АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

25.04.07
Справа  № 05/86-91

м. Львів

Львівський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді          Процика Т.С.

суддів          Галушко Н.А.

Юрченка Я.О.

при секретарі судового
засідання Трускавецькому В.П.

розглянув           апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції (далі Луцька ОДПІ) від 27.02.2007р. № 601/10/10-011

на
постанову           Господарського суду Волинської
області від 30.01.2007р.

у
справі           № 05/86/15-91А

за
позовом           Луцької ОДПІ, м. Луцьк

до
відповідачів          1. Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 с. Піддубці Луцького району Волинської
області

2. Приватного підприємства
“Агропродторг”, м. Київ

про           визнання недійсними угод

за
участю представників сторін:

від
позивача:  -  Таран
О.П. -головний державний податковий інспектор юридичного відділу;

від
відповідача 1: - ОСОБА_1
- підприємець;

ОСОБА_2.
-представник;

від
відповідача 2: - не
з'явився.

Особам,
які беруть участь у справі, права і обов'язки, передбачені ст.49, 51, 59
Кодексу адміністративного судочинства України, роз'яснено.

Постановою
Господарського суду  Волинської області
від 30.01.2007р. у справі № 05/86/15-91А, суддя Бондарєв С.В., в позові
відмовлено.

Постанова
суду мотивована нормами ч.1 ст.207, ч.1 ст.208 Господарського кодексу України,
а також зокрема тим, що позовні вимоги позивачем не доведені.

Не
погоджуючись з постановою місцевого господарського,  Луцька ОДПІ подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду першої інстанції від 30.01.2007р., визнати
недійсними усні угоди між ПП „Агропродторг” та суб'єктом  підприємницької діяльності фізичною особою
ОСОБА_1 на купівлю товарів на загальну суму 214322,02грн., застосувати наслідки
визнання господарського зобов'язання недійсним, передбачені ст.208 ГК України,
а саме: стягнути з ПП „Агропродторг” та суб'єкта  підприємницької діяльності -фізичної
особи    ОСОБА_1. все одержане ними за
зобов'язанням 214322,02грн. з кожного в доход держави. Скаржник вважає
постанову такою, що прийнята з порушенням норм матеріального права, при невідповідності
висновків суду обставинам справи.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін у судовому
засіданні, апеляційний господарський суд
встановив наступне.

Як
вбачається із матеріалів справи, по усних угодах Підприємець ОСОБА_1 придбала в
Приватного підприємства "Агропродторг” товари на загальну суму
214322,02грн., що підтверджується накладними:

№209
від 03.11.2003р. на суму 10169,94 грн., в т.ч, ПДВ 1697,49 грн.,

№221
від 04.12.2003р. на суму 33140,40 грн., в т.ч. ПДВ 5523,40 грн.,

№31
від 16.01.2004р. на суму 17838,00 грн., в т.ч. ПДВ 2973,00 грн.,

№47
від 12.02.2004р.  на суму   15556,80
грн.,  в т.ч.  ПДВ
2592,80 грн.,

№57
від 22.02.2004р. на суму 10046,16 грн., в т.ч. ПДВ 1674,36грн.,

№62
від 27.02.2004р. на суму 20863,32 грн., в т.ч. ПДВ 3477,22грн.,

№70
від 11.03.2004р. на суму 18744,00 грн., в т.ч. ПДВ 3124,00 грн.,

№77
від 19.03.2004р. на суму 17269,20 грн., в т.ч. ПДВ 2878,20 грн.,

№81
від 25.03.2004р. на суму 5269,20 грн., в т.ч. ПДВ 878,20 грн.,

№88
від 30.03.2004р. на суму 10260,00 грн., в т.ч. ПДВ 1710,00 грн.

Згідно
виписаних податкових накладних ПП "Агропродторг" Підприємець ОСОБА_1
віднесла до податкового кредиту 35720,34грн., що підтверджується деклараціями з
ПДВ за період 2003-2004р.р.

Розрахунки
за отриманий товар проведені готівкою по прибуткових касових ордерах та шляхом
товарообміну.

Зазначені
господарські операції відображені в даних бухгалтерського та податкового
обліку, про що зроблені записи та відповідні проводки.

У
подальшому отримані товари були реалізовані ПП "Сірет".

Згідно
частини 1 статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання,
що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин
з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної
правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного
органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно
до частини 1 статті 208 Господарського кодексу України, якщо господарське
зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох
сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави за рішенням
суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання
зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все
одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування
одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею
повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на
відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

В
обґрунтування своїх позовних вимог позивачем зроблено посилання на те, що ПП
"Агропродторг" протягом трьох років ухилялося від сплати податків та
інших обов'язкових платежів.

Постановою
Господарського суду міста Києва №29/438 від 20.11.2005р. (т.1 а.с.150, т.2
а.с.1) задоволено позов Державної податкової інспекції у Голосіївському районі
м.Києва до Приватного підприємства "Агропродторг", третя особа -
Районна державна адміністрація у Голосіївському районі м.Києва про припинення
юридичної особи та припинено юридичну особу - Приватне підприємство "Агропродторг"
у зв'язку з тим, що відповідач, починаючи з червня 2002 року, не подавав до
державної податкової інспекції документи податкової та фінансової звітності.

Проте,
сам факт припинення юридичної особи - ПП "Агропродторг" у зв'язку з
неподанням податкової та фінансової звітності більше року не тягне за собою
недійсність всіх угод, укладених з моменту його державної реєстрації до моменту
виключення з державного реєстру.

Придбані
підприємцем ОСОБА_1 у ПП „Агропродторг” товари не виключено законом із
цивільного обігу, на торгівлю ними не вимагалась ліцензія, не було й інших
законодавчих обмежень стосовно їх купівлі-продажу. І продавець і покупець на
час укладення спірних угод були належним чином зареєстровані, були платниками
податку на додану вартість і продавець - ПП "Агропродторг" мав право
виписувати податкові накладні.

Приватне
підприємство "Агропродторг" за ідентифікаційним кодом 31057130
зареєстровано Московською районною державною адміністрацією м.Києва -
01.09.2000р. і включено до Єдиного державного реєстру підприємств та
організацій України згідно довідки Головного міжрегіонального управління
статистики у м.Києві від 19.10.2006р. №12/1-7/2253 та довідки №140/3 про
внесення до ЄДРПОУ. Згідно свідоцтва №37003321 про реєстрацію платника податку
на додану вартість від 23.11.2000р., Приватне підприємство
"Агропродторг" є платником податку на додану вартість (т.1 а.с.149,
т.2 а.с.45).

Якщо
контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, чи
поданню звітності до податкових органів, це тягне відповідальність та негативні
наслідки саме щодо нього, але не є підставою для визнання недійсними угод, які
він укладав під час своєї підприємницької діяльності і не звітувався перед
податковим органом.

Враховуючи
наведене, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування
рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись
ст.ст. 69, 71, 86, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства
України, -

Львівський апеляційний господарський суд УХВАЛИВ:

Залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін.

Дана
ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена в порядку і строки,
визначені ст.ст.212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий-суддя                                                            Процик Т.С.

суддя
Галушко Н.А.

суддя
Юрченко Я.О.