СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"22"
березня 2007 р.
Справа № 21/47-НА

за позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1 смт.
Чемерівці

до Державної податкової інспекції у
Чемеровецькому районі смт. Чемерівці

про скасування податкового
повідомлення-рішення НОМЕР_1

Суддя  Огороднік
К.М.                    Секретар судового
засідання Козій Т.М.

Представники
сторін:

від
позивача - ОСОБА_2 - за довіреністю від 08.02.2007 року,

ОСОБА_3 - за
довіреністю від 26.02.2007 року.

від
відповідача - Монастирський Е.П. за дорученням від 14.02.2007 року,

Мордіна Т.М. -
за дорученням від 07.02.2007 року,

Король В.В. - за
дорученням від 14.02.2007 року.

В судовому засіданні оголошено
вступну та резолютивну частини постанови по справі.

Позивач звернувся з позовом про
скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ НОМЕР_1, яким йому визначено
податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1596,00 грн., у
тому числі 1596,00 грн. штрафних санкцій. Позовні вимоги мотивовані, зокрема,
тим, що відповідачем не було донараховано позивачу сум податкового
зобов'язання, що є обов'язковою підставою нарахування штрафних санкцій.
Враховуючи вказане, вважав, що відсутні підстави для застосування санкцій.

Відповідач проти позову заперечує,
посилаючись на те, що позивачем в порушення абзацу 2 пп. 7.7.1 ст. 7 Закону
України „Про податок на додану вартість” в період з 01.07.2004 року по
31.12.2005 року до сум податку, що підлягають сплаті до бюджету, несвоєчасно
включені податкові зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 3193,00
грн. Тому донарахування позивачу податкових зобов'язань за штрафними санкціями
з податку на додану вартість спірним податковим повідомленням-рішенням
відповідач вважає таким, що відповідає законодавству.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

На підставі акту перевірки позивача
НОМЕР_2 Державною податковою інспекцією у Чемеровецькому районі 18.07.2006 року
було прийнято податкове повідомлення-рішення НОМЕР_3, яким до позивача на
підставі підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України „Про податок на
додану вартість” було застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1596,00
грн.

Вищезазначені штрафні санкції було
застосовано до позивача відповідно до підпункту 17.1.2 пункту 17.1 статті 17
Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” (надалі - Закону), про що зазначено
у податковому повідомленні-рішенні НОМЕР_3.

Згідно рішення про результати
розгляду скарги від 15.08.2006 року № 5865/К/17, зазначення в спірному
податковому повідомлені-рішенні пункта та статті нормативно-правового акта,
який служив підставою для застосування штрафної санкції (пп.. 17.1.2 Закону) є
опискою, так як сума штрафної санкції застосована відповідно до пп.. 17.1.3.

Як встановлено судом та не
спростовується сторонами, штрафні санкції було застосовано відповідачем до
позивача за несвоєчасне включення до складу податкового зобов'язання позивача
сум податку на додану вартість за період з 01.07.2004 року по 31.12.2005 року в
розмірі 3193,00 грн., а саме в липні 2004 року в сумі 384,00 грн., в серпні
2004 року в сумі 313,00 грн., в листопаді 2004 року в сумі 41,00 грн., в грудні
2004 року в сумі 1482,00 грн., у листопаді 2005 року в сумі 973,00 грн.

Суми податку на додану вартість
були включені позивачем до складу податкового кредиту у наступних періодах, що
також сторонами не заперечується.

Відповідно до підпункту 17.1.2
пункту 17.1 статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у разі коли
контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання платника
податків за підставами, викладеними у підпункті "а" підпункту 4.2.2
пункту 4.2 статті 4 цього Закону, додатково до штрафу, встановленого підпунктом
17.1.1 цього пункту, платник податків сплачує штраф у розмірі десяти відсотків
суми податкового зобов'язання за кожний повний або неповний місяць затримки
податкової декларації, але не більше п'ятдесяти відсотків від суми нарахованого
податкового зобов'язання та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Згідно 17.1.3 пункту 17.1 статті 17
Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” у разі коли контролюючий орган
самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за
підставами, викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2
статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у
розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового
зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку,
збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який
припадає така недоплата, та  закінчуючи
податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків
податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти
відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових
періодів, що минули.

Суд погоджується з висновками
позивача про те, що єдиною підставою для нарахування сум штрафних санкцій,
вищезазначеною правовою нормою визначено обставину нарахування суми податкового
зобов'язання (основного платежу) податковим органом.

Оскільки фактично нарахування
здійснено не було, включення суми основного платежу до складу податкового зобов'язання
здійснено було позивачем самостійно у наступних податкових періодах, до
позивача підлягали застосуванню норми підпункту "б" пункту 17.2
статті 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", стосовно
визначення виду платежу, розміру та підстав його визначення.

У даному випадку позивачу мали бути
визначені податкові зобов'язання зі сплати податку на додану вартість в розмірі
5% від суми недоплати за кожний податковий період.

Відповідно до п. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Правомірність свого
повідомлення-рішення відповідач суду не довів.

За таких обставин, позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 71, 86, 94,
104, 105, 158-163, 167, 254-259, п.п. 3, 6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні
положення” Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Приватного підприємця ОСОБА_1
смт. Чемерівці до Державної податкової інспекції у Чемеровецькому районі смт.
Чемерівці про скасування податкового повідомлення-рішення НОМЕР_1 задоволити
повністю.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення НОМЕР_1.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони
та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному
порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження
подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до
Житомирського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо
інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Суддя
К.М. Огороднік

Постанова
оформлена в повному обсязі та підписана 23.03.2007 року.

Віддрук.
3 прим. :

1
- до справи,

2
- позивачу,

3
- відповідачу.