донецький апеляційний господарський суд
УХВАЛА

Іменем України

10.04.2007р.                                                                                справа №26/391а

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів:

при секретареві судового засідання:

за участю представників сторін:

від позивача:
Богданов Г.Г. - за дов. від 10.04.2007р. №08/591,

від відповідача:
Ткаченко В.Є. - за дов. від 28.03.2007р. №12509/10/10-013,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу:
Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м.Донецька

на постанову господарського суду:

Донецької області

від:
30.01.2007 року (підписана 05.02.2007р.)

по справі:
№26/391а

за позовом:
Колективного спеціалізованого підприємства по ремонту металургійних печей та обладнання "Донбасдомнаремонт" м.Донецьк

до:
Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м.Донецька

про:
про визнання протиправним та про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Колективне спеціалізоване підприємство по ремонту металургійних печей та обладнання “Донбасдомнаремонт” м.Донецьк звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м.Донецька (далі за текстом –ДПІ у Ворошиловському районі м.Донецька) про визнання протиправним та про скасування рішення від 14.12.2006р. №/0 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 806993,72грн.

Постановою від 30.01.2007р. (підписана 05.02.2007р.) у справі №26/391а господарський суд Донецької області (суддя: Наумова К.Г.) позовні вимоги задовольнив в повному обсязі, скасувавши рішення ДПІ у Ворошиловському районі м.Донецька від 14.12.2006р. №/0 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 806993,72грн.

Постанова місцевого господарського суду мотивована положеннями ч.4 ст.6, ч.1 ст.14 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність” від 16.04.1991р. №959-ХІІ (зі змінами та доповненнями), ст.1 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” від 23.09.1994р. №185/94-ВР (зі змінами та доповненнями), ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України “Про систему валютного регулювання і валютного контролю” від 19.02.1993р. №15-93 (зі змінами та доповненнями); тим, що постановою господарського суду Донецької області від 24.01.2006р. у справі №31/121а визнано недійним податкове повідомлення-рішення ДПІ у Ворошиловському районі м.Донецька від 23.03.2004р. №/0, яким визначено податкове зобов’язання  у вигляді пені в сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 35776,74грн., а постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.03.2006р. у справі №31/121а постанова господарського суду Донецької області від 24.01.2006р. у справі №31/121а в частині визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 23.03.2004р. №/0 –залишена без зміни; тим, що ст.1 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” від 23.09.1994р. №185/94-ВР (зі змінами та доповненнями) не передбачає неможливості припинення зобов’язань за зовнішньоекономічними договорами шляхом заліку зустрічної однорідної вимоги; тим, що в цивільно-правових відносинах допускалось припинення зобов’язань шляхом заліку зустрічної однорідної вимоги відповідно до ст.217 ЦК УРСР; тим, що 218 ЦК УРСР містила положення про недопустимість заліку у випадках, передбачених цією нормою, і в інших випадках, передбачених законом; тим, що ні Законом України “Про зовнішньоекономічну діяльність” від 16.04.1991р. №959-ХІІ (зі змінами та доповненнями), ні Законом України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” від 23.09.1994р. №185/94-ВР (зі змінами та доповненнями), ні Декретом Кабінету Міністрів України “Про систему валютного регулювання і валютного контролю” від 19.02.1993р. №15-93 (зі змінами та доповненнями), ні Цивільним кодексом УРСР, не забороняється припинення зобов’язання заліком зустрічної однорідної вимоги за зовнішньоекономічними договорами; тим, що за змістом Закону України „Про порядок здійснення розрахунків в іноземний валюті” від 23.09.1994р. №185/94-ВР (зі змінами та доповненнями) предметом його регулювання є лише випадки застосування грошової форми розрахунків у відносинах між резидентами і нерезидентами у зовнішньоекономічній діяльності; тим, що припинення дебіторської і кредиторської заборгованості між резидентом і нерезидентом шляхом заліку зустрічної однорідної вимоги не суперечить чинному законодавству України.

Відповідач, ДПІ у Ворошиловському районі м.Донецька, з прийнятою постановою місцевого господарського суду не погодився та подав апеляційну скаргу, посилаючись в обгрунтування вимог про скасування на те, що в ході проведення планової виїзної перевірки за період з 01.10.2004р. по 30.06.2006р. встановлено, що валютна виручка за надані роботи за контрактами від 09.03.2003р. №У-09 та від 31.10.2003р. №У-09А від нерезидента не надходила; на те, що зазначені в ст.4, ст.6 Закону України „Про порядок здійснення розрахунків в іноземний валюті” від 23.09.1994р. №185/94-ВР (зі змінами та доповненнями) документи, за наявністю яких не нараховується пеня за порушення термінів розрахунків по експортно-імпортних операціях, не надавались; на те, що позивачем не надано первинних документів, які підтверджують факт понесення нерезидентом України авансових, транспортних витрат та понесення збитків по ремонту печей; на те, що на постанову господарського суду Донецької області від 24.01.2006р. у справі №31/121а та на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 28.03.2006р. у справі №31/121а  податковим органом було подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, яким порушено касаційне провадження по справі №31/121а.

Позивач, Колективне спеціалізоване підприємство по ремонту металургійних печей та обладнання “Донбасдомнаремонт” м.Донецьк, у відзиві на апеляційну скаргу заперечення заявника відхилив з огляду на положення ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої відповідач не довів правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції відхилив доводи заявника апеляційної скарги щодо ненадання підприємством первинних документів, які підтверджують факт понесення нерезидентом України авансових, транспортних витрат та понесення збитків по ремонту печей з огляду на те, що оригінали первинних документів позивачем було надано для огляду в судове засідання першої інстанції, копії –для долучення до справи у присутності представника податкового органу.

01.11.2005р. набрав чинності Закон України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” від 06.10.2005р. №2953-ІV, яким п.6 та п.7 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України були викладені в новій редакції, згідно якої до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р., вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

В п.6 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративні справи, провадження в яких було відкрито місцевими та апеляційними господарськими судами до початку діяльності відповідного адміністративного суду, розглядаються і вирішуються цими судами відповідно абзацу першого цього пункту.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 23.02.2007р. відкрито апеляційне провадження по адміністративній справі №26/391а.

Розпорядженням заступника голови Донецького апеляційного господарського суду від 23.02.2007р. в порядку ст.29 Закону України “Про судоустрій України” від 07.02.2002р. №3018-ІІІ призначено склад судової колегії (головуючий суддя: Алєєва І.В., Величко Н.Л., М’ясищев А.М.) по розгляду апеляційної скарги ДПІ у Ворошиловському районі м.Донецька на постанову господарського суду Донецької області від 30.01.2007р. (підписана 05.02.2007р.) у справі №26/391а.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2007р. справу №26/391а було призначено до апеляційного розгляду.

Судове засідання апеляційної інстанції фіксувалось за допомогою технічних засобів фіксації відповідно до положень ст.41, ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вивчивши матеріали справи, наявні докази, заслухавши пояснення, доводи та заперечення  представників сторін, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду встановила:

Предметом спору є рішення ДПІ у Ворошиловському районі м.Донецька від 14.12.2006р. №/0, яким на підставі ст.1, ст.4 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” від 23.09.1994р. №185/94-ВР (зі змінами та доповненнями), ст.9, ст.16 Декрету Кабінету Міністрів України “Про систему валютного регулювання та валютного контролю” від 19.02.1993р. №13-93 (зі змінами та доповненнями) застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 806993,72грн. (див.3арк.справи).

Оспорене рішення ДПІ у Ворошиловському районі м.Донецька від 14.12.2006р. №/0 прийняте на підставі акта від 04.12.2006р. №1430/23-6-00192206 про результати виїзної планової перевірки Колективного спеціалізованого підприємства по ремонту металургійних печей та обладнання “Донбасдомнаремонт” м.Донецьк з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2004р. по 30.06.2006р.

В акті перевірки перевіряючими зазначено, що Колективним спеціалізованим підприємством по ремонту металургійних печей та обладнання “Донбасдомнаремонт” м.Донецьк порушено ст.1 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” від 23.09.1994р. №185/94-ВР (зі змінами та доповненнями) по контрактам, укладеним з ВАТ “Домнаремонт” (Росія) від 09.09.2003р. №У-09 та від 31.10.2003р. №У-09А та порушено ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України “Про систему валютного регулювання та валютного контролю” від 19.02.1993р. №13-93 (зі змінами та доповненнями) –підприємством не надано декларації про валютні цінності, доходи на майно, що належать резиденту України і перебувають за її межами за 4 квартал 2004р., І-4 квартали 2005р., 1-2 квартали 2006р.

Перевіряючими в акті перевірки констатовано, що попередньою перевіркою (акт від 15.03.04р. №24-23-5/00192206) встановлено неповернення валютної виручки по наступним експортним контрактам, укладеним  з ВАТ „Домнаремонт” (Росія): по контракту від 09.09.2003р. №У-09 в сумі 952916,30 рос.руб.,  по контракту від 31.10.2003р. №У-09А в сумі 737054,10 рос.руб.

Податковим органом вказано, що в періоді, що перевірявся, валютна виручка за  надані послуги  по вищезазначеним контрактам не надходила, що є порушенням ст. 1 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” від 23.09.1994р. №185/94-ВР (зі змінами та доповненнями) (див.27-28арк.акта перевірки, 29-30арк.справи).

На підставі акту попередньої перевірки від 15.03.2004р. №24-23-5/00192206 ДПІ у Ворошиловському районі м.Донецька було прийняте податкове повідомлення –рішення  від 23.03.2004р. №000032240/0, яким з посиланнями на п.п.4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону України  “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 20.12.2000р. №2181-ІІІ (зі змінами та доповненнями), ст.1, ст.4 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” від 23.09.1994р. №185/94-ВР (зі змінами та доповненнями) визначено податкове зобов’язання за платежем: пеня в сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 35776,74грн.

Як свідчать матеріали справи, постановою господарського суду Донецької області від 24.01.2006р. у справі №31/121а за позовом Колективного спеціалізованого підприємства по ремонту металургійних печей та обладнання “Донбасдомнаремонт” м.Донецьк до ДПІ у Ворошиловському районі м.Донецька про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 23.03.2004р. №/0 визнано недійним податкове повідомлення-рішення ДПІ у Ворошиловському районі м.Донецька від 23.03.2004р. №/0, яким визначено податкове зобов’язання  у вигляді пені в сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 35776,74грн., а постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.03.2006р. у справі №31/121а постанова господарського суду Донецької області від 24.01.2006р. у справі №31/121а в частині визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 23.03.2004р. №/0 –залишена без зміни (див.39-46арк.справи).

Статтею 6 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність” від 16.04.1991р. №959-ХІІ (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) передбачено, що суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних  договорів  (контрактів),  крім тих,  які  прямо  та  у  виключній  формі   заборонені законами України.

З матеріалів справи вбачається, що 09.09.2003р. між ВАТ “Домнаремонт” м.Череповець (Росія) (“Генпідрядник”) та Колективним спеціалізованим підприємством по ремонту металургійних печей та обладнання “Донбасдомнаремонт” м.Донецьк (“Субпідрядник”) укладено договір №У-09 на експорт послуг щодо виконання комплексу ремонтних робіт доменної печі №2 на ВАТ “Сєверсталь” м. Череповець (Росія) на загальну суму 2159910 рос.руб. Пунктом  3.3. зазначеного договору передбачено, що вартість робіт включає всі витрати Колективного спеціалізованого підприємства по ремонту металургійних печей та обладнання “Донбасдомнаремонт” м.Донецьк (“Субпідрядник”) та належну йому винагороду. Пунктами 2.1.8 та 3.7 зазначеного договору передбачені зобов’язання ВАТ “Домнаремонт” м.Череповець (“Генпідрядник”) сплатити реєстрацію персоналу, здійснити попередню оплату на відрядження та проїзд. Вказані витрати проводяться поступово в період виконання Договору, а не одноразово. Відповідно до п.3.6 договору витрати ВАТ “Домнаремонт” м.Череповець (“Генпідрядник”) на авансові виплати персоналу та оплата на проїзд персоналу Колективного спеціалізованого підприємства по ремонту металургійних печей та обладнання “Донбасдомнаремонт” м.Донецьк (“Субпідрядник”) погашаються шляхом взаємозаліку (див.88-90арк.справи).

31.10.2003р. між ВАТ “Домнаремонт” м.Череповець (Росія) (“Генпідрядник”) та Колективним спеціалізованим підприємством по ремонту металургійних печей та обладнання “Донбасдомнаремонт” м.Донецьк (“Субпідрядник”) укладено договір №У-09А на експорт послуг щодо виконання комплексу ремонтних робіт доменної печі №2 на ВАТ “Сєверсталь” м. Череповець (Росія) на загальну суму 1189761 рос.руб. Пунктом 4.3 зазначеного договору передбачено, що вартість робіт включає всі витрати  Колективного спеціалізованого підприємства по ремонту металургійних печей та обладнання “Донбасдомнаремонт” м.Донецьк (“Субпідрядник”) та належну йому винагороду. Пунктом 3.1.4 договору передбачено, що ВАТ “Домнаремонт” м.Череповець (Росія) (“Генпідрядник”) зобов’язується придбати залізничні білети персоналу Колективного спеціалізованого підприємства по ремонту металургійних печей та обладнання “Донбасдомнаремонт” м.Донецьк (“Субпідрядник”) до місця перебування, п. 3.1.7 - сплатити реєстрацію персоналу позивача, п.3.2.4 - компенсувати витрати нерезидента  на проїзд спеціалістів Колективного спеціалізованого підприємства по ремонту металургійних печей та обладнання “Донбасдомнаремонт” м.Донецьк (“Субпідрядник”) до місця призначення, витрати на відрядження та проживання. Відповідно до п. 4.6. договору  витрати ВАТ “Домнаремонт” м.Череповець (Росія) (“Генпідрядник”) на авансові виплати, оплата витрат на проїзд персоналу Колективного спеціалізованого підприємства по ремонту металургійних печей та обладнання “Донбасдомнаремонт” м.Донецьк (“Субпідрядник”) до місця призначення  погашаються шляхом взаємозаліку (див.80-82арк.справи).

Постановою господарського суду Донецької області від 24.01.2006р. у справі №31/121а встановлено, що згідно протоколу від 17.12.2003р. №1 сторони прийшли до згоди провести взаємозалік зустрічних однорідних вимог, які викладені в акті звірки від 18.11.2003р. №1 по договору від 09.09.2003р. №У-09 та в акті звірки від 17.12.2003р. №2 від 17.12.2003р. по договору від 31.10.2003р. №У-09А на загальну суму 1689970,4 рос.руб. Здійснення розрахунків шляхом заліку мало місце щодо однорідних (грошових) вимог в межах взаємної заборгованості, яка підтверджується документами (актами, рахунками, тощо) наявними у справі.

Посилаючись на норми Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність” від 16.04.1991р. №959-ХІІ (зі змінами та доповненнями), Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” від 23.09.1994р. №185/94-ВР (зі змінами та доповненнями), Декрету Кабінету Міністрів України “Про систему валютного регулювання і валютного контролю” від 19.02.1993р. №15-93 (зі змінами та доповненнями), Цивільного кодексу УРСР, господарський суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку, що значеними нормативними актами не забороняється припинення зобов’язань за зовнішньоекономічними договорами шляхом заліку зустрічних однорідних вимог.

Крім того, місцевий господарський суд правомірно зазначив, що предметом  регулювання Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” від 23.09.1994р. №185/94-ВР (зі змінами та доповненнями) є лише випадки застосування грошової форми розрахунків у відносинах між резидентами і нерезидентами у зовнішньоекономічній діяльності, в зв’язку з чим припинення дебіторської і кредиторської заборгованості між резидентом і нерезидентом шляхом заліку зустрічної однорідної вимоги не суперечить чинному законодавству України.

Апеляційна інстанція не приймає доводи заявника апеляційної скарги щодо безпідставності відмови господарським судом першої інстанції у задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі до розгляду Вищим адміністративним судом України  справи №31/121а за позовом Колективного спеціалізованого підприємства по ремонту металургійних печей та обладнання “Донбасдомнаремонт” м.Донецьк до ДПІ у Ворошиловському районі м.Донецька про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 23.03.2004р. №/0 з огляду на те, що податковим органом не враховано приписи п.5 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якого постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення, а також положення п.1 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, за приписами якого постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов’язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, в зв’язку з чим постанова Донецького апеляційного господарського суду від 28.03.2006р. у справі №31/121а в повному обсязі набула законної сили та підлягає виконанню. Крім того, статтею 156 Кодексу адміністративного судочинства України зазначений  вичерпний перелік підстав, за якими адміністративний суд зупиняє провадження у справі, до якого не входить розгляд справи в суді касаційної інстанції.

За результатами апеляційного провадження по справі судова колегія дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, оскільки постанова місцевого господарського суду відповідає фактичним обставинам, нормам чинного законодавства і з заявлених підстав не підлягає скасуванню.

Результати апеляційного провадження по справі ухвалені колегією суддів в нарадчій кімнаті відповідно до положень ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень ст.101, ст.103, ст.158, ст.159, ст.160, ст.167, ст.196, ст.198, ст.200, ст.205  Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини ухвали Донецького апеляційного господарського суду про залишення без зміни постанови господарського суду Донецької області від 30.01.2007р. (підписана 05.02.2007р.) у справі №26/391а.

В порядку п.4 ст.167 Кодексу адміністративного судочинства України сторонам повідомлено, що виготовлення повного тексту ухвали в п’ятиденний термін з моменту проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини ухвали.

Беручи до уваги викладене, керуючись  п.6, п.7 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, ст.101, ст.103, ст.122, ст.154, ст.158, ст.159, ст.160, ст.167, ст.185, ст.186, ст.195, ст.196, ст.198, ст.200, п.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, Донецький апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу  Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м.Донецька на постанову господарського суду Донецької області від 30.01.2007р. (підписана 05.02.2007р.) у справі №26/391а –залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Донецької області від 30.01.2007р. (підписана 05.02.2007р.) у справі №26/391а –залишити без зміни.

Ухвала Донецького апеляційного господарського суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після складання повного тексту ухвали.

Ухвала складена в повному обсязі 13.04.2007р.

Головуючий:

Судді: