ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

19.03.07р.

Справа № А36/157-07

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Славута-плюс", м.Нікополь Дніпропетровської області

до  Нікопольської об"єднаної державної податкової інспекції, м.Нікополь Дніпропетровської області

про визнання протиправними та нечинними податкових повідомлень-рішень від 30.08.2006р. №/0/33170, №/0/33169

Суддя Кожан М.П.

Секретар судового засідання  Гриценко О.І.

Представники сторін:

від позивача Пупченко В.В., довіреність № 21 від 15.03.2007р.

Корастельова Н.Г., довіреність № 20 від 15.03.2007р.

від відповідача Сагарьова О.В., довіреність № 25 від 05.05.2006р.

СУТЬ СПОРУ:

Справа розглядається на підставі ч.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить визнати нечинними податкові повідомлення-рішення  від 30.08.2006р. №/0/33170, №/0/33169 Нікопольської об"єднаної державної податкової інспекції.

Позовні вимоги обґрунтовані невідповідністю висновків, викладених в акті перевірки фактичним обставинам та невірним застосування відповідачем діючого законодавства.

Відповідач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені у відповідності з діючим законодавством та просить в позові відмовити.

Згідно ст.160 Кодексу адміністративного судачинства України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем була проведена планова перевірка позивача з питань дотримання вимог  податкового та іншого законодавства за період з 01.07.2005р. по 30.06.2006р., за результатами якої був складений акт № 1476/233.242322424 від 18.08.2006р.

На підставі вказаного акту відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення від 30.08.2006р. №/0/33170, яким визначено позивачу податкове зобов’язання з податку на прибуток  на загальну суму 5646грн.60коп.., в тому числі за основним платежем 4607грн.08коп.., штрафні (фінансові) санкції 1039грн.52коп. у зв’язку з порушення позивачем п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»; №/0/33169 від 30.08.2006р., яким визначено позивачу податкове зобов’язання з податку на додану вартість на загальну суму 5528грн.49коп.., в тому числі за основним платежем 3685грн.66коп.., штрафні (фінансові) санкції 18442грн.83коп. у зв’язку з порушення позивачем пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Визначення спірного податкового зобов’язання пов’язано з наступним.

У перевіряємому періоді ТОВ "Славута-Плюс" надавало послуги з оренди частини власних торгових, складських приміщень СПД - фізичним особам згідно угод оренди.

Згідно наданих угод оренди сума орендної плати визначена з урахуванням орендуємої площі та має чіткий розмір у гривнях.

Договори оренди, що надані до Нікопольської ОДНІ листом від 03.08.2006 року (вх.№ 18049/10), завірені підписом та печаткою в установленому порядку. Відповідно до 3.3 Договорів оренди "Орендатор відшкодовує Орендодавцю вартість використаних комунальних послуг, електроенергії, газу, охоронних послуг, та витрат на утримання прилеглої території".

На підставі ст.11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" листом Нікопольської ОДНІ від 03.08.2006 року № 29555/10/23-315 зроблено запит стосовно розрахунків по орендній платі по всіх орендаторах. ТОВ "Славута-Плюс" листом від07.08.2006 року (вх. № 18211/10) надано відповідь наступного змісту: "... відповідно до законів України розмір орендної плати визначається сторонами на договірній основі, Ваша вимога щодо надання розрахунків по орендній платі по всіх орендаторах є безпідставною".

Орендодавець ТОВ "Славута-Плюс" в повному обсязі сплачує комунальні послуги, які використані як ним, так і орендаторами, при цьому згідно наданих до перевірки документів, рахунки орендаторам не виставляються. Вказані витрати ТОВ "Славута-Плюс" відносило в повному обсязі до складу валових витрат та відповідно до Декларації з податку на прибуток підприємства за перевіряємий період в сумі 66993,31грн. (рахунок 68.5). Таким чином, фахівцями Нікопольської ОДПІ вартість комунальних послуг (електроенергії) розраховано самостійно на підставі електроприладів, з урахуванням потужності приладів, фактичного часу роботи та діючих тарифів за місяць які використовуються ТОВ "Славута-Плюс" у господарській діяльності. (Додаток № 2.1 - 2.12 до акту перевірки).

Як свідчить розрахунок, за перевіряємий період ТОВ "Славута-Плюс" для власної господарської діяльності отримано послуг енергопостачання на суму 21792,67 грн.

Відповідно до п. 1.32 ст. 1 Закону "Про оподаткування прибутку підприємств", господарська діяльність - це будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Згідно з п. 5.1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії, з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.8 цієї статті.

На підставі викладеного відповідач прийшов до висновку, що в порушення пп.5.2.1 п.5.1 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" підприємством включено до складу валових витрат, витрати не пов'язані із підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції на загальну суму 18428,32 грн.

У зв’язку з цим відповідач прийшов до висновку, що фактично ТОВ "Славута-Плюс" включило до податкового кредиту витрати по використанню електроенергії не пов'язані з господарською діяльністю підприємства, чим порушило п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість", в результаті чого підлягають зменшенню податковий кредит підприємства на суму податку на додану вартість у розмірі 3685,66 грн.

Суд не погоджується із вказаними висновками і вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пп.4.3.1 п.4.3 ст. 4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” якщо контролюючий орган не може самостійно визначити суму податкового   зобов'язання   платника   податків  згідно  з підпунктом "а" підпункту 4.2.2 статті 4 цього Закону у  зв'язку  з ухиленням  платника  податків  чи  його посадових осіб від надання відомостей, передбачених законодавством,  а також якщо  неможливо визначити  суму  податкових  зобов'язань  у  зв'язку  з  відсутністю  визначених законодавством  первинних документів,  сума податкових зобов'язань платника податків може бути визначена  за  непрямим  методом.  Цей метод може застосовуватися також у випадках,  коли декларацію було подано,  але під  час  документальної  перевірки,  що  проводиться контролюючим органом,  платник податків не підтверджує розрахунки, наведені у декларації,  наявними  документами  обліку  у  порядку, передбаченому законодавством.

Крім того, згідно пп.4.3.2 вказаного Закону за непрямим методом податкове зобов'язання визначається за оцінкою витрат платника  податків,  приросту його активів, кількості осіб, які перебувають з ним у відносинах найму, а також оцінкою інших елементів податкових баз, які приймаються для розрахунку податкового обов'язання щодо конкретного податку, збору (обов'язкового платежу) відповідно до закону.

Як вбачається із акту перевірки та пояснень відповідача фахівцями Нікопольської ОДПІ вартість комунальних послуг (електроенергії) розраховано самостійно на підставі електроприладів, з урахуванням потужності приладів, фактичного часу роботи та діючих тарифів. Тобто, фактично, спірні податкові зобов’язання визначено за непрямим методом.

Відповідно до підпункту 4.3.3 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” передбачено, що методика визначення суми податкових зобов'язань за непрямими методами затверджується законом і є загальною для всіх платників податків.

Відповідно до ч.2 ст 19 Конституції України органи державної влади та органи  місцевого  самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та  законами України.

На момент здійснення перевірки та прийняття спірних податкових повідомлень-рішень закон, яким було б затверджено методику визначення суми податкових зобов'язань за непрямими методами, не прийнято. Таким чином, визначення податкових зобов’язань за непрямими методами здійснено у порядку, що не передбачений діючим законодавством.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, п.6 Розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати не чинними податкові повідомлення-рішення  від 30.08.2006р. №/0/33170, №/0/33169 Нікопольської об"єднаної державної податкової інспекції.

Присудити судові витрати у сумі 3грн. 40коп. з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Славута-плюс".

Відповідно до ч. 3 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі.

Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                         М.П.Кожан

Дата складення постанови у повному обсязі  12.11.2007р.