ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2007 р.                                                           Справа № 3/3/44"НА"

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                              ,

за участю представників сторін:

від позивача:     Гераймович В.А. - власник,

від відповідача: Олексієнко В.М. (довіреність №1104 від 20.02.2007р.),

розглянувши апеляційну скаргу Малинської міжрайонної державної податкової інспекції, правонаступником якої є Державна податкова інспекція у Малинському районі (м. Малин  Житомирської області)

на рішення господарського суду Житомирської області

від "24" листопада 2005 р.  у справі

за позовом виробничо-комерційної фірми "Веста-сервіс" (м.Малин Житомирської області)

до Малинської міжрайонної державної податкової інспекції, правонаступником якої є Державна податкова інспекція у Малинському районі (м. Малин  Житомирської області)

про визнання недійсним рішення ДПА по Малинському району №81-21 від 04.12.1996 року, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 1996 року виробничо-комерційна фірма "Веста-сервіс" звернулась до арбітражного суду Житомирської області з позовом про визнання недійсним рішення ДПА по Малинському району №81-21 від 04.12.1996 року.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 24 листопада 2005 року у справі №3/3/44 "НА" позов задоволено.

Визнано недійсним рішення ДПІ по Малинському району №81/21 від 04.12.1996 року.

Стягнуто з Малинської МДПІ на користь ВКФ "Веста-сервіс" 85,00 грн. витрат по сплаті державного мита.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Малинська МДПІ подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене рішення.

В апеляційній скарзі відповідач вказує, що не погоджується з висновком суду, що підприємство не порушувало вимоги податкового законодавства, оскільки не здійснювало оподатковуваних операцій.

Податковий орган зазначає, що Ренке Н.А., перебуваючи з підприємством у трудових відносинах, від імені ВКФ "Веста-сервіс" укладала договори і здійснювала бартерні операції з приховуванням одержаних доходів, чим нанесла державі збитки в розмірі 31 218,60 грн. і укладені фірмою угоди в установленому законом порядку недійсними не визнано.

Звертає увагу на те, що оспорюване рішення винесено на підставі двох актів перевірки, один з яких не оскаржується і позивачем не ставилась вимога про відшкодування витрат по сплаті державного мита.

Позивач письмових заперечень на апеляційну скаргу не подав.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримує.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечує, просить залишити її без задоволення, а судове рішення - без змін.

Задовольняючи позов, господарський суд Житомирської області виходив з того, що підприємство не порушувало податкового законодавства, оскільки не здійснювало оподатковуваних операцій, з яких перевіряючим визначено прихований доход.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд встановив.

Державною податковою інспекцією по Малинському району проведено вибіркову перевірку ВКФ "Веста-сервіс" по питанню дотримання податкового законодавства та достовірності бухгалтерської звітності за грудень 1995 року та січень-лютий 1996 року, про що складено акт №81/21 від 04 грудня 1996 року (а.с.8-10).

В акті перевірки зазначено, що зустрічними перевірками встановлено ряд операцій, які не проведені по бухгалтерських реєстрах ВКФ "Веста-сервіс", а тому на підставі п.3 ст.11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" перевіряючим визначено прихований доход, який є об'єктом оподаткування.

За висновком перевіряючого всього за грудень 1995 року ВКФ "Веста-сервіс" приховано від оподаткування 285 867 тис. крб. (2 858,67 грн.), за січень-лютий 1996 року приховано 962 805 тис. крб. (9 628,05 грн.).

За наслідками перевірки підприємству донараховано податок на прибуток в сумі 3 121,56 грн. та податок на додану вартість в сумі 2 081,54 грн.

На підставі вищевказаного акта перевірки 04 грудня 1996 року ДПІ по Малинському району прийнято рішення №81/21, яким до позивача застосовано фінансові санкції у розмірі 15 607,80 грн. по податку на прибуток та 10 407,70 грн. по податку на додану вартість (а.с.7).

Дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали кримінальної справи №5174/97, порушеної 12 березня 1997 року прокурором Малинського району по факту ухилення від сплати податків ВКФ "Веста -сервіс" за ознаками ч.2 ст.148-2 КК України, апеляційний господарський суд приходить до висновку про необґрунтованість скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ст.11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" у разі неподання керівниками підприємств, установ, організацій документів про отримані доходи і витрати державні податкові інспекції мають право визначати оподатковуваний доход (прибуток) таких підприємств, установ, організацій і громадян на підставі документів, що свідчать про одержані ними доходи.

Матеріали справи свідчать, що головний бухгалтер та директор ВКФ "Веста-сервіс" заперечували факт проведення підприємством зазначених в акті перевірки господарських операцій.

Враховуючи, що в діях директора ВКФ "Веста-сервіс" Гераймовича В.А. відсутній склад злочину, передбачений ч.2 ст.148-2 КК України, постановою слідчого СВ Малинського РВ  від 04 вересня 1997 року кримінальну справу в цій частині закрито.

В ході попереднього слідства по кримінальній справі №5174/97, порушеної на підставі акта перевірки №81/21 від 04 грудня 1996 року, встановлено, що в період з 16.10.1995 року по 13.02.1996 року Ренке Н.А., яка не перебувала в трудових відносинах з ВКФ "Веста-сервіс", маючи в своєму розпорядженні чисті фірменні бланки, накладні та доручення з печатками підприємства, підробила договори від 02.12.1995 року та від 14.12.1995 року, накладні від 30.11.1995 року та від 03.12.1995 року, доручення №№58,55,31,22,26,2 та без відома директора та головного бухгалтера цього підприємства здійснила ряд бартерних угод по обміну лісу хвойного на зерно, яке в подальшому переробила на борошно, яким розраховувалась з невідомим особами, які дали їй ліс. Свою вину у скоєному Ренке Н.А. визнала повністю. Постановою слідчого СВ Малинського РВ УМВС України в Житомирській області від 05 січня 1999 року кримінальну справу закрито згідно ч.1 ст.7 КПК України.

Оскільки господарських операцій, які зазначені в акті перевірки №81/21 від 04 грудня 1996 року, підприємство не здійснювало, воно не порушувало вимог чинного законодавства і тому рішення про донарахування йому податкових зобов'язань та застосування фінансових санкцій є протиправним.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог.

Разом з тим, господарським судом першої інстанції при ухваленні судового рішення не враховано п.6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якого до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, а відповідно до ст.158 КАС України, судове рішення, яким суд вирішує спір по суті, викладається у формі постанови.

Законодавством не ставиться питання про відшкодування державного мита в залежність від наявності такої вимоги сторони у справі, тому доводи апеляційної скарги в цій частині не є переконливими.

Враховуючи, що місцевий господарський суд вирішив справу правильно по суті, але із помилковим застосуванням норм процесуального права, рішення господарського суду Житомирської області від 24 листопада 2005 року у справі №3/3/44"НА" слід правильно найменувати постановою, залишаючи по суті судовий акт без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254, п.п.6,7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Малинської міжрайонної державної податкової інспекції, правонаступником якої є Державна податкова інспекція у Малинському районі залишити без задоволення, а рішення господарського суду Житомирської області від                        24 листопада 2006 року - без змін та вважати його постановою.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук. 4 прим.

1- в справу

2-3- сторонам

4- в наряд