ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  20/18

20.08.08

За позовом    Бейсік Трейдмарк С.А. (BASIC TRADEMARK S.A.)

До                   1. «ЕсДабл-юСі Ко., Лтд.»(SWC Co., Ltd.)

2. Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і

науки України

про                 визнання недійсним свідоцтва України №59221 від 15.02.2006р. на знак для

товарів  і послуг «KAPPA»

Суддя Палій В.В.

Представники:

від позивача         Огнев‘юк Я.В.- предст. (дов. від 13.11.2006р.)

від відповідача-1. не з‘явився

від відповідача-2  Постоялкіна О.В.- предст. (дов. від 14.11.07р.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Бейсік Трейдмарк С.А. (BASIC TRADEMARK S.A.) до «ЕсДабл-юСі Ко., Лтд.»(SWC Co., Ltd.), Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України про визнання недійсним свідоцтва України №59221 від 15.02.2006р. на знак для  товарів  і послуг ».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2007р. порушено провадження у справі №20/18, прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи призначено на 12.08.2008р.

01.08.2008р. судом одержано заяву від відповідача-1 про визнання позовних вимог. У заяві відповідач-1 просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

01.08.2008р. судом одержано клопотання від відповідача-1 про розгляд справи без участі представника відповідача-1.

У судовому засіданні 12.08.2008р. клопотання відповідача-1 судом задоволено.

У судовому засіданні 12.08.2008р. судом оголошено перерву до 20.08.2008р.

У судовому засіданні 20.08.2008р. представник відповідача-2 подав суду заяву про визнання позову.

Представник позивача звернувся до суду із заявою про зменшення підстав, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме, виключив із підстав для задоволення позову посилання на абз. 3 п. 3 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг».

Заява про зменшення підстав, на яких ґрунтуються позовні вимоги, прийнята судом до розгляду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України 15.02.2006р. зареєстровано торговельну марку “KAPPA” для товарів: «будильники; головні електрогодинники (у системі вимірювання часу); секундоміри (з зупинником); механізми годинникові; циферблати годинникові; стрілки до годинників; годинникові пружини; анкери годинникові; годинникові скельця; браслети до годинників; маятники годинникові; корпуси наручних годинників; футляри на годинники; годинникові механізми заводні; барабани годинникові; атомні годинники; годинники для автомобілів; годинники електричні; годинники електронні; контрольні годинники; хронографи; хронометри; хроноскопи; годинники настільні; наручні годинники; сонячні годинники; годинники кишенькові»14 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг (МКТП) та видано на ім’я відповідача-1 свідоцтво України            № 59221.

Позивач вважає, що Позначення “КАРРА” за свідоцтвом № 59221 від 15.02.2006р. може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товар, а отже не відповідає умовам надання правової охорони передбаченим абз. 5 п. 2 ст. 6 Закону України „Про охорону прав на знаки для товарів і послуг”

Крім того, позивач зазначає, що заявку № на реєстрацію позначення “КАРРА” в якості торговельної марки відповідач-2 подав з порушенням виключного права позивача на торгівельну марку за міжнародною реєстрацією № 820762, що діяла на території України на дату подання вказаної заявки.

Відповідач-1 та відповідач-2 подали суду заяви про визнання позову.

Відповідно до абз. 5 ст. 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та задовольняє позовні вимоги у повному обсязі,  з таких підстав.

Судом встановлено, що дії відповідачів стосовно визнання позову не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, з огляду на наступне.

Відповідач-2 є власником свідоцтва України № 59221 на знак для товарів і послуг PA»для товарів «будильники; головні електрогодинники (у системі вимірювання часу); секундоміри (з зупинником); механізми годинникові; циферблати годинникові; стрілки до годинників; годинникові пружини; анкери годинникові; годинникові скельця; браслети до годинників; маятники годинникові; корпуси наручних годинників; футляри на годинники; годинникові механізми заводні; барабани годинникові; атомні годинники; годинники для автомобілів; годинники електричні; годинники електронні; контрольні годинники; хронографи; хронометри; хроноскопи; годинники настільні; наручні годинники; сонячні годинники; годинники кишенькові»14 класу МКТП. Датою реєстрації вказаної торговельної марки є 15.02.2006р.

Як вбачається з виписки з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо свідоцтва України №59221, відповідач-2 подав заявку № 5 на реєстрацію позначення «KAPPA»в якості торговельної марки до Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України 18.05.2004 р.

Ст. 499 ЦК України визначено, що права інтелектуальної власності на торговельну марку визнаються недійсними з підстав та в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 494, 495 ЦК України права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчуються свідоцтвом, тому визнанню недійсним підлягає саме свідоцтво.

У відповідності до підпункту «а»п. 1 ст. 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг»свідоцтво на знак для товарів і послуг може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі невідповідності зареєстрованого знака умовам надання правової охорони.

Відповідно до абз. 5 п. 2 ст. 6 Закону України „Про охорону прав на знаки для товарів і послуг” не можуть одержати правову охорону також позначення, які є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу.

Згідно з п. 4.3.1.9. Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, до позначень, що є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу, відносяться позначення, які породжують у свідомості споживача асоціації, пов'язані з певною якістю, географічним походженням товарів або послуг або з певним виробником, які насправді не відповідають дійсності. Позначення може бути визнане оманливим або таким, що здатне вводити в оману, коли є очевидним, що воно в процесі використання як знака не виключає небезпеку введення в оману споживача.

Таким чином, суд визнає обґрунтованим посилання позивача на те, що позначення »не виключає небезпеку введення в оману споживача стосовно виробника товару, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами відомості особи позивача.

Суд, з урахуванням вищевикладеного та положень абз. 5 п. 2 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», чинного на дату подання заявки, приходить до висновку, що торговельна марка PA»за свідоцтвом України №59221 не відповідає умовам надання правової охорони.

За приписами ст. 19 Закону України «Про охорону прав на знак для товарів і послуг»невідповідність зареєстрованого знака умовам надання правової охорони є підставою для визнання свідоцтва недійсним.

Зважаючи на встановлення судом того факту, що зареєстрована торговельна марка »за свідоцтвом України №59221 не відповідає умовам надання правової охорони, свідоцтво України  №59221 підлягає визнанню недійсним.

Оскільки згідно чинного законодавства України, зокрема, п. 2.3. Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України від 10.01.2002 р. № 10, у процесі ведення реєстру до нього вносяться відомості щодо визнання свідоцтва недійсним повністю або частково і такі відомості (зміни щодо правового статусу свідоцтва) в силу п. 1.3. вказаного положення Держдепартамент публікує в офіційному бюлетені «Промислова власність», суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов’язання Держдепартаменту внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо визнання недійсним свідоцтва України № 59221 та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати свідоцтво України №59221 від 15.02.2006р. на знак для товарів і послуг APPA»недійсним повністю.

3. Зобов’язати Державний департамент інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України (03680, МСП, м. Київ, вул. Урицького, 45) внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів  і послуг щодо визнання недійсним повністю свідоцтва України №59221 від 15.02.2006р. на знак для товарів і послуг »та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 10днів з дня його прийняття.

Судя                                                                                                       В. В. Палій