ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

24.12.07р.

Справа № А16/343-07

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю консультаційно-правова фірма "Феміда", м. Дніпропетровськ

до Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська, м. Дніпропетровськ

про визнання недійсним рішення від 14.11.2006р. №1474, вимоги про сплату боргу №Ю359 від 05.10.2007р. та акту перевірки від 14.11.2006р.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Секретар судового засідання БЕЗРЕБРА А.Ю.

Представники:

від позивача: Буденко Ю.Ф. –представник, дов. від 16.11.07 №207;

від відповідача: Шпак О.О. - начальник юр. відділу, дов.від 21.09.07р. №3852/01-42.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить визнати недійсними: акт перевірки від 14.11.2006р. №193, вимогу про сплату боргу від 05.10.2007р. №Ю 359, видану відповідачем, та рішення від 14.11.2006р. №1474 про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно необчислених та несплачених страхових внесків.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він не є платником збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, оскільки сплата цього збору для нього замінена сплатою єдиного податку відповідно до статті 11 Закону України „Про державну підтримку малого підприємництва” та пункту 6 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва”; Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” передбачає заміну сплати встановлених законодавством податків і зборів (обов’язкових платежів) сплатою єдиного податку і розподіл суми єдиного податку, в т.ч. перерахування 42% єдиного податку до Пенсійного фонду України.

Відповідач у запереченнях (вх.№20108 від 22.11.07р.) на адміністративний позов просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, оскільки законодавством не можуть встановлюватись пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільненню від їх сплати.

Також відповідач у поясненнях (вх.№21758 від 13.12.07р., вх.№22361 від 24.12.07р.) зазначає, що: - 31.10.06р. начальник Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська виніс розпорядження №138 про проведення позапланової виїзної перевірки платника відповідача; - 14.11.06р. головний спеціаліст відділу надходження доходів управління склав акт №193, яким встановлено порушення законодавства щодо нарахування внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування; - згідно співставлених звітних та фактичних даних по фонду оплати праці, з якого обчислюються внески за період з 01.04.05р. по 30.09.06р. підприємство повинно було сплатити до Пенсійного фонду України страхові внески на загальну суму 9 524 грн. 00 коп.; - відповідно до пункту 4 частини 9 статті 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.06.03р. №1058-ІV за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми; - в вимозі про сплату боргу від 14.11.06р. №910 рішення про застосування фінансових санкцій від 14.11.06р. №1475, що вказане, як підстава винесення вимоги помилково, оскільки Пенсійний фонд України рішенням від 02.04.04р. скасував рішення управління від 14.11.06р., як таке, що не відповідає чинному законодавству; - але розрахунок заборгованості відповідача перед Пенсійним фондом зроблений без скасованих фінансових санкцій.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу представниками сторін не заявлялося.

Згідно із статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні було оголошено перерву до 24.12.07р.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови згідно положень статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

- у листопаді 2006р. на підставі розпорядження начальника Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 31.10.06р. №138 відповідачем - Управлінням Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська проведено позапланову перевірку фінансово-господарської діяльності суб’єкта підприємницької діяльності - Товариства з обмеженою відповідальністю консультаційно-правової фірми "Феміда" (позивача у справі) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати страхових внесків (збору) на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, про що складено відповідний акт від 14.11.2006. №193;

- в ході проведеної перевірки донараховано страхових внесків у сумі 9 524 грн. 00 коп.;

- 14.11.2006р. на підставі проведеної перевірки відповідачем прийнято рішення №1474 про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та несплачених страхових внесків, згідно якого вирішено застосувати до позивача 4 776 грн. 98 коп. фінансових санкцій;

- також відповідачем 14.11.2006р. на підставі проведеної перевірки прийнято рішення №1475 про застосування фінансових санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату авансових платежів із страхових внесків, згідно якого вирішено застосувати до позивача 4 571 грн. 53 коп. –штрафу;

- рішенням Пенсійного фонду України від 02.04.2007р. №5421/08-Ю рішення відповідача від 14.11.2006р. №1475 про застосування фінансових санкцій скасовано, а рішення відповідача від 14.11.2006р. №1474 про застосування фінансових санкцій залишено без змін;

- 05.10.07р. відповідачем винесено вимогу про сплату боргу №359, згідно якої відповідач, у тому числі на підставі рішень від 14.11.2006р. №№1474, 1475 вимагає сплати недоїмки зі страхових внесків, фінансових санкцій (штрафів), на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у загальній сумі сумі 10 973 грн. 11 коп.;

- відповідно до чинного законодавства акт державного чи іншого органу –це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов’язковий характер для суб’єктів цих відносин;

- підставами для визнання акта недійним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт; обов’язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв’язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації –позивача у справі;

- позивач вважає, що застосування до нього відповідачем штрафних санкцій за несплату страхових внесків (збору) на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування є неправомірним і просить визнати недійсними: акт перевірки від 14.11.2006р. №193, вимогу про сплату боргу від 05.10.2007р. №Ю 359, видану відповідачем та рішення від 14.11.2006р. №1474 про застосування фінансових санкцій; відповідач заперечує проти визнання недійсними акту перевірки від 14.11.2006р. №193 та рішення від 14.11.2006р. №1474 про застосування фінансових санкцій.

Враховуючи викладене суд доходить висновку про необґрунтованість вимог позивача, в частині визнання недійсними акту перевірки від 14.11.2006р. №193 та рішення від 14.11.2006р. №1474 про застосування фінансових санкцій, виходячи з наступного:

- відповідно до пункту 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

- акт перевірки –це документ, який складається особами, що проводили перевірку, фіксує факт її проведення та результати;

- отже, акт перевірки не має обов’язкового характеру, не містить приписів чи вимог про зобов’язання виконання будь-яких дій, а тому не може оспорюватися у суді;

- згідно із статтею 5 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” цей Закон регулює відносини, що виникають між суб’єктами системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування; дія інших нормативно-правових актів на ці правовідносини може поширюватися лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить; виключно цим Законом визначаються принципи та структура системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування, коло осіб, які підлягають загальнообов’язковому державному пенсійному страхуванню, перелік платників страхових внесків, їх права та обов’язки, порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками;

- пунктом першим статті 11 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” встановлено, що загальнообов’язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання у філіях, представництвах, відділеннях, в об’єднаннях громадян, у фізичних осіб –суб’єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб –суб’єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством;

- згідно з пунктом 1 статті 14 зазначеного Закону страхувальниками цих осіб є їх роботодавці, які відповідно до частини 1 статті 15 Закону є платниками страхових внесків та зобов’язані на підставі пункту 6 частини 2 статті 17 зазначеного Закону нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески;

- згідно частин 3, 4 статті 18 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” страхові внески є цільовим загальнообов’язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом; вони не включаються до складу податків, інших обов’язкових платежів, що складають систему оподаткування, на ці внески не поширюється податкове законодавство, а іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати;

- Законом України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” встановлені ставки, механізм справляння та пільги щодо сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування; згідно з цим Законом не встановлено такої пільги, як звільнення від сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування для суб’єктів підприємницької діяльності, які перейшли на спрощену систему оподаткування;

- отже, суд доходить висновку, що страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування не входять до системи оподаткування, на них не поширюється податкове законодавство, іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати;

- отже, обов’язок сплачувати страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування не зумовлюється статусом платника податку як суб’єкта підприємницької діяльності;

- Указ Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” регулює питання оподаткування суб’єктів малого підприємництва;

- згідно з вимогами пункту 16 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону;

- положення статті 6 зазначеного Указу Президента України про звільнення суб’єктів малого підприємництва, які сплачують єдиний податок, від збору на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, суперечать Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” і застосуванню не підлягають;

- статтею 19 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” встановлено, що страхові внески до солідарної системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування нараховуються роботодавцем на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати та інших заохочувальних і компенсаційних виплат;

- отже, відповідачем правомірно було донараховано позивачу страхові внески у сумі 9 524 грн. 00 коп. та застосовано фінансові санкції у розмірі 4 776 грн. 98 коп. відповідно до рішення від 14.11.2006р. №1474 про застосування фінансових санкцій;

- що стосується визнання недійсною вимоги про сплату боргу від 05.10.2007р. №Ю 359, то відповідач не заперечує проти визнання її недійсною, оскільки відповідачем помилково було зазначено як підставу вимоги рішення від 14.11.2006р. №1475, яке було скасовано Пенсійним фондом України;

- відповідно до пункту 1 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб’єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

З урахуванням викладеного позовні вимоги обґрунтовані у частині визнання нечинною вимоги відповідача про сплату боргу від 05.10.2007р. №Ю359.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у справі розподіляються між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 94, 160-163, 167, 186, 254, пунктом 6 Розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити позов частково.

Визнати нечинною вимогу про сплату боргу від 05.10.2007р. №Ю359, видану Управлінням Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з бюджету в особі Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська (49033, м. Дніпропетровськ, вул.Краснопільська,9) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю консультаційно-правова фірма "Феміда" (49000, м. Дніпропетровськ, пл. Леніна,1) 1 грн. 13 коп. –судового збору.

Постанова може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили у відповідності із статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата складання постанови у повному обсязі – „29” лютого 2008р.