П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18 вересня 2007 року
місто Київ

Судова
палата у господарських справах Верховного Суду України у складі:

Головуючого:                            Шицького
І.Б.,

Суддів:                         Барбари В.П.,
Колесника П.І.,

Потильчака О.І.,
Черногуза Ф.Ф.,  Щотки С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Українського
фінансово-промислового  концерну “УФПК”
на ухвалу Вищого господарського суду України від 26 лютого 2007 року
№2-27/17271-2006,

встановила:

У жовтні 2006 року товариство з обмеженою відповідальністю “Дакос-Т”
звернулося в господарський суд Автономної Республіки Крим з позовом до
державної виконавчої служби у Київському районі міста Сімферополя, третя особа
Мале приватне підприємство фірма “Дакос”, про звільнення майна з-під
арешту.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 16 січня 2007
року до участі у справі залучено Український фінансово-промисловий концерн
“УФПК” (далі - Концерн) та ОСОБА_1 - третіми особами, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

У грудні 2006 року Концерн, як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги
на предмет спору, подав до господарського суду Автономної Республіки Крим  позов до товариства з обмеженою
відповідальністю “Дакос-Т”, треті особи - державна виконавча служба у Київському
районі міста Сімферополя, приватне мале підприємство фірма “Дакос”, про
визнання недійсним правочину щодо передачі майна від Приватного малого
підприємства фірми “Дакос” до товариства з обмеженою відповідальністю
“Дакос-Т”.

16 січня 2007 року господарський суд Автономної Республіки Крим повернув
зазначений позов Концерну без розгляду.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 26 лютого 2007 року №
2-27/17271-2006 Концерну повернуто касаційну скаргу господарського суду
Автономної Республіки Крим від 16 січня 2007 року на підставі пункту 2 частини
1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України. Ухвала
вмотивована тим, що касаційна скарга подана безпосередньо до Вищого
господарського суду України, а не через господарський суд Автономної Республіки
Крим, який прийняв оскаржувану ухвалу.

11 липня 2007 року Верховним Судом України за касаційною скаргою
Концерну порушено провадження з перегляду у касаційному порядку ухвали Вищого господарського
суду України від 26 лютого 2007 року № 2-27/17271-2006. У касаційній скарзі ставиться
питання про скасування оскарженої ухвали та передачу справи на розгляд до Вищого
господарського суду України з мотивів порушення положень статей 8, 55, 129 Конституції
України, виявлення різного застосування Вищим господарським судом України одного
й того ж положення процесуального закону у аналогічних справах, неправильного застосування
норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників Концерну, обговоривши доводи касаційної скарги і перевіривши
матеріали справи, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України
вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно частини 1 статті 109
Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга подається до
Вищого господарського суду України через місцевий чи апеляційний господарський
суд, який прийняв оскаржуване рішення чи постанову.

Повертаючи касаційну скаргу, Вищий
господарський суд України послався на недотримання Концерном вимог зазначеної
норми. Проте з таким висновком погодитись не можна.

Первісна касаційна скарга була подана
Концерном 02 лютого 2007 року через господарський суд Автономної Республіки
Крим, як це передбачено нормами процесуального права. Але ця касаційна скарга
повернута без розгляду листом заступника голови господарського суду Автономної
Республіки Крим від 6 лютого 2007 року, чим порушено вимоги частини 1 статті 4
Господарського процесуального кодексу України, за якою господарські суди
здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій
території України рішень, ухвал, постанов.

Вищий господарський суд України на це
уваги не звернув, хоча на вказані обставині Концерн посилався у касаційній
скарзі, поданій повторно безпосередньо до Вищого господарського суду України.

Враховуючи викладене, Вищий
господарський суд України незаконно відмовив Концерну у прийнятті касаційної
скарги, чим обмежив суб'єкта  оскарження
у здійсненні прав, передбачених пунктом 8 частини З статті 129 Конституції
України і фактично ухилився від здійснення визначених законом повноважень.

За таких обставин оскаржену ухвалу
Вищого господарського суду України слід скасувати як незаконну, а справу
передати на розгляд до цього суду.

Керуючись статтями 11117-11121
Господарського процесуального
кодексу України, Судова палата,

постановила:

Касаційну скаргу Українського фінансово-промислового
концерну “УФПК” задовольнити.

Ухвалу Вищого господарського суду
України від 26 лютого 2007 року у справі № 2-27/17271-2006 скасувати, а справу
передати на розгляд до Вищого господарського суду України.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Головуючий:                                                             І.Б. Шицький

Судді:
В.П. Барбара

П.І. Колесник

О. І. Потильчак

Ф.Ф. Черногуз

С. О. Щотка