КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2007                                                                                           № 7/449

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Мартюк А.І.

суддів:           Зубець Л.П.

Лосєва А.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Філіпова Г.К., дов. б/н від 22.08.2007р. Матвійчик О.В., дов. № 7 від 13.07.2007р.

Мельник М.С., дов. б/н від 22.08.2007р.

відповідача: Радик І.Л., дов. № 04 від 14.08.2007р.

Козік О.Й., дов. № 20 від 20.07.2007р.

третьої особи Радик І.Л., дов. № 16/703а від 26.07.2007р.

за участю прокуратури Легута О.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Інститут хімії поверхні ім.О.О.Чуйка НАН України

на рішення Господарського суду м.Києва від 15.10.2007

у справі № 7/449 (Шабунін С.В.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "АПЛ-ГРУП"

до                                                   Інститут хімії поверхні ім.О.О.Чуйка НАН України

третя особа відповідача           третя особа яка не

заявляє самостійних

вимог на предмет спору,

на стороні відповідача Національної академії наук України

про                                                  спонукання до виконання дій

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 15.10.2007р. у справі № 7/449 позов задоволено повністю. Зобов’язано Інститут хімії поверхні ім. О.О. Чуйка Національної академії наук України звільнити земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Київ, провулок Ярославський, 1/3 літера Л, кадастровий номер :85:321:008, від будь-якого майна, яке належить йому на праві власності, користування, оперативного управління або інших підставах, та повернути самочинно зайняту земельну ділянку Товариству з обмеженою відповідальністю “АПЛ-ГРУП”. Стягнуто з Інституту хімії поверхні ім. О.О. Чуйка Національної академії наук України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “АПЛ-ГРУП” 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Інститут хімії поверхні ім. О.О. Чуйка Національної академії наук України звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення та прийняти нове рішення, яким у позовних вимогах відмовити повністю.

В процесі розгляду справи, представник третьої особи заявив клопотання про витребування у позивача та Київської міської ради інвентаризаційної справи. Обгрутовуючи клопотання відповідач зазначає, що в матеріалах інвентаризаційної справи повинні міститися відомості щодо відведення земельної ділянки, визначення порядку та форми компенсації зелених насаджень та відшкодування вартості будівель.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Колегія Київського апеляційного господарського суду не вбачає підстав для задоволення даного клопотання, оскільки на момент розгляду справи № 7/449 відповідачем не надано суду таких доказів, в зв’язку з колегія суддів відмовляє відповідачу у задоволенні даного клопотання.

Заслухавши пояснення представника сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного суду встановила наступне.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу нежитлових приміщень комунальної власності при викупі № 1068, укладеного 07.09.2005 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “АПЛ-ГРУП” та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву, позивач придбав нежитлові приміщення, загальною площею 681,3 кв.м., розташовані за адресою: м. Київ, пров. Ярославський / вул. Ярославська, 1/3, літера Л.

Зазначені житлові приміщення були передані позивачу за актом № 1135 від 05.10.2005 р., а право власності на житлові приміщення належним чином зареєстроване, що підтверджується листом Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна" від 19.10.2005 р. № 35923.

28.10.2005 р. придбані позивачем нежитлові приміщення були обстежені спеціалістами будівельної лабораторії КП "Київжитлоспецексплуатація" з метою визначення їх технічного стану, за результатами чого складено акт № 134/62, в якому зазначено, що обстежувані нежитлові приміщення знаходяться у непридатному для нормальної експлуатації стані, морально та фізично зношені, доцільне проведення робіт з їх капітального ремонту або знесення.

Після придбання зазначених нежитлових приміщень та отримання висновку про їх непридатність до експлуатації у поточному стані, без проведення додаткових будівельних робіт, позивач згідно з ст. 377 Цивільного кодексу України та відповідних положень ст. 120 Земельного кодексу України звернувся до Київської міської ради для оформлення права користування земельною ділянкою, на якій розташовані належні йому нежитлові приміщення.

Рішенням Київської міської ради № 92/149 28.09.2006 р. позивачу була надана у довгострокову оренду на 10 років земельна ділянка, площею 0,17 га, за адресою: провулок Ярославський 1/3, літера Л, що в Подільському районі м. Києва, тобто земельна ділянка, на якій розташовані раніше придбані нежитлові приміщення, а також прилежні до неї землі, за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування. Земельна ділянка надана позивачу, в тому числі, і для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з вбудованим приміщенням громадського обслуговування та підземним паркінгом.

27.12.2006 р. між позивачем та Київською міською радою, згідно з умовами та на підставі зазначеного рішення від 28.09.2006 р., був укладений договір оренди земельної ділянки № 795, площею 1 746 кв.м. кадастровий номер :85:321:008, що розташована по провул. Ярославському 1/3, літера Л у Подільському районі м. Києва.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначений договір оренди належним чином зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації 27.12.2006 р. за № 85-6-00302, включаючи додатки до нього: план земельної ділянки, яка передається в оренду, опис меж земельної ділянки, ситуаційну схему, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 17.11.2006 р. та акт приймання - передачі земельної ділянки від 27.12.2006 р.

12.06.2007 р. за наслідками проведення обстеження земельної ділянки, розташованої по провул. Ярославському 1/3, літера Л, у Подільському районі м. Києва, представниками позивача та відповідача, за участю представників ТОВ "Ярд Шиппінг" та ТОВ "Ні-ВВА", був складений акт, згідно з яким на зазначеній орендованій земельній ділянці знаходяться, крім належних позивачу на праві власності нежитлових приміщень, інші споруди та майно, які перешкоджають використанню земельної ділянки позивачем, в тому числі перешкоджають проведенню робіт з будівництва житлового будинку, передбачених договором оренди земельної ділянки № 795 від 27.12.2006 р.

Виходячи з даних Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна" за адресою: м. Київ, пров. Ярославський / вул. Ярославська, 1/3, літера Л, крім нежитлових приміщень, що належать позивачу, інших об'єктів нерухомості не зареєстровано (копія листа від [ 18.10.2005 р. № 35923 в матеріалах справи). Крім того, згідно з планом земельної ділянки, яка передається в оренду та ситуаційною схемою, що є додатками до договору оренди земельної ділянки № 795 від 27.12.2006 р., на переданій позивачу в оренду земельній ділянці також немає інших об'єктів нерухомого майна, крім руїн.

22.03.2007 р. позивач направив відповідачу лист № 22/03-07 з вимогою звільнити приміщення та земельну ділянку від майна, яке за наявною у позивач інформацією, належить відповідачу, та знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Ярославський / вул. Ярославська. 1/ З, літера Л.

Листом від 27.03.2007 р. № 259/01-10-260 відповідач повідомив позивача про те, що за вказаною адресою знаходяться нерухоме та рухоме майно, яке передане відповідачу в оперативне управління Національною академією наук України, і що відповідач звернувся до Президії Національної академії наук України за відповідними вказівками щодо розпорядження майном.

Управління справами Національної академії наук України, в листі № 16/495-21 від 29.05.2007 р., сповістило позивача, що за адресою: м. Київ, пров. Ярославський / вул. Ярославська, 1/ 3, літера Л, знаходиться державне майно: будівлі та споруди, які знаходяться на балансі Інституту хімії поверхні ім. О.О. Чуйка Національної академії наук України.

Отже, розташовані на переданій позивачу в довгострокову оренду земельній ділянці будівлі відповідача унеможливлюють реалізацію прав позивача щодо користування земельною ділянкою на власний розсуд відповідно до цільової визначеності, виробничої необхідності, особистих потреб та бажань.

З матеріалів вбачається, що у 1988 році на спірній території було збудовано тимчасові будівлі і споруди площею 501,78 кв.м., які були введені в експлуатацію відповідно до акту від 30.05.1998 р., затвердженого директором "СКТБ АН УССР" Голодним Ю.Ф. Згідно з вказаним актом такі будівлі і споруди вирішено оприбуткувати як тимчасові будівлі. Документів, якими б стверджувалася наявність у відповідача дозволів на будівництво спірних будівель, їх проекту, державної реєстрації як об"єктів нерухомого майна до матеріалів справи не надано.

Крім того, посилання відповідача на наявність тимчасових будівель площею 501,78 кв.м., зведених у 1988 році на чергових планах єдиного реєстру земельних ділянок за 2004 та 2005 роки не підтверджені документально (документів, на які посилаються відповідач, до матеріалів справи не надано). При цьому, плани реєстру земельних ділянок не можуть стверджувати правомірність будівництва будинків та споруд або ж підтверджувати набуття на них права власності та факт їх державної реєстрації.

Жодних фактичних даних, якими стверджується право власності, користування чи інші права відповідача на земельну ділянку та об'єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: м. Київ, пров. Ярославський, 1/ 3, літера Л, на момент розгляду справи судом першої інстанції не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 та ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно та/або договір про відчуження майна згідно закону підлягає реєстрації, то право власності на таке майно виникає з моменту такої реєстрації.

Згідно з ч. 1 ст. 3 та 1 ст. 4 та Закону України "Про державну реєстрацію речових на нерухоме майно та їх обмежень" № 1952-1V від 01.07.2004 р., речові права на нерухоме майно та право чини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації, зокрема, обов'язковій реєстрації підлягають право власності на нерухоме майно, право володіння на нерухоме майно, право постійного користування земельної ділянкою.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Тоді, як право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актами, встановленої форми. Право оренди землі оформляється договором, яке реєструється відповідно до закону.

Згідно ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті землі є заволодіння земельною ділянкою, що не спирається на законі і відбувається з порушенням визначено порядку надана земельних ділянок, здійснюване без відведення землі в натурі й одержання документа, що підтверджує право на землю. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян юридичних осіб які самовільно зайняли земельні ділянки.

Відповідно ст. 415 Цивільного кодексу України встановлено, що землекористувач; право користуватися земельною ділянкою в обсязі, встановленому договором.

Згідно до ст.ст. 395-396 Цивільного кодексу України право користування земельною ділянкою та право забудови земельної ділянки є речовими правами на чуже майно, і особа, яка має речові права на чуже майно, має право на захист своїх прав відповідно до положень глави 29 цього кодексу.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки землекористувач може вимагати усунення будь-яких перешкод його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов"язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Одним зі способу захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до норм ст.. 16 Цивільного кодексу України, є примусове виконання обов'язку в натурі.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Посилання відповідача на наявність ухвали та наказу Господарського суду Харківської області у справі № 29/519-07 від 10.10.2007р. та висновку від 03.10.2007р. про технічний стан будівель Інституту хімії поверхні ім. О.О. Чуйка Національної академії наук України, не приймаються судом до уваги, оскільки ці докази не були подані до суду першої інстанції на момент розгляду справи., хоча існували, не можливість надання їх відповідачем відповідно до вимог ст. 101 ГПК України необґрунтовано.

Крім того, ці докази не спростовують право позивача на користування виділеною земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Виходячи з наведеного, колегія Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга Інституту хімії поверхні ім. О.О. Чуйка Національної академії наук України ради не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду м. Києва від 15.10.2007 року у справі № 7/449 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 101 – 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інституту хімії поверхні ім. О.О. Чуйка Національної академії наук України залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 15.10.2007 року у справі № 7/449 без змін.

Матеріали справи № 7/449 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Мартюк А.І.

Судді                                                                                          Зубець Л.П.

Лосєв А.М.

28.12.07 (відправлено)