ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.02.07 р.
Справа № 35/428

За позовом: Приватного підприємця
ОСОБА_1, м.Донецьк

До відповідача:  Приватного підприємця ОСОБА_2, м.Донецьк

про розірвання договору оренди та
стягнення 17969,40 грн.

суддя Мальцев М.Ю.

Представники:

від позивача: не з»явився

від відповідача: ОСОБА_3

В судовому засіданні 18.01.2007 р.
була оголошена перерва до 29.01.2007 р., 29.01.07р. до 12.02.07р. для надання
сторонами додаткових документів

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької
області звернувся Приватний підприємець ОСОБА_1, м.Донецьк з позовом до
Приватного підприємця ОСОБА_2, м.Донецьк про розірвання договору оренди та
стягнення 17969,40 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на договір оренди нежилого приміщення та обладнання від 05.04.05р.,
акт прийому-передачі від 05.04.05р., копії товарних чеків, заключення про
вартість завданого збитку та необхідних ремонтно-будівельних робіт пошкодженої
частини будівлі, яка належить ОСОБА_1, невиконання відповідачем умов договору.

29.01.07р. позивач надав зміни та
доповнення до позовної заяви, в якій просить суд: розірвати договір оренди,
зобов»язати відповідача звільнити займане ним приміщення та стягнути з
відповідача збитки у сумі 17969,40 грн.

29.01.07р. відповідач надав відзив
на позовну заяви, в якому зазначив що позовні вимоги не визнає, посилаючись на
ст.ст. 203, 205 ЦК України,   ч.2 ст. 793
ЦК України.

Ухвалою заступника голови
господарського суду Донецької області від 29.01.07р. продовжений строк
вирішення спору до 27.02.07р.

Ухвалою господарського суду
Донецької області від 22.02.07р. прийнятий зустрічний позов Приватного
підприємця ОСОБА_2, м.Донецьк до Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Донецьк про
визнання недійсним договору оренди.

В обґрунтування зустрічних вимог
позивач за зустрічним позовом посилається на ст.ст. 203, 205 ЦК України,   ч.2 ст. 793 ЦК України.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив:

Між позивачем та відповідачем був
укладений договір оренди нежилого приміщення та обладнання від 05.04.05р.
(надалі Договір), згідно з яким
орендодавець (позивач)  передає
орендатору (відповідачу) в оренду, а орендатор зобов»язується прийняти в
орендне користування на умовах цього договору нежиле приміщення
адміністративно-виробничого корпусу шахтопроходки, а саме: комнати
ІНФОРМАЦІЯ_1, загальною площею - 349,5 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1
, яке належить орендодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 20.07.00р.,
засвідченого приватним нотаріусом за реєстровим номером 1-591, а також
обладнання, яке знаходиться в приміщенні (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.5.2. Договору цей
договір укладено строком на один рік та строк оренди приділяється з 05.04.05р.
по 05.04.06р. включно.

Тобто Договір укладений строком не
менше ніж на один рік.

За приписами п.2 ст. 793 ЦК
України,  договір найму будівлі або іншої
капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає
нотаріальному посвідченню. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди
(їх окремої частини), укладений на строк не менше ніж на три роки, підлягає
державній реєстрації (ст. 794 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що
Договір не був укладений у нотаріальній формі та не пройшов державну
реєстрацію.

Відповідно до п.4 ст. 203 ЦК
України, Правочин має вчинятися у формі, встановленій закононом.

Відповідно до ст. 220 ЦК України, у
разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

За приписами ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину
стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою
та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого
правочину недійсним судом не вимагається.

Враховуючи вищевикладене та норми
чинного законодавства, суд робить висновок, що позовні вимоги за первісним
позовом є безпідставними та такими що не підлягають задоволенню.  Зустрічні вимоги  також не підлягають задоволенню, оскільки
чинним законодавством передбачено, що визнання нікчемного правочину недійсним
судом не вимагається.

Позовні вимоги за первісним позовом
щодо звільнення приміщення не приймаються судом до уваги, оскільки ст.22 ГПК
України передбачено що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити
розмір позовних вимог, а позивачем були заявлені додаткові позовні вимоги, які
можуть бути предметом розгляду іншої позовної заяви.

Судові витрати підлягають
віднесенню в порядку, що передбачений
ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 33, 36, 43,
49, 69, 77, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, Цивільним
кодексом України господарський  суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог
Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Донецьк до Приватного підприємця ОСОБА_2,
м.Донецьк про розірвання договору оренди та стягнення 17969,40 грн. відмовити.

У задоволенні зустрічних позовних
вимог Приватного підприємця ОСОБА_2 до Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Донецьк
про визнання недійсним договору оренди відмовити.

Видати наказ після набуття рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

Текст рішення оголошено в
судовому засіданні 27.02.07 р.

Суддя
Мальцев М.Ю