СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"20" лютого 2007 р.
Справа №16/7687-А

За позовом  Управління Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому

до Приватного підприємця ОСОБА_1 м.
Хмельницький

про стягнення 170 грн.
заборгованості по внесках на загальнообов'язковедержавне

пенсійне страхування (фінансова
санкція) .

Суддя  Магера
В.В.                    Секретар судового
засідання Степчук Т.А.

Представники сторін:

Від
позивача -  Гарасимова Л.Я. -за
довіреністю №9480/06 від 13.09.2006 р.

Від
відповідача -не з'явився

Ухвалою суду від 22.12.2006 р.
відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судовий розгляд по
справі на 24.01.2007 р.  Ухвалою суду від
24.01.2007 р. судовий розгляд відкладено та призначено на 08.02.2007 р. Ухвалою
суду від 08.02.2007 р. судовий розгляд відкладено та призначено на 20.02.2007
р. Ухвала суду від 08.02.07 р. про відкладення сторонам надіслана (Вих. НОМЕР_1
від 12.02.07 р.).

Суть спору: Позивач
звернувся з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача 170,00 грн.
заборгованості по фінансових санкціях до Пенсійного фонду України за
несвоєчасну реєстрацію як платника внесків. Повноважний представник позивача в
судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити.

Відповідач заперечення проти позову
не надав, повноважного представника для участі в судовому засіданні не
направив, причини неявки суду не повідомив, доказів погашення заявленої до
стягнення заборгованості в добровільному порядку не надав. Ухвала суду від
22.12.2006 р. повернута на адресу суду поштовим відділенням через закінчення
терміну зберігання. У зв'язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути
справу за наявними в ній матеріалами.

Розглядом матеріалів справи
встановлено наступне:

Приватний підприємець ОСОБА_1, м.
Хмельницький є суб'єктом підприємницької діяльності, що підтверджується
Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи -підприємця НОМЕР_2 від
19.05.2005 р. та відповідно до ст.ст.1, 14 Закону України “Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування“ є платником страхових  внесків
на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У відповідача станом на 18.12.06
р., склалась заборгованість в сумі 170,00 грн. по фінансових санкцій  відповідно до прийнятого рішення НОМЕР_3 від
05.11.2005 р. за несвоєчасну реєстрацію в органах Пенсійного фонду. Вказане
рішення прийнято на підставі акту про порушення пенсійного законодавства від
21.10.05 р., що підтверджується поданою позивачем карткою особового рахунку
платника, та розрахунком суми позову. Відповідачем подано  заяву про реєстрацію до Фонду 18.10.2005 р.
Рішення про застосування штрафних санкцій відповідачем не оскаржено  та в установленому Законом порядку не
скасовано.

У зв'язку із наявною заборгованістю
відповідача, позивачем подано позов до суду про примусове стягнення даної
заборгованості.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи
їх у сукупності судом приймається до уваги наступне:

Відповідно ст.1 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” страхувальники - це
роботодавці та інші особи, які відповідно до цього  Закону
сплачують  страхові  внески
на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; страхові
внески  - кошти відрахувань на соціальне
страхування та збір на обов'язкове
державне  пенсійне  страхування,
сплачені згідно  із  законодавством,  що діяло раніше;  кошти,
сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне  страхування
відповідно  до цього Закону.

Відповідно до п.1 ст.14 зазначеного
Закону страхувальниками відповідно до цього Закону є: роботодавці:
підприємства, установи і організації,
створені відповідно до законодавства
України,  незалежно  від
форми   власності,   виду діяльності  та
господарювання,  об'єднання
громадян,  профспілки, політичні партії
(у тому числі філії,
представництва,  відділення
та  інші відокремлені підрозділи
зазначених підприємств,  установ,
організацій,  об'єднань громадян,  профспілок,
політичних партій, які  мають  окремий
баланс  і  самостійно
ведуть  розрахунки  із застрахованими особами),  фізичні особи - суб'єкти підприємницької
діяльності  та  інші особи (включаючи юридичних та фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької діяльності,
які обрали особливий спосіб оподаткування  (фіксований
податок,  єдиний  податок,
фіксований сільськогосподарський
податок,  придбали   спеціальний
торговий патент),   які   використовують  працю
фізичних  осіб  на
умовах трудового договору (контракту) або на інших  умовах,
передбачених законодавством,  або
за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно п.6 ст.17 вказаного Закону
платник страхових внесків зобов'язаний нараховувати,  обчислювати
і  сплачувати  в
установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до п.6 ст.20 даного
Закону страхувальники  зобов'язані  сплачувати
страхові  внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період,  не
пізніше  ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду.

П.п. 2.1 ч.2 ст 17 Закону України
“Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” ( в редакції чинній
на момент прийняття рішення) передбачено, що страхувальник зобов'язаний
зареєструватися  в територіальних органах
Пенсійного фонду в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, як платник
страхових внесків у десятиденний термін із дня: отримання свідоцтва   про
державну  реєстрацію  як
суб'єкта підприємницької діяльності.

Згідно ст.106 зазначеного Закону у
разі виявлення  своєчасно  не
сплачених  сум  страхових внесків  страхувальники зобов'язані самостійно
обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах,
визначених цією статтею. Суми
страхових  внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки,  визначені
статтею  20  цього Закону, в тому числі обчислені
територіальними органами Пенсійного фонду у випадках,  передбачених частиною третьою статті  20
цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і
стягуються  з  нарахуванням
пені  та застосуванням фінансових
санкцій. 9. Виконавчі  органи   Пенсійного
фонду   застосовують   до страхувальників такі фінансові санкції:

П.1 ч.9 ст.106 Закону (в редакції
чинній на момент прийняття рішення) передбачав, що у разі ухилення
страхувальників від реєстрації або несвоєчасної реєстрації в територіальних
органах Пенсійного фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків суми
страхових внесків, які підлягають сплаті за період ухилення від реєстрації або
несвоєчасної реєстрації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян. Судом враховується також те, що рішення про застосування
штрафних санкцій відповідачем не оскаржено в установленому Законом
порядку.

За таких обставин, позовні вимоги
позивача щодо стягнення 170,00 грн. заборгованості по фінансових санкціях
обґрунтовані, підтвердженні матеріалами справи, відповідають чинному
законодавству та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 14, 69-71, 86,
104, 158-163, 167, 254-259, п.п.3,6,7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні
положення” Кодексу адміністративного судочинства України, СУД -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Управління Пенсійного фонду
України у м. Хмельницькому, м.Хмельницький до Приватного підприємця ОСОБА_1 ,
м. Хмельницький про стягнення 170,00 грн. заборгованості по внесках на
загальнообов'язкове  державне пенсійне
страхування (фінансова санкція) задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Управління Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому (м. Хмельницький, вул. Театральна, 12, рахунок 6 у ВАТ
„Державний ощадний банк”, МФО 315784, код 01526313) заборгованість в сумі
170,00 грн. (сто сімдесят гривень 00 коп.).

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони
та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному
порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження
подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до
Житомирського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо
інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Суддя
В.В. Магера

Віддрук.
3 прим. :

1
- до справи,

2
- позивачу,

3
- відповідачу.