ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі

при секретарі судового засідання

Розглянув справу

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Софт», вул. Шашкевича, 3/71, м. Тернопіль

до  Тернопільської об’єднаної державної податкової інспекції, вул. Білецька, 1, м. Тернопіль

про  скасування  податкового повідомлення-рішення.

За участю представників сторін:

позивача: Кудінова Т.І.

відповідача: Лисий Я.І.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стар Софт»звернулось в господарський суд Тернопільської області з позовом до Тернопільської об’єднаної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення-рішення №/0/51750 від 15 серпня 2006 року про зменшення суми бюджетного відшкодування по податку на додану вартість в сумі 23253 грн.

Свої вимоги, підтримані в судовому засіданні його представниками, позивач мотивував невідповідністю оспорюваного рішення фактичним обставинам та нормам закону.

У запереченнях на позов та згідно з поясненнями представника податкової служби, відповідач позову не визнав, посилаючись на законність та обґрунтованість винесеного рішення.

Судове засідання призначене вперше на 20 грудня 2006 року неодноразово відкладалося та оголошувалася перерва, востаннє до 07 лютого 2007 року

Учасникам судового процесу роз'яснено належні їм права та обов'язки, передбачені ст.ст. 49, 51, 130 КАС України.

За відсутності відповідного клопотання аудіозапис судового засідання не здійснювався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

26 липня –09 серпня 2006 року посадовими особами Тернопільської об’єднаної державної податкової інспекції проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Стар Софт»по питанню правильності обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум податку на додану вартість за період з 01 по 31 травня 2006 року.

За результатами перевірки, 09 серпня 2006 року складено Акт № 14367/23-623/21133679, в якому, серед іншого, податковим органом зроблено висновок про порушення товариством вимог п.п.7.2.1,7.2.3 п. 7.2, п.п.7.4.1,7.4.5 п.7.4, п.п.7.7.5 п.7.7 ст. 7 та п.1.8 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997р. №168/97-ВР.

Відповідно до п.3 Акту № 14367/23-623/21133679, пояснень представника відповідача, позивачем у поданій в червні 2006 року декларації  за травень 2006 року заявлено до бюджетного відшкодування 15603,20 грн. податку на додану вартість по податковій накладній №1415 від 05 квітня 2006 року, виписаній ТОВ «Тернопіль-Онлайн».

Перевіркою та наданими сторонами доказами встановлено, що на підставі усної домовленості між ТОВ «Тернопіль-Онлайн»та ТОВ «Стар –Софт»позивачу, по видатковій накладній № РН-0001415 від 05 квітня 2006 року, відпущено машину друкарську Adast  вартістю 93619 грн. (в т.ч. 15603,20 грн. ПДВ).

За наслідком операції позивач, який є платником ПДВ, отримав на вказані суми податкову накладну № 1415 від 05 квітня 2006 року.

Сума податку на додану вартість по зазначеній податковій накладній відображена позивачем в реєстрі придбаних товарів, робіт та включена до податкового кредиту за квітень 2006 року.

Оплата вартості одержаної комп’ютерної техніки позивачем проведена, що стверджується актом перевірки, поданими суду копіями платіжних доручень, і незаперечено відповідачем.

Відносячи 15603,20 грн. ПДВ до сум податкового кредиту та бюджетного відшкодування позивачем, на думку працівників податкової служби, порушено вище перелічені вимоги Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. №168/97-ВР (далі –Закону №168/97-ВР), які полягали в ненадходженні до бюджету суми податку на додану вартість по операції за 05 квітня 2006 року від контрагента позивача –ТОВ «Тернопіль-Онлайн»та не включенні ПДВ до своїх податкових зобов’язань   ( див. стор.6 Акта перевірки).

За результатами розгляду Акта податкової перевірки позивача від 09 серпня 2006 року № 14367/23-623/21133679,  Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією прийнято податкове повідомлення –рішення від 15 серпня 2006р. №/0/51750  про зменшення суми бюджетного відшкодування по податку на додану вартість в сумі 23253 грн.

В своїй позовній заяві позивач просить скасувати прийняте рішення.

До звернення в суд податкове повідомлення –рішення від 15 серпня 2006р. №/0/51750 оскаржувалось в адміністративному порядку. Рішеннями Тернопільської ОДПІ від 15 вересня 2006 року та ДПА в Тернопільській області від 18 жовтня 2006 року в задоволенні скарг  ТОВ «Стар Софт»відмовлено.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Відповідно до змісту пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст.ст.11,70,71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

При цьому, згідно з ч.2 ст.71 КАС України та приналежно до даного спору, обов’язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття суб’єктом владних повноважень рішення, покладається на відповідний податковий орган.

Однак, приписів згаданих норм Конституції та КАС України, обґрунтованості прийняття рішення від 15 серпня 2006р. №/0/51750 відповідачем не доведено.

Так, відповідно до положень п. 1.7, 1.8 ст.1 Закону №168/97-ВР податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом, а бюджетне  відшкодування  - сума,  що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у випадках, визначених цим Законом.

Згідно із змістом п.п.7.4.1. п.7.4. ст.7 Закону №168/97-ВР податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податків в звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів  (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва  (обороту) і основних фондів або нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Тобто, до складу податкового кредиту звітного періоду відносяться суми податку, сплачені в ціні товару при їх придбанні, якщо платник податку мав підстави включити витрати на придбання товару до складу валових витрат відповідно до вимог ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” .

Як зазначалось вище, позивач сплатив 15603,20 грн. ПДВ включених в ціну товару, вартість якого згідно з Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств»підлягала внесенню до складу валових витрат.

Підпункт 7.5.1. статті 7 Закону №168/97-ВР передбачає, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається:

дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Від-так, отримавши податкову накладну, відповідно до п.п. 7.5.1., 7.4.5 ст. 7 Закону №168/97-ВР, позивач набув права на включення 15603,20 грн. ПДВ до свого податкового кредиту.

Порушень вимог п.п. 7.2.1. ст. 7 Закону №168/97-ВР щодо змісту податкової накладної № 1415 від 05 квітня 2006 року відповідачем не встановлено.

За таких обставин, дії позивача по формуванню податкового кредиту в квітні 2006 року відповідають вимогам названих норм Закону.

Відповідно до п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону №168/97-ВР сума податку,  що підлягає сплаті  (перерахуванню)  до бюджету або бюджетному відшкодуванню,  визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання  звітного  податкового  періоду  та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При від’ємному значенні такої різниці та за відсутності податкового боргу попереднього періоду, отримана сума зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду.

Якщо у наступному податковому періоді  сума, розрахована згідно з п.п.7.7.1 цього пункту, має від’ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від’ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченого отримувачем товарів у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (п.п.7.7.2 п.7.7. ст..7 Закону №168/97-ВР)

Відповідно до декларації ТОВ «Стар Софт»за квітень 2006 року, різниця між сумою податкового зобов'язання  та сумою податкового кредиту у квітні 2006 року мала від’ємне значення, у зв’язку з чим перейшла до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (травня 2006р.).

Беручи до уваги приписи перелічених норм Закону №168/97-ВР, зважаючи на від’ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання  звітного  податкового  періоду  та сумою податкового кредиту в травні 2006 року, фактичну сплату отримувачем товарів (ТОВ «Стар Софт») суми податку на додану вартість по спірній господарській операції, позивачем правомірно віднесено 15603,20 грн. ПДВ до суми бюджетного відшкодування.

При цьому, Законом №168/97-ВР не передбачено такої умови для віднесення платником до податкового кредиту та бюджетного відшкодування відповідних сум податків, як сплата цих сум постачальником товару (в даному випадку ТОВ «Тернопіль –Онлайн») до бюджету. Тому безпідставним є посилання відповідача в Акті перевірки на цю обставину, як на порушення закону зі сторони позивача.

Крім того, згідно представленої податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2006 року ТОВ «Тернопіль –Онлайн»(контрагента позивача) спірну суму відображено у податковому зобов’язанні. Вказане підтверджується і реєстром виданих ТОВ «Тернопіль –Онлайн»податкових накладних за квітень 2006 року.

Згідно з положеннями ч.2 ст.61 Конституції України (щодо індивідуального характеру юридичної відповідальності), ст.7 Закону №168/97-ВР право платника податків на податковий кредит не ставиться в залежність від правопорушень зі сторони його контрагента, яким приналежно до даної справи є ТОВ «Тернопіль –Онлайн».

Верховний суд України у постанові від 18 квітня 2006 року зазначив, що якщо контрагент не виконав свого зобов’язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Слід зазначити, що відповідно до п. 10 Інструкції  про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби, що затверджена наказом ДПА України  17.03.2001 №110 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 23 березня 2001 р. визначено, що факти  порушень  податкового  та  іншого  законодавства посадова  особа органу державної податкової служби оформляє актом перевірки, в якому чітко викладається зміст порушення з обґрунтуванням порушених норм  законодавчих  актів та вказуються конкретні  їх  пункти  і статті.

Порушень законодавства про оподаткування платником податку на додану вартість по спірній господарській операції зі сторони ТОВ «Тернопіль-Онлайн»актом перевірки діяльності останнього не фіксувались.

В судовому порядку господарські зобов’язання між ТОВ «Тернопіль –Онлайн»та ТОВ «Стар –Софт», що стали підставою для включення в податковий кредит наступного звітного періоду та бюджетного відшкодування 15603,20 грн. недійсними не визнавались.

Щодо решти (23253-15603,20) 7649,80 грн. суми заявленої до бюджетного відшкодування, то податковим органом у представлених документах, зокрема: Акті перевірки, рішеннях про результати розгляду первинної та повторної скарги, запереченнях на позов, а також  усних поясненнях представника відповідача, даних в судовому засіданні не зазначено суті порушень зі сторони позивача, які призвели до неправильного її визначення.

З огляду на усе вищевикладене, правомірність зменшення суми бюджетного відшкодування на 23253 грн. податку на додану вартість відповідачем належним чином не доведена. А тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.2,3,7-17,70,71,87,89,94,158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

1. Скасувати податкове повідомлення - рішення Тернопільської ОДПІ від 15 серпня 2006р. №/0/51750 про зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Стар Софт», (вул. Шашкевича, 3/71, м. Тернопіль, код 21133679) суми бюджетного відшкодування по податку на додану вартість в сумі 23253 грн.

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі _____________ 2007 року до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя