ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

15.02.2007                                                                Справа №  2/332-06

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Скобєлкіна С.В. при секретарі Тереховій І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОФ-ГРОУ", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Геліос-1", м.Каховка Херсонської області

про стягнення 12264,68 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Кузнєцова Т.О., довіреність б/н від 14.03.2006 року.

від відповідача - не прибув

за зустрічним позовом: ТзОВ "Геліос-1", м.Каховка Херсонської області

до: ТзОВ "КОФ-ГРОУ", м.Київ

про стягнення 212588,60 грн.

від позивача: не прибув

від відповідача: Кузнєцова Т.О., довіреність б/н від 14.03.2006 року.

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю  "КОФ-ГРОУ" звернулось до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю  "Геліос-1" про стягнення 12264,68 грн. заборгованості зі штрафними санкціями за відпущену продукцію власного виробництва, якою є овочева розсада. Позовні вимоги ґрунтуються  на ствердженні позивача про наявність  договірних відносин між сторонами, на підставі яких  відповідач  у лютому 2006 року отримав розсаду капусти і не розрахувався за товар.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Геліос-1" звернулось до  суду зі зустрічним позовом до ТзОВ "КОФ-ГРОУ" про стягнення 212588,60 грн. за неналежне виконання умов договору, відшкодування додаткових витрат та вартості втраченого врожаю. Завдані  збитки позивач обґрунтовує  поставкою йому продукції з зараженням, що призвело до додаткових витрат.

У судовому засіданні ТзОВ "КОФ-ГРОУ" в особі свого представника підтримав позовні вимоги та просив стягнути з ТзОВ "Геліос-1" на його користь 11868,00 грн. основного боргу за отриману відповідачем розсаду, 59,50 грн. - 3% річних, 337,18 грн. пені, 122,65 грн. по сплаті державного мита  і 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач - ТзОВ "Геліос-1", він же позивач за зустрічним позовом, до суду не прибув, свого представника у судове засідання не направив, про причини свого неприбуття суд не повідомив, будь-яких  заяв або клопотань по цьому питанню не надав. Ніяких заяв від ТзОВ "Геліос-1" з приводу можливості або неможливості розгляду справи без участі його представника суд не отримав.

Крім того, відповідач (ТзОВ "Геліос-1") не тільки не прибув  до суду, хоча його явка у судове засідання була визнана обов'язковою, але ще й не виконав вимоги суду про  надання відзиву на позов, доказів сплати боргу або обґрунтування його несплати.

Відповідач за первинним позовом  - ТзОВ "Геліос-1" про дату,  час та місце розгляду справи (15.02.2007 року) був повідомлений належним чином. На його адресу була відправлена копія ухвали про порушення справи від 07.11.2006 року (вих.№ 26008), його представник брав участь у попередніх двох засіданнях суду - 23.11.2006 року та 19.12.2006 року. Ним було  подано зустрічний позов по справі, але 25.01.2007 року та 15.02.2007 року, без пояснення причин і без надання будь-яких пояснень або документів по цьому питанню, відповідач - ТзОВ "Геліос-1" двічі не з'явився до суду для участі у судовому засіданні, при наявності його зустрічного позову.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвали  суду про призначення справи до розгляду йому були направлені канцелярією через поштові засобі зв'язку за вих.№ 29817 від 26.12.2006р. та № 940 від 29.01.2007р.

Згідно положень ст.ст.4-2, 4-3 Господарсько-процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть  участь у справі обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Призначаючи розгляд справи на 25.01.2007 року та 15.02.2007 року, суд надавав можливість сторонам, в тому числі і відповідачу - ТзОВ "Геліос-1" (він же позивач по зустрічному позову), підготувати та подати всі необхідні документи для вирішення спору по суті, безпосередньо прийняти участь в судовому  засіданні.

Але відповідач (ТзОВ "Геліос-1") до суду не прибув, наданими йому правами не скористався.

Вищезазначені дії суду свідчать про те, що господарський суд у повній мірі виконав свої обов'язки щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення певних процесуальних дій. Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місце проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Відправлення відповідачу  двох ухвал від 25.12.2006 року та 25.01.2006 року з урахуванням конкретних обставин справи суд вважає належним доказом виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. (Інформаційний лист ВГСУ № 01-8/1228 від 02.06.2006 року).

З урахуванням викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за позовом ТзОВ "КОФ-ГРОУ" до ТзОВ "Геліос-1" у відсутності відповідача, на підставі матеріалів і доказів, що знаходяться у справі і надані позивачем.

В той же самий час, у матеріалах справи містяться зустрічний позов ТзОВ "Геліос-1" до ТзОВ "КОФ-ГРОУ" про стягнення 212588,00 грн., який неможливо розглянути без участі самого позивача, з метою повного, об'єктивного, всебічного дослідження обставин справи.

Неявка позивача по зустрічному позову робить неможливим розгляд справи по суті та унеможливлює прийняття без нього об'єктивного рішення за позовом ТзОВ "Геліос-1". Крім того, позовні вимоги викладені у позовній заяві достатньо незрозумілі, оскільки за договором № 10/06 від 15.02.2006 року виростити на своїх площах  і своїми силами розсаду овочевої продукції зобов'язувалось ТзОВ "КОФ-ГРОУ", а по зустрічному позову стверджується, що навпаки, ТзОВ "Геліос-1" отримало від ТзОВ "КОФ-ГРОУ" насіння капусти пекінської, з якого виростило продукцію.

ТзОВ "Геліос-1" у позові як на доказ посилається на видаткову накладну № ВН -1 від 10.03.2006 року, у якій нібито містяться  дані про постачання йому  відповідачем насіння капусти пекінської "Спрінкін", № партії AGI V 326 780 у кількості 550,0 од. за ціною 35,75 грн. на суму 23 595,00 грн. (з ПДВ), але такий документ до позову не доданий.

З наданих результатів аналізів також не вбачається їх причетність до даної справи або товару, який нібито отриманий від ТзОВ "КОФ-ГРОУ".

Такі обставини унеможливлюють розгляд позову ТзОВ "Геліос-1" без участі  його представника, хоча суд надавав цьому позивачу підготуватись належним чином до розгляду справи, забезпечити позов  належними доказами та прибувши у судове засідання захистити свої права та інтереси.

Відповідно до положень  ст.ст.32, 33, 34  ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог ї заперечень.

Згідно приписів п.5.ст.81 ГПК України суд залишає позовну заяву без розгляду якщо представник позивача не з’явився на виклик у засідання господарського суду і його нез’явлення перешкоджає вирішенню спору.

В даному випадку неявка позивача по зустрічному позову - ТзОВ "Геліос-1" перешкоджає вирішенню спору і суд позбавлений можливості розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст.75 ГПК України, оскільки заявлені позовні вимоги та суми, заявлені до стягнення потребують присутності  позивача  для надання суду додаткових пояснень по суті позову.

З огляду на викладене, суд залишає позовну заяву ТзОВ "Геліос-1" без розгляду.

Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач ТзОВ "Геліос-1" має право знову звернутися з нею до господарського суду в загальному порядку.

Таким чином,  залишаючи позовну заяву ТзОВ "Геліос-1" без розгляду, суд повертається до розгляду позову ТзОВ "КОФ-ГРОУ" по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, перевірено судом та підтверджується матеріалами  справи, 15.02.2006 року між ТзОВ "КОФ-ГРОУ" та ТзОВ "Геліос-1" був укладений договір № 10/06, предметом якого було зобов'язання Виконавця (позивач - ТзОВ "КОФ-ГРОУ") виростити на своїх площах і своїми силами розсади овочевої продукції у кількості 4 496 000 штук, з насінь, що належать "Замовнику" (відповідачу - ТзОВ "Геліос-1"). Асортименти та його кількість, ціна за одиницю розсади визначається специфікацією, а прийом-передача продукції здійснюється відповідно до вимог Інструкції П-6 і П-7 "Прийом  продукції за кількості і якості", на складі Замовника  в присутності представника Виконавця, що доставив розсаду (п.п.1.1., 1.2., 1.3. договору).

Усього сума договору складає 764320,00 грн., у тому числі ПДВ 127386,00 грн. При цьому Замовник  проводить передоплату 100% згідно виставленого рахунку. По закінченню  робіт з вирощування розсади складається акт виконаних робіт, а загальна сума договору може бути змінена за результатами підписання акту (п.п.2.1., 2.2., 2.3. договору).

У подальшому, у відповідності до Специфікації № 1 та додаткової угоди № 1 від 22.02.2006 року до договору № 10/06 від 15.02.2006 року, сторони узгодили асортимент розсади (капуста, баклажани, перець), її кількість (4 495 000 штук), ціну за 1 шт. (0,17 грн. з ПДВ) та загальну її вартість (764 150, 00 грн.).

За умовами договору сторони передбачили, що кожна з них несе відповідальність за неналежне виконання умов договору, а саме: виконавець - штраф у розмірі 0,2% від вартості договору за несвоєчасну передачу готової продукції, а замовник - штраф у розмірі 0,2% від вартості невибраної продукції за несвоєчасний прийом розсади, і крім того - пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день прострочення за несвоєчасну оплату виконаних послуг (пункти 4.1., 4.2., 4.2.1., 4.2.2. договору).

Пунктом 4.3. того ж договору сторони визначили, що виконавець (ТзОВ "КОФ-ГРОУ", позивач) не несе відповідальність за якість розсади після її передачі Замовнику.

У період з 19.04.2006 року до 10.08.2006 року позивач виконав свої зобов'язання належним чином, відвантаживши продукцію ТзОВ "Геліос-1" на підставі  видаткових накладних. За передану продукцію ТзОВ "Геліос-1" 23.02.2006 року здійснив передоплату у розмірі 764 337,98 грн., оплатив розсаду згідно договору.

Але, як було встановлено пізніше, ТзОВ "КОФ-ГРОУ" передаючи відповідачу останню партію товару, по видатковій накладній № 0000241 від 10.08.2006 року відпустило товару на 11 868,00 грн. більше, ніж то було обумовлено умовами вищезазначеного договору. З урахуванням того, що ціна розсади була весь час стабільною, а саме - 0,141670 грн. без ПДВ, 0,17 грн. з ПДВ за 1 штуку, то з цього  вбачається, що позивач передав розсади більше ніж було за умовами договору  (4 496 000 штук) на 69 810 штук (11 868,00 грн. : 0,17 грн. за 1 шт. = 69810).

Позивач просить стягнути суму боргу з посиланням на наявність договірних відносин сторін, але суд із такою позицією ТзОВ "КОФ-ГРОУ" не згоден з наступних причин.

Судом встановлено, що як позивач, так і відповідач умови укладеного між ними договору № 10/06 від 15.02.2006 року виконали належним чином. Позивач (виконавець) виростив обумовлену договором кількість розсади - 4 495 000 штук і передав її замовнику (відповідачу), а останній повністю розрахувався за неї по узгодженій ціні 0,17 грн. за 1 штуку, сплативши за це виконавцю 764 150,00 грн. При цьому, здійснивши розрахунок ще на початку року (23.02.2006р.), позивач переплатив 187,98 грн., але потім отримав на ці гроші розсаду по останній видатковій накладній № 0000241 від 10.08.2006 року.

Таким чином, суд вважає, що надання позивачем відповідачу продукції на 11 868,00 грн. по зазначеній вище накладній знаходиться за межами договірних відносин, оскільки, як свідчать умови самого договору, загальна сума  договору може бути змінена за результатами підписаного акту (п.2.4.). Але доказів про наявність такого акту не надано.

З наведеного суд робить висновок про те, що ТзОВ "Геліос-1" отримав продукцію (розсаду) на суму 11 868,00 грн., що складає 69 812 штук розсади капусти за межами договірних відносин сторін, обумовлених договором № 10/06 від 15.02.2006 року. Про це також свідчать реквізити самої накладної № 0000241 від 10.08.2006р. та довіреність ЯМТ № 715071 від 10.08.2006 року на ім'я Дзюби  Ю.О., які теж не містять у собі посилань на наявність договірних відносин.

Але при  цьому слід зазначити, що ТзОВ "Геліос-1" за накладною № 0000241 від 10.08.2006 року отримав весь товар - 182 000 штук розсади по ціні 0, 141670 грн. за 1 шт. (без ПДВ) на загальну суму 30 940,73 грн. (з ПДВ), і не  маючи  претензій до якості  та інших властивостей, використовував цю розсаду на свій розсуд.

З вимогою про сплату 11 868,00 грн. ТзОВ "КОФ-ГРОУ" звернулось до ТзОВ "Геліос-1" 06.09.2006 року, надіславши претензію, але відповіді не отримало по цей час.

Діючим законодавством передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд встановив, що ТзОВ "Геліос-1", відповідач по даній справі, своє зобов'язання не виконав, не розрахувався за отриманий товар, на час розгляду справи заборгованість складає 11 868,00 грн., чим порушив договірні зобов'язання, а також вимоги чинного законодавства.

Як встановлено частиною 2 статті 509 ЦК України, 173 ГК України, зобов'язання виникають з підстав, передбачених ст.11 ЦК України, ст.193 ГК України. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогію породжують цивільні права та обов'язки.

В свою чергу, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо  вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч.1 ст.639 ЦК України).

Передача товару за накладною та на підставі довіреності дає підстави вважати зазначені дії сторін  у справі як виконання досягнутої угоди купівлі-продажу, оскільки у видатковій накладній чітко позначено найменування товару, одиниці виміру, кількість та його вартість, тобто погоджено всі необхідні умови у відповідності до укладеного договору.

Обрана сторонами форма накладної  із зазначенням усіх суттєвих ознак товару, яким є розсада, суд також визнає  як підтвердження договірної домовленості з зобов'язаннями сторін передати річ позивачем та сплату цієї речі відповідачем, що не суперечить приписам ст.ст.11, 509, 526, 638, 639 ЦК України, виходячи з звичайних  вимог, які ставляться при оплатній передачі речі від одного  власника до іншого.

Оскільки відповідач не довів на підставі ст.33 ГПК України безоплатне одержання товару, або його отримання на інших, ніж договірних підставах, дії останнього суд розцінює як платну передачу товару (розсади) і виникнення у відповідача обов'язку оплатити цей товар.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений  моментом  пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок  у семиденний строк від дня  пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає з договору або актів цивільного законодавства.

Такою вимогою, пред'явленою в порядку ст.530 ЦК України слід вважати вимогу про сплату  боргу (претензію) від 06.09.2006 року, а строком настання зобов'язання по сплаті боргу - 14.09.2006 року.

Позивач з посиланням на наявність договірних відносин, просить стягнути з ТзОВ "Геліос-1" пеню у розмірі 337,18 грн., але, оскільки у частині боргу у розмірі        11 868,00 грн. були відсутні договірні відносини,  то суд вимоги по сплаті пені вважає безпідставними і у цій частині  відмовляє ТзОВ "КОФ-ГРОУ" у задоволенні позову.

В той же час, суд визнає  правомірними вимоги позивача про стягнення з ТзОВ "Геліос-1" на користь ТзОВ "КОФ-ГРОУ" трьох процентів річних та інфляційних втрат за період з 14.09.2006 року до 10.10.2006 року, у відповідності до положень ст.625 ЦК України.

3% річних за цей період будуть складати 16,58 грн., входячи з наступного розрахунку: 3% / 365 х 27 днів х 11 868,00 / 100%.

Інфляційні втрати за ці 27 днів складатимуть 234,03 грн. відповідно до наступного  розрахунку:

вересень: (11 868,00 х 102,0% - 11 868,00) : 30 дн. х 17 дн. = 134,50 грн.

жовтень: (11868,00 х 102,6% - 11 868) : 31 дн. х 10 дн. = 99,53 грн.

Таким чином, з ТзОВ "Геліос-1" на користь позивача підлягає стягненню на підставі позовних вимог 11 868,00 грн. основного боргу, 16,58 грн. 3% річних, 234,03 грн. інфляційних втрат, а також судові витрат по справі: 121,19 грн. по сплаті державного мита і 118,00 грн. інформаційних втрат, оскільки спір доведено до судового розгляду з вини відповідача, на якого суд і покладає ці судові витрати.

В іншій частині позовних вимог суд ТзОВ "КОФ-ГРОУ" відмовляє з підстав, наведених вище.

Залишаючи позов ТзОВ "Геліос-1" без розгляду з підстав, зазначених у тексті даного рішення та у пункті 5 ч.1 ст.81 ГПК України, суд доводить до відома цього позивача про його право на оскарження прийнятого судом рішення, а також те, що після усунення обставин, що зумовили  залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

З урахуванням викладеного, вищезазначених правових норм та керуючись ст.ст.44, 49, 81, 82-85 ГПК України, суд -

в и р і ш и в:

1.  Позов ТзОВ "КОФ-ГРОУ" задовольнити частково.

2. Стягнути  з Товариства з обмеженою відповідальністю "Геліос-1",  74800 Херсонська область, м.Каховка, Семенівське шосе, 1, , р/р.260018177 в ХОД АППБ "Аваль" м.Херсон, МФО 352093 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОФ-ГРОУ", 03062 м.Київ, вул.Академіка Туполєва,  12, , р/р.9146 в ВАТ КБ "Хрещатик" МФО 300670 - 11868,00 грн. (одинадцять тисяч вісімсот шістдесят вісім грн. 00 коп.) основного боргу, 16,58 грн. (шістнадцять грн. 58 коп.) 3% річних, 234,03 грн. (двісті тридцять чотири грн. 03 коп.) інфляційних втрат, 121,19 грн. (сто двадцять одна грн. 19 коп.) сплати  державного мита та 118,00 грн. (сто вісімнадцять грн. 00 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Позовну заяву ТзОВ "Геліос-1" залишити без розгляду.

5. Рішення направити сторонам по справі.

Суддя                                                                                      С.В.Скобєлкін