ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.07                                                                                        Справа №  20/205/07

Суддя   Гандюкова  Л.П.

За позовом Відкритого акціонерного товариства “Український графіт”, м.Запоріжжя

до Державного підприємства “Завод вуглець-вуглецевих композиційних матеріалів”,

м.Запоріжжя

про стягнення суми 4079,15 грн.

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача –Гуцуляк  А.О. (довіреність №015/35 від 01.01.2007р.);

Від відповідача  –не з’явився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений  позов про стягнення з відповідача на користь позивача суми 4079,15 грн., з яких 3 117,36 грн. –основний борг, 721,55 грн. –інфляційні втрати, 240,24 грн. –3% річних.

Ухвалою господарського суду від 16.04.2007р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі № 20/205/07, судове засідання призначено на 16.05.2007р. На підставі ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на 01.06.2007р. Ухвалою суду від 01.06.2007р. провадження у справі зупинено до розгляду Запорізьким апеляційним господарським судом  апеляційної  скарги про перегляд ухвали від 16.04.2007р. і повернення матеріалів справи до господарського суду Запорізької області.  Ухвалою суду від 19.11.2007р. після усунення обставин, що зумовили зупинення, провадження у справі поновлено з 06.12.2007р., розгляд справи призначений на 06.12.2007р.

У судовому засіданні 06.12.2007р. за згодою представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримує  позовні вимоги, викладені у позовній заяві, та на підставі договору, ст.ст. 625,692 ЦК України, ст.ст.193 ГК України просить позов задовольнити.

Відповідач надав клопотання, в якому позовні вимоги у розмірі 4079,15 грн., визнав у повному обсязі, просить розглянути справу без участі представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін,  суд

ВСТАНОВИВ:

22.12.2004 р. між Відкритим акціонерним товариством “Український графіт” (продавець, позивач) та Державним підприємством “Завод вуглець-вуглецевих композиційних матеріалів” (покупець, відповідач) був  укладений договір №804/41236/06-е, за яким продавець зобов’язався поставити, а покупець - прийняти і оплатити товар, вказані в специфікації № 1, 2, 3,  та №4. Вид продукції: респіратори, рукавички, мішки.

Відповідно до п.п.3.2,3.3, договору  розрахунки за поставлений товар здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця на протязі 30 днів з дати поставки. Загальна сума договору становить 1500000 грн.  ПДВ становить 300000 грн.

Як свідчать матеріали справи, на адресу Державного підприємства “Завод вуглець-вуглецевих композиційних матеріалів” був поставлений товар  –респіратори, рукавички, мішки, про що свідчить накладна №2 від 12.01.2005р., накладна №1 від 12.01.2005р., довіреність НАЦ №246848  від 11.01.2005р., рахунок №40613 від 12.01.2005р.

Проте відповідач не виконав умови договору, сплату за поставлений товар не здійснив, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у сумі 3117,36 грн.

Відповідно до  ст.ст. 525, 526 ЦК України  зобов’язання має  виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов’язків (зобов’язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідач не надав суду доказів виконання зобов’язання і перерахування позивачу заявленої суми основного боргу.

Таким чином, вимоги про стягнення суми 3117,36 грн. основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача втрати від інфляції в сумі 721,55 грн. за період з лютого 2005р. по березень 2007р. та 3% річних в сумі 240,24 грн. за період з 14.02.2005р. по 26.03.2007р.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача в частині стягнення втрат від інфляції та 3% річних, суд вважає, що позивачем допущена помилка, тому     підлягає стягненню  сума 699,88  грн.- втрат від інфляції та за період з 14.02.2005р. по 26.03.2007р.  підлягає стягненню  сума 197,29 грн.. –3% річних.

У зв’язку з цим позов в цілому задовольняється частково.

Згідно з ст. 49 ГПК України  судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства “Завод вуглець-вуглецевих композиційних матеріалів” (69600, м.Запоріжжя , Північне шосе, 31-А, МСП-982, п/р 2507 в ЗФ ПУМБ м.Запоріжжя , МФО 313623, ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Український графіт” (69600, м.Запоріжжя, Північне шосе, 20, п/р 1 в АБ “Металлург”, МФО 313582, ) суму 3117  грн. 36 коп. основного боргу, суму 699 грн. 88 коп. втрат від інфляції, суму 197 грн. 29 коп. –3 % річних, суму 100 грн.39 коп. витрат на державне мито, суму 116 грн. 13 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині  позовних вимог відмовити.

Суддя                                               Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення  підписано у повному обсязі 11.03. 2008 р.