СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.07                                                                                 Справа № 13/113

За позовом Дочірнього підприємства “Газ-Тепло” НАК “Нафтогаз України” м. Київ

до Луганського обласного комунального спеціалізованого тепло забезпечувального підприємства “Луганськтеплокомунерго” м. Луганськ

про стягнення 15 082 591 грн. 67 коп.

Суддя
Яресько Б.В.

За участю:
Секретар судового засідання Савенко В.Ю.

Від позивача
Череповський О.В. дов. № 07/41 від 09.02.2007 р.

Від відповідача
Не прибув

У судовому засіданні 12.04.2007 р., 16.04.2007 р. за участю представників сторін оголошувались перерви.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: Позивач звернувся з позовом про стягнення боргу в сумі 15 082 591 грн. 67 коп.

Позивач позов підтримав.

Відповідач позов визнає частково в сумі 11 532 625 грн. 26 коп., проти стягнення решти коштів –3 549 939 грн. 41 коп. заперечує посилаючись не наявність зазначеної заборгованості позивача за іншим договором.

Позивачем заявлене клопотання про вжиття заходів із забезпечення позову шляхом накладення арешту на рахунки відповідача.

Зазначене клопотання судом відхиляється оскільки відповідно до ст. 66, 67 Господарського  процесуального кодексу України арешт може бути накладений на майно або грошові  суми, що належать відповідачеві. Накладення арешту саме на рахунки діючим законодавством не передбачено.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,

ВСТАНОВИВ, що між сторонами по справі 08 жовтня 2003 року між сторонами по справі був укладений договір комісії № 12/03-81 за яким позивач уповноважив відповідача протягом строку дії договору здійснювати діяльність по продажу теплової енергії належної позивачу відповідно до умов договору, в інтересах позивача від свого імені та за рахунок позивача.

Згідно п. 4.8. договору відповідач прийняв на себе поручительство (делькредере) перед відповідачем за виконання споживачами зобов’язань по угодам. Забезпеченням поруку є сума винагороди за послуги на переробку природного газу та постачання теплової енергії № 16/03-80 від 08.10.2003 року.

В період з жовтня 2003 року по вересень 2004 року на виконання умов договору позивач передав відповідачу теплову енергію в розмірі 979 320,854 Гкал на загальну суму 90 018 500 грн. 89 коп., що підтверджується актами прийому-передачі теплової енергії.

Поставлена теплова енергія була оплачена частково.

Згідно звіту комісіонера № 09 3/81 за вересень 2006 року сума боргу відповідача за продаж теплової енергії згідно п. 4.8. та 4.11 договору становить 15 082 591 грн. 67 коп.

Вимогою від 06.02.2007 р. позивач запропонував відповідачу виконати грошове зобов’язання в сумі 15 082 591 грн. 67 коп.

Вимога залишилась без задоволення.

Позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовом про стягнення з відповідача коштів в сумі 15 082 591 грн. 67 коп.

Відповідач позов визнає частково в сумі 11 532 625 грн. 26 коп.

Відповідач заперечує в решті вимог посилаючись на те, що кожна сторона, повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Позивач у своєму позові посилається на договір комісії № 12/03-81 від 08.10.03р., але не всі пункти договору ним враховані. Згідно п. 1.1 договору теплова енергія - вся теплова енергія що є предметом цього Договору, вироблена в межах договору на переробку природного газу та постачання теплової енергії № 16/03-80 від 08.10.03р. , тому договір комісії нерозривно пов'язане з договором на переробку природного газу та постачання теплової енергії., де позивач повинен відшкодувати витрати відповідачу та сплатити за виконану роботу по переробці природного газу та постачання тепла споживачам на суму 3549939.41 грн.

Крім того, по договору на переробку газу та постачання теплової енергії по першій події виникли податкові зобов'язання з ПДВ на всю суму переробного природного газу, тоді як згідно договору комісії податкові зобов'язання позивачем виникали тільки згідно фактично сплаченої споживачами теплової енергії.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського  процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського  процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським  визнається  зобов'язання,  що  виникає  між суб'єктом  господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,  передбачених  Господарським  кодексом,  в силу  якого  один  суб'єкт  (зобов'язана  сторона,  у  тому  числі боржник)  зобов'язаний  вчинити  певну дію господарського   чи управлінсько-господарського  характеру  на користь іншого суб'єкта (виконати  роботу,  передати   майно,   сплатити гроші, надати інформацію тощо),  або утриматися від певних дій,  а інший суб'єкт (управнена сторона,  у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та  інші учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських   договорів застосовуються відповідні положення  Цивільного  кодексу  України  з урахуванням особливостей, передбачених Господарським  кодексом України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

Відповідно до п. 4.8. договору відповідач прийняв на себе поручительство (делькредере) перед відповідачем за виконання споживачами зобов’язань по угодам.

Згідно ч. 3 ст. 1016 Цивільного кодексу України у даному випадку відповідач відповідає перед позивачем за невиконання третіми особами зобов’язань за угодами укладеними в межах договору комісії.

Вимога позивача щодо сплати заборгованості відповідачем виконана не була.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо  строк  (термін)  виконання  боржником  обов'язку  не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від  дня  пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Доводи відповідача стосовно наявності невиконаного позивачем зобов’язання за іншим договором в сумі 3549939.41 грн. судом відхиляються з огляду на те, що згідно п. 4.8 договору комісії забезпеченням поруки відповідача є сума винагороди за послуги на переробку природного газу та постачання теплової енергії за договором № 16/03-80 від 08.10.2003 року.

Відповідачем не надано суду доказів здійснення ним заходів по заліку зобов’язань за спірним договором та договором на переробку теплової енергії № 16/03-80 від 08.10.2003 року.

За таких обставин позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, а саме державне мито у сумі –25 500 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 44,49, 82-85 Господарського  процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з  Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечувального підприємства “Луганськтеплокомуненерго” м. Луганськ, Ленінський район, вул. Карла Маркса 54 ідентифікаційний код  03340529 на користь Дочірнього підприємства “Газ-Тепло” НАК “Нафтогаз України” м. Київ, бульвар І. Леспе 16 ідентифікаційний код 32587579 заборгованість в сумі 15 082 591 грн. 67 коп. державне мито у сумі –25 500 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп., наказ видати.

У судовому засіданні за згодою сторін була оголошена  тільки вступна  та резолютивна частина рішення.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                 Б.В. Яресько

Дата підписання рішення

28.04.2007 р.