ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

15.03.2007
Справа №2-8/504-2007

За позовом – Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізокор», м. Алушта.

До відповідача – Алуштинської міської ради, м. Алушта.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Закрите акціонерне товариства «Торгівельний дім «Массандра»», м. Ялта.

Про спонукання до виконання певних дій.

Суддя Чумаченко С.А.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача –  Володін Є.Р., пред-к за дов. від 29.11.2006 року.

Від відповідача –  Клінчук С.В., пред-к за дов.№02.1-13/3762 від 28.12.2006 року.

Третя особа – Пастирський Є.Ч., пред-к за дов. від 01.09.2006 року.

Сутність спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ізокор» (АР Крим, м. Алушта, вул. Горького, будинок 6, 98500) звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим із позовною заявою до відповідача Алуштинської міської ради (АР Крим, м. Алушта, пл. Радянська 1, 98516), відповідно до якої просить зобов’язати Алуштинську міську раду Автономної Республіки Крим прийняти рішення про поновлення з ТОВ «Ізокор» строк дії договору оренди земельної ділянки площею 0,0071га, що розташована в місті Алушта по вул. Глазкрицького в районі кінотеатру «Прибій», на умовах раніш укладеного договору оренди земельної ділянки на строк до 01 січня 2011 року.

Позивач, відповідно до позовної заяви, окрім того, просить зобов’язати Алуштинську міську раду Автономної Республіки Крим поновити з ТОВ «Ізокор» строк дії договору оренди земельної ділянки площею 0,0071га, що розташована в місті Алушта по вул. Глазкрицького в районі кінотеатру «Прибій», на умовах раніш укладеного договору оренди земельної ділянки на строк до 01 січня 2011 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. Так позивач зазначає, що відповідно до укладеного між ним та відповідачем договору оренди земельної ділянки, йому була передана в орендне користування земельна ділянка, що розташована в місті Алушта по вул. Глазкрицького в районі кінотеатру «Прибій» строком до 01 січня 2006 року. У зв'язку із закінченням строку на якій було укладено договір, позивач вважає, що у нього виникло право на поновлення його дії на умовах визначених раніше укладеним договором, яке на думку позивача виникає у нього на підставі ст. 764 Цивільного кодексу України, ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Позивач зазначає, що відповідно до вищезазначених норм закону, у разі якщо, орендар продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягаю поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, відтак за відсутності письмових повідомлень орендодавця – Алуштинської міської ради на протязі одного місяця після закінчення строку дії договору, позивач вважає, що у нього виникло право на поновлення з ним попередньо укладеного договору на той самий строк та на тих самих умовах, що були визначені в ньому.

Листи повідомлення, які були надіслані йому до закінчення строку дії договору вважає безпідставними та такими, що не можуть розцінюватись як доказ виконання відповідачем вимог ст. 764 Цивільного кодексу України та ст. 33 Закону України «Про оренду землі», в частині зобов’язання повідомити орендаря про припинення дії договору у зв’язку із закінченням строку його дії та відсутності бажання продовжувати його на новий строк.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим позовну заяву ТОВ «Ізокор» до відповідача Алуштинської міської ради про спонукання до вчинення певних дій прийнято до свого розгляду та запропоновано уточнити позовні вимоги відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України та Господарського процесуального кодексу України.

Позивачем в порядку ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, заявлене клопотання про вжиття заходів щодо забезпечення позову, відповідно до яких останній просить накласти заборону відповідачу та будь-якій іншій особі вчиняти будь-які дії по передачі в оренду, відчуженню, займанню, вилученню, стягненню, перереєстрації, обтяженню земельної ділянки площею 0,0071га, розташованої в м. Алушті по вул. Глазкрицького в районі кінотеатру «Прибій», яка була передана ТОВ «Ізокор» на підставі рішення Алуштинської міської ради від 07.04.2004 за №16/209.

Суд вважає можливим вирішити питання щодо забезпечення позову, безпосередньо при розгляді спору по суті, що повністю збігається із положеннями ст. 68 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачем додатково надані пояснення по справі, відповідно до яких вважає, що подана ним позовна заява в порядку визначеному Господарським процесуальним кодексом України повністю відповідає вимогам процесуального закону та узгоджується із позицією Верховного суду України яка викладена в його інформаційному листі від 26.12.2005 за №3.2-2005. Відтак позивач вважає, що його позов та відповідно позовні вимоги основані на спірних господарських правовідносинах де принцип владної поведінки одного з учасників відсутній.

Відповідачем представлено клопотання, відповідно до якого останній просить в порядку ст. 79 Господарського процесуального кодексу України зупинити провадження по справі до вирішення Верховним судом України касаційної скарги на постанову Вищого адміністративного суду України та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду якими вирішено питання щодо законності передання ЗАТ «Торгівельний дім «Массандра»» в оренду спірної земельної ділянки, що відбулося на підставі рішення Алуштинської міської ради за №18/79 від 27.08.2004. Відповідач зазначає, що за однакових підстав зупинено провадження у справі №2-13/17281-2006 за позовом ЗАТ «Торгівельний дім «Массандра»» до відповідача ТОВ «Ізокор» про витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки (суддя А.І. Жукова).

Суд вважає, що заявлене відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так відповідно до ст.ст. 47, 43 Господарського процесуального кодексу України, питання що виникають у процесі розгляду справи приймаються суддею за результатами обговорення усіх обставин справи, при цьому господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відтак посилання відповідача на інше судове рішення яким зупинено провадження у справі не є незаперечливим доказом для суду та не приймається судом як обов’язкове, суд також, вивчивши матеріали справи, що заявлене клопотання про зупинення провадження у справі необґрунтоване по суті у зв'язку з наступним. Так рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим у справі за позовом ТОВ «Ізокор» до відповідача Алуштинської міської ради, за участю третьої особи на стороні відповідача - ЗАТ «Торгівельний дім «Массандра»» вирішено питання щодо визнання частково нечинним рішення Алуштинської міської ради АР Крим від 27.09.2004 року за №18/79 (абз. 2 пункту 2 рішення) в частині надання в оренду ЗАТ «Торгівельний дім «Массандра»» земельної ділянки у м. Алушта по вул. Глазкрицького в районі кінотеатру «Прибій», яка знаходилась на правах оренди у ТОВ «Ізокор». Зазначеним судовим рішенням, окрім того, вирішено визнати нечинним рішення Алуштинської міської ради АР Крим від 05.10.2005 року за №25/114 «Про укладення договору оренди з ЗАТ «Торгівельний дім «Массандра»», відповідача зобов’язано продовжити строк дії договору оренди земельної ділянки на строк до 01.01.2011.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.02.2006 року постанову господарського суду АР Крим від 19.12.2005 року скасовано .

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.09.2006 скаргу ТОВ «Ізокор» залишено без задоволення, а постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.02.2006 року без змін.

Ухвалою Верховного суду України від 29.11.2006 допущено скаргу ТОВ «Ізокор» до розгляду в порядку провадження за винятковими обставинами.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський   суд  зупиняє  провадження  у  справі  в  разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної  з  нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Судом встановлено, що предметом судового розгляду у адміністративній справі за позовом ТОВ «Ізокор» до відповідача Алуштинської міської ради, за участю третьої особи на стороні відповідача - ЗАТ «Торгівельний дім «Массандра»» є законність передання третій особі земельної ділянки та прийняття з цього приводу відповідачем рішення, відповідно встановлення судом законності дій відповідача які повинні узгоджуватись із ст. 19 Конституції України щодо підстав, меж та способу реалізації органом місцевого самоврядування наданих законом повноважень.

Надані відповідачем до матеріалів справи судові акти в достатній мірі характеризують спірні взаємовідносини за вищезазначеними судом ознаками які вказують на відсутність підстав для задоволення заявленого клопотання, оскільки вони не містять безумовних підстав зупинення провадження у даній справі.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 29.11.2007 до участі у справі №2-8/504-2007 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Закрите акціонерне товариства «Торгівельний дім «Массандра»».

Третьою особою представлено клопотання відповідно до якого просить зупинити провадження у справі у зв’язку із розглядом Верховним судом України касаційної скарги на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.02.2006 та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 12.09.2006 у справі №2-27/15595-2005А, та вважає, що оскільки зазначена справа була розглянута за участю тих самих сторін та по відношенню до тієї самої земельної ділянки, дана справа повина бути зупинена оскільки вона не може бути розглянута без розгляду справи №2-27/15595-2005А.

Заявлене клопотання є безпідставним та задоволенню не підлягає, оскільки третьою особою в розумінні ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, не підтверджено саме неможливості розгляду цієї справи без відповідного вирішення справи №2-27/15595-2005А, крім того, відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України постанова апеляційної та касаційної інстанції є обов’язковою для виконання та набирає законної сили з моменту її винесення, відтак спір є відповідно вирішеним.

Позивачем представлені заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, відповідно до яких зазначає, що предметом розгляду у даній справі є правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачем у зв'язку із примусовим поновленням договору оренди земельної ділянки за відсутності заперечень з боку орендодавця на протязі встановленого законом строку. Таким чином, позивач вважає, що дану справу можливо розглянути по суті без зупинення провадження.

Третьою особою представлені заперечення на позовну заяву, відповідно до яких вважає позов безпідставним та просить в його задоволенні відмовити посилаючись на те що, відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідна рада розпоряджується комунальною власністю, до якої належить як рухоме та й нерухоме майно, на свій власний розсуд, здійснюючи повноваження власника відповідно до положень закону. Відповідно Алуштинська міська рада як власник спірної земельної ділянки правомірно розпорядилась належній їй на праві комунальної власності земельною ділянкою та передала її в орендне користування іншій особі на свій власний розсуд.

Відповідачем відзив на позовну заяву не представлено, суд вважає можливим розглянути справу, в порядку ст. 75 Господарсько процесуального кодексу України, за наявними в ній матеріалами.

Справа слуханням відкладалася, в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

За клопотанням сторін судочинство здійснювалось російською мовою.

Розглянувши матеріали справи, заслухав представників сторін, суд -

В с т а н о в и в:

ТОВ «Ізокор»  звернулось з позовом до Алуштинської міської ради в якому просить зобов’язати Алуштинську міську раду Автономної Республіки Крим прийняти рішення про поновлення з ТОВ «Ізокор» строк дії договору оренди земельної ділянки, на умовах раніш укладеного договору оренди земельної ділянки на строк до 01 січня 2011 року та зобов’язати відповідача поновити з ТОВ «Ізокор» строк дії договору.

Суд вважає, що провадження у справі в частині зобов’язання Алуштинської міської ради Автономної Республіки Крим прийняти рішення про поновлення з ТОВ «Ізокор» строк дії договору оренди земельної ділянки площею 0,0071га, що розташована в місті Алушта по вул. Глазкрицького в районі кінотеатру «Прибій», на умовах раніш укладеного договору оренди земельної ділянки на строк до 01 січня 2011 року підлягаю припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарсько процесуального кодексу України, у зв'язку з наступним.

Так статтями 1, 2, 12, 13, 15, 16 Господарського процесуального кодексу України визначені повноваження господарських судів України щодо розгляду справ господарської юрисдикції, порядок звернення до господарських судів і порядок здійснення господарського судочинства, завданням якого є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів підприємств, установ, організацій, інших юридичних осіб (у тому числі  іноземних), громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, державних та інших органів, а також фізичних осіб, що  не  є  суб'єктами  підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів.

У зв'язку із набранням чинності Кодексом адміністративного судочинства України з 01 вересня 2005 року всі справи  адміністративної    юрисдикції - під якими розуміється переданий на вирішення адміністративного суду  публічно-правовий  спір,  у  якому хоча б однією зі сторін є орган  виконавчої  влади,  орган  місцевого  самоврядування,  їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі  законодавства,  в  тому  числі  на виконання делегованих повноважень підлягають вирішенню на підставі та в порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

ТОВ «Ізокор» звернувся з позовними вимогами до Алуштинської міської ради в яких ставить питання про примушення останнього прийняти відповідне рішення про поновлення строку дії договору, при цьому зазначає на обов’язковість такого рішення як на вимогу чинного законодавства. Зокрема позивач вказує, що раніше укладений між ним та відповідачем договір оренди земельної ділянки від 01.06.2004 може бути відповідним чином поновлений шляхом прийняття відповідачем рішення, як того вимагає ст. 124 Земельного кодексу України, відповідно до якої передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладання договору оренди земельної ділянки.

Право комунальної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відноситься на комунальну власність як то на рухоме і нерухоме майно, в тому числі й на землю, якою територіальна громада має право володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування (ст.ст. 16, 60 Закону).

Відповідно до ст. 140 Конституції України, місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення (ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Місцеве самоврядування в Україні здійснюється згідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» який відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування. Система місцевого самоврядування включає до себе сільську, селищну та міську раду.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Земельного кодексу України визначено порядок передачі земельних ділянок в оренду, згідно якого передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно до ст. 26  Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до Роз'яснень Вищого арбітражного суду України  «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом права власності на землю і землекористування» №02-5/743 від 27.06.2001 року, встановлено, що оскільки вирішення питань про передачу землі у власність чи користування є виключним правом ради як суб'єкта права власності на землю, заяви зацікавлених осіб про зобов'язання відповідної ради передати земельну ділянку у власність або користування задоволенню не підлягають.

Відтак суд вважає, що вирішення питання про надання в орендне користування земельної ділянки комунальної форми власності здійснюється на підставі рішення органу місцевого самоврядування, як органу наділеного владними повноваженнями, які неможна обожнювати із господарсько-правовими, оскільки відповідні рішення приймається радою у повній відповідності із вимогами законодавства, яке регулює його діяльність як органу наділеного владними повноваженнями стосовно даних правовідносин. Таким чином, заявлена позивачем позовна вимога повинна бути вирішена в порядку Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Решта позовних вимог, а саме в частині зобов’язання Алуштинської міської ради Автономної Республіки Крим поновити з ТОВ «Ізокор» строк дії договору оренди земельної ділянки площею 0,0071га, що розташована в місті Алушта по вул. Глазкрицького в районі кінотеатру «Прибій», на умовах раніш укладеного договору оренди земельної ділянки на строк до 01 січня 2011 року задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Так судом встановлено, що 01 червня 2004 року між Алуштинською міською радою – орендодавець та ТОВ «Ізокор» - орендар був укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого відповідно до рішення 16-ої сесії 24-го скликання Алуштинської міськради №16/209 від 07.04.2004 орендодавець передає, а орендар приймає в оренду, строком до 01.01.2006 земельну ділянку, загальною площею 0,0071га, для використання його в комерційних цілях з метою розміщення торгівельного павільйону в м. Алушта по вул. Глазкрицького.

Відповідно до п. 2.2 договору оренди земельної ділянки від 01.06.2004 земельна ділянка передана в оренду строком до 01.01.2006 року, договір набирає чинності після його державної реєстрації, в порядку встановленому чинним законодавством.

Статтею 18 Закону України «Про оренду землі», визначено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно ст. 210 Цивільного кодексу України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.

Постановою Кабінету Міністрів України за №2073 від 25 грудня 1998 року затверджено Порядок державної реєстрації договорів оренди землі, відповідно до якого державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок.

Державна реєстрація договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки.

Забезпечення реєстрації договорів оренди покладається на відповідні державні органи земельних ресурсів: районні відділи земельних ресурсів; управління (відділи) земельних ресурсів у містах обласного і районного підпорядкування; Київське і Севастопольське міське управління земельних ресурсів.

Відповідно до п.п. 12, 13, 14 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, факт державної реєстрації засвідчується у 10-денний термін гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради, Київської, Севастопольської міської державної адміністрації або уповноваженої ними посадової особи.

Печатка та підпис ставляться на всіх примірниках договору оренди (суборенди).

Після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів за формою згідно з додатком.

Датою реєстрації договору оренди у Книзі записів є дата засвідчення факту державної реєстрації.

Договір зареєстровано в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі під №7 Алуштинської міської ради, цього ж 17 червня 2004 року, договір було зареєстровано реєстратором Алуштінського відділу Кримської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру».

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється, зокрема у разі закінчення строку, на який його було укладено, що відповідно узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, в частині підстав припинення зобов’язання, відповідно до яких зобов’язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ст.ст. 598, 763 ЦК України, ст. 291 ГК України).

Частиною 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», визначено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням. Аналогічне положення міститься в ст. 764 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 17, 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно із п. 12 Роз'яснень Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики застосування Закону України "Про оренду державного та комунального майна"» за №02-5/237 від 25.05.2000, у разі закінчення строку, на який було укладено договір оренди, за відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частиною другою статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено місячний термін, протягом якого орендодавець або орендар можуть заявити про припинення або зміну умов договору після закінчення його строку. Таку заяву заінтересована сторона може також подати і до закінчення строку дії договору оренди.

Така позиція узгоджується із загальними началами цивільного законодавства, до яких окрім всіх інших відноситься свобода договору, що розуміє під собою вільний, незалежний від будь-то кого вибір контрагента, визначення умов укладеного договору, свободу дій, що супроводжують укладання договору його виконання та припинення (ст.ст. 3, 627 Цивільного кодексу України).

Як зазначалось судом перебіг строку дії договору, укладеного між позивачем та відповідачем починався з моменту його державної реєстрації, яка відбулась 17.06.2004 року, до закінчення строку дії договору, відповідач на виконання вимог закону, листом за №02.1-19-2593/2998 від 30.09.2005 повідомив позивача про відсутність наміру продовжувати раніш укладений між ними договір оренди земельної ділянки від 01.06.2004 року.

Обґрунтованою вважається думка, про те, що законодавцем встановлено саме граничний термін повідомлення орендаря про припинення дії договору, яким є місячний строк після закінчення строку дії договору, при цьому суд враховує, що жодним з законодавчих актів, що регулює спірні правовідносини не встановлено заборони повідомлення орендаря під час дії договору, це навпаки надає орендарю час на пошук нового об’єкту оренди, що а ніяк не порушує його прав та охоронюваних законом інтересів.

Таким чином, суд вважає, що відповідач виконав всі вимоги закону з якими останній пов’язує припинення взаємних прав та обов’язків за договором оренди земельної ділянки, відтак суд вважає, що договір припинив свою дію у зв'язку із закінченням строку на якій його було укладено.

Більш того, суд приймає до уваги, що рішенням Алуштинської міської ради за №16/209 прийнятим на 16-ій сесії 24-го скликання, яка відбулась 07.04.2004 було вирішено договір оренди земельної ділянки (реєстраційний №28 від 07.09.1999) площею 0,0071га під розміщення торгівельного павільйону ТОВ «Ізокор» в м. Алушта по вул. Глазкрицького відновити строком до 01.01.2006 із зміною умов відповідно до чинного законодавства. Тобто актом органу місцевого самоврядування, окрім встановленого у договорі строку, було також визначено час дії договору, що узгоджується із положеннями ст. 648 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст договору, укладеного на підставі правового акту органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування обов’язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.

Клопотання про вжиття заходів щодо забезпечення позову, шляхом накладення заборони відповідачу та будь-якій іншій особі вчиняти будь-які дії по передачі в оренду, відчуженню, займанню, вилученню, стягненню, перереєстрації, обтяженню земельної ділянки площею 0,0071га, розташованої в м. Алушті по вул. Глазкрицького в районі кінотеатру «Прибій», яка була передана ТОВ «Ізокор» на підставі рішення Алуштинської міської ради від 07.04.2004 за №16/209 суд вважає безпідставним та відмовляє в його задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 66, 67 ГПК України, підставою для забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення позивача, що у разі задоволення позову, само виконання рішення суду буде значно ускладнено, або його виконання буде взагалі неможливо.

Як зазначав сам позивач на момент звернення до суду із позовною заявою, спірна земельна ділянка вже була передана іншій особі, було прийнято відповідне рішення Алуштинської міською радою та укладено договір оренди земельної ділянки. Так спірна земельна ділянка передана в орендне користування ЗАТ «Торгівельний дім «Массандра»» на підставі рішення Алуштинської міської ради від 27.08.2004 №18/79 яким вирішено передати ЗАТ «Торгівельний дім «Массандра»» на строк з 01.01.2006 до 01.01.2014 земельну ділянку у м. Алушта по вул. Глазкрицького у районі кінотеатру «Прибій». Рішенням Алуштинської міської ради від 05.10.2005 за №25/114 вирішено укласти договір оренди земельної ділянки з ЗАТ «Торгівельний дім «Массандра»».

Рішення Алуштинської міської ради від 27.08.2004 №18/79 та від 05.10.2005 за №25/114 у встановленому законом порядку не визнані нечинними, відтак є обов’язковими для їх виконання, за таких обставин правом користування спірною земельною ділянкою на законних підставах є ЗАТ «Торгівельний дім «Массандра»», отже вжиття заходів щодо забезпечення позову шляхом накладення заборони на користування нею порушить права та охоронювані законом інтереси третьої особи як користувача земельною ділянкою.

Факт передання спірної земельної ділянки в користування ЗАТ «Торгівельний дім «Массандра»» є встановленим відповідно до вищезазначених судових актів та не потребує додаткового встановлення в порядку ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ти самі стороні.

Таким чином, позивачем не виконанні вимоги ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, щодо обґрунтованості позовних вимог та заявленого клопотання, при цьому суд враховує, що обов’язок щодо доказування обставин на які сторона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень покладається саме на зацікавлену сторону, в даному випадку позивача.

Судові витрати суд в порядку ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України залишає за позивачем.

В судовому засіданні 15.03.2007 р. оголошена вступна та резолютивна частині рішення.

Повний текст рішення підписано 21.03.2007 р.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 44, 49, 77, 82-84 ГПК України, суд -

ВИРIШИВ:

1.          Провадження у справі в частині зобов’язання Алуштинської міської ради Автономної Республіки Крим прийняти рішення про поновлення з ТОВ «Ізокор» строк дії договору оренди земельної ділянки площею 0,0071га, що розташована в місті Алушта по вул. Глазкрицького в районі кінотеатру «Прибій», на умовах раніш укладеного договору оренди земельної ділянки на строк до 01 січня 2011 року припинити.

2.          В задоволенні позовних вимог, в частині зобов’язання Алуштинської міської ради Автономної Республіки Крим поновити з ТОВ «Ізокор» строк дії договору оренди земельної ділянки площею 0,0071га, що розташована в місті Алушта по вул. Глазкрицького в районі кінотеатру «Прибій», на умовах раніш укладеного договору оренди земельної ділянки на строк до 01 січня 2011 року відмовити в повному обсязі.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Чумаченко С.А.