ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  48/396

06.12.07

За позовом
Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс»

До
Державне територіально-галузеве об’єднання «Південно-Західна залізниця»

Про
стягнення 1300,73 грн.

Суддя Сулім В.В.

Представники сторін:

Від позивача:           Іващенко М.М. –пред. за довір.

Від відповідача:           Костерний Д. О. –пред. за довір.

У судовому засіданні 30.10.07р. відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошена перерва до 06.11.07р. на 15.15 год. У судовому засіданні 06.11.07р. відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошена перерва для виготовлення повного тексту рішення.

Обставини справи:

Позивач у позовній заяві просить Господарський суд міста Києва стягнути з Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»вартість недостачі  вантажу в сумі 1300,73 грн., 102,00 державного мита по справі та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою господарського суду міста Києва 12.10.07р. порушено провадження у справі №48/396 та призначено її до розгляду.

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін ознайомлено з їхніми правами та обов’язками у відповідності із ст.22 ГПК України.

Крім цього, представникам сторін у судовому засіданні роз’яснено вимоги ст.81-1 ГПК України.

Судом, у відповідності з вимогами ст.81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому заявляє, що претензія від 23.05.07р. № 11/17 була ним визнана, про що було повідомлено Позивача відповіддю від 02.07.07р. № МЮ-31/2007-2; перерахувати грошові кошти на вказаний позивачем рахунок Відповідач не зміг через те, що Позивач невірно вказав у претензії свій розрахунковий рахунок, тобто неналежне виконання обов’язку щодо надання достовірних відомостей про власні платіжні реквізити на адресу ДТГО «Південно-Західна залізниця»Позивача зумовило подання власного позову; 26.10.07р. після отримання нових банківських реквізитів Відповідач сплатив суму боргу, що підтверджується платіжним дорученням від 26.10.07р. № 6200.

Позивач звернувся із заявою від 30.10.07р, якою уточнив позовні вимоги у зв’язку із перерахуванням на його рахунок Відповідачем 1241,49  грн., в якості оплати вартості недостачі вантажу згідно із відповіддю на претензію № МЮ-31/2007-2 від 02.07.07р., та просив стягнути з відповідача на його користь вартість недостачі вантажу в сумі 59,27 грн., 102,00 грн. держмита по справі та 118,00 грн. витрат не інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач надав суду пояснення від 30.10.07р. № МЮР-0259, де зазначає розрахунок пені, виходячи з якого розмір вартості недостачі вантажу становить 1241,49 грн., а тому вважає, оскільки подання позову зумовлене діями Позивача, а розмір пені ним сплачений в повному обсязі, то Відповідач не повинен сплачувати будь-які судові витрати за подання позову ТОВ «Альянс».

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників Сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.04.07р. на станцію призначення Київ-Волинський в адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс»надійшли вагони, відправлені постачальником Позивача ТОВ «Запоріжметал Холдінг»згідно з договором поставки № 06/01/07 від 25.12.06р., вагон № 65369654 з металопрокатом залізнична накладна № 46924303 від 28.03.07р.

Вагони були відправлені відправником ВАТ «Запоріжсталь»і 04.04.07р. були подані на склад Позивача за адресою м. Київ, вул. Каналова, 5.

Разом з подачею вагонів на склад Позивача та з видачею залізничних накладних представники Відповідача повідомили Позивача, що на шляху прямування вагонів вантаж було розкрадено.

Позивач звернувся на станцію Київ-Волинський, керуючись ст.ст. 52, 53 «Статуту залізниці України», «Правилами видачі вантажів», «Правилами складання актів», з вимогою прийняти участь у комісійному вивантаженні і складанні Комерційного акту згідно вимог чинного законодавства.

Комісійне вивантаження з перевіркою і видача вантажу на склад Позивача були здійснені 04.04.07р. за участю представників Відповідача. За результатами вивантаження сторонами встановлено: 11 пачок прокату чорних металів, кількість міст згідно документів вірна; одна пачка, що лежить вздовж вагону в нижньому ярусі над третім люком біля правого борту, має розірваними всі окантовочні стрічки, ув’язана трьома проволочними ув’язками в одну стрічку, маркована жовтою фарбою. Вищезазначена пачка листів прокату чорних металів марки сталі СТЗПС, розмір 2,5x1000x2000 мм, плавка 0617100, партія 102980-4, маса нетто - 5235 кг, що менше ваги, зазначеної в товаросупровідних документах на 575 кг.

За результатами комісійного вивантаження складено Комерційний акт серії АР № 279366/1 від 04.04.07р.

Таким чином, сторонами було встановлено факт розкрадання вантажу (металопрокату), недостача становить 575 кг під час перевезення вантажу Відповідачем.

Позивач направив Відповідачу претензію від 23.05.07р. № 11/17 про відшкодування вартості недостачі вантажу на суму 1307,55 грн.

02.07.07р. Відповідач направив Позивачу повідомлення № 6, яким визнав претензію у сумі 1241,49 грн. Цим же повідомленням Відповідач повідомив Позивача про те, що Відповідач перерахує визнану суму на розрахунковий рахунок 0599 в АКБ «ХФБ Банк Україна», , МФО 320724, згідно встановленого порядку законодавством України.

28.08.07р. Позивач відкрив новий поточний рахунок у Філії УніКредит Банку ТзОВ у м. Києві.

03.09.07р. у Позивача були змінені банківські реквізити у зв’язку із реорганізацією АКБ «ХФБ Банк Україна».

Позивач повідомив Відповідача про нові банківські реквізити 10.10.07р. шляхом надіслання факсимільного повідомлення.

17.10.07р. Позивач направив Відповідачу лист № 11/65, яким повідомив повторно про нові банківські реквізити. Відповідач отримав вказаний лист 26.10.07р.

26.10.07р. Відповідач сплатив на користь Позивача 1241,49 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6200 від 26.10.07р. на суму 1241,49 грн.

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 2 ст. 306 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідальність перевізника за втрату, нестачу, пошкодження вантажу, встановлена ст. 314 Господарського кодексу України, зокрема, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Згідно із ст. 110 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.98р. № 457, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Статтею 315 Господарського кодексу України встановлено, що до пред'явлення перевізникові позову, що випливає з договору перевезення вантажу, можливим є пред'явлення йому претензії.

Позивач пред’явив Відповідачу претензію, яку останній визнав частково.

Згідно із ст. 114 Статуту залізниць України за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин. Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: а) за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі; б) за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; в) за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00р. № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 0,5 % маси вантажу. Норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються: від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці; від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.

Позивач нарахував розмір вартості недостачі вантажу у сумі 1300,73 грн.

Розрахунок вартості недостачі вантажу:

Вартість 1 тонни листа г/к, марка сталі СТЗПС, розмір 2,5x1000x2000 мм без ПДВ складає 1895,00 грн.

Фактична вага металопродукції, яку було викрадено та встановлено в результаті комісійного вивантаження, складає 0,575т.

Норма природної втрати - 0,5%.

0,575 - (0,575 х 0,5%) =0,572 т,

0,572 т х 1895,00 грн. = 1083,94 грн. (без ПДВ)

ПДВ складає - 216,79 грн.,

Всього з врахуванням ПДВ: 1083,94 грн. + 216,79 грн. = 1300,73 грн.

Суд вважає необґрунтованим твердження Відповідача про те, що граничне розходження визначення маси слід обраховувати від маси нетто всією пачки металопрокату, яку було розкрадено, та таким, що суперечить ст. 114 Статуту залізниць України та п. 27 Правил видачі вантажів.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Судом встановлено, що в період з 02.07.07р. по 28.08.07р. Відповідач мав можливість сплатити визнану частину претензії за старими банківськими реквізитами Позивача. Однак, протягом цього строку не виконав свого обов’язку, який він взяв на себе, надіславши Позивачу повідомлення № 6 від 02.07.07р. Отже, фактичні обставини справи доводять, що у Відповідача було достатньо часу для сплати вартості недостачі вантажу до зміни Позивачем своїх платіжних реквізитів.

В період з 28.08.07р. до 17.10.07р. у Відповідача виконати своє зобов’язання не було можливості. Проте, Відповідач не надав суду неприйнятих банківською установою платіжних доручень про сплату на користь Позивача вартості втраченого вантажу у сумі 1241,49 грн., а також доказів того, що Відповідачем було вжито всіх залежних від нього заходів для сплати зазначеної суми на користь Позивача, зокрема, звернення до Позивача з метою уточнення банківських реквізитів останнього.

Разом з тим, суд вважає обґрунтованим твердження Відповідача, що Позивач неналежним чином виконав свій обов’язок із повідомлення дійсних банківських реквізитів для здійснення відповідного платежу Відповідачем.

Отже, судом встановлено, що обидві сторони неналежним чином виконували свої обов’язки у зв’язку із сплатою Відповідачем вартості недостачі вантажу на користь Позивача, тобто вина наявна в діях (бездіяльності) як Позивача, так і Відповідача.

Відповідно до п.11 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи оплату Відповідачем частини вартості недостачі вантажу у сумі 1241,49 грн. та уточнених позовних вимог згідно із заявою Позивача від 30.10.07р., суд дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність припинення провадження у справі в порядку п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК України в частині стягнення з Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»вартості недостачі вантажу у сумі 1241,49 грн., оскільки в цій частині предмет спору відсутній.

З огляду на вищезазначене, несплачена вартість вантажу, що недостає, становить 59,24 грн.: 1300,79 грн. –1241,49 грн. = 59,24 грн.

Суд визнав позовні вимоги з урахуванням заяви Позивача від 30.10.07р. в частині стягнення вартості недостачі вантажу 59,24 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд, всебічно і ґрунтовно дослідивши всі обставини справи з врахуванням наданих доказів прийшов до висновку про задоволенню позовних вимог частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 80, 82-85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»(01034, м. Київ, вул. Лисенка, 6, , п/р 4 в АБ «Експрес-Банк»м. Києва,  МФО 322959) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс»(03680, м. Київ, вул. Качалова, 5, , п/р 2876 в Філії УніКредіт Банку ТзОВ у м. Києві МФО 300744) вартість достачі вантажу у розмірі 59,24 грн. (п’ятдесят дев’ять гривень 24 копійок), державне мито у розмірі 51,00 грн. (п’ятдесят одна гривня 00 копійок) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 59,00 грн. (п’ятдесят дев’ять гривень 00 копійки).

3. Припинити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»(01034, м. Київ, вул. Лисенка, 6, , п/р 4 в АБ «Експрес-Банк»м. Києва,  МФО 322959) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс»(03680, м. Київ, вул. Качалова, 5, , п/р 2876 в Філії УніКредіт Банку ТзОВ у м. Києві МФО 300744) вартості недостачі вантажу у сумі 1241,49 грн.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                                                        В.В.Сулім