ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2007 р.                                                 Справа №  4/13/07

Позивач                     ВАТ ЕК  “Миколаївобленерго”  в особі філії м.Миколаєва

вул.Громадянська, 40, м.Миколаїв, 54017

Відповідачі           1. Військова частина А-3767

вул.Урицького,2, м.Миколаїв

2. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Миколаєва,

м. Миколаїв, пр-т Миру, 62а

Суддя Дубова Т.М.

ПРИСУТНІ:

Від позивача           Бондарець І.О.довіреність № 023/07-61 від 01.02.2007р.

Від відповідача           1. Салтиков О.Є. довіреність № 184 від 25.02.2007р.,

Музика В.В. довіреність № 330 від 22.03.2007р.

2. Івкін О.М. довіреність № 1717 від 01.11.2006р.

СУТЬ СПОРУ: стягнення за термін з жовтня по листопад 2006р. 10722,86грн., з яких: 9340,09грн. заборгованості по активній електроенергії, 911,76грн. заборгованості по реактивній електроенергії та 471,01грн. пені за договором № 44/1141 від 17.10.2000р. та договором поруки № 44/1141/п від 10.01.06р.

Перший відповідач надав відзив, яким позов заперечив, посилаючись на те, що 10.01.06р. між сторонами було укладено 3-сторонній договір поруки №44/1141/п, згідно якого розрахунки за поточну використану електроенергію повинен був проводити КЕВ.

Другий відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що основний борг по активній та реактивній електроенергії погашений, а щодо нарахованої пені, то просить в позові відмовити, оскільки пеня нарахована з 20.06.2006р. по 21.11.2006р. Наданий розрахунок не відповідає позовним вимогам. Крім того, відповідно до п.1.6. договору поруки позивач повинен надіслати вимогу КЕВ, яку позивач не надіслав. Відповідно до п. 1.3. договору поруки він відповідає в межах та розмірі, передбаченому п.1.1. цього договору, тобто в межах бюджетних призначень за наявністю бюджетних асигнувань.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

17.10.2000р. позивач та 1 відповідач уклали договір № 44/1141 на користування електричною енергією непромислових споживачів та додаток № 5 до договору, яким визначили порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії,  згідно яких позивач повинен був  відпускати електроенергію, а 1 відповідач виконувати оплату спожитої активної та реактивної електроенергії щомісячно та у визначені договором строки. Оскільки позивач свої обов”язки, щодо поставки активної та реактивної електроенергії виконав, а 1 відповідач за спожиту активну та реактивну електроенергію  з жовтня 2006р. до листопада 2006р. розрахувався з порушенням умов договору, позивач просить стягнути з відповідача залишок боргу 9340,09грн. заборгованості по активній електроенергії, 911,76грн. заборгованості по реактивній електроенергії та 471,01грн. пені

Позивач надав докази оплати відповідачем заборгованості за активну електроенергію в сумі 9400,00 грн. та реактивну електоренергію в сумі 1000,00 грн. та просить стягнути лише пеню в розмірі 471,01 грн.

Позивач змінив підстави позову у поясненні від 14.03.2007р. та просить стягнути суми пені солідарно з відповідачів на підставі договору поруки № 44/1141 від 10.01.2006р.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п.3.1 - 3.3 договору № 44/1141 від 17.10.2000р. (арк.спр. 12, 33), відповідач був зобов’язаний знімати показання електричних лічильників, здійснювати оплату за використану електричну енергію щомісячно до 11 числа.

На виконання умов договору позивач за термін з жовтня 2006р. до листопада 2006р. відпустив 1 відповідачу активної електроенергії на загальну суму 15180,91 грн., що підтверджується звітами 1 відповідача, виставленими рахунками позивача та розгорнутим розрахунком позивача (а.с. 10, 27, 30).

Згідно розрахунку позивача спожита активна електроенергія була оплачена частково в сумі 5840,82 грн., тому позивач визначив борг станом на 01.12.2006р. в сумі 9340,09грн.

Крім того, згідно Додатку № 5 до договору позивач розрахував обсяг спожитої реактивної електроенергії розрахунковим шляхом згідно рекомендації п. 4.1.1. Методики обчислення плати за перетоки реактивної електроенергії... від 17.01.2002р. № 19 за термін з жовтень-листопад 2006р., в сумі 916,50 грн. та виставив відповідні рахунки на визначену суму (а.с. 47,50), які оплачені частково в сумі 4,74 грн., визначивши суму боргу за реактивну електроенергію 911,76 грн.

10.01.2006р. сторони склали тристоронній договір поруки № 41/1141/п (а.с. 11), згідно якого 2 відповідач зобов’язувався оплатити борг за бюджетну електроенергію з ПДВ, який склався станом на 01.01.2006р. по активній  та реактивній  електроенергії по договору на користування електроенергією № 44/1141 та з 01.01.2006р. оплачувати поточну реактивну та за активну бюджетну електроенергію 1 відповідача за рахунок загального фонду в межах бюджетних призначень за наявністю виділених асигнованій.

Пунктом 1.3. договору поруки передбачено, що 2 відповідач відповідає перед позивачем в строк не пізніше 31.12.2006р. за порушення зобов’язань шляхом перерахування грошових коштів на рахунки позивача.

Надане позивачем платіжне доручення від 22.12.2006р. та реєстр № 21 від 27.12.2006р., заява позивача від 26.02.2007р. свідчать, що заборгованість по активній електроенергії була погашено 2 відповідачем до пред’явлення позову, в зв’язку з чим в позові в цій частині слід відмовити.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2., 2.3. договору поруки позивач просить стягнути також пеню за термін з 20.06.2006р. до 21.11.2006р. в сумі 471,01 грн. солідарно з відповідачів.

Враховуючи, що позивачем не доведено належними доказами несвоєчасність сплати спожитої електроенергії за термін з 20.06.2006р. по 21.11.2006р.

Розрахунок пені за термін з 20.06.2006р. по 21.11.2006р. в сумі  470,01 грн. (а.с. 52) суперечить наданим позивачем розгорнутому розрахунку заборгованості та довідці про розподіл заборгованості (а.с. 10, 14).

Крім того, згідно до п. 1.6. позивач в разі невиконання 1 відповідачем зобов’язань надсилає 2 відповідачу вимогу позивачу.   Позивач вимогу не надсилав.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як підставу своїх вимог або заперечень. Позивач не довів належним чином позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні  позовних  вимог слід відмовити, судові витрати віднести на позивача.

Керуючись ст.ст.49, 82-85 ГПК України , господарський суд –

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене у 10 денний строк

м. Миколаїв

Суддя                                                        Т.М.Дубова