ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 20-4/122
ПОСТАНОВА

і м е н е м     У к р а ї н и

"23" квітня 2007 р.  09:50                                                                                          м. Севастополь

За адміністративним позовом

Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Севастополя

(вул. Карантина, 16-56, місто Севастополь, 99008)

до відповідача: Малого приватного підприємства „Сапфір-Авто” (вул. Гоголя, 25-4, місто Севастополь, 99007)

про стягнення заборгованості в сумі 170,00 грн.,

Суддя Остапова К.А.

при секретарі Демченко В.Л.,

За участю представників:

Від позивача:  Бонар І.С., довіреність №1904 від 13.03.2007,

Від відповідача: не з`явився;

Суть спору: Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Севастополя звернулось до господарського суду міста Севастополя з адміністративним позовом до Малого приватного підприємства „Сапфір-Авто” про стягнення заборгованості по страховим внескам на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 170,00 грн.

Ухвалою від 06.03.2007 на підставі позовної заяви відкрите провадження в адміністративної справі з призначенням попереднього судового засідання на 02.04.2007.

За наслідками підготовчого провадження постановлена ухвала від 02.04.2007 про закінчення підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду на 23.04.2007.

Відповідач явку повноважних представників в судове засідання не забезпечив, про причину нез`явлення суд не повідомив, про дату, місце та час судового розгляду повідомлений належним чином.

Згідно зі статтями 27-32, 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні  представнику позивача роз’яснені  процесуальні права та обов’язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника позивача,  суд

в с т а н о в и в :

Мале приватне підприємство „Сапфір-Авто” зареєстровано як платник страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Севастополя  21.03.1994.

Згідно зі статтею 1 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” N 1058-IV від 09.07.2003 (далі –Закон №1058)  страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування

Відповідно до статті 14 Закону №1058  страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці - підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Як встановлено частиною другою статті 17 Закону №1058 страхувальник зобов'язаний подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом.

Пунктом 11.11 розділу 11 „Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України №64/8663 від 16.01.2004 (далі –Інструкція №21-1) встановлено, що підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання зобов`язані надавати розрахунки до органу Пенсійного фонду за базовий звітний період, рівний календарному місяцю, - не пізніше, ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду.

Відповідач своєчасно не надав в Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Севастополя розрахунки сум страхових внесків на загальнообов`язкове державне страхування за січень, лютий 2006 року.

Строк надання звітів за січень 2006 року встановлений до 20.02.2006; за лютий 2006 року –до 20.03.2006 року.

Згідно з пунктом 5 частини дев`ятої статті 106 Закону №1085 за несвоєчасне подання до територіальних органів Пенсійного фонду України встановленої звітності до страхувальників застосовуються фінансові санкції у розмірі  10 відсотків суми страхових внесків, які були сплачені або підлягають сплаті за відповідний період, за кожен повний або неповний місяць затримки подання звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в разі повторного протягом року такого порушення –у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У виконання вимог зазначеної вище статті на підставі акту з питання дотримання строків надання звітності в Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Севастополя №2744/9 від 05.04.2006 начальником Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Севастополя відносно відповідача винесене рішення про застосування фінансової санкції №918 від 05.09.2006 на суму 170,00 грн.

Зазначене рішення про застосування фінансової санкції від 05.09.2006 було направлене на юридичну адресу Малого приватного підприємства „Сапфір-Авто” рекомендованим листом з повідомленням, однак рішення було повернуто відправникові у зв`язку з закінченням строку зберігання листа.

Таким чином сума фінансової санкції у розмірі 170,00 грн. вважається неузгодженою.

Станом на момент звернення позивача за захистом порушеного права до господарського суду міста Севастополя фінансова санкція в розмірі 170,00 грн. відповідачем перед позивачем не погашена.

За правилами абзацу 8 частини третьої статті 106 Закону №1058 у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до господарського суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету спору.

Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належних доказів оплати фінансової санкції та оскарження рішення в встановленому порядку відповідачем суду не представлено.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги про стягнення з Малого приватного підприємства „Сапфір-Авто” заборгованості в сумі 170,00 грн. обґрунтованими та такими, що  підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 14, 17, 106 “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” N 1058-IV, розділом 11 „Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, статтями 27-32, 49, 51, 70, 71, 86, 94, 98, 160, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України,  суд –

п о с т а н о в и в :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Малого приватного підприємства „Сапфір-Авто” (вул. Гоголя, 25-4, місто Севастополь, 99007, ідентифікаційний код 22232840) на користь Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Севастополя (вул. Карантина, 16-56, місто Севастополь, 99008, ідентифікаційний код 22274991) заборгованість в сумі 170,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду шляхом подання заяви про апеляційне оскарження до господарського суду міста Севастополя протягом десяті днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства –з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Виконавчий лист видається за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено.

Суддя
К.А. Остапова

Постанова складена та підписана
в порядку частини  третьої
статті  160 КАС України

28.04.2007