ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  12/338

26.12.07

За позовом           Комунального підприємства з утримання та експлуатації

житлового фонду спеціального призначення  «Спецжитлофонд»

До                       1) Військової частини 2428

2) Державного управління у справах охорони державного кордону України

Про                      стягнення 109 350,90 грн.

Суддя    Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача             Калінчук В.В. - предст. (дов. № 044/24-3588 від 11.06.07 р.)

Від відповідача       1)Лопатюк С.М. - предст.(дов. № 2 від 09.01.07 р.)

2) Козьмін О.М. -  предст.(дов.№41/54 від 01.07.07 р.)

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини № 2428 про стягнення заборгованості за оренду житлового приміщення по договору від 01.08.1993р. та матеріальних збитків за користування житловими приміщеннями поза строком дії договору у розмірі 109 350,90 грн.

Ухвалою суду від 20.08.07 р. за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 12/338 та призначено розгляд справи на 19.09.07 р.

В судовому засіданні 19.09.07р. представники сторін подали спільне клопотання про відкладення слухання справи.

В судовому засіданні 19.09.07р. оголошено перерву до 30.10.07р.

24.10.07р. через відділ діловодства надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечив з причин, вказаних у відзиві, і, зокрема, вказав на те, що договір оренди від 01.08.93р. № 3 між сторонами по справі ніколи не укладався.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність залучення до справі іншого відповідача, а саме: Державне управління у справах охорони державного кордону України, яке укладало вказаний договір.

Ухвалою суду від 30.10.2007 року слухання справи було  відкладено на 26.12.2007 року, до участі у справі в якості іншого відповідача залучено  Державне управління у справах охорони державного кордону України.

Адміністрація Державної прикордонної служби України у поясненнях від 25.12.2007 року  проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на обставини, викладені у поясненнях.

Крім того, Адміністрацією Державної прикордонної служби України було надано суду Указ Президента України від 04.08.2003 року №797/2003, відповідно до якого  Адміністрація Державної прикордонної служби України є правонаступником Державного комітету у справах охорони державного кордону України. За таких обставин, на підставі ст.25 ГПК України, відповідач2 підлягає заміні його правонаступником.

В судовому засіданні 26.12.07р. оголошено повний текст рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як зазначає позивач, Рішенням Київської міської Ради від 01.03.2001р. № 217/1194 "Про створення комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд", шляхом реорганізації Дирекції по утриманню та експлуатації житлових будинків маневреного фонду КП "Київжитлоспецексплуатація", було створено комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду  спеціального призначення "Спец житлофонд", яке є правонаступником   Дирекції.

Відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 19.04.2001 № 777 "Про комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»за Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення „Спецжитлофонд" на праві господарського відання закріплені будинки, які були на балансі Дирекції по утриманню та експлуатації житлових будинків маневреного фонду згідно з актами прийому - передачі основних засобів : від 29.01.1993 № 7 (буд. № 74 по вул. Жаданівського (Жилянська), від 16.12.1992 № 4 (буд. № 17 по вул. Гоголівській), від 29.01.1993 № 6 (буд. № 76 по вул. Жаданівського (Жилянська), від 01.03.1993 б/н (буд. № 62 по вул. Верхній Вал), від 16.12.1992 № 5 (буд. № 1/3 а по вул. Новоукраїнській), від 04.02.1993 № 8 (буд. № 10 по вул. Борщагівській), від 01.01.1994 № 12 (буд. № 17-6 по проспекту 40-річчя Жовтня).

01.08.1993 року між Дирекцією по утриманню та експлуатації житлових будинків маневреного фонду та Державним комітетом у справах охорони державного кордону України, укладено договір оренди житлового приміщення у будинках маневреного фонду  № 03, договір укладено на строк з 01.08.1993 року по 01.08.1994 року.

Позивач вважає, що 01.07.2000 року між Дирекцією по утриманню та експлуатації житлових  будинків маневреного фонду   та військовою частиною 2428  укладено додаткову угоду № 6 до Договору № 03 від 01.08.1993 року, на підставі цієї додаткової угоди строк дії договору №03 пролонговано з 01.07.2000 року по 01.01.2001 року, крім того, між позивачем та  військовою частиною 2428  підписано протокол погодження розміру відшкодування фактичних витрат за орендовані приміщення (додаток № 3 до Договору) у сумі 5,28 грн. за 1 кв. м., що складає   4006,46 грн. за один місяць.

За твердженням позивача, відповідач систематично не виконував своїх обов'язків у частині внесення плати за оренду житлового приміщення, заборгованість по орендній платі складає 25693 грн. 52 коп.

Пунктом 5.5. Договору № 03  передбачено, що при закінченні строку договору, або відмови орендаря   від оренди, квартири передаються позивачу за актом.

Позивач зазначає, що після закінчення строку дії додаткової угоди до договору № 03  (01.01.2001 року) відповідач продовжував займати квартири, передані йому позивачем   в житлових будинках маневреного фонду, чим завдав йому збитків на 83657 грн. 38 коп.

Таким чином, загалом позивач просить стягнути з належного  відповідача  109 350,90 грн.

Адміністрація Державної прикордонної служби України у поясненнях від 25.12.2007 року  проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що   строк дії  договору оренди № 03 від 01.08.1993 року  був встановлений до 01.08.1994 року.

Відповідач 2  звертає увагу суду на те, що додаткова угода  від 01.07.2000 року укладалась не зі стороною за договором - Державним комітетом у справах охорони державного кордону України, а зовсім з іншою юридичною особою —військовою частиною 2428, підписувалась командиром військової частини 2428 Панасенком А.А. та засвідчувалась печаткою військової частини 2428, угоду було фактично укладено після спливу строку дії Договору №03.

Відповідач 2 зазначає, що жодних повноважень виступати від імені Державного комітету у справах охорони державного кордону України, у тому числі укладати господарські договори та угоди, командир військової частини 2428 Панасенко А.А. не мав.

Оскільки  командир військової частини 2428 Панасенко А.А., є особою, яка не має повноважень на підпис від імені Держкомкордону господарських договорів та угод, відповідач вважає, що  додаткова угода від 01.07.2000 року є такою, що не породжує зобов'язань та інших юридичних наслідків для Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Крім того, на підставі ст. 267 Цивільного кодексу України, відповідач 2 наполягає на застосуванні до вимог позивача позовної давності та відмови у позові .

Аналогічну вимогу про  застосування строку позовної давності викладено і у відзиві Військової частини 2428, яка також заперечує проти позовних вимог, посилаючись на відсутність заборгованості перед позивачем.

В задоволенні позовних вимог має бути відмовлено, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 257  Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, ст. 267 цього ж кодексу встановлює, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Статтею 261  Цивільного кодексу України встановлено, що  перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позивачем подано позовну заяву про стягнення грошових коштів, строк позовної давності за якими сплинув, про що подано відповідні заяви відповідачами у справі №12/338, за таких  обставин у позові має бути відмовлено.

Керуючись ст. ст. 257, 261, 267 ЦК України, ст. ст.25, 49, 82-85  ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

.

1.          Замінити відповідача 2 - Державний комітет у справах охорони державного кордону України його правонаступником –Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

2.          Відмовити у задоволенні позовних вимог.

3.          Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня його прийняття.

Суддя

Л.В. Прокопенко