ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2007 р.                Справа № АС-53/298-06

вх. № 9687/4-53

Судова колегія господарського суду Харківської області у складі:

Головуючий суддя Жельне С.Ч.

суддя Светлічний Ю.В.

суддя Прохоров С.А.

за участю секретаря судового засідання Мельнік Р.В.

представників сторін

по справі за позовом  Кредитної спілки "САМОПОМІЧ", м. Харків

до  Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України

про скасування рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Кредитна спілка „САМОПОМІЧ” звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просить скасувати розпорядження директора департаменту нагляду за кредитними установами Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України Оленчика А.Я. № 441/10/1 від 12.05.2006 р. "Про усунення порушень вимог законодавства про фінансові послуги” та рішення голови Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України Альошина В.Б. № 7055/12-8 від 19.07.2006 р. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що видане відповідачем Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 441/10/1 від 12.05.2006 р. "Про усунення порушень вимог законодавства про фінансові послуги " до кредитної спілки "САМОПОМІЧ" є незаконним, оскільки ні через представника ні поштою повідомлення про розгляд директором департаменту нагляду за кредитними установами Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України Оленчика А.Я. справи про порушення зафіксовані в акті про порушення від 13.04.2006 № 254/10 та саме розпорядження № 441/10/1 від 12.05.2006 р., прийняте директором департаменту нагляду за кредитними установами Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України Оленчиком А.Я. на підставі вказаного акту Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України не надавалося і не надсилалося.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечує проти задоволення позову та надав відзив в обґрунтування своїх заперечень, в якому вказує, що оспорювані акти цілковито відповідають вимогам законодавства.

Колегія суддів встановила наступне:

Відповідно до п. 1 Положення про Державну комісію з регулювання ринків фінансових послуг України, затвердженого Указом Президента України від 4 квітня 2003 року № 292/2003 (далі - Положення) Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України (далі - Комісія) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом. Комісія - це спеціально уповноважений орган виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг у межах, визначених законодавством.

Згідно п. 4 Положення Комісія відповідно до покладених на неї завдань та в межах своєї компетенції: здійснює згідно із законами України державне регулювання і нагляд за діяльністю страхових компаній та страхових брокерів, установ накопичувального пенсійного забезпечення, довірчих товариств, кредитних спілок, лізингових та факторингових компаній, кредитно-гарантійних установ, ломбардів, інших учасників ринків фінансових послуг (крім банків, професійних учасників фондового ринку інститутів спільного інвестування в частині їх діяльності на фондовому ринку, фінансових установ, які мають статус міжурядових міжнародних організацій, Державного казначейства України та державних цільових фондів).

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 28 Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг” уповноважений орган у межах своєї компетенції: у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів Уповноваженого органу застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення.

Згідно з пп. 45 п 4 Положення Комісія відповідно до покладених на неї завдань та у межах своєї компетенції установлює порядок та умови застосування заходів впливу згідно з законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" порядок та умови застосування заходів впливу встановлюються законами України та нормативно-правовими актами Уповноваженого органу.

Нормативно-правовим актом, який визначає порядок та умови застосування заходів впливу є Положення про застосування Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України заходів впливу, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 13 листопада 2003 року № 125, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 3 грудня 2003 р. за № 1115/8436 (далі - Положення про застосування заходів впливу).

12 травня 2006 року відповідач, в особі директора Департаменту нагляду за кредитними установами Оленчика А.Я., розглянувши акт про порушення від 13 квітня 2006 за № 254/10 щодо Позивача, виніс рішення про застосування щодо нього заходу впливу (далі - розпорядження № 441/10/1).

У Розпорядженні № 441/10/1 зазначено, що позивачем було порушено ряд вимог Порядку складання та подання звітності кредитними спілками та об’єднаними кредитними спілками до Держфінпослуг, затвердженого розпорядженням Держфінпослуг від 25.12.2003 р. № 177, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2004 за № 69/8668, вимог Положення про фінансові нормативи діяльності кредитних спілок та об’єднаних кредитних спілок, затвердженого розпорядженням Держфінпослуг від 16.01.2004 р. № 7, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.02.2004 р. за № 148/8747 та вимог Закону України „Про кредитні спілки” і зобов’язано позивача усунути встановлені порушення вимог зазначеного законодавства України.

В позовній заяві позивач посилається на те, що видане відповідачем Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 441/10/1 від 12.05.2006 р. "Про усунення порушень вимог законодавства про фінансові послуги " до кредитної спілки "САМОПОМІЧ" є незаконним, оскільки ні через представника ні поштою повідомлення про розгляд директором департаменту нагляду за кредитними установами Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України Оленчика А.Я. справи про порушення зафіксовані в акті про порушення від 13.04.2006 р. № 254/10.

Відповідно до п. 4.11 Положення про застосування заходів впливу „Справа може розглядатися за участю уповноваженого представника Особи. Для цього уповноважена особа Держфінпослуг, яка розглядає Справу, повідомляє Особу про дату та час розгляду Справи. Повідомлення про розгляд Справи надсилається (вручається) Особі та за потребою іншим особам не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду Справи”.

Відповідачем листом від 13.04.2006 р. (вих. № 3412/10-8) було на надіслано позивачу повідомлення про розгляд справи призначений на 27 квітня 2006 року та відповідний акт про порушення від 13.04.2006 р. за №254/10.

Як вбачається з листа позивача від 21.04.2006 р. (вих. № 76/77) з клопотанням про відкладення розгляду справи, позивач отримав 19.04.2006 р. поштою вказані повідомлення та акт. Крім того, згідно з п. 4.12 Положення про застосування заходів впливу нез’явлення уповноваженого представника особи в разі, якщо про дату розгляду справи він був повідомлений у встановленому порядку, не може бути підставою для відкладення розгляду справи.

Вказаний лист відповідача та акт про порушення було направлено за місцезнаходженням Кредитної спілки „Самопоміч” зазначеним у Державному реєстрі фінансових установ, а саме: м. Харків, вул. Ахсарова, 18-А, про що свідчить адреса в листі.

Отже, Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України дотримано вимоги п. 4.7 Положення про застосування заходів впливу, відповідно до якого акт порушення вручається особі (представнику особи) або надсилається за її місцезнаходженням не пізніше п'яти днів з дати його складання та своєчасно його повідомлено про час і місце розгляду справи.

Згідно з п. 4.3 Положення про застосування заходів впливу, уповноважені особи Держфінпослуг приймають рішення про застосування заходів впливу, передбачених підпунктами 1, 2, 4 - 6 п. 2.1 цього Положення, протягом 30 календарних днів з дня порушення провадження у справі.

П. 4.4 Положення про застосування заходів впливу встановлено, що днем порушення провадження у справі є дата складання акта про порушення або дата складання акта безвиїзної перевірки, акта інспекції, акта про відсутність суб'єкта нагляду за заявленим місцезнаходженням, акта про недопуск інспекційної групи до проведення інспекції, акта про ненадання суб'єктом нагляду документів, які вимагалися для інспекції (далі - акт перевірки), висновками яких є встановлення порушення законодавства про фінансові послуги.

Таким чином, з додержанням вимог нормативно-правового акту, зазначеного в ньому 30 денного строку, а саме, 12.05.2006 р., відповідач в особі директора Департаменту нагляду за кредитними установами Оленчика А.Я., розглянув акт про порушення від 13 квітня 2006 за №254/10 щодо Позивача та виносить оскаржуване розпорядження № 441/10/1.

В позовній заяві позивач посилається на те, що ні через представника ні поштою розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 441/10/1 від 12.05.2006 р. "Про усунення порушень вимог законодавства про фінансові послуги " не надходило, отже застосовуючи до позивача захід впливу, відповідач діяв неправомірно та за межами діючого законодавства.

Відповідно до п. 4.23 Положення про застосування заходів впливу рішення про результати розгляду справи вручається Особі або надсилається за її місцезнаходженням не пізніше п'яти днів з дня його прийняття, а рішення, які підлягають схваленню Комісією, - не пізніше п'яти днів з дня їх схвалення.

Відповідачем було надіслано листом від 16.05.2006 р. (вих. № 4516/10-08) оскаржуване Розпорядження від 12.05.2006 № 441/10/1, з додержанням вказаного строку та за місцезнаходженням позивача, а саме, м. Харків, вул. Ахсарова, 18-А. Отже, відповідачем було дотримано вимоги Положення про застосування заходів впливу щодо надсилання розпорядження.

Проте, вказане поштове відправлення було повернуто відповідачу поштовою установою через закінчення строків його зберігання.

Відповідно до пункту 10.3. Положення про Державний реєстр фінансових установ, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28 серпня 2003 р. № 41, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.09.2003 р. за № 797/8118, Фінансова установа зобов'язана протягом десяти робочих днів після виникнення змін та/або доповнень до документів, поданих нею для внесення в Реєстр, письмово повідомити Комісію та надати відповідні підтверджувальні документи. Як свідчить заява про переоформлення свідоцтва про реєстрацію фінансової установи позивача від 01.06.06 (вих. № 104), інформацію про зміну місцезнаходження Кредитна спілка „Самопоміч” надала відповідачу лише 06.06.2006 р..

З наказу Голови Правління КС „Самопоміч” Захарової Н.М. від 01.02.2005 № 03-5 вбачається, що голова правління КС „САМОПОМІЧ” тільки щовівторка з 14 до 18 години та щоп’ятниці з 9 до 13 години знаходилася за адресою м. Харків, вул. Ахсарова, 18А, що є місцезнаходженням кредитної спілки „САМОПОМІЧ” за даними Державного реєстру фінансових установ на дату складання акту.

Позивач посилається на свій лист від 07.02.2005 р. вих.. №11, який було надіслано до Комісії, як на доказ повідомлення відповідача про тимчасове знаходження за адресою м. Харків, вул. Академіка Павлова, 148-А, кв. 4. Проте, відповідач зазначив під час судового розгляду, що в своєму листі позивач не просив Комісію про те, щоб кореспонденцію надсилали за цією вказаною тимчасовою адресою також.

Таким чином, неотримання позивачем оскаржуваного розпорядження було зумовлено перебуванням правління Кредитної спілки „Самопоміч” за її місцезнаходженням тільки щовівторка з 14 до 18 години та щоп’ятниці з 9 до 13 години.

Як свідчать матеріали справи, факт допущених позивачем порушень існував і на момент проведення перевірки і на момент складання акту про порушення.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців” місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені (далі - виконавчий орган).

Виконавчим органом в КС „САМОПОМІЧ” є правління. Таким чином, представник правління позивача не постійно знаходився за місцезнаходженням кредитної спілки „САМОПОМІЧ”, отже його могло і не бути коли надходила пошта.

Відповідно до п. 4.4. Положення про застосування заходів впливу, днем порушення провадження у справі є, зокрема, дата складання акту про порушення.

П. 4.2. зазначеного Положення встановлено: справу не може бути розпочато, а наявна у провадженні справа підлягає закриттю в разі: - якщо не доведено вчинення особою порушення законодавства про фінансові послуги; - якщо вирішення справи не належить до компетенції Держфінпослуг; - якщо з дня вчинення порушення минув один рік або більше; - у разі ліквідації та/або визнання банкрутом особи, щодо якої порушено справу; - у разі скасування акта, який передбачає застосування заходу впливу; - за наявності за одним і тим самим фактом іншої справи; - якщо за тим самим фактом порушення є не скасоване рішення Держфінпослуг у справі.

Отже, вказаним актом встановлено вичерпний перелік підстав для закриття провадження у справі за відсутності такої підстави, як усунення порушення кредитною спілкою після встановлення факту і фіксації цього факту в акті про порушення в Положенні про застосування заходів впливу немає.

Таким чином, правових підстав для закриття провадження у відповідача не було та він не мав законних підстав не застосовувати до позивача захід впливу.

Згідно з пп. 12 п. 5 Положення, Комісія має право в межах своїх повноважень застосовувати до фінансових установ, які не додержуються законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, заходи впливу: зокрема, зобов’язати порушника вжити заходи до усунення порушення.

На підставі повноважень та за результатами розгляду акту про порушення від 19.05.2006 р. № 589/10 Держфінпослуг було винесено Розпорядження № 552/10/1 від 14.06.2006 р. про дотримання вимог законодавства про фінансові послуги усунення порушень вимог законодавства про фінансові послуги.

Згідно з п. 6.1. Положення про застосування заходів впливу рішення про застосування заходів впливу можуть бути оскаржені до Держфінпослуг або до суду.

Позивач оскаржив до Держфінпослуг застосування заходу впливу, а саме, Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 441/10/1 від 12.05.2006.

Відповідно до 6.6. Положення про застосування заходів впливу у скарзі на рішення про застосування заходів впливу, що подається до Держфінпослуг, має бути зазначено: - дату та вихідний номер скарги (для юридичних осіб), дату (для фізичних осіб); - прізвище, ім'я, по батькові особи, що подає скаргу, та її посаду; - місцезнаходження (місце проживання) Особи; - код за ЄДРПОУ (ідентифікаційний номер за ДРФО); - дату та номер оскаржуваного рішення про застосування заходу впливу; - підстави, з яких оскаржується рішення, з посиланням на законодавство і матеріали справи; - перелік документів, що додаються до скарги (за їх наявності); - підпис керівника та відбиток печатки юридичної особи або підпис фізичної особи.

Скарга може містити клопотання про зупинення виконання рішення про застосування заходів впливу, клопотання про участь уповноваженого представника особи при розгляді скарги та інші клопотання.

Проте, у скарзі КС „САМОПОМІЧ” не містилося клопотання про участь уповноваженого представника кредитної спілки „САМОПОМІЧ”, і відповідно Комісія не повідомляла представника кредитної спілки „САМОПОМІЧ” про дату та час розгляду скарги.

Отже, скарга подавалася на рішення про застосування заходів впливу, а саме, Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 14.06.2006 р. № 552/10/1.

Відповідно до п. 6.9. Положення про застосування заходів впливу за результатами розгляду скарги Головою Держфінпослуг у двадцятиденний строк з дня надходження скарги приймається одне з таких рішень: - про залишення рішення про застосування заходів впливу без змін, а скарги - без задоволення; - про скасування рішення про застосування заходів впливу та задоволення скарги; - про скасування рішення про застосування заходів впливу в певній частині та часткове задоволення скарги; - про скасування рішення про застосування заходів впливу і направлення справи на новий розгляд; - про залишення скарги без розгляду.

Апеляційною комісією Держфінпослуг було розглянуто скаргу кредитної спілки „Самопоміч”.

Головою Держфінпослуг було прийнято рішення № 7055/12-8 від 19.07.2006 р. про залишення Розпорядження № 441/10/1 без змін, а скаргу без задоволення.

У вказаному рішенні не йдеться про відмову у наданні Позивачу вказаного розпорядження, чим спростовуються твердження позивача про те, що відповідачем порушено цим рішенням п. 4.24 Положення про застосування заходів впливу.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення голови Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України Альошина В.Б. № 7055/12-8 від 19.07.2006 р. є не рішенням відповідача, а є рішенням посадової особи і підлягає оскарженню в порядку оскарження дій посадової особи.

Оскаржуване розпорядження прийнято відповідачем в межах його компетенції, встановленої Законом України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість позову.

Керуючись ст. ст. 98, 160, 163 , 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України , колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

В позові відмовити.

Постанову може бути оскаржено в порядку ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України до Харківського апеляційного господарського суду шляхом подання заяви через суд першої інстанції, на протязі десяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови. Апеляційна скарга подається через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо такої заяви не було подано.

Повний текст постанови підписано судом 23.03.2006 р.

Головуючий суддя                                                                     Жельне С.Ч.

суддя           Светлічний Ю.В.

суддя           Прохоров С.А.