КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2007                                                                                           № 24/725б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Коваленка В.М.

суддів:                                         Вербицької О.В.

Гарник Л.Л.

при секретарі:                     Семеняк Т.В.

За участю представників:

ініціюючого кредитора: не з’явились;

боржника: не з’явились;

Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва: Аліфанов Т.Ю. (дов. від 04.09.2007 року № 4361/9/10-017);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва

на рішення Господарського суду м.Києва від 30.11.2006

у справі № 24/725б (Смілянець В.В.)

за заявою                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Дайверг"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Гардар"

про                                                  визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.11.2006 року у справі № 24/725-б за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “Дайверг” (далі – ініціюючий кредитор, ТОВ “Дайверг”) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Гардар” (далі – боржник, ТОВ “Гардар”) про визнання банкрутом затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, ліквідовано Товариство з обмеженою відповідальністю “Гардар” як юридичну особу у зв’язку з банкрутством.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду м. Києва від 30.11.2006 року у справі № 24/725-б, Державна податкова інспекція у Голосіївському районі м. Києва (далі –ДПІ у Голосіївському районі м. Києва) звернулась з апеляційною скаргою в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу для розгляду до господарського суду м. Києва.

В обґрунтування апеляційних вимог ДПІ у Голосіївському районі м. Києва зазначає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а саме, ст.. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та ст.. 36 Господарського процесуального кодексу України.

ТОВ “Гардар” та ліквідатор - ТОВ “Дайверг” письмових відзивів на апеляційну скаргу ДПІ у Голосіївському районі м. Києва не надали.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.07.2007 року апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва було прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 17.09.2007 року.

17.09.2007 року в судове засідання з’явився представник ДПІ у Голосіївському районі м. Києва. Представники Товариства з обмеженою відповідальністю “Дайверг” та Товариства з обмеженою відповідальністю “Гардар” в судове засідання не з’явились. Про час та місце розгляду справи всі учасники процесу повідомлялись належним чином. Разом з тим, процесуальні документи, що направлялись судом на адресу ініціюючого кредитора та боржника, повернулись з відміткою поштового відділення “за вказаною адресою підприємство не обслуговується”.

Представник ДПІ у Голосіївському районі м. Києва в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу для розгляду до господарського суду м. Києва.

Заслухавши пояснення представника ДПІ у Голосіївському районі м. Києва, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ДПІ у Голосіївському районі м. Києва підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України), у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно ст. 106 ГПК України, ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". У випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пункт 1 ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 року № 2343-XII встановлює, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 16.10.2006 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “Дайверг” було порушено провадження у справі № 24/725-б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “Гардар” в порядку ст.. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 року № 2343-XII (далі – Закон № 2343).

Постановою господарського суду м. Києва від 18.10.2006 року Товариство з обмеженою відповідальністю “Гардар” визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором банкрута призначено ТОВ “Дайверг”, якого зобов’язано за результатами роботи надати господарському суду м. Києва звіт та ліквідаційний баланс.

На виконання вимог постанови ліквідатором – ТОВ “Дайверг” було складено звіт про проведення ліквідації Товариства з обмеженою відповідальністю “Гардар”.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.11.2006 року затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс від 15.11.2006 року; ліквідовано ТОВ “Гардар” як юридичну особу у зв’язку з банкрутством. Зобов’язано Голосіївську району у м. Києві державну адміністрацію виключити ТОВ “Гардар” з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; Київське міське управління статистики виключити ТОВ “Гардар” з ЄДРПОУ; Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі м. Києва зняти ТОВ “Гардар” з податкового обліку. Провадження у справі № 24/725-б припинено.

Як визначено ст. 52 Закону № 2343, у разі, якщо громадянин-підприємець - боржник або керівні органи боржника – юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов'язань. Господарський суд у двотижневий строк з дня винесення ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство відсутнього боржника виносить постанову про визнання відсутнього боржника банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру і призначає ліквідатором ініціюючого кредитора за згодою останнього. Ліквідатор письмово повідомляє про визнання господарським судом відсутнього боржника банкрутом усіх відомих йому кредиторів відсутнього боржника, які в місячний строк з дня одержання повідомлення можуть направити ліквідатору заяви з вимогами до банкрута. Задоволення вимог кредиторів здійснюється в порядку черговості, передбаченому статтею 31 цього Закону. Кредитори можуть оскаржити результати розгляду їх вимог ліквідатором до господарського суду до затвердження господарським судом ліквідаційного балансу.

Відповідно до матеріалів справи, на виконання вимог діючого законодавства з метою пошуку кредиторів боржника, ліквідатором було направлено запити компетентним державним установам з метою виявлення заборгованості відсутнього боржника, однак вимог кредиторів не заявлялось.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до вимог ст.. 52 Закону, ліквідатором – ТОВ “Дайверг”, було повідомлено всіх відомих йому кредиторів про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю “Гардар” банкрутом, а також, на виконання вимог постанови господарського суду м. Києва від 18.10.2006 року, з метою виявлення майна банкрута ним було направлено запити.

Так, ТОВ “Дайверг” було направлено запити до директора Товариства з обмеженою відповідальністю “Гардар”, Київського міського управління статистики, Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва, Управління ДАІ ГУ МВС України в м. Києві, Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна Київської міської державної адміністрації.

Відповіді на запити ліквідатора надійшли лише від Управління ДАІ ГУ МВС України в м. Києві та Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна Київської міської державної адміністрації.

Відтак, ліквідатор – ТОВ “Дайверг”, надав звіт ліквідатора на затвердження господарського суду м. Києва, зазначивши, що “в результаті вчинених дій та отриманих відповідей додаткової кредиторської заборгованості банкрута не виявлено”, не зважаючи на те, що в матеріалах справи не міститься відповідей від інших організацій, зокрема, від ДПІ у Голосіївському районі м. Києва.

Також, судова колегія апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу, що у вказаних запитах немає вказівки на дату їх відправлення та підтвердження отримання їх адресатами.

Відповідно до ч. 1 ст.. 38 ГПК України, якщо подані сторонами докази є недостатніми, господарський суд зобов'язаний витребувати від підприємств та організацій незалежно від їх участі у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення спору. Господарський суд має право знайомитися з доказами безпосередньо в місці їх знаходження.

Як вбачається з матеріалів справи, господарський суд м. Києва не приймав ухвали у справі № 24/725-б щодо витребування доказів.

Разом з тим, судова колегія Київського апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст.. 8 Закону визначено, що суддя господарського суду приймає заяву про порушення справи про банкрутство, подану з дотриманням вимог цього Закону та Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст.. 57 ГПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно ст.. 28 ГПК України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

В матеріалах справи міститься заява ТОВ “Дайверг” про порушення справи про банкрутство, однак, вона підписана невстановленою особою (не зазначено прізвище директора ТОВ “Дайверг”). Разом з тим, матеріали справи не містять належним чином засвідченої копії установчих документів ініціюючого кредитора.

Крім того, матеріали справи не містять належним чином засвідчених копій свідоцтва про державну реєстрацію юридичних осіб, а саме, Товариства з обмеженою відповідальністю “Дайверг” та Товариства з обмеженою відповідальністю “Гардар”, довідки органів статистики щодо перебування Товариства з обмеженою відповідальністю “Гардар” в ЄДРПОУ.

Відповідь на претензію Товариства з обмеженою відповідальністю “Гардар” також не містить ані дати, ані зазначення прізвища посадової особи.

Відповідно до ч. 2 ст.. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на викладене, оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам діючого законодавства та підлягає скасуванню.

Аналізуючи викладене суд апеляційної інстанції вважає, що ДПІ у Голосіївському районі м. Києва не мала можливості дізнатися про здійснення процедури банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю “Гардар”, а, отже, була позбавлена можливості подати заяву про визнання її кредитором до боржника в межах строку, встановленого діючим законодавством.

Таким чином, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що при прийняті оскаржуваної ухвали від 30.11.2006 року у справі № 24/725-б, місцевий господарський суд неповно з’ясував всі обставини справи та не дав їм належну правову оцінку, що є підставою для скасування ухвали у справі.

Відповідно ч. 6 ст. 106 ГПК України, у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 8, 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст.ст. 101 – 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва задовольнити повністю.

2.          Ухвалу господарського суду м. Києва від 30.11.2006 року у справі № 24/725-б за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “Дайверг” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Гардар” про визнання останнього банкрутом скасувати повністю.

3.          Справу № 24/725-б передати на розгляд господарського суду м. Києва на стадію ліквідаційної процедури.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя                                                                      Коваленко В.М.

Судді                                                                                          Вербицька О.В.

Гарник Л.Л.

19.09.07 (відправлено)