Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________________________________________
________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "25" грудня 2007 р.

Справа № 10/236"НА"

Господарський суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Маріщенко Л.О.

при секретарі Коваль В.А.

за участю представників сторін:

від позивача Ткаченко В.М. - дов. №133/14 від 04.06.2007р.

від відповідача Шарий С.В. - дов. від 27.11.2007р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Житомир-ПоліСакс" (м. Житомир)

до Державної податкової інспекції у м.Житомирі (м. Житомир)

про визнання недійсним податкового рішення - повідомлення від 01.09.2004р. №4524/23-04

Позивачем подано позов про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення Житомирської ОДПІ від 01.09.2004р. за №4524/23-04 (а.с.2-3)

Представником відповідача надано відзив, в якому позовні вимоги заперечив в повному обсязі, як заявлені безпідставно.

Рішенням господарського суду від 30.11.2004р. позов було задоволено та визнано недійсним податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції за №4524/23-04 від 01.09.2004р.

Відповідачем по справі дане рішення було оскаржене в апеляційному порядку.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 10.03.2005р. оскаржуване рішення залишено без змін, а апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції без задоволення.

Житомирська ОДПІ подала до Вищого господарського суду України касаційну скаргу на постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 10.03.2005р.

Постановою Вищого господарського суду від 21.06.2005р. рішення від 30.11.2004р. господарського суду Житомирської області та постанову від 10.03.2005р. Житомирського апеляційного господарського суду у справі №10/236"НА" скасовано, справу направлено на новий розгляд.

Ухвалою господарського суду від 04.04.2006р. провадження у справі було зупинено в зв'язку з клопотанням відповідача.

13.11.2007р. ухвалою суду провадження у справі було поновлено.

Судом за клопотанням відповідача було здійснено заміну Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції на Державну податкову інспекцію у м.Житомирі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав заявлених в позовній заяві та доповненнях до неї.

Представник відповідача позов заперечив як заявлений безпідставно.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до податкового повідомлення-рішення Житомирської ОДПІ №4524/23-04 від 01.09.04 (а.с.8) позивачу, згідно з пп.7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.97, та відповідно до підпунктів "б", "в" пп.4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.00 №2181-ІІІ, зменшено суму податку на додану вартість заявлену до відшкодування з бюджету на 56318грн. 00коп.

Вказане податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акту про результати проведення позапланової документальної перевірки ТОВ "СУНП "Житомир-Полісакс" з питання правомірності відшкодування з бюджету податку на додану вартість станом на 26.08.04 (а.с.5-7) згідно висновку якого встановлено порушення вимог пп.7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого зменшено суму заявлену до відшкодування з бюджету на 56318грн. 00коп.

Зокрема, за висновком перевіряючих, у ТОВ "СУНП "Житомир-Полісакс" на час проведення перевірки були відсутні підтвердження, що продавцями утриманий та внесений до бюджету податок на додану вартість, в зв'язку з чим у позивача відсутнє право на бюджетне відшкодування.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "СУНП "Житомир-Полісакс" виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, позивачем на протязі липня 2003р. - грудня 2004р. були здійснені операції по придбанню товарно-матеріальних цінностей у ТОВ "Центр інженерних технологій", ТОВ "Хімпласт", ТОВ "Автоцентр Атлант". За твердженням позивача, ТОВ "Текстиль Полімер" м.Київ ніколи не було постачальником (продавцем) товарів (робіт, послуг) для ТОВ "СУНП "Житомир-Полісакс", як це зазначено в акті перевірки.

Отримана позивачем продукція була оприбуткована позивачем по обліку підприємства, а суми податку на додану вартість в розмірі 1146207,00грн. включені у податкові декларації з податку на додану вартість за вересень 2003р. - лютий 2004р. до податкового кредиту.

Так, поставка товарів (робіт, послуг) здійснювалася за договірними (контрактними) цінами з додатковим нарахуванням ПДВ.

Спірні правовідносини виникли між сторонами стосовно визначення правомірності віднесення позивачем до податкового кредиту податку на додану вартість у сумі 56318,00 грн. на підставі податкових накладних:

- №1607 від 16.07.2003р., виписаних ТОВ "Центр інженерних технологій"

- №114/08 від 12.08.2003р., виписаних ТОВ "Хімпласт"

- №Н-00000261 від 15.09.2003р., №Н-00000532 від 19.09.2003р., №Н-00001160 від 01.10.2003р. виписаних ТОВ "Автоцентр Атлант".

Відповідач, за результатами проведеної перевірки, зменшив суму податку на додану вартість, заявлену до відшкодування з бюджету, на 56318грн. 00коп., оскільки, за висновком перевіряючого, відсутні підтвердження, що продавцями утриманий та внесений до бюджету податок на додану вартість.

Такі висновки відповідача ґрунтуються на припущеннях, не відповідають вимогам чинного законодавства та зроблені без документального підтвердження.

Згідно з пп.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", суми податку, що підлягають сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов'язань, що виникли у зв'язку з будь-якою поставкою товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду. Відповідно до пп.7.7.3 п.7.3 ст.7 названого Закону, у разі коли за результатами звітного періоду сума, визначена згідно з підпунктом 7.7.1 цієї статті, має від'ємне значення, така сума підлягає відшкодуванню платнику податку з Державного бюджету України протягом місяця, наступного після подачі декларації, при цьому підставою для отримання відшкодування є дані тільки податкової декларації за звітний період.

Позивачем були належним чином оформлені та подані до Житомирської ОДПІ податкові декларації з податку на додану вартість за липень-грудень 2003р., що не заперечується сторонами, в яких були визначені суми ПДВ, які підлягають відшкодуванню з бюджету за підсумками поточного звітного періоду.

Будь-які дані про те, що вказані накладні не відповідають дійсності, в матеріалах справи відсутні.

Законом України "Про податок на додану вартість" обов'язок підтвердження факту утримання та внесення продавцем до бюджету податку на додану вартість, на покупця не покладено, оскільки відповідно до Закону України "Про державну податкову службу в Україні" такий обов'язок покладено на органи державної податкової служби.

Оскільки суми бюджетного відшкодування ПДВ підтверджені належним чином оформленими податковими документами, позивач, відповідно до пп.7.7.3 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", мав підстави для відшкодування податку на додану вартість в повному обсязі.

Крім того, в матеріалах справи є підтвердження того, що ТзОВ "Авто центр Атлант-М" та ТзОВ "Хімпласт" задекларували податок на додану вартість в сумі 27083,33 грн. та 7960,00 грн. відповідно.

З останнього клопотання відповідача від 02.03.2007р. вбачається, що станом на 20.02.2007р. підтверджено актами зустрічних перевірок до імпортера суму за жовтень 2003 року на 7279,00 грн.

Зважаючи на викладене, відповідач безпідставно зменшив суму ПДВ, заявлену до відшкодування з бюджету, в розмірі 56318грн. 00коп.

За таких обставин господарський суд вважає, що позовні вимоги ТОВ "СУНП "Житомир-Полісакс" обґрунтовані, підтверджені документально матеріалами справи, оригінали яких оглянуті в засіданні суду, і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Заперечення відповідача не приймаються судом до уваги, оскільки не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та спростовуються матеріалами справи.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159, 160 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити

2. Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції №4524/23-04 від 01 вересня 2004р.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Житомир-Полісакс", м.Житомир, вул.Промислова, 1/154, код 20428705, - 3,40 грн. державного мита.

Постанова господарського суду Житомирської області набирає законної сили в строки, встановлені ст.254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції в порядку та строки, встановлені ст.186 КАС України.

Суддя

Маріщенко Л.О.

Друк:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу