаних вимог позивача фактично буде націлене на майбутнє, без наявності відповідних доказів щодо порушення відповідачем прав або охоронюваних законом інтересів Маломаякської сільської ради, та поставить сторін в нерівне становище, оскільки зобов’яже Головне управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим проводити платежі навіть за умови порушення позивачем положень чинного законодавства України.

За таких обставин, всебічно та в повному обсязі дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи документи та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Маломаякської сільської ради підлягають частковому задоволенню.

У порядку п. 3 ст. 160, п. 4 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України вступна та резолютивна частини постанови оголошена та підписана у судовому засіданні 29.11.2007 р. Повний текст постанови складений та підписаний 04.12.2007 р.

Судовий збір з відповідача стягненню не підлягає, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України при ухваленні судового рішення на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони лише здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Приймаючі до уваги викладене, керуючись ст. ст. 158 – 163, п. 4 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Визнати недійсною та скасувати відмову №28 в оплаті платіжного доручення Маломаякської сільської ради (98500, м. Алушта, с. Малий Маяк, вул. Кооперативна, 8, ідентифікаційний код 04367387) №29 від 21.08.2007 р., яка була винесена Управлінням Державного казначейства в м. Алушті Головного управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим.

3.          В іншій частині позову відмовити.

Судом роз’яснено сторонам положення ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно якої Постанова суду, яка набрала законної сили, є обов’язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дійсну Постанову направити на адресу сторін рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.