ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
7-38-36, факс 7-44-62
ПОСТАНОВА

"30"
січня 2007 р.
Справа № 16/357/20

„11”
год. „40” хв.

Господарський суд
Чернігівської області у
складі:

головуючого -  судді Фесюри М.В.,

при секретарі  - Козацькому А.В.,

за участю представників сторін:

від
позивача -          Куліш Ю.А.,

від відповідача -не з'явився.

розглянувши
в м. Чернігові у відкритому судовому засіданні справу

за
ПОЗОВОМ:                 Державної
податкової інспекції у Ріпкинському районі Чернігівської області

15000 смт. Ріпки вул.
Святомиколаївська, 83

до
ВІДПОВІДАЧА:     Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1

Про
стягнення за рахунок активів 14982,35 грн.

Державною
податковою інспекцією у Ріпкинському районі Чернігівської області (далі
-Позивач) заявлено адміністративний позов
про стягнення за рахунок активів Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1, ід. код НОМЕР_1, (далі -Відповідач) заборгованості по
податку з доходів фізичних осіб у розмірі 1620,29 грн.(в тому числі 2,52грн. пені)
та 13362,06 грн. з податку на додану вартість(в тому числі 13347,81грн.
недоїмки та 14,25грн. пені).

Відповідач
в судові засідання від та 30.01.07 не з'явився, повноважного представника не
направив. Двічі на адресу суду відповідач надіслав клопотання про відкладення
розгляду справи на пізніший час через неможливість явки в призначені судові
засідання від 25.12.06 та 16.01.07 по причині відрядження. У зв'язку з чим, на
підставі ст. 150 КАС України, двічі судовий розгляд справи був відкладений, а
на юридичну адресу відповідача надіслані судові повістки із зазначенням дати та
часу розгляду. В судове засідання від 30.01.07 відповідач не з'явився (доказом
належного повідомлення про дату та час судового засідання є наявне в матеріалах
справи повідомлення про вручення поштового відправлення НОМЕР_2), про причини
неявки суд повідомлено не було, чим не виконано обов'язку, встановленого ч.2
ст. 40 КАС України. Отже, Відповідач не скористався правом прийняти участь у
судовому розгляді справи.

Розглянувши подані документи і
матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, з'ясувавши
фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ :

21.07.2003р.
Ріпкинською районною державною адміністрацією проведено реєстрацію в якості
суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, ід. код НОМЕР_1,
про що зроблено запис у журналі обліку реєстраційних справ за НОМЕР_3 перебуває
на обліку в ДПІ у Ріпкинському районі.

Відповідно
до Закону України №1251-ХІІ від 25.06.1991р. “Про систему  оподаткування” Відповідач є платником
податків і тому зобов'язаний подавати до державних податкових органів та інших
державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та
інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів
(обов'язкових платежів), та сплачувати належні суми податків і зборів у
встановлені законами терміни.

Стаття
11 названого закону встановлює, що за порушення законів про оподаткування
платники податків та зборів несуть відповідальність, передбачену
законодавством.

Згідно
з пунктами 5.1 та 5.2 ст. 5 Закону України “Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ (далі - Закон №
2181-ІІІ) податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у
податковій декларації,  вважається
узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Зазначене податкове
зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або
судовому порядку.

Податкове
зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим  органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3
статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником
податків податкового повідомлення, за
винятком випадків здійснення процедури адміністративного оскарження
рішення контролюючого органу платником податків.

Згідно
з п.п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону № 2181-ІІІ платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у  поданій ним податковій декларації, протягом
десяти календарних днів,   наступних за
останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4
пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

У
разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за  підставами, зазначеними у підпунктах
"а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник
податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання
протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення,
крім випадків коли протягом такого строку такий платник  податків розпочинає процедуру апеляційного
узгодження.

У
відповідності з п.п. 16.1.1 п. 16.1 ст. 16 Закону № 2181-ІІІ, після закінчення
встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму
податкового боргу нараховується пеня.

Пеня
нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх
наявності) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного
банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день
його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є
більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті (п.п. 16.4.1 п.
16.4 ст. 16 Закону № 2181-ІІІ).

Відповідно
до свідоцтва НОМЕР_4 відповідач є платником податку на додану вартість.

Згідно
наявного в матеріалах справи копії акту НОМЕР_5, посадовими особами ДПІ у
Ріпкинському районі було проведено планову виїзну документальну перевірку
дотримання вимог податкового законодавства СПД ОСОБА_1 за період з 01.10.04 по
31.12.05, остання від підписання вказаного акту відмовилась, про що складений
акт відмови НОМЕР_6, який підписаний працівниками податкової служби та самим
підприємцем. За результатами проведеної перевірки податковим органом прийнято
податкові повідомлення-рішення форми „Р” НОМЕР_7, яким визначено зобов'язання з
ПДВ на суму 12145,60грн. (8418грн. за основним платежем та 3727,60грн. за
штрафними санкціями) та НОМЕР_8, яким визначено зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності в розмірі 1592,77грн. (в
тому числі 1592,77грн. за основним платежем).

Як
свідчать наявні в матеріалах справи докази, вказані податкові повідомлення
відповідачем оскаржувались. Вперше, 18.05.06 до ДПІ у Ріпкинському районі
надійшла скарга від суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1
на прийняті на підставі акту перевірки НОМЕР_5. Дана скарга податковим органом
листом від 31.05.06 була залишена без розгляду по причині її невідповідності
вимогам ст. 5 Закону № 2181-ІІІ та з порушенням строків апеляційного оскарження
податкових повідомлень-рішень.

В
червні 2006року відповідачем було подано скаргу до ДПА в Чернігівській області
про повторне оскарження зазначених вище податкових повідомлень-рішень. За
результатами розгляду якої ДПА в Чернігівській області прийняте рішення
НОМЕР_9, відповідно до якого:

·          скасоване податкове
повідомлення-рішення НОМЕР_8 в частині визначення податкового зобов'язання по
податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності на суму
26,64грн., а зазначена скарга в цій частині задоволена;

·          залишено без змін податкове
повідомлення-рішення НОМЕР_7, яким визначено зобов'язання з ПДВ в розмірі
12145,60грн. та податкове повідомлення -рішення НОМЕР_8 в іншій частині в сумі
1566,13грн., а відповідну скаргу в цій частині без задоволення;

·          керуючись п.п. 17.1.3 п.17.1 ст.17
Закону № 2181-ІІІ застосовано штрафну санкцію з ПДВ в сумі 670,90грн.

На
виконання рішення  прийнятого за
результатами розгляду скарги ДПА в Чернігівській області, позивачем прийняті
податкові повідомлення -рішення НОМЕР_10, яким визначено зобов'язання з ПДВ на
суму 12145,6грн. (в тому числі 8418грн. за основним платежем та 3727,6грн. за
штрафними санкціями), НОМЕР_11, яким визначено штрафну санкцію з ПДВ в розмірі
671грн., НОМЕР_12 визначено зобов'язання по податку з доходів на доходи від
підприємницької діяльності в розмірі 1566,13грн. Вказані податкові
повідомлення-рішення отримані особисто відповідачем 11.09.06 як свідчить копія
повідомлення про вручення поштового відправлення НОМЕР_13.

14.07.06
відповідачем було подано повторну скаргу до ДПА України на податкові
повідомлення -рішення НОМЕР_8 про сплату 1592,77грн. по податку з доходів
фізичних осіб від підприємницької діяльності та НОМЕР_14 про сплату 8418грн. з
ПДВ та 3727,60грн. застосованих штрафних санкцій. За результатами розгляду якої
ДПА України прийнято рішення про результати розгляду повторної скарги НОМЕР_15,
відповідно до якого:

·          залишено без змін податкові
повідомлення-рішення ДПІ у Ріпкинському районі НОМЕР_8 та НОМЕР_14 з
урахуванням рішення ДПА в Чернігівській області НОМЕР_9, прийнятого за
розглядом повторної скарги (НОМЕР_12, НОМЕР_10 та НОМЕР_11), а скаргу -без
задоволення;

На
підставі акта перевірки НОМЕР_5, рішення ДПА в Чернігівській області НОМЕР_9 та
рішення ДПА України НОМЕР_15, прийняті податкові повідомлення-рішення НОМЕР_16
про сплату 671грн. штрафу з ПДВ, НОМЕР_17 про сплату 12145,6грн. з ПДВ (в тому
числі 8418грн. за основним платежем та 3727,6грн. за штрафними санкціями),
НОМЕР_18 про сплату 1566,13грн. податку з доходів на доходи від підприємницької
діяльності. Вказані рішення отримані відповідачем особисто 16.09.06, про що
свідчить копія повідомлення про вручення поштового відправлення НОМЕР_19. Отже,
податкові зобов'язання з ПДВ та по податку з доходів фізичних осіб від
підприємницької діяльності, які визначені вказаними вище податковими
повідомленнями -рішеннями є узгодженими та підлягають сплаті.

Як
вбачається з матеріалів справи сума податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 531,21грн. виникла внаслідок несвоєчасної сплати
податкового зобов'язання, самостійно визначеного відповідачем в податкових
деклараціях з ПДВ від 20.10.06 за вересень 2006року та від 20.11.06 за жовтень
2006року. Податкове зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб від
підприємницької діяльності в сумі 51,64грн. підтверджується копією самостійно
поданої відповідачем декларації НОМЕР_20 про доходи, одержані з 01.01. по
31.12.2005року, та наявними в матеріалах справи копіями податкових
повідомлень-рішень: НОМЕР_21 на суму податкового зобов'язання в
розмірі 145,74грн та НОМЕР_22 на суму податкового зобов'язання в розмірі
145,74грн., отримані особисто відповідачем 10.03.06, про що свідчить копія
повідомлення про вручення поштового відправлення НОМЕР_23.

На
виконання вимог статті 6 Закону 2181- III Позивачем були сформовані податкові
вимоги: перша податкова вимога  за
НОМЕР_24, якою визначено 44,57грн. податкового зобов'язання, в тому числі за
основним платежем -43,80грн. та 0,77грн. пені, (як свідчить копія повідомлення
про вручення поштового відправлення НОМЕР_25 вимога вручена особисто
відповідачу 06.07.06) та друга податкова вимога за НОМЕР_26 на суму 44,63грн.,
в тому числі 44,58грн. за основним платежем та 0,05рн. пені, (як свідчить копія
повідомлення про вручення поштового відправлення НОМЕР_27 та вручена особисто
відповідачу 23.08.06).

Таким
чином, враховуючи, що податкові зобов'язання з податку на додану вартість
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 у розмірі
13362,06грн. (в т.ч. 13347,81грн. основного платежу та 14,25грн. пені) та
1620,29грн. по податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності
(в тому числі 1617,77грн. основного платежу та 2,52грн. пені) самостійно
платником податків не сплачені, вони підлягають стягненню за рахунок активів
такого платника на підставі п.п.3.1.1 ст.3 Закону 2181-III від 21.12.2001р. в
судовому порядку.

За
таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись
ст.ст. 94, 158-163   Кодексу
адміністративного судочинства  України ,
суд -

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позов
задовольнити повністю.

2.          Стягнути за рахунок активів з
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ід. код
НОМЕР_1, р/р ІНФОРМАЦІЯ_2) до державного бюджету (одержувач: держбюджет
Ріпкинського району, р/р 0421 банк УДК в Чернігівській області, МФО
853592, код 21409644) 13362,06грн. заборгованості з податку на додану вартість.

3.          Стягнути за рахунок активів з
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ід. код
НОМЕР_1, р/р ІНФОРМАЦІЯ_2) до місцевого бюджету (одержувач: місцевий бюджет
Ріпкинської селищної ради, р/р 0421 банк УДК в Чернігівській області,
МФО 853592, код 21409644) 1620,29грн. заборгованості по податку з доходів
фізичних осіб від підприємницької діяльності.

Постанова
набирає законної сили після  закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження,
встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано  заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна  скарга  не
була  подана  у
строк, встановлений  цим Кодексом,  постанова суду  першої
інстанції  набирає законної сили
після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не
скасовано,  набирає  законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення
суду першої інстанції спочатку подається заява.
Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції
викладаються в  апеляційній скарзі.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до
адміністративного суду  апеляційної  інстанції
через суд  першої  інстанції,
який  ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Копія апеляційної скарги
одночасно  надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 цього Кодексу -  з  дня
складення  в  повному
обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після  подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова в повному обсязі складена
31.01.2007 року.

Суддя
М.В. Фесюра