АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

15.01.07
Справа  № 17/151

Львівський апеляційний
господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді
Краєвської М.В.

суддів:                                                                                                         Духа
Я.В.

Юркевича М.В.

розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ
“Вторма-Рівне” вих.123 від 30.10.2006 р.

на рішення Господарського
суду Рівненської області від 13.10.2006 р.

у справі № 17/151

за первісним позовом ТзОВ
“Вторма-Рівне”, м.Рівне

до Суб”єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, м.Рівне

про розірвання
договору оренди № НОМЕР_1. та виселення

і за зустрічним позовом Суб”єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, м.Рівне

до ТзОВ
“Вторма-Рівне”, м.Рівне

про стягнення
63 190 грн. вартості поліпшень орендованого приміщення

За участю представників сторін (за
первісним позовом):

від позивача -Калита
Т.М. (юрист, довіреність № 2 від 04.01.2006 р. в матеріалах спарви);

від відповідача -ОСОБА_2.
(представник, довіреність № НОМЕР_2. в матеріалах справи)

Представникам сторін роз”яснено їх
права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України. Заяв про відвід суддів не
поступало.

Оскільки жодна з сторін не заявляла
клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, то протокол
судового засідання ведеться з дотриманням вимог ст.81-1 ГПК України без
забезпечення повного фіксування судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу.

Розпорядженням голови суду від
15.01.2007 р. проведено зміни в складі колегії суддів (знаходиться в матеріалах
справи).

Розгляд апеляційної скарги відкладався
з підстав, викладених у попередній ухвалі Львівського апеляційного
господарського суду від 18.12.2006 р.

Рішенням Господарського суду
Рівненської області від 13.10.2006 р. у справі № 17/151 (суддя Петухов М.Г.)
первісний позов задоволено повністю у зв”язку з недотриманням відповідачем умов
договору та використанням з порушенням прав позивача; також даним рішенням
задоволено зустрічний позов, оскільки матеріалами справи доведено факт і розмір
витрат, понесених позивачем за зустрічним позовом при проведенні робіт по
покращенню орендованого приміщення.

Позивач за первісним позовом - ТзОВ
“Вторма-Рівне” з даним рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій
просить рішення місцевого господарського суду скасувати в частині задоволення
зустрічного позову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні зустрічного
позову відмовити, з підстав неправильного застосування норм матеріального
права. Свої вимоги скаржник обгрунтовує тим, зокрема, що судом першої інстанції
не застосовано позовну давність; договір оренди від 01.06.2001 р. укладений не
з відповідачем - Суб”єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_1,
а з Суб”єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_3; на момент
укладення договору про виконання підрядних робіт 25.01.2002 р. ОСОБА_1. не була
зареєстрована як Суб”єкт підприємницької діяльності; з наявних у матеріалах
справи доказів неможливо встановити осіб, які підписали акти виконаних робіт;
орендар зобов”язаний раз у рік виконувати ремонт приміщення за рахунок власних
коштів (п.7.1), а тому в позивача відсутні будь-які підстави для їх
відшкодування; господарським судом неправдиво викладені обставини щодо
неповідомлення відповідача про зміну власника, оскільки в суді першої інстанції
в 2005 році вже розглядалася позовна заява Суб”єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 до ТзОВ “Вторма-Рівне” про визнання недійсним
договору купівлі-продажу павільйону і ін.

У відзиві на апеляційну скаргу
відповідач за первісним позовом  просить
рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу -без
задоволення з підстав, викладених у ньому.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що 01.06.2001 р. між ЗАТ “Рівне-Ековторма” (орендодавець за
договором) і Суб”єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_3
(орендар за договором) укладений договір оренди нежитлового приміщення без
номера, за яким орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне
користування нежитлове приміщення під кафе-бар у м.Рівне по АДРЕСА_1заг. пл.50
кв.м строком до 31.12.2002 р. (а.с.35).

01.10.2002 р. між ЗАТ
“Рівне-Ековторма” (орендодавець за договором) і Суб”єктом підприємницької
діяльності-фізичною особою ОСОБА_1 (орендар за договором, відповідач за
первісним позовом) був укладений договір НОМЕР_1 оренди нежилого приміщення
терміном дії до 01.10.2007 р., за яким
орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування
нежитлове приміщення під кафе-бар у м.Рівне по АДРЕСА_1 заг.пл.50 кв.м, яке
знаходиться на балансі орендодавця (а.с.4).

Того ж дня 01.10.2002 р. між
Суб”єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_3 і Суб”єктом
підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_1 укладений договір про
перевід прав і обов”язків, передбачених договором оренди від 01.06.2001 р., за
яким Суб”єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_3. передав Суб”єкту
підприємницької діяльності-фізичній особі ОСОБА_1. всі права й обов”язки,
закріплені в договорі оренди від 01.06.2001 р. (а.с.116-117).

06.08.2003 р. між ЗАТ
“Рівне-Ековторма” (продавець за договором) і ТзОВ “Вторма-Рівне” (покупець за
договором) був укладений договір купівлі-продажу, за яким продавець продав, а
покупець купив будівлю павільйону НОМЕР_4, яка знаходиться в м.Рівне по
АДРЕСА_1 заг. пл. 84, 2 кв.м. (а.с.5).

Пунктом 2.4 договору оренди № НОМЕР_1.
передбачено, що при переході права власності на здане в оренду нежитлове
приміщення такі зміни власника не є підставою для зміни чи розірвання договору.

Розглянувши апеляційну скаргу,
вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення
представників сторін, колегія Львівського апеляційного господарського суду
вважає, що апеляційну скаргу ТзОВ “Вторма-Рівне” слід задоволити повністю,
рішення Господарського суду Рівненської області від 13.10.2006 р. у справі №
17/151 скасувати в частині задоволення зустрічного позову та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні зустрічного позову відмовити повністю. В решті
рішення суду залишити без змін.

При цьому колегія виходила з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.770 ЦК України
у разі зміни власника речі, переданої у найм (оренду), до нового власника
переходять права та обов'язки наймодавця (орендодавця).

Таким чином до ТзОВ “Вторма-Рівне”
перейшли права й обов”язки ЗАТ “Рівне-Ековторма” за договором оренди
нежитлового приміщення № НОМЕР_1.

Згідно з п.5.8 договору оренди №
НОМЕР_1. орендар - Суб”єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1
прийняв на себе обов”язки встановити електролічильник для споживання
електроенергії орендованого приміщення. Ці зобов”язання Суб”єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_1 виконав, що підтверджується договором на
постачання та користування електричною енергією № НОМЕР_3. з відповідними
додатками до нього (а.с.76-83).

Як вбачається з листа ТзОВ
“Вторма-Рівне” № 183 від 09.11.2005 р., заяви на ім”я начальника виробничої
дільниці ЗАТ “Ей-І-Ес Рівнеенерго” від 05.04.2006 р., актів від 15.02.2006 р. і
від 19.04.2006 р. (а.с.8-13), відповідачем за первісним позовом було відключено
електропостачання орендованого приміщення, в зв”язку з чим було перервано
електропостачання в частині павільйону, яку використовує ТзОВ
“Вторма-Рівне”.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України
договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.188 ГК України
сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір,
повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Згідно з п.п.2.3, 7.1 договору
оренди № НОМЕР_1. останній може бути розірваний однією з сторін у разі
невиконання умов договору. Договір оренди вважається розірваним з моменту
закінчення дії останнього при наявності заяви однієї з сторін про розірвання
договору не пізніше 30 календарних днів після закінчення його дії.

Як встановлено в судовому засіданні
та вбачається з матеріалів справи, позивач за первісним позовом надіслав
відповідачу за первісним позовом лист-вимогу вих. № 1/05-юр від 05.05.2006 р.
про розірвання договору № НОМЕР_1. (а.с.15). Доказ про надсилання позивачем
такого повідомлення знаходиться у матеріалах справи (а.с.13-14).

Оскільки на листи ТзОВ
“Вторма-Рівне” про відновлення електропостачання Суб”єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_1 не відреагувала, в двадцятиденний строк після
одержання пропозиції не повідомила другу сторону про результат її розгляду, то
на підставі ст.ст.5, 6, 188, 193 ГК України був заявлений позов про розірвання
договору та виселення.

Враховуючи вищенаведене, на думку
колегії суддів, підстави для скасування чи зміни рішення господарського суду в
частині первісного позову відсутні, останній є обгрунтований і його
підставність підтверджена матеріалами справи.

Що стосується зустрічного позову,
то рішення господарського суду в частині його задоволення підлягає скасуванню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.778 ЦК України
наймач (орендар) може поліпшити річ, яка є предметом договору найму (оренди),
лише за згодою наймодавця.

Таким чином, одним з критеріїв
визначення правових наслідків зроблених орендарем поліпшень є отримання згоди
орендодавця.

Як встановлено в судовому засіданні
та прослідковується з матеріалів справи, ТзОВ “Вторма-Рівне” не надавало
Суб”єкту підприємницької діяльності-фізичній особі ОСОБА_1 дозвіл на проведення
ремонтних робіт (поліпшень) орендованого приміщення. В матеріалах справи
відсутній узгоджений сторонами кошторис на виконання робіт на суму 63 190 грн.
Як орієнтовний кошторис, так і акти прийняття робіт підписані невідомою особою.

Зроблені без згоди орендодавця
поліпшення, які не можна відокремити, є власністю орендодавця і їх вартість не
підлягає відшкодуванню. Невіддільні поліпшення передаються орендодавцеві разом
з предметом оренди.

За умовами п.5.3 договору оренди
нежитлового приміщення № НОМЕР_1. орендар був зобов”язаний не рідше одного разу
на рік виконувати необхідний поточний ремонт приміщення за рахунок власних
коштів. Пунктом 7.1 договору без номера від 01.06.2001 р. визначено, що орендар
здійснює роботи по капремонту та ремонту обладнання та приміщення за власні
кошти. При цьому жодних застережень щодо відшкодування таких витрат чи
зарахування їх у рахунок орендної плати договори не містять.

В обгрунтування зустрічних позовних
вимог Суб”єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1 покликається на
договір на виконання підрядних робіт від 25.01.2002 р., укладений з Суб”єктом
підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_4 (а.с.40). Даний договір
укладений ОСОБА_1., у  той час як в актах
виконаних робіт замовником вважається інша особа - Суб”єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_3. Незалежно від того, який зв”язок існує між
цими двома суб”єктами (укладений шлюб, родинність тощо), такі особи є
самостійними суб”єктами господарювання, які відповідно до вимог законодавства здійснюють
підприємницьку діяльність окремо. Залучення членів сім”ї до участі у
підприємницькій діяльності повинно здійснюватись на загальних підставах -як
найманих працівників.

В преамбулі договору від 25.01.2002
р. ОСОБА_1. зазначена як приватний підприємець, однак державна реєстрація її як
суб”єкта підприємницької діяльності була проведена лише через шість місяців
після укладення договору, свідоцтво про державну реєстрацію суб”єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи видане 26.07.2002 р. (а.с.52).

До матеріалів справи долучено акт
приймання-передачі виконаних робіт за березень 2002 року, в якому міститься
посилання на ціни, що діяли в 2005 році.

У зустрічній позовній заяві позивач
зазначає, що з дозволу директора ЗАТ “Рівне-Ековторма” нею були виконані
поліпшення орендованого приміщення, зокрема, проведено ремонтні роботи по
зовнішньому та внутрішньому водопостачанню. Як вказує позивач саме на виконання
таких робіт і був укладений договір з ОСОБА_4.

Однак, як вбачається з наявних у
матеріалах справи документів, роботи по ремонту системи водопостачання не могли
виконуватись Суб”єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_4.,
оскільки технічні умови на їх проведення видані КП “Рівневода” лише 23.12.2003
р. (а.с.88), в той час як акт виконаних підрядних робіт і остаточний розрахунок
проведено в листопаді 2003 року.

Відповідно до п.1.4 договору
підряду замовник зобов”язується надавати сировину, матеріали, механізми,
пристосування, інструменти й інше устатуткування, необхідне для виконання робіт
(а.с.40). Проте докази надання матеріалів Суб”єктом підприємницької
діяльності-фізичною особою ОСОБА_1. та сплати вартості виконаних робіт як суду
першої, так і суду апеляційної інстанції не представлено.

Посилання Суб”єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1. на договір від 01.10.2002 р. про перевід
прав і обов”язків, передбачених договором оренди нежитлового приміщення від
01.06.2001 р., укладеним між ЗАТ “Рівне-Ековторма” і Суб”єктом підприємницької
діяльності-фізичною особою ОСОБА_3, колегією суддів до уваги не приймається,
оскільки згідно з умов даного договору Суб”єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_1. мала право вимагати відшкодувати вартість
поліпшень від ЗАТ “Рівне-Ековторма”, а зустрічний позов, який задоволений господарським
судом, подано до відповідача -ТзОВ “Вторма-Рівне” (власника нежитлового
приміщення на даний час), оскільки 06.08.2003 р. павільйон по АДРЕСА_1 ЗАТ
“Рівне-Ековторма” був відчужений ТзОВ “Вторма-Рівне”, що виключає можливість
прийняття через 5 місяців проведених поліпшень (договір купівлі-продажу від
06.08.2003 р. - а.с.5, акт приймання-передачі виконаних поліпшень кафе-бару
“Дізель” -а.с.115). Тому колегія суддів вважає, що ремонтні роботи на
замовлення ОСОБА_1. не виконувались, що не спростовано останньою.

Покликання апелянта щодо пропуску
Суб”єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_1.  позовної давності судом апеляційної інстанції
не беруться до уваги, оскільки відповідно до ч.2 ст.786 ЦК України перебіг
позовної давності щодо вимог орендаря про відшкодування невід”ємних поліпшень
починається з моменту припинення договору оренди. Однак у даному випадку
договір оренди на момент подання як первісного, так і зустрічного позову до
суду не був розірваний. Зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню з
інших підстав, зокрема, згідно з ст.33 ГПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та
заперечень, що в даному випадку позивачем за зустрічним позовом зроблено не
було.

Отже, з огляду на вищевикладене,
колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення
Господарського суду Рівненської області в частині задоволення зустрічного
позову не відповідає матеріалам справи, не грунтується на чинному
законодавстві, а доводи апелянта підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101,
103-105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ТзОВ “Вторма-Рівне”
задоволити повністю.

2. Рішення Господарського
суду Рівненської області від 13.10.2006 р. у справі № 17/151 скасувати в
частині задоволення зустрічного позову та прийняти нове рішення, яким у
задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

В решті рішення суду залишити без
змін.

3. Судові витрати покласти на відповідача
за первісним позовом - Суб”єкта підприємницької діяльності-фізичної особи
ОСОБА_1.

Доручити Господарському суду
Рівненської області видати відповідні накази.

4. Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку.

5. Справу повернути в місцевий господарський
суд.

Головуючий-суддя
М.В.Краєвська

Суддя
Я.В.Дух

Суддя
М.В.Юркевич