ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2007 р.
№ 24/394-б

Вищий господарський  суд України у складі колегії суддів:

головуючого:
Поляков Б.М.

суддів:
Катеринчук Л.Й.
Ткаченко Н.Г.

розглянувши матеріали касаційної скарги
Дочірнього підприємства «Кінтан Девелопментс Лімітед»

на ухвалу
Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2006

у справі
господарського суду
№ 24/394-б
міста Києва

за заявою
Дочірнього підприємства «Кінтан Девелопментс Лімітед»

до
Закритого акціонерного товариства «Топгаз»

про
визнання банкрутом

в судовому засіданні взяли участь  представники :

від заявника
не з’явились

від боржника
не з’явились

В С Т А Н О В И В  :

Господарським судом міста Києва розглядається справа №24/394-б про банкрутство закритого акціонерного товариства «Топгаз».

Справа розглядалася в судових інстанціях не один раз.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.12.2005 (т.1 а.с.148) розгляд справи призначено на 26.12.2005, зобов’язано сторін надати суду письмові аргументовані пояснення щодо подальшого розгляду справи.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, ініціюючий кредитор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати зазначену ухвалу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2006 року у справі № 24/394-б про визнання банкрутом ЗАТ "Топгаз" за заявою ДП "Кінтан Девелопментс Лімітед" відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ДП "Кінтан Девелопментс Лімітед" на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 4-1, 22, 86, 91, 93, 97, 106 Господарського процесуального кодексу України(далі по тексту - ГПК).

Не погоджуючись із ухвалою господарського суду апеляційної інстанції, ДП "Кінтан Девелопментс Лімітед" звернулося до  Вищого  господарського  суду України з касаційною  скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2006 року, посилаючись на порушення та невірне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку ухвалу суду апеляційної інстанції, на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з такого.

Згідно статті 91 Господарського процесуального кодексу України сторони у справі мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Частиною 1 статті 106 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що  ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно частини 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України та частини 5 пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України якщо господарський спір не вирішується по суті (відкладення розгляду справи, зупинення, припинення провадження у справі, залишення позову без розгляду тощо), господарський суд виносить ухвалу.

Суд апеляційної інстанції встановив, що ухвала місцевого господарського суду від 13.12.2005 року була прийнята після здійснення у даній справі апеляційного провадження, а також прийнята у зв’язку з тим, що керівництвом суду першої інстанції подальший розгляд справи доручено судді Хоменку Г.В. Текст даної ухвали свідчить про те, що нею справа призначена до розгляду, у сторін витребувано документи  та сторони викликані у судове засідання, тобто ухвалою не визначались права учасників провадження у справі про банкрутство або певні правові наслідки.

Наведені норми права не передбачають права оскарження даного виду ухвал. Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов підставного висновку, що, якщо означена ухвала від 13.12.2005 року не може бути оскаржена, то і апеляційні вимоги  ДП "Кінтан Девелопментс Лімітед"  щодо затвердження мирової угоди у даній справі, відповідно, не можуть розглядатись окремо в апеляційному порядку  з тих підстав, котрі визначені скаржником в його скарзі.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що ухвалою господарського суду міста Києва від 13.12.2005 передбачається лише забезпечення руху судового процесу і не прийнято жодного рішення, яким би порушувалися права кредиторів та боржника.

Доводи касатора про прийняття оскаржуваної ухвали у складі суддів, чиї акти у справі раніше скасовувалися касаційним судом, колегією суддів відхиляються з огляду на скасування інших процесуальних актів у процедурі банкрутства, які не пов’язані з предметом касаційного оскарження у даній справі.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України, діючи в межах повноважень суду касаційної інстанції згідно приписів ст.ст.111-5, 111-7 ГПК України, погоджується з висновками суду апеляційної інстанції та не вбачає підстав для скасування ухвали Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2006 в даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України Вищий господарський суд України –

П О С Т А Н О В И В :

1.          Касаційну скаргу дочірнього підприємства «Кінтан Девелопментс Лімітед» залишити без задоволення.

2.          Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2006 залишити без змін.

Головуючий                                                                             Б. Поляков

Судді                                                                                                 Л. Катеринчук

Н. Ткаченко