ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

29.10.2007

Справа №2-15/10810-2007А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі :

Судді Іщенко І.А.

при секретарі Скляренко Г.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

За позовом Прокурора Ленінського району (98200 смт. Леніне, вул. Геологічна,17) в інтересах держави в особі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Керч, ( 98312 м. Керч, вул. Щорса, 27)

До відповідача Районного підприємства водопровідно – каналізаційного господарства (98200 АР Крим, Ленінський район, смт. Леніне, вул. Трудова,8)

Про стягнення 19123, 22 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача - не з’явився

Від відповідача – не з’явився

За участю прокуратури АР Крим – Куінджи М.О., посвідчення № 05380

Суть адміністративної справи: Прокурор Ленінського району в інтересах держави в особі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Керч звернулося до господарського суду АР Ким до Районного підприємства водопровідно – каналізаційного господарства про стягнення 19123, 22 грн. заборгованості по сплаті страхових внесків.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Районне підприємство водопровідно – каналізаційного господарства, порушуючи Закон України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності” від 23.09.1999 р. не виконував сплату загальнообов’язкових страхових внесків, чим заподіяло збиток інтересам держави при реалізації державної політики у сфері реалізації страхування від нещасних випадків на виробництві.

Прокурор позовні вимоги підтримав.

Позивач явку представника у судове засідання не забезпечив, витребувані судом документи не надав. Про час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином – рекомендованою кореспонденцію з повідомленням (а.с.16,31,36).

Відповідач явку представника у судове засідання не забезпечив. Пояснень на позов і витребувані судом документи не надав. Про час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином – рекомендованою кореспонденцію з повідомленням (а.с.17, 24,37) , про причини неявки суд не повідомив.

Справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши прокурора, , суд –

ВСТАНОВИВ:

Районне підприємство водопровідно – каналізаційного господарства зареєстроване Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Керч 20.10.2003 р. за реєстраційним номером (а.с. 39), таким чином є платником страхових внесків у Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Відповідно рішення Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 р. прокурори пред’являють позови інтереси держави в особі органів місцевого самоврядування або органів виконавчої влади.

Відповідно до статті 36-1 Закону України „Про прокуратуру” підставою для представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Згідно статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії адміністративного процесу.

Згідно розрахункової відомості про нарахування та перерахування страхових внесків та витрачення коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за 2006 р. заборгованість відповідача по внескам складає 39643,92 грн., заборгованість по сплаті пені складає 5588,88 грн.( а.с.7)

Підпункт 4.12., пункт 5 Інструкції про порядок перерахунку, обліку й витрати страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві й професійних захворювань України № 12 від 20.04.2001 р.(далі – Інструкція), страхувальники - платники страхових внесків зобов’язані щомісяця, у день одержання коштів на оплату праці в установах банку перерахувати страхові внески у Фонд.

У відповідності статті 45 Закону України „Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” від 22.02.2001 р., роботодавець зобов’язаний своєчасно та повністю сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Тарифи, розмір та порядок сплати визначені статею 47 вишезгаденого Закону у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, на інші заохочувальні і компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", які підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб та Закону України „Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” від 22.02.2001 р.

З матеріалів справи вбачається, що недоїмка відповідача зі сплати страхових внесків у розмірі 51901,99 грн. вже була предметом розгляду суду:

Рішенням господарського суду АР Крим від 04.07.2005 р. по справі № 2-7/9167-2005 з відповідача стягнуто недоїмку по страховим внескам станом у розмірі 15901,99 грн.(а.с.41).

Також Рішенням по справі № 2-6/8026-2006 від 04.05.2006 р. з відповідача стягнуто недоїмку по страховим внескам станом на 2005 р. у розмірі 10207, 59 грн.(а.с.42)

Отже на момент розгляду справ за відповідачем існує заборгованість по сплаті внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатностіу розмірі 13534,34 грн.

Актом № 53-06 від 12.12.2006 р. перевірки правільності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального срахування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України встановлене           прострочення сплати страхових внесків до Фонду, до відповідача затасована штрафна санкція у вигляді пені у розмірі 5588,88 грн. (а.с.12-13)

Згідно статті 52 Закону страхувальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну застрахованому або Фонду соціального страхування від нещасних випадків внаслідок невиконання своїх обов'язків із страхування від нещасного випадку, відповідно до закону.

За прострочення сплати страхового внеску до Фонду соціального страхування від нещасних випадків із страхувальника стягується пеня згідно із законом.

Відповідно до п. 5 Інструкції не внесені страхувальниками у встановлений строк страхові внески до Фонду вважаються недоїмкою і стягуються у порядку, передбаченому законодавством, з нарахуванням пені. Пеня нараховується із сум недоїмки за кожний прострочений день і обчислюється, виходячи із 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки (без урахування штрафів) за весь строк.

Відповідач не надав суду докази сплати заборгованості, коли як відповідно до часті 1 статті 71 Кодексу Адміністративного Судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення.

При таких обставинах, суд вважає, що вимоги прокурору щодо стягнення 19123, 22 грн. заборгованості по сплаті страхових внесків обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються матеріалами справи, та відповідають чинному законодавству України.

Згідно пункту 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем — фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись частиною 1 статті 71, 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Районного підприємства водопровідно – каналізаційного господарства ,98200 АР Крим, Ленінський район, смт. Леніне, вул. Трудова,8(р/р 26066372 в КРД ВАТ «Райффайзен банк Аваль» м. Сімферополь, МФО 324021, ЗКПО 32351926) на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Керч, 98312 м. Керч, вул. Щорса, 27(р/р 3001 філії ВАТ «МКБ» «КРД» м. Сімферополь, МФО 384685,ЗКПО 30985158) 19123,22 грн. заборгованості по внескам та пені.

Виконавчий документ видати після вступу Постанови в закону силу, за заявою особи на користь якої воно винесено.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.