ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2007 р.
14:50
Справа №  1/610/06

м. Миколаїв

За позовом: Відкрите акціонерне товариство “Автотранспортне підприємство –14827”.
/54031, м. Миколаїв, вул. Комінтерна, 34/

До відповідача: Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Миколаєва.
/54028, м. Миколаїв, вул. Гмирьова, 1/1/

про: скасування податкового повідомлення-рішення від 24.11.2003 року № /0 і повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених штрафних санкцій у сумі 2 540 грн.

Суддя Васильєва Л.І.

Секретар судового засідання Дьяченко Т.В.

Представники:

Від позивача: Яновський Д.Ю., довіреність від 10.11.2005р.

Від відповідача: Чуприна А.М., довіреність від 28.12.2006р.

В судовому засіданні 24.01.2007 року оголошено перерву до 14.02.2007 року.

Судове засідання 14.02.2007 року продовжено після перерви.

Позивач звернувся з позовом про скасування податкового повідомлення –рішення від 24.11.2003 року № /0(а.с.21) та здійснення зарахування суми штрафу  2540 грн. в рахунок поточних податкових зобов’язань.

В судовому засіданні 14.02.2007 року позивач уточнив позовні вимоги і просить  скасувати податкове повідомлення –рішення від 24.11.2003 року № /0 та повернути з Державного бюджету України надмірно сплачені штрафні санкцій у сумі 2 540 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнає з тих підстав, що   позивачем пропущений строк позовної давності для звернення з позовом до господарського суду, передбачений статтями 71  Цивільного кодексу Української РСР і  257 Цивільного кодексу України,  річний строк, передбачений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши  надані сторонами докази, заслухавши доводи сторін у судовому засіданні , суд –

в с т а н о в и в:

24.11.2003 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення   № /0 (а.с.21)  про застосування до позивача штрафної санкції у сумі  2540 грн. за  самостійне відчуження активів, які перебувають у податковій заставі та потребують обов’язкової попередньої згоди податкового органу на таке відчуження, яке позивач просить скасувати.

Позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

відповідно до підпункту “а” пункту 8.6.1. статті 8 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” платник податків, активи якого знаходяться у податковій заставі, має право здійснити відчуження   нерухомого майна лише за письмовою згодою з податковим органом.

26.03.2003 року позивач продав МПП “Калина” нерухоме майно.  Як свідчить  Розширений витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна у податковій заставі  в період з 15.06.1999 року до  09.06.2003 року у податковій заставі знаходилось лише рухоме майно(а.с.17-18). Об’єктом договору купівлі продажу від 26.03.2003 року  є нерухоме майно.   Отже, позивач правомірно здійснив  відчуження нерухомого  майна без письмового дозволу податкового органу.

Даний факт встановлений рішенням господарського суду Миколаївської області від 09.08.2005 року по справі № 11/205/05, яке набрало законної сили.

За таких обставин  у відповідача відсутні були підстави для застосування штрафних санкцій у сумі 2540 грн., передбачені  пунктом 17.1.8. статті 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, податкове повідомлення –рішення від 24.11.2003 року № /0 підлягає скасуванню.

Заперечення відповідача щодо пропуску позивачем  строку позовної давності передбаченого статтями 71  Цивільного кодексу Української РСР і  257 Цивільного кодексу України,  річного строку, передбаченого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України  судом відхиляються, оскільки Цивільний кодекс Української РСР і  Цивільний кодексу України  не регулюють правовідносини у сфері оподаткування. Відсутні підстави для застосування статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України , оскільки  оспорюване рішення прийняте до набрання чинності  вказаним кодексом.

Штрафну санкцію позивач сплатив  15.01.2004 року платіжним дорученням №49(а.с.8). Відповідно до пункту 15.3.1. статті 15 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” надміру  сплачені податки повертаються не пізніше 1095 дня,  наступного  за  днем  здійснення  такої  переплати. Отже, сума  2540 грн. підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету.

Приймаючи до уваги,  що відповідно  до пунктів 2,3  частини 3 Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України  сплата судового збору складає 3,40 грн. і 25,40,  а позивач сплатив  85 грн., надмірно сплачене мито  в сумі  56,20 підлягає поверненню позивачу.

Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено оплата вартості послуг по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу, позивачу необхідно повернути сплачені ним ДП “Судовий інформаційний центр” кошти у сумі 118 грн.

Керуючись  ст.ст. 94, 160, 162-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати  податкове повідомлення –рішення від 24.11.2003 року № /0.

Повернути з Державного бюджету України через Головне управління державного казначейства України у Миколаївській області /54055, м. Миколаїв, пр-т. Леніна, 141 В, / на користь Відкритого акціонерного товариства “Автотранспортне підприємство –14827” /54031, м. Миколаїв, вул. Комінтерна, 34, код 03117843/ надмірно сплачену штрафну санкцію у сумі 2 540 грн. (дві тисячі п’ятсот сорок гривень), перераховану платіжним дорученням № 49 від 15.01.2004р.

Відшкодувати  з Державного бюджету України через Головне управління державного казначейства України у Миколаївській області /54055, м. Миколаїв, пр-т. Леніна, 141 В, / на користь Відкритого акціонерного товариства “Автотранспортне підприємство –14827” /54031, м. Миколаїв, вул. Комінтерна, 34, код 03117843/ судовий збір в сумі 3,40 грн. (три гривні 40 коп.) і 25, 40 грн. (двадцять п’ять гривень 40 коп.).

Повернути з Державного бюджету України через Головне управління державного казначейства України у Миколаївській області /54055, м. Миколаїв, пр-т. Леніна, 141 В, / на користь Відкритого акціонерного товариства “Автотранспортне підприємство –14827” /54031, м. Миколаїв, вул. Комінтерна, 34, код 03117843/ надмірно сплачене державне мито у сумі 56, 20 грн. (п’ятдесят шість гривень 20 коп.), перераховане платіжним дорученням № 999 від 18.12.2006р.

Повернути з Державного підприємства “Судовий інформаційний центр” /03057, м. Київ, проспект Перемоги, 44, р/рахунок 0001 у ВАТ «Банк Універсальний»,  м. Львів,  МФО 325707, / на користь Відкритого акціонерного товариства “Автотранспортне підприємство –14827” /54031, м. Миколаїв, вул. Комінтерна, 34, код 03117843/ 118 грн. (сто вісімнадцять гривень) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, перерахованих платіжним дорученням № 1000 від 18.12.2006р

Постанова у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виконавчий лист у відповідності зі ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України видається за заявою позивача після набрання законної сили рішенням господарського суду.

Суддя
Л.I.Васильєва