ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"20" лютого 2007 р.                                                                      Справа №  05/37

Господарський суд Черкаської області в складі :  головуючого -  судді Швидкого В.А., при секретарі Ятіній І.О., за   участю представників:

від позивача: Фетісова Д.В - за довіреністю,  Стратілатова К.Г. - за довіреністю;

відповідача: Білана В.В.. - за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом  Відкритого акціонерного товариства  "Черкаське АТП 17154"

до   Приватного малого підприємства "АБІМ"

про визнання договору недійсним та спонукання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство  "Черкаське АТП 17154" (далі-позивач) звернулось до господарського суду з  позовом  до Приватного малого підприємства "АБІМ"   (далі-відповідач)  про  визнання договору купівлі-продажу від 11 червня 2001 року недійсним та спонукання вчинити певні дії а саме: повернути позивачу автомобільну стоянку, автопавільйон, огорожу, навіс, що знаходиться в м. Черкаси по вул. Першотравневій.

Представники позивача позов в судовому засіданні підтримали по підставам, викладеним у позовній заяві.

В ході розгляду справи представник позивача заявив клопотання про поновлення строку позовної давності з тих підстав, що особа яка діяла від імені позивача  під час укладення спірного договору не мала на те належних повноважень. Ні спостережна рада, ні ревізійна комісія, ні загальні збори акціонерів не були проінформовані про спірну угоду. Про спірну угоду стало відомо у 2006 році після приходу на підприємство нового керівництва.

Відповідач позов не визнав. Свої заперечення у відзиві на позов мотивує наступним.

Позивач не надав доказів, які б свідчили про недійсність Договору.

Згідно пункту 11.7. Статуту позивача голові правління надано право затверджувати угоди на суму до 30% розміру статутного фонду. Із пункту 5.1 Статуту позивача вбачається, що розмір статутного фонду становить 701 600 грн., а звідси право голови правління затверджувати угоди на суму до 30% розміру статутного фонду, тобто не більше 210 480 грн. Спірний  договір купівлі-продажу укладено на суму 41 300 грн. і підписаний від імені голови правління без перевищення його повноважень встановлених п. 11.7 Статуту.

Навіть вказана в п. 5 Договору балансова вартість переданого майна 157 169 грн. не перевищує 30% (210 480 грн.)  розміру статутного  фонду позивача.

Посилання на порушення при укладенні Договору п. 9.4. Статуту позивача, не можна вважати обґрунтованою, так як зміст п. 9.4. Статуту протирічить змісту п. 5.1 Статуту позивача.

У пункті 9.4. Статуту позивача не вказано в якій формі (письмовій чи усній) має бути виражено погодження розпорядження майном з боку спостережної ради, і таке погодження має бути виражене до укладення угоди чи після її укладення.

Як вбачається із матеріалів справи з моменту укладення Договору, позивач в особі органів управління (загальні збори, спостережна рада, правління) на протязі 6-ти років не ставив питання і не приймав будь-яких рішень щодо  заперечень законності укладення спірної угоди з позицій її укладення без погодження із  спостережною радою. Тим більше, позивач, як юридична особа, на протязі 6-ти років користувався грошовими коштами відповідача - 41 300 грн., отриманими за продане майно, і не ставив питання про їх повернення Покупцю.

Представник відповідача викладені у відзиві на позов заперечення підтримав, а також вважає, що заявлені представником позивача підстави поновлення строку позовної заяви не заслуговують на увагу і не можуть вважатись такими.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає.

Спірний Договір підписано заступником голови правління Цвіркуном В.М., який згідно з Статутом позивача, таким правом не наділений.

Разом з тим, п.2 рішенням правління позивача від 04 червня 2001 року, протокол №6, вирішено реалізувати відповідачу автомобільний навіс, огорожу, автомобільну стоянку по вул. Першотравневій, 71 у м. Черкаси за 41 300 грн. Підписати договір у нотаріуса уповноважено заступника голови правління Цвіркуна В.М.

Згідно з п. 11.7. Статуту голові правління надано право затверджувати угоди на суму до 30% розміру статутного фонду,  який становив на день укладення Договору 701 600 грн.          ( п.5.1 Статуту). Як вбачається із протоколу № 6 засідання правління позивача від 04 червня 2001 року на засіданні був присутній голова правління Іванець О.М.,  заперечень з його боку щодо реалізації майна, зазначеного у п.2.1 рішення, та уповноваження заступника голови правління Цвіркуна В.М. підписати Договір, не було, що слід розцінювати, як затвердження ним цієї угоди.  За своєю вартістю продане відповідачу майно не перевищує 30% статутного фонду.

Згідно з ст. 63 ЦК УРСР, який діяв на момент укладення Договору, угода укладена від імені другої особи особою, не уповноваженою на укладення угоди або з перевищенням повноважень, створює, змінює і припиняє цивільні права і обов"язки для особи, яку представляють, лише в разі дальшого схвалення угоди цією особою. Наступне схвалення угоди особою, яку представляють, робить угоду дійсною з моменту її укладення.

Вирішення питання щодо реалізації майна на засіданні правління є підтвердженням схвалення цієї угоди.

Крім того, позивач не надав суду протоколи засідань спостережної ради та загальних зборів акціонерів з яких можливо зробити висновок про не схвалення угоди цими органами управління позивача.

Пунктом 9.4 Статуту передбачено, що Спостережна рада погоджує розпорядження нерухомим та іншими активами вартістю до 50% розміру статутного фонду. Виходячи із змісту п.п. 9.4, 11.7 Статуту, угоди до 30% статутного фонду можуть погоджуватись або головою правління, або Спостережною радою.

Як вказано вище, спірний Договір проданого майна не перевищує 30% статутного фонду і був погоджений головою правління, що надає право вважати його легітивним.

Згідно з ст. 71 ЦК УРСР та ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про поновлення строку позовної давності, оскільки відсудження майна проведено правомірно у відповідності із вимогами Статуту позивача.

Керуючись ст. ст. 49,82 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

СУДДЯ                                                                                     В.А. ШВИДКИЙ