ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 лютого 2007 р.

№ 40/372

Вищий господарський суд України у складі колегії
суддів:

Хандуріна М.І., -головуючого,

Панової І.Ю.,

Удовиченка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні  касаційну  скаргу

Відкритого акціонерного товариства
"Київський науково-дослідний інституту синтезу та екології
"Синтеко" з дослідним заводом"

на постанову

Київського апеляційного
господарського суду від 20 листопада 2006 року

у справі

№ 40/372  господарського суду  м. Києва

за позовом

прокурора Дніпровського району м.
Києва в інтересах держави в особі:
1.Міністерства промислової політики України 2. Відкритого акціонерного
товариства "Київський науково-дослідний інституту синтезу та екології
"Синтеко" з дослідним заводом"

до

Закритого акціонерного товариства
"Хімрезерв",

3-я особа:

приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_1,

про

визнання недійсними договорів,

за
участю представників сторін:

ВАТ
"КНДІ синтезу та екології "Синтеко"  - Павленко О.С. (дов. від 28.08.2006),

АТЗТ
"Хімрезерв" -Бойко Р.І. (дов. від 01.09.2006);

встановив:

У серпні 2006 року ВАТ
"Київський науково-дослідний інституту синтезу та екології
"Синтеко" з дослідним заводом"
звернуся до господарського суду із заявою про перегляд рішення
господарського суду м. Києва від 30.09.2003 р. за нововиявленими обставинами.

Як на нововиявлену  обставину посилається на лист від 18.12.2003
р. № 4-14-4328/4 Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, яким
ВАТ "КНДІ "Синтеко" було повідомлено, що на виконання рішення
голосіївського районного суду м. Києва було скасовано державну реєстрацію нової
редакції статуту ВАТ "КНДІ "Синтеко", здійснену 10.11.1998 р.

У вересні 2006 р. заявником подано
доповнення до заяви про перегляд рішення господарського суду за
нововиявленими  обставинами. ВАТ вказує,
що рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22.08.2002 р., яким були
встановлені факти, та на які посилався суд при винесенні рішення у даній
справі, ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 16.03.2006 р. було
скасовано.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 21.09.2006 р. (суддя Ковтун С.А.) на підставі п. 1 ст. 79 ГПК України
провадження у справі було зупинено до вирішення Солом'янським районним судом м.
Києва справи № 2-2456/2002, оскільки
предмет розгляду справи № 2-2456/2002 пов'язаний  з предметом розгляду справи № 40/372.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 20.11.2006р. (колегія суддів у складі: Григорович О.М.
-головуючий, Гольцова О.А., Рябуха В.І.) ухвала господарського суду м. Києва
залишена без змін.

У касаційній скарзі ВАТ
"Київський науково-дослідний інституту синтезу та екології
"Синтеко" просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову
суду апеляційної інстанції, справу направити до господарського суду м. Києва
для розгляду заяви по суті. В обґрунтування посилається на порушення судами
норм процесуального та матеріального права, а саме неправильне застосування п.
1 ст. 79 ГПК України.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін, перевіривши правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права судова колегія Вищого господарського суду
України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом позову у  даній справі є визнання
недійсними укладених між позивачем та відповідачем договорів купівлі-продажу
майна № 20, № 21 від 01.07.2004 р.

Рішенням господарського суду м.
Києва від 30.09.2003 р. у позові було відмовлено повністю. При цьому суд
виходив з відсутності порушень чинного законодавства щодо форми, змісту та
повноважень представників, що підписали вищевказані договори від імені
юридичних осіб, оскільки дані факти були встановлені в рішенні Солом'янського
районного суду м. Києва від 22.08.2002 р. у справі № 2456/2002 та які,
відповідно до ст. 35 ГПК України, є обов'язковими для господарського суду.

ВАТ "КНДІ синтезу та екології
"Синтеко", звертаючись до господарського суду м. Києва із заявою про
перегляд рішення за нововиявленими обставинами вказує, що рішення від 22.08.2002
р. Солом'янського районного суду м. Києва у справі № 2456/2002 ухвалою
Солом'янського районного суду м. Києва від 16.03.2006 р. скасовано, що, на
думку заявника, є безумовною підставою для скасування.

Місцевий господарський суд,
задовольняючи клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, з яким
погодився суд апеляційної інстанції, залишивши ухвалу без змін, виходив з того,
що після скасування рішення від 22.08.2002 р. по справі № 2-2456-/2002 справу
по суті Солом'янським районним судом м. Києва не розглянуто.

Дані висновки місцевого та
апеляційного судів ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам
закону.

Відповідно до частини 1 статті 79
Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє
провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення
пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

За змістом зазначеної норми суддя
зобов'язаний зупинити провадження у справі за наявності одночасно наступних
обставин: розгляд іншої справи іншим судом, взаємозв'язок такої справи з
справою, що розглядається та неможливість розгляду справи до вирішення
пов'язаної з нею справи іншим судом. При цьому, "іншим судом",  про
який  йдеться  у
зазначеній  нормі  ГПК, є будь-який орган,  що
входить  до  складу
судової системи України згідно із статтею 3 та частиною 1 статті 18
Закону України “Про судоустрій України”,
а  також  створений відповідно до закону арбітраж
(третейський суд).

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, предметом позову у справі № 2-2456-/2002, яка розглядається   Солом'янським районним судом м. Києва, є
визнання недійсними договорів купівлі-продажу № 20 та № 21 від 01.07.2002 р.,
тобто предмет позову справи № 2-2456/2002 пов'язаний з предметом позову у
справі № 40/372.

Таким чином, оскільки результати
розгляду справи № 2-2456-/2002   можуть
вплинути на результати на результати розгляду заяви про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення господарського суду м. Києва від 30.09.2003
у справі № 40/372, господарські суди попередніх інстанцій дали  цілком вірне обґрунтування необхідності
зупинення провадження у даній справі  до
розгляду Солом'янським районним судом м. Києва справи № 2-2456/2002.

Твердження касаційної скарги про
неправильне застосування норм процесуального права  під час розгляду справи у касаційному
провадженні  підтвердження не знайшли.

З огляду на викладене, Вищий
господарський суд України вважає юридичну оцінку, дану судом апеляційної
інстанції обставинам справи такою, що ґрунтується на матеріалах справи та
чинному законодавстві і підстав для задоволення касаційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115,
1117, ст. 1119, ст. 11111, ст. 11113
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,
-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства "Київський науково-дослідний інституту синтезу та
екології "Синтеко" з дослідним заводом" залишити без
задоволення.

Постанову  Київського
апеляційного господарського суду від 20 листопада  2006 року у справі № 40/372   залишити
без змін.

Головуючий
М.І. Хандурін

Судді
І.Ю. Панова

О.С.Удовиченко