ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

19.12.07р.

Справа № А12/331-07(25/395)

За позовом  Солонянського районного центру зайнятості, смт. Солоне Дніпропетровської області

до  Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Укрсельхозпром", с. Котлярівка Солонянського району  Дніпропетровської області

про стягнення 133 359 грн. 93 коп.

Суддя  Жукова Л.В.

при секретарі Коршуновій О.С.

Представники сторін:

Від позивача Север’янова Н.П. доручення № 7 від 19.11.2007р.

Від відповідача  Гончаренко І.Б. доручення від 20.11.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по страхових внесках в сумі 100477 грн. 55 коп. та пеню в сумі 32 882 грн. 38 коп., а всього 133 359 грн. 93 коп.

21.11.2007р. позивач надав заяву про зменшення позовних вимог та просить стягнути з  відповідача борг по сплаті страхових внесків у розмірі 126 024 грн., в тому числі недоїмка –93 142 грн. та пеня в сумі 32 882 грн. відповідно  до ст.ст. 35, 38 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідач є платником страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття України як роботодавець, що використовує найману працю  і повинен своєчасно і в повному обсязі сплачувати страхові внески. Згідно перевірки проведеної позивачем відповідача за період з 01.01.2001р. по 31.05.2003р. була виявлена заборгованість в сумі 109 622 грн. 87 коп., з яких донараховано страхових внесків 101 382 грн. 23 коп. ( в тому числі 95 086 грн. 47 коп. –прострочена заборгованість (недоїмка), 6295 грн. 76 коп. – строк сплати страхових внесків яких не настав та пені 8 240 грн. 64 коп.) про що було складено позивачем акт № 41/417 від 26.06.2003р. При повторній перевірці в 2005р. позивачем встановлено, що пропозиції попередньої перевірки невиконані відповідачем, заборгованість по сплаті страхових внесків в сумі 101 382 грн. 23 коп. та пеня в сумі  8 240 грн. 64 коп. не сплачена про що зазначено в акті перевірки № 24/417 від 21.09.2005р. Зазначена заборгованість включена в акт перевірки № 24/417 від 21.09.2005р. у розмірі 133  359 грн. 93 коп. У грудні 2004р. керівником відповідача було донараховано та сплачено страхових внесків на суму 91 878 грн. 18 коп., однак заборгованість згідно акту перевірки № 41/417 від 26.06.2003р. не сплачена. Таким чином, в результаті загальної проплати відповідачем страхових внесків за 2005р. сума простроченої заборгованості на 01.01.2006р. зменшилась до 126024 грн. Що ж стосується списання заборгованості за актом № 41/417 від  26.06.2003р. та повторно донараховану заборгованість за актом № 24/417 від 21.09.2005р. згідно п. 2 Порядку проведення списання заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, яка залишається непогашеною у зв’язку з відмовою у її стягненні за рішенням суду, позивач вважає таке списання неможливим, оскільки справа № 7/122 розглядалась лише господарським судом та Дніпропетровським апеляційним господарським судом, а  в касаційному порядку не оскаржувалась та позивач не погоджується з підставами, які викладені в постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду  від 08.07.2004р. у справі № 7/122.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, у письмових заперечень просить закрити провадження у справі на підставі п. 4 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України. Свої посилання представник відповідача обгрунтовує тим, що 26.06.2003р. позивачем було проведено перевірку відповідача щодо правильності нарахування, своєчасності та повноти перерахування страхових внесків на випадок безробіття про що складено акт № 41/417 від 26.06.2003р. За результатами перевірки донараховано страхових внесків у розмірі 109 622 грн. 87 коп., в тому числі пеню у розмірі 8240 грн. 64 коп. Позивач звертався до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача зазначеної суми та рішенням господарського суду від 29.04.2004р. у справі № 7/122 в позові відмовлено, а постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.07.2004р. рішення господарського суду у справі № 7/122 залишено без змін та в касаційному порядку не оскаржувалось і набрало законної сили. Однак, під час повторної перевірки 21.09.2005р. позивачем в основу акту № 24/417 від 21.09.2005р. покладені результати минулої перевірки – прострочена заборгованість ( за актом перевірки № 41/417 від 26.06.2003р.) у розмірі 100477 грн. 55 коп. та пеня у розмірі 32882 грн. 38 коп., а тому відповідач вважає, що в цій частині слід закрити провадження у справі, оскільки є рішення суду у справі № 7/122, яке набрало законної сили. Крім того, представник відповідача  зазначає, що донараховані за актом перевірки № 41/417 від 26.06.2003р., а потім донараховані актом № 24/417 від 21.09.2005р. страхові внески та пеня підлягають списанню відповідно до Порядку проведення списання заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття затвердженого Постановою Фонду загальнообов’язкового державного соціального  страхування  України на випадок безробіття № 452 від 18.07.2007р., так як у стягненні недоїмки позивачеві відмовлено за рішенням господарського суду від 29.04.2004р. по справі № 7/122. Крім того,  в  доповненнях до заперечень відповідач вказує на те, що 02.11.2007р. звернувся до  позивача з заявою про списання заборгованості за актами № 41/417 від 26.06.2003р., а  потім повторно зазначених в акті  № 24/417 від 21.09.2007р., однак позивач відповіді не надав. Що ж стосується пені в сумі 24 641 грн. 74 коп. нарахованої на прострочену заборгованість в сумі 100477 грн. 55 коп. ( за період з 01.01.2001р. по 31.05.2003р.), то відповідно до п. 9.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття затвердженого наказом Міністерства  праці від 18.12.2000р. № 339, якщо недоїмка стягується в судовому порядку, то пеня не нараховується з дня винесення судом рішення про вилучення майна платника ( при зверненні стягнення на суми, що їх мають повернути платникові інші особи), а також з моменту визнання боржника банкрутом. Виходячи з наведеного, відповідач вважає, що якщо в стягненні недоїмки відмовлено судом, то нарахування пені на цю недоїмку також припиняється.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд –

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма „Укрсельхозпром” є платником страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та з 24.03.1999р. знаходиться на обліку у Солонянському районному центрі зайнятості як юридична особа та роботодавець, що використовує найману працю.

Відповідно до ст. 35 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” роботодавці зобов’язані вчасно і в повному розмірі сплачувати страхові внески на рахунки робочих органів Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Так, як встановлено в судовому засіданні, 26.06.2003р. позивачем було проведено перевірку правильності нарахування, своєчасності і повноти перерахування відповідачем страхових внесків на випадок безробіття за період з 01.01.2001р. по 31.05.2003р. за наслідками якої складено акт № 41/417 від 26.06.2003р. Згідно даного акту відповідачеві донараховано страхові внески в сумі 101 382 грн. 23 коп. та нарахована пеня в сумі 8240 грн. 64 коп., а всього 109 622 грн. 87 коп.

Відповідач не погодився з результатами даної перевірки, суму 109 622 грн. 87 коп. у запропонований 30-денний термін не  сплатив у зв’язку з чим Прокурор Солонянського району  Дніпропетровської області звернувся  з позовом в інтересах Солонянського районного центру зайнятості до відповідача про стягнення 109 622 грн. 87 коп. в погашення заборгованості по страхових внесках та пені звернувши стягнення на майно відповідача за актом перевірки № 41/417 від 26.06.2003р.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2004р. у справі № 7/122 відмовлено в позові з підстав того, що Солонянський центр зайнятості не має права на стягнення податкового збору, яким є заборгованість по страховим внескам та пені згідно з вимогами Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

08.07.2004р. постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду рішення господарського суду від 29.04.2004р. у справі № 7/122 залишено без змін. Постанова обгрунтована тим, що згідно з п. 9.7 Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходжень до Фонду затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.12.2000р. № 339 донараховані суми страхових внесків та пені стягуються органами Фонду на підставі розпорядження директора відповідного органу. Позивачем такого розпорядження не приймалося, відсутність коштів у відповідача не доведена, а акт перевірки позивача № 41/417 від 26.06.2003р. не містить передбачених п.7.4 Інструкції відомостей.

Дана постанова набрала законної сили, що підтвердили в судовому засіданні як  відповідач, так і позивач.

В подальшому, 21.09.2005р. позивачем знову було проведено перевірку правильності нарахування, своєчасності і повноти перерахування страхових внесків відповідачем за період з 01.06.2003р. по 30.06.2005р. за результатами якої складено акт № 24/417 від 21.09.2005р. та встановлено, що: „попередня перевірка була проведена за період з 01.01.2001р. по 31.05.2003р. ( акт № 41/417 від 26.06.2003р.) Виявлені недоліки: страхові внески до Фонду нараховувались не в повному обсязі. За результатами перевірки: виявлено заборгованість в сумі 109622 грн. 87 коп. ( в т.ч. 101 382 грн. 23 коп. – прострочена заборгованість, 8240 грн. 64 коп. – пеня.) Висновки та пропозиції попередньої перевірки: заборгованість по страхових внесках в сумі 109 622 грн. 87 коп. пропонувалось сплатити в 30-денний строк. Виконання пропозицій попередньої перевірки: не виконані, заборгованість по сплаті страхових внесків в сумі  101 382 грн. 23 коп. та пені в сумі 8240 грн. 64 коп. не сплачена. Станом на 01.07.2005р. заборгованість по внесках 133 359 грн. 93 коп.:

- прострочена заборгованість –100477 грн. 55 коп.

- пеня –8240 грн. 64 коп. + 24 641 грн. 74 коп. = 32 882 грн. 38 коп.”

Пеня в сумі 24 641 грн. 74 коп. нарахована на прострочену заборгованість в сумі 100477 грн. 55 коп. (за період з 01.01.2001р. по 31.05.2003р.).

Таким чином, позивачем при перевірці відповідача 21.09.2005р. в акті № 24/417 були враховані донараховані страхові внески та пеня за актом перевірки № 41/417 від 26.06.2003р., тобто фактично позивачем були донараховані відповідачеві страхові внески за той самий період, що і у акті № 41/417 від 26.06.2003р. та фактично у тій самій сумі –100477 грн. 55 коп., а також нарахована пеня та донараховані страхові внески по акту перевірки № 41/417 від 26.06.2003р. у  сумі 24 641 грн. 74 коп. за перевіряємий період, яка з урахуванням попередньо нарахованої пені становить суму 32 882 грн. 38 коп.

Відповідно до п. 4 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Враховуючи наведене та те, що за результатами перевірки відповідача заборгованість по донарахованих страхових внесках та пені згідно акту № 41/417 від 26.06.2003р. у розмірі 100477 грн. 55 коп. та пені 8240 грн. 64 коп. за період з 01.01.2001р. по 31.05.2003р. була предметом спору у справі № 7/122 між тими ж сторонами та рішенням господарського суду від 29.04.2004р. у справі № 7/122 позивачеві в позові відмовлено, а постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.07.2004р. зазначене рішення залишено без змін у зв’язку з чим провадження у справі щодо стягнення заборгованості по страхових внесках з відповідача в сумі 100477 грн. 55 коп. та пені в сумі 8240 грн. 64 коп. слід закрити на підставі п. 4 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2004р. та постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.07.2004р. у справі № 7/122 набрали законної сили 08.07.2004р., що підтвердили сторони в ході судового засідання, оскільки вказані вище рішення та постанова в касаційному порядку  не оскаржувались.

Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі  особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Обставини, викладені у справі № 7/122 встановлюють, що факт заборгованості відповідача перед Фондом за період з 01.01.2001р. по 31.05.2003р. не доведено, а тому у позивача не було жодних правових підстав вважати таку заборгованість простроченою та включати її до акту перевірки № 24/417 від 21.09.2005р.

Що ж стосується позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача пені в сумі  24 641 грн. 74 коп. нарахованої  за актом перевірки № 24/417 від 21.09.2005р., то враховуючи, що зазначена пеня нарахована на суму заборгованості по страхових внесках відповідача за період з 01.01.2001р. по 31.05.2003р. у стягненні яких позивачеві було відмовлено згідно рішення господарського суду від 29.04.2004р. та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.07.2004р. у справі № 7/122,  тому суд дійшов висновку про безпідставність нарахування пені.

Крім того, відповідно до п. 9.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття, якщо недоїмка стягується в судовому порядку, то пеня не нараховується з дня винесення судом рішення.

Отже, у даному випадку, відповідач був прийнятий до відповідальності у вигляді сплати пені за несплату страхових внесків за умов визнання судом неправомірності вимог до відповідача про сплату цих страхових внесків.

Згідно ст. 38 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” та п. 7.4 Інструкції заборгованість роботодавців перед Фондом має підтверджуватися актами перевірок, які за своєю суттю повинні встановлювати склад правопорушення останніх.

У відповідача відсутня недоїмка перед Фондом, що підтверджується наявними матеріалами справи, а тому нарахування пені позивачем  в сумі 24 641 грн. 74 коп. здійснено безпідставно.

Не можуть бути прийняті до уваги посилання позивача на часткову сплату заборгованості  відповідачем у розмірі 91 878 грн. 18 коп. 28.12.2007р., оскільки позивачем не надано доказів що ця сума сплачена саме як заборгованість за актом № 41/417 від 26.06.2003р., а тому  заява про зменшення позовних вимог не приймається до  уваги. Також, посилання позивача на неможливість списання та визнання безнадійною заборгованості донарахованої за актом № 41/417 від 26.06.2003р., так як рішення господарського суду від 29.04.2004р. та постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.07.2004р. у справі № 7/122 не оскаржувались в касаційному порядку є безпідставними, оскільки Порядок проведення списання заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття не містить посилань на обов’язковість оскарження рішень судів в  апеляційному та касаційному порядку, а містить посилання на списання заборгованості у стягненні якої відмовлено за рішенням суду, яке набрало законної сили. Факт набрання законної сили рішенням господарського суду та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду у справі № 7/122  підтверджено сторонами в ході судового засідання представниками сторін та  матеріалами справи.

За викладених вище обставин, суд находить підстави достатніми для закриття провадження щодо позовних вимог про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків (недоїмки) в сумі 100477 грн. 55 коп. та пені в сумі 8240 грн. 64 коп. В частині стягнення пені в сумі 24461 грн. 74 коп.  – в позові відмовити.

Керуючись ст.ст. 35, 38 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” , п. 4ст. 157, ст.ст. 72, 94,  160, 161, 162, 163  Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд –

ПОСТАНОВИВ :

В частині позовних вимог  позивача щодо стягнення боргу по страхових внесках у розмірі 100477 грн. 55 коп. та пені в сумі 8240 грн. 64 коп. – провадження у справі закрити.

В частині стягнення пені в сумі  24 641 грн. 74 коп.  – в позові відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

Л.В. Жукова

Постанова підписана  24.12.2007р. відповідно до ст. 160 КАСУ.