ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

13.03.07
Справа  № 2/37-15/9

Львівський
апеляційний господарський суд в складі колегії: Головуючого-судді
М.Г. Слука

Суддів
В.В. Онишкевич

П.Д.
Скрутовський

при
секретарі Мацкулі Н.М.

розглянувши апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду (далі УПФ) України в Бродівському районі Львівської області за
№ 2940/06-18 від 30.11.06 р.

на постанову господарського суду
Львівської області від 02.11.06р.

у справі №
2/37-15/9

за позовом  Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи (далі СПД ФО)ОСОБА_1, м.Броди

до відповідача:
УПФ України в Бродівському районі Львівської області, м.Броди

про визнання недійсним
рішення НОМЕР_1 від 17.12.04 р.

за
участю представників:

від
позивача: ОСОБА_2 -довіреність НОМЕР_2 від 10.02.05 р.;

від
відповідача: Секретар О.Л. -довіреність № 263/06-18 від 01.11.06 р.

Ухвалою від 02.02.07 р. призначено
розгляд апеляційної скарги на 13.03.07 р. і витребувано від сторін докази
зазначені в ухвалі про підготовку справи до розгляду.

До початку судового засідання
представникам сторін роз'яснено права і обов'язки передбачені ст.ст. 49, 51 КАС
України і задоволено клопотання про відмову від технічної фіксації судового
процесу.

Розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін, судом встановлено:

Постановою господарського суду
Львівської області від 02.11.06р. у справі № 2/37-15/9 (суддя Т.Костів) позов
СПД ФО ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення НОМЕР_1 від 17.12.04 р.,
задоволено повністю.

Постанова суду першої інстанції,
мотивована тим, що: позивач зареєстрована як СПД ФО, яка є платником
фіксованого податку, і тому порядок нарахування та сплати збору до ПФУ або
внесків до держаних соціальних фондів, даною фізичною особою визначається
спеціальним законодавством з питань спрощеного оподаткування, яким передбачено
звільнення відповідних суб'єктів, зокрема, від сплати збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Апелянт в апеляційній скарзі
посилається на те, що: судом порушені норми матеріального права; фізичні особи
в т.ч. і ті, які обрали особливий спосіб оподаткування(фіксований податок,
єдиний податок та ін.) є страхувальниками; страхувальники зобов'язані
нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі
страхові внески у фіксованому розмірі, встановленому відповідно до
законодавства України; не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати
страхових внесків або звільнення від їх сплати; просить постанову
господарського суду Львівської області від
02.11.06 р. у справі № 2/37-15/9 скасувати та прийняти нову постанову,
якою залишити позовну заяву СПД ФО ОСОБА_1 без розгляду.

Позивачем подано відзив на апеляційну
скаргу, де зазначається, що: протягом 2004 р. СПД ОСОБА_1 сплачувала фіксований
податок, у його складі автоматично сплачувала внески до ПФ; розпорядження КМУ
від 10.03.05 р. № 58-р забороняє ПФ стягувати заборгованість, яка утворилася
протягом 2004 -1 кварталу 2005 року з СПД «спрощенців»за страховими платежами
до остаточного законодавчого врегулювання функціонування спрощеної системи
оподаткування; просить відмовити УПФ у Бродівському районі Львівської області у
задоволенні апеляційної скарги.

Колегія суддів Львівського апеляційного
господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а постанова господарського суду Львівської області від 02.11.06р.
у справі № 2/37-15/9 - скасуванню, виходячи з того:

Як вбачається з матеріалів справи УПФ
України в Бродівському районі Львівської області була проведена перевірка
своєчасності, достовірності, повноти нарахування, та своєчасності сплати
страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування у ПП ОСОБА_1 за
період з 01.01.03 р. - 17.12.04 р. За наслідками перевірки складено акт НОМЕР_3
від 17.12.04 р. і донараховано суму 881,02 грн.(в т.ч. 693,01 грн. внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, 188,01 грн. -штрафна
санкція)(а.с.10).

На підставі акту відповідачем прийнято
рішення НОМЕР_1 від 17.12.04 р. про застосування фінансових санкцій за
донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум
своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків, яким донараховано
внесків в розмірі 693,01 грн. та застосовано фінансову санкцію в розмірі 188,01
грн. (а.с.14).

Як видно з акту перевірки НОМЕР_3 від
17.12.04 р. позивач використовує найману працю двох чоловік.

Позивач посилається у відзиві на
апеляційну скаргу на те, що протягом 2004 р. СПФ - ОСОБА_1 сплачувала
фіксований податок, у його складі автоматично сплачувала внески до ПФ, чим
виконувала Декрет КМУ «Про прибутковий податок з громадян».

Закон України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ (надалі ЗУ №
1058-ІУ) регулює відносини, які виникають в загальній системі
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, в т.ч. ст. 14 цього
Закону дає перелік страхувальників, а п. 6 ч.2 ст. 17 Закону передбачає
обов'язок сплати страхових внесків всіма страхувальниками, в т.ч. і тими, хто
обрав спрощену систему оподаткування.

В ч.1 ст. 19 ЗУ № 1058-ІУ
визначено
об'єкт на який нараховуються внески.

Рішенням НОМЕР_1 від 17.12.04 р.
нарахована фінансова санкція у розмірі 188,01 грн.

Відповідно до ст. 549 ЦК України,
штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного
або неналежно виконаного зобов'язання.

П.4 ч.9 ст.106 ЗУ № 1058 передбачено,
що за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду або страхувальником
сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків накладається штраф
у розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або
неповний місяць, за який донараховано ці суми.

Позивачем нарахована штрафна санкція не
за конкретний місяць за який донараховано ці суми, а з наростаючим підсумком до
повної сплати внеску (за декілька періодів), що суперечить п.4 ч.9 ст.106 ЗУ №
1058.

Сума штрафу не може бути більшою 5 %
від суми 693,01 грн. донарахованих внесків і становить суму 34,65 грн.

Сплата фіксованого податку позивачем не
є підставою для його звільнення від сплати 32 % внесків, передбачених Законом
України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»від 26.06.97 р.
№ 400/97. (надалі ЗУ № 400/97).

Розмір фінансової санкції, згідно
рішення НОМЕР_1 від 17.12.04р. не відповідає чинному законодавству.

Аналогічна практика Верховного суду
України у постанові від 21.11.06 р. у справі за позовом ДП „Будгідроремонт”
науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю „Кварц” до УПФ
України в м. Авдіївці, Донецької області.

Колегія суддів Львівського апеляційного
господарського суду вважає, що судом першої інстанції не досліджено усіх
обставин справи, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а
постанова господарського суду Львівської області від 02.11.06 р. у справі №
2/37-15/9 -скасуванню.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202,
205, 207, 254 та п.6 Розділу УІІ КАС України, Львівський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задоволити частково.

Постанову господарського суду
Львівської області від 02.11.2006 р. у справі № 2/37-15/9 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов задоволити частково. Рішення
НОМЕР_1 від 17.12.04 р. УПФ України в Бродівському районі Львівської області
визнати нечинним в частині нарахування штрафних санкцій на суму 153,36 грн.

В решті донарахованих сум внесків і
застосованих штрафних санкцій рішенням НОМЕР_1 від 17.12.04 р. УПФ України в
Бродівському районі Львівської області, залишити в силі.

Матеріали справи повернути до
господарського суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі
одного місяця.

Головуючий суддя                                                            Слука
М.Г.

Судді
Онишкевич В.В.

Скрутовський П.Д.