ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"05" лютого 2007 р.
справа № 20-9/221

за позовом  Державного комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства № 19 Управління житлового господарства  міста Севастополя

до   Товариства з обмеженою відповідальністю “Телерадіокомпанія “Ликком”

про  стягнення 8526,00 грн.

Суддя С.А. Рибіна

представники сторін:

позивача –  Єрмоленко А. І., довіреність № 380 від 05.05.2006,

відповідача – Курбацький В. І., довіреність № 252 від 22.11.2006.

Суть спору: Державне комунальне ремонтно-експлуатаційне підприємство № 19 Управління житлового господарства  міста Севастополя (далі –ДК РЕП № 19)  звернулося з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю “Телерадіокомпанія “Ликком” (далі –ТОВ “ТРК “Ликком”)  про стягнення 8526,00  грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем зобов'язань за  договором  від 19.03.2004.

Відповідач позовні вимоги не визнає, у відзиві на позов та письмових поясненнях вказує, що позивач не мав права укладати з відповідачем вказаний договір та вимагати оплати за прокладку мереж кабельного телебачення так як у нього відсутній договір з співвласниками будинку. Крім того, відповідач вказує, що позивачем не надано доказів виконання робіт про прокладенню кабелю та доказів виставлення рахунків.

Згідно  ст. ст. 20, 22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні представникам сторін роз'яснені процесуальні права та обов'язки.

За клопотанням сторін, відповідно до статті 10 Конституції України, статті 10 Закону України “Про судоустрій України”, пояснення та клопотання по справі надавалися ним російською мовою.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені докази, суд встановив:

19.03.2004 між  ТОВ “ТРК “Ликком” (постачальник) та ДК РЕП № 19 (покупець) був укладений договір № 42 про порядок роботи ТОВ “ТРК “Ликком” на об’єктах комунальної власності (далі –Договір) який є пролонгованим на наступні періоди згідно пункту 4.1 Договору.

Відповідно до пункту 1.1 сторони укладають договір з метою задоволення потреб громадян в інформаційному забезпеченні шляхом надання послуг кабельного телебачення.

Згідно пункту 3.1 Договору   ТОВ “ТРК “Ликком” здійснює  оплату на розрахунковий рахунок РЕП за використання промканалів для прокладення СКТВ в житлових будинках в розмірі 0,03 грн. щомісячно на 1 погонний метр протяжності СКТВ.

Пунктом 3.1.2 Договору передбачено, що оплата здійснюється після отримання рахунку від РЕП-19 не пізніше 20-го числа місяця, слідуючого за розрахунковим.

Згідно  додатку № 1 до Договору  Дислокація житлових будинків які обслуговуються РЕП –19 на яких використані канали для прокладки СКТВ відповідач зобов’язаний сплачувати щомісячно 294,00 грн.  за використання каналів в житлових будинках протяжністю 9800 п.м. Даний додаток є невід’ємною частиною договору та підписаний відповідачем без заперечень.

На виконання пункту 3.1.2 Договору позивач виставляв відповідачу рахунки що кварталу за 2-4 квартали 2004 року, 1-4 квартали 2005 року, 1-4 квартали 2006 року, які відповідачем в добровільному порядку сплачені не були.

Викладене стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Суд вважає вимоги позивача підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, прийнятого 16.01.03, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання Цивільним кодексом України чинності, тобто після 01.01.04.

Правовідносини між сторонами виникли після 01.01.04, тому при розгляді спору суд керується  Цивільним кодексом України  в редакції 2003 року.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог діючого законодавства, одностороння відмова від виконання зобов’язання або зміна його умов не допускається,  якщо інше не встановлено договором чи законом.

Відповідач в добровільному порядку  суму заборгованості за договором № 42 від 19.03.2004 не сплатив, у зв’язку з чим заборгованість за використання промканалів в розмірі 8526,00 грн. підлягає стягненню з ТОВ “ТРК “Ликком” на користь  ДК РЕП № 19.

Суд не приймає доводи відповідача, що  Договір № 42 від 19.03.2004 передбачає оплату за роботи про прокладенню кабелю, які  не підтверджуються матеріалами справи, так як пунктом 3.1.1 Договору передбачена оплата за використання промканалів яка повинна здійснюватися щомісяця. Крім того, Додаток № 1 до Договору Дислокація житлових будинків які обслуговуються РЕП –19 на яких використані канали для прокладки СКТВ, встановлює протяжність кабелю та розмір оплати  підписаний та скріплений печаткою саме відповідача.

Доводи відповідача про недійсність договору не можуть бути прийняті судом, так як  на момент розгляду спору договір є чинним, не оскаржений у встановленому  порядку та не розірваний сторонами. Із зустрічним позовом про визнання договору недійсним відповідач не звертався.

Інші докази відповідача не стосуються предмету спору, тому не можуть бути враховані судом.

На підставі викладеного, суд задовольняє позовні вимоги  ДК РЕП № 19 в повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України,  суд покладає на відповідача витрати по сплаті державного мита і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Телерадіокомпанія “Ликком” (99014, місто Севастополь,  вул. Корчагіна, буд. 16, кв. 96, , р/р 057 в “Укрпромбанк” м. Києва, МФО 321288) на користь Державного комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства № 19 Управління житлового господарства  міста Севастополя  (99006, м. Севастополь, вул. Т. Шевченко, буд. 11, , р/р 19  в УСБ м. Севастополя, МФО 324195) 8746,00 грн., з яких: сума основного боргу в розмірі 8526,00 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі  102,00 грн. і витрати на  інформаційно-технічне забезпечення  судового процесу в  розмірі 118,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                                                     С.А. Рибіна

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84 Господарського

процесуального кодексу України і підписано 10.02.2007