ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  30/461

19.12.07

За позовом
до

про
Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісіда»
Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Дніпровського району м. Києва
зобов’язання вчинити дії

Суддя  Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача         Панченко Г.В. –представник за довіреністю № б/н від 04.12.07.

Від відповідача     не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісіда»до Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Дніпровського району м. Києва про зобов’язання відповідача  надати Головному управлінню комунальної власності м. Києва інформацію про балансову вартість, знос, залишкову вартість, площу та рік введення в експлуатацію нежитлових приміщень площею 73,5 кв. м по Русанівській набережній в Дніпровському районі м. Києва.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Рішенням Київської міської ради від 26.06.07. № 947/1608 «Про внесення змін до рішення Київради від 08.02.07.          № 62/723 «Про Програму приватизації комунального майна територіальної громади міста Києва на 2007 - 2010 роки»(далі - Рішення) нежилі приміщення було включено до переліку об'єктів права комунальної власності територіальної громади м. Києва, що підлягають приватизації шляхом викупу, а саме - шляхом викупу позивачем як орендарем нежилих приміщень, що здійснив за згодою орендодавця поліпшення орендованого майна вартістю не менш як 25 % залишкової вартості майна.

З метою проведення у повній відповідності з приписами Методики оцінки майна, затвердженої постановою  Кабінету  Міністрів України  від   10.12.03. № 1891  та Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність", належної оцінки Нежилих приміщень, Головне управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а саме йому, відповідно до п. 9 Рішення було надано Київською міською радою повноваження з приватизації об'єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва, звернулося ( лист від № 13.08.07. № 042/9/1 ) до відповідача, як до балансоутримувача, з проханням надати необхідну інформацію про балансову вартість, знос, залишкову вартість, площу та рік введення в експлуатацію зазначених приміщень площею 73,5 кв. м., а також про сплату позивачем орендної плати. Інформацію по даному запиту Головне управління комунальної власності м. Києва доручило отримати представникові ТОВ „Ісіда".

Внаслідок ухилення відповідача від наданні необхідної інформації, затягуються строки підготовки об'єкту приватизації до продажу, а позивач позбавлений можливості реалізувати свої законні права щодо володіння, користування та розпорядження майном, що представлено до викупу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.07. порушено провадження у справі № 30/461, розгляд справи призначено на 04.12.07. о 15-30.

В судовому засіданні 04.12.07. представником відповідача було надано суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Дніпровського району м. Києва позов не визнає та зазначає, що відповідно до Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 10.04.06. № 105, відповідач є спеціалізованим підприємством балансоутримувачем об'єктів благоустрою зеленого господарства державної та комунальної власності, тобто спеціально уповноваженим підприємством, яке відповідає тільки за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства.

Громадська вбиральня, яка знаходиться в парковій зоні - Русанівської набережної,  надана позивачеві  в  оренду  на підставі  Договору  оренди нежилого приміщення від 01.01.02., який в свою чергу був укладений між сторонами по справі в результаті перерозподілу районів міста Києва і передачі зазначеного об'єкта Державним комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Дарницького району м. Києва на баланс відповідача.

Відповідач зазначає, що згідно вищезгаданого договору та бухгалтерським документам, зазначений об'єкт перебуває на балансі підприємства як цільовий майновий комплекс (громадська вбиральня) загальною площею 95,5 кв. м. Інформація щодо цього вчасно і в повному обсязі була надана Головному управлінню комунальної власності м. Києва. Ніяких змін щодо цього ні в балансові відомості, ні в Договір оренди не вносилось.

В судовому засіданні 04.12.07. судом на підставі ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 19.12.07. о 14-30.

В судовому засіданні 19.12.07. позивач підтримав свої позовні вимоги та просить суду позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання 19.12.07. не з’явився, але через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи № 30/461, в зв’язку з неможливістю бути присутнім в судовому засідання представника Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Дніпровського району м. Києва.

Розглянувши зазначене клопотання відповідача про відкладення розгляду справи № 30/461, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки відповідач як юридична особа не позбавлений можливості направити у судове засідання іншого представника, видавши йому довіреність.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні за згодою представника позивача було оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи, та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київської міської ради N 62/723 від 08.02.07. була затверджена Програма приватизації комунального майна територіальної громади міста Києва на 2007-2010 роки (надалі - Програма).

Рішенням Київської міської ради від 26.06.07. за № 947/1608 „Про внесення змін до рішення Київради від 08.02.07. № 62/723  нежилі приміщення площею - 73,5 кв. м. по Русанівській набережній, 7 було включено до переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу, а саме шляхом викупу Товариством з обмеженою відповідальністю «Ісіда».

Спірне нежиле приміщення в розумінні законодавства про приватизацію є майном, що відноситься до групи «А».

Відповідно до п. 8 Розділу Ш «Порядок застосування способів приватизації»Програми, «приватизація комунального майна здійснюється за способами, визначеними Законом України «Про приватизацію державного майна»з урахуванням особливостей їх застосування, встановлених для окремих груп об'єктів   приватизації   іншими законами та цією Програмою.

Пунктом 9 Програми передбачено, що «продаж об'єктів групи А і Ж здійснюється відповідно до Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)»з урахуванням особливостей,  визначених цією Програмою».

В п. 9 вказаного правового акту зазначено що, орендар нерухомого майна (будівлі, споруди, приміщення) одержує право на викуп цього майна, якщо орендарем за згодою орендодавця здійснено за рахунок власних коштів поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об'єкта без завдання йому шкоди, вартістю не менш як 25 відсотків залишкової вартості майна (будівлі, споруди, приміщення).

Позивач зазначає, що ним за рахунок власних коштів та за згоди орендаря було здійснено поліпшення орендованого майна (нежилих приміщень, що розташовані в м. Києві по Русанівській набережній, 7), яке неможливо відокремити від відповідного об'єкта без завдання йому шкоди, вартістю понад 25 відсотків залишкової вартості майна, тим самим виконавши вимоги чинних правових актів щодо можливості приватизувати орендарем вказане майно шляхом викупу.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ісіда»зазначає, що він орендує  спірні нежилі приміщення починаючи з 1999 року. При цьому, укладанню вказаного первинного договору передувала реконструкція вказаних нежилих приміщень, що було здійснено безпосередньо позивачем за рахунок власних коштів (з невід'ємними поліпшеннями внутрішнього та зовнішнього стану приміщення та прилеглої території). Вказану реконструкцію було здійснено ТОВ «Ісіда»на підставі відповідного дозволу-погодження Дарницької районної державної адміністрації (лист № 1-09/3369 від 01.12.98.). Про надання Дарницькою районною державною адміністрацією дозволу на реконструкцію зазначеного об'єкту нерухомого майна в свій час (лист № 314 від 10.11.98.) клопотав безпосередньо відповідач.

Позивач вказує на те, що він є дійсним орендарем спірних  нежилих приміщень, що розташовані в м. Києві по Русанівській   набережній, 7    на   підставі   Договору    оренди    від 01.01.02. Строк дії цього договору, відповідно до його умов встановлено до 18.03.09.

Позивач зазначає, що Головному управлінню комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відповідно до п. 9 рішення від 08.02.07.  Київською міською радою було надано повноваження з приватизації об'єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва, в зв’язку з чим, Головне управління комунальної власності м. Києва звернулося своїм листом від № 13.08.07.               № 042/9/1 до відповідача, як до балансоутримувача, з проханням надати необхідну інформацію про балансову вартість, знос, залишкову вартість, площу та рік введення в експлуатацію зазначених приміщень площею 73,5 кв. м., а також про сплату позивачем орендної плати.

Інформацію по даному запиту Головне управління комунальної власності м. Києва доручило отримати представникові ТОВ «Ісіда».

Але, як зазначає позивач, відповідачем не було надано зазначену вищу інформацію.

28.08.07., листом за № 04291-5906 Головне управління комунальної власності м. Києва повторно звернулося до відповідача з проханням надати необхідні дані для належного виконання Рішення Київської міської ради від 08.02.07.

Але, як зазначає позивач, відповідач повторно не надав відповідної інформаціюї.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ісіда»вказує на те, що неможливість надати інформацію щодо балансової вартості площі спірного  нежилого приміщення, відповідач обґрунтовував тим, що у нього на балансі за вказаною адресою числиться нежиле приміщення площею 95,5 кв. м.

У відповідності до листа відповідача від 10.10.07. № 589, Комунальне підприємства по утриманню зелених насаджень Дніпровського району м. Києва зазначило, що спірне приміщення  значиться як цілісний майновий комплекс загальною площею 95,5 кв. м. та рішення про його  приватизацію було прийнято без погодження з балансоутримувачем.

Позивач зазначає, що відповідач своїми діями порушує право Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісіда»щодо приватизації спірного майна.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Рішенням Київської міської ради від 26.06.07. № 947/1608 було затверджено перелік об’єктів, що перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Києва та підлягають приватизації, відповідно до якого позивачу було надано дозвіл приватизувати нежиле приміщення загальною площею 73,5 кв. м, яке знаходиться за адресою: м. Київ, Русанівська набережна, 7.

Але, як зазначає позивач, відповідач своїми діями перешкоджає ТОВ «Ісіда»здійснювати відповідні дії, передбачені чинним законодавством щодо приватизації спірного приміщення.

Норми Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)»підлягають застосуванню під час регулювання відносин приватизації комунального майна на підставі норми ч. 4 ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного майна», якою передбачено, що відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування.

Так, згідно з ст. 22 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)»остаточною метою приватизації майна шляхом викупу є набуття покупцем права власності на підставі укладеного з продавцем - органом приватизації - договору купівлі-продажу комунального майна.

Згідно ст. 23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», право власності на державне майно підтверджується договором купівлі-продажу, який укладається між: покупцем та уповноваженим представником відповідного органу приватизації, а також; актом приймання-передачі зазначеного майна. Договір купівлі-продажу державного майна підлягає нотаріальному посвідченню тау випадках, передбачених законом, державній реєстрації.

При цьому, у відповідності до норми ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», загальний строк підготовки об'єкта малої приватизації до продажу не повинен перевищувати двох місяців з дня прийняття рішення про включення його до відповідного переліку об'єктів, що підлягають приватизації.

Тобто договір купівлі-продажу має бути укладений не пізніше 2-х місяців з моменту прийняття рішення про приватизацію.

Як уже зазначалось, Рішення про включення спірних нежилих приміщень до переліку об'єктів приватизації було прийнято ще 26.06.07., але до цього часу договір-купівлі продажу з позивачем не укладений, підготовка об'єкта приватизації до продажу в повному обсязі не проведена.

Судом встановлено, що дотриманню процедури приватизації майна, яка закінчується укладанням нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, своїми умисними діями, а точніше бездіяльністю, перешкоджає саме відповідач.

Належне проведення процедури приватизації, яка закінчується викупом майна за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, передбачає оформлення свідоцтва на право власності територіальної громади на нерухоме майно, що підлягає приватизації, включення цього майна до реєстру прав та отримання витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, який оформлюється у вигляді довідки-характеристики БТІ. Визначення вартості майна є необхідною умовою отримання довідки-характеристики, а самі відомості про вартість майна є складовою цієї довідки, яка під час нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу залишається у справі нотаріуса.

З огляду на зазначені норми законодавства вбачається правомірність звернень Головного управління комунального майна, що неодноразово направлялись відповідачу з вимогами надати відомості про спірні нежилі приміщення, відносно яких ведення бухгалтерської, статистичної та іншої передбаченої законодавством звітності покладено на відповідача як належного балансоутримувача приміщень.

За таких обставин, судом встановлено, що надання витребуваних відомостей саме відносно спірних нежилих приміщень, що є об'єктом приватизації, підтверджується матеріалами інвентаризаційно-технічної документації, що додані до справи, в яких група приміщень № 1 виділена окремою площею 73, 5 кв. м від загальної площі будівлі 95, 5 кв. м, а остаточна площа 22, 0 кв. м є окремою групою приміщень під № 2, тобто нежилі приміщення, що є об'єктом приватизації, відокремлені від інших приміщень, що залишаються в комунальній власності.

Посилання відповідача на договір оренди, укладений з позивачем на всю площу приміщень будівлі, є безпідставними, тому що законодавством не заборонена передача в оренду частини приміщень об'єкту, у зв'язку з чим вартість такої частини також буде визначатися окремо від загальної вартості будівлі.

У зв'язку з тим, що відповідач безпідставно ухиляється від надання необхідної для проведення процедури приватизації інформації, порушуються законні права та інтереси позивача як суб'єкта приватизації.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що внаслідок ухилення відповідача від наданні необхідної інформації затягуються строки підготовки спірного об'єкту приватизації до продажу, а позивач позбавлений можливості реалізувати свої законні права щодо володіння, користування та розпорядження спірним майном.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісіда»слід визнати обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста   Києва, –

В И Р І Ш И В:

1.          Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісіда»задовольнити повністю.

2.          Зобов’язати Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Дніпровського району м. Києва (02125, м. Київ, пр. Визволителів, 6, ) надати Головному управлінню комунальної власності м. Києва інформацію про балансову вартість, знос, залишкову вартість, площу та рік введення в експлуатацію нежитлових приміщень площею 73,5 кв. м по Русанівській набережній в Дніпровському районі м. Києва.

3.          Стягнути з Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Дніпровського району м. Києва (02125, м. Київ, пр. Визволителів, 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісіда»(03126, м. Київ, вул. І. Лепсе, 67, ) 85 (вісімдесят п’ять) грн. 00 коп. –державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5.          Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                                   Т.М. Ващенко

Дата підписання

рішення 26.12.07.