ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.07                                                                                           Справа № 4/3116-11/346

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого – судді                                        Давид Л.Л.

Суддів                                                            Кордюк Г.Т.

Мурської Х.В.

розглянувши апеляційну скаргу Спільного українсько-французького підприємства з іноземними інвестиціями „Основа - Солсиф” у формі Товариства з обмеженою відповідальністю за № 246 від 02.02.2005 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 13.01.2005 року

у справі № 4/3116-11/346 (суддя - Сало І.А.)

за позовом Спільного українсько-французького підприємства з іноземними інвестиціями „Основа-Солсиф” у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Бетонбуд”, м. Львів

про стягнення 69 589,03 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з‘явились;

від відповідача: Лабай А.М. –адвокат (довіреність зареєстрована за №25/11 від 08.11.2007 р.), Сірак А.Ю. –представник (довіреність зареєстрована за №17/12 від 17.12.2007 р.);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 13.01.2005 р. у справі №4/3116-11/346 відмовлено в задоволенні позовних вимог Спільного українсько-французького підприємства з іноземними інвестиціями «Основа–Солсиф»у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м. Київ (надалі –Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонбуд», м. Львів (надалі –Відповідач) про стягнення 69 689,03 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що актом Науково дослідної лабораторії Національного університету «Львівська політехніка»про результати визначення міцності бетону монолітного залізобетонного резервуару і монолітної залізобетонної опорної фундаментної стіни будівлі головного корпусу «Заводу кормів для непродуктивних тварин»від 31.11.2004 р. встановлено, що міцність бетону у зазначених конструкціях відповідає проектній, а відповідно до цього, позовні вимоги про стягнення різниці в ціні бетону, яка складає 69 689,03 грн. є необґрунтованою і задоволенню не підлягає, оскільки Позивачем не спростовано належними і допустимими доказами, результати, зазначені в акті від 30.11.2004 р.

Позивач –СП ТзОВ «Основа–Солсиф», - не погодившись з вищезазначеним рішенням подав апеляційну скаргу, вих. №264 від 02.02.2005 р., в якій покликається на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм чинного законодавства.

Судом, на думку скаржника, неповно з‘ясовано обставини справи, оскільки останнім прийнято рішення на підставі акту від 30.11.2004 р., який складений на замовлення Відповідача, який не встановлює фактичних даних, які б доводили належне виконання Відповідачем досягнутої сторонами домовленості щодо поставки визначених класу та марки бетону, який би відповідав вимогам нормативно-правових актів щодо досягнення в проектному віці встановленої міцності бетону. Судом, на думку скаржника, неправомірно відмовлено в задоволенні клопотання про призначення експертизи, що позбавило останнього можливості спростувати фактичні дані, викладені в акті від 30.11.2004 р.

Дані обставини, на думку скаржника, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого господарського та прийняття нового, яким останній просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Відповідач –ТзОВ «Бетонбуд»- у відзиві на апеляційну скаргу (а.с.110) та його представник в судових засідання заперечує доводи апеляційної скарги, вважає рішення місцевого господарського суду таким, яке прийняте у відповідності до норм чинного законодавства з повним дослідження матеріалів та обставин справи, просить таке залишити без змін, а апеляційну скаргу СП ТзОВ «Основа-Солсиф»- без задоволення.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 15.02.2005 р. прийнято апеляційну скаргу СП ТзОВ «Основа-Солсиф»та призначено до розгляду в судовому засіданні на 15.03.2005 р. (Т-1, а.с.89).

В судовому засіданні 15.03.2005 р. представник Позивача (скаржника) підтримала заявлене клопотання про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи, яке викладене в апеляційній скарзі.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 15.03.2005 р. клопотання СП ТзОВ «Основа-Солсиф» задоволено. Зупинено провадження по справі №4/3116-11/346 та призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Львівському НДІ судових експертиз (Т-1, а.с.122-123).

Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз листом за вих. №1119 від 12.04.2005 р. повідомив про відсутність спеціалістів по дослідженню бетону та повернули ухвалу про призначення будівельно-технічної експертизи від 15.03.2005 р. у справі №4/3116-11/346 - без виконання (Т-1, а.с.125).

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 18.04.2005 р. проведення судової будівельно-технічної експертизи по справі доручено Національному університету «Львівська політехніка»(Т-1, а.с.126-127).

НУ «Львівська політехніка»листом за вих. №04-50-497 від 08.11.2007 р. повернуто ухвалу від 18.04.2005 р. про призначення судової будівельно-технічної експертизи без виконання. В листі зазначено, що ним на прохання однієї із сторін справи проведено визначення міцності бетону, що зафіксовано в наступних документах справи: результати випробувань по визначенню міцності бетонних зразків-кубів за ГОСТ 10180-90 та в акті від 30.11.2004 р. В зв‘язку з цим, НУ «Львівська політехніка»не вправі проводити судову будівельно-технічну експертизу по даній справі (Т-2, а.с.15).

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 14.11.2007 р. (Т-2, а.с.17) поновлено провадження у справі №4/3116-11/346 та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 26.11.2007 р.

В судове засідання 26.11.20007 р. сторони участі уповноважених представників не забезпечили. Відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи, в зв‘язку з неможливістю забезпечити участі уповноваженого представника (Т-2, а.с.20).

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 26.11.2007 р. розгляд справи відкладено на 17.12.2007 р. Участь представників сторін визначено на власний розсуд (Т-2 а.с.22).

В судове засідання 17.12.2007 р. Позивач (скаржник) участі уповноваженого представника не забезпечив, причини неявки не повідомив, хоча належним чином повідомлений по час та місце розгляду справи ухвалою суду від 26.11.2007 р., про що свідчить поштове повідомлення про вручення за №2765444 (Т-2, а.с.24).

Враховуючи наведене, судова колегія, Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про розгляд справи за наявними в ній матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 ГПК України.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по них докази, заслухавши представників Відповідача, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення місцевого господарського суду нормам чинного матеріального та процесуального права, матеріалам та обставинам справи.

Протягом червня-липня 2004 р. відповідно до накладних №164 від 30.06.2004 р. та №182 від 31.07.2004 р. (Т-1, а.с.9,10) ТзОВ «Бетонбуд»поставлено СП ТзОВ «Основа-Солсиф»для будівництва об‘єкту –«Завод кормів для непродуктивних тварин»ТзОВ «Кормотех» бетону марки М-200 – 411,300 куб. м., бетону марки М-350 –970,500 куб. м., бетону марки 100 –59,700 куб. м., всього на загальну суму 470 787,08 грн. СП ТзОВ «Основа-Солсиф»оплатило вартість поставленого бетону передоплатою в повному обсязі (Т-1, а.с.11-17).

СП ТзОВ «Основа-Солсиф»проведено випробування проб зразків бетонних кубів у віці 28 діб, які були доставлені з будівельного майданчика с. Прилбичі, Яворівського району, Львівської області. У відповідності до результатів висновків вимірювальної будівельної лабораторії СП ТзОВ «Основа-Солсиф»(протоколи №418 від 02.07.2004 р., №420 від 02.07.2004 р., №479 від 27.08.2004 р., №488 від 26.08.2004 р.(Т-1, а.с.25-28)) встановлено, що міцність бетону у віці 28 діб не відповідала проектним значенням.

25.08.2004 р. науково-дослідною лабораторією (НДЛ-23) при кафедрі «Будівельні конструкції та мости»НУ «Львівська політехніка» проведено випробування по визначенню міцності бетонних зразків кубів виготовлених 31.07.2004 р., 06.08.2004 р., 10.08.2004 р. та 11.08.2004 р. Границі міцності при стиску зразків кубів виготовлених 31.07.2004 р., у віці 25 діб, становила 10,9 МПа (109,25 кгс/см2) та 10,8 МПа (108,06 кгс/см2) (Т-1 а.с.31).

20.09.2004 р. Відділом випробування будівельних матеріалів та виробів ВАТ ПТІ «Київоргбуд»на замовлення СП ТзОВ «Основа-Солсиф»проведено випробування на міцність зразків кубів бетону з будівельного об‘єкту –Завод кормів для непродуктивних тварин»ТзОВ «Кормоцех», яким встановлено, що міцність бетону класу В 15 виготовленого 12.06.2004 р., 28.06.2004 р. та 02.07.2004 р. становила відповідно 118 кгс/см2 , 129 кгс/см2 та 132 кгс/см2 (Т-1, а.с.32).

30.11.2004 р. Науково-дослідною лабораторією НДЛ-23 при кафедрі «Будівельні конструкції та мости»Національного університету «Львівська політехніка»на замовлення ТзОВ «Бетонбуд»проведено визначення міцності бетону монолітного залізобетонного резервуара і монолітної залізобетонної опорної фундаментної стіни будівлі головного корпусу «Заводу кормів для непродуктивних тварин»ТзОВ «Кормотех», що споруджується фірмою СП ТзОВ «Основа-Солсиф»у с.Прилбичі, Яворівського району, Львівської області. Відповідно до чого, складено акт від 30.11.2004 р., в якому визначено, що міцність бетону резервуара становила 31,5 МПа та 35,0 МПа при проектній міцності –35,0 МПа, а міцність бетону опорної фундаментної стіни становила 22,0 МПа до 37,5 МПа при проектній міцності –20,0 МПа.(Т-1, а.с.57-58).

З аналізу акту НДЛ-23 НУ «Львівська політехніка»про результати визначення міцності бетону монолітного залізобетонного резервуара і монолітної залізобетонної опорної фундаментної стіни будівлі головного корпусу «Заводу кормів для непродуктивних тварин» від 30.11.2004 р., вбачається, що міцність бетону у зазначених конструкціях відповідає проектній.

У відповідності до вимог ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Дослідження, які проведені Позивачем (скаржником) складені в односторонньому порядку без залучення представників ТзОВ «Бетонбуд»на відміну від акту Національного університету «Львівська політехніка»від 30.11.2004 р., який складено в присутності представників обох сторін та визначення міцності бетону, яке відбулось 30.11.2004 р. було останнім по строках випробування. Відповідно до цього, місцевим господарським судом правомірно прийнято в якості належного та допустимого доказу акт від 30.11.2004 р. нарівні з іншими результатами випробувань.

Позивачем (скаржником) не подано ні місцевому господарському суду, ні в апеляційній інстанції результати будь-яких випробувань, що б відбулися після 30.11.2004 р., і які б спростували результати зазначені в акті від 30.11.2004 р.

Скаржник в апеляційній скарзі покликається на те, що судом першої інстанції неправомірно відмовлено в задоволенні клопотання про призначення експертизи, що позбавило останнього можливості спростувати фактичні дані викладені в акті від 30.11.2004 р.

Судом апеляційної інстанції задоволено клопотання Позивача (скаржника) про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи, яка не була проведена ні Львівським НДІ судових експертиз, ні НУ «Львівська політехніка»протягом трьох з половиною років.

Представник Позивача (скаржника) в судові засідання після поновлення провадження у справі не з‘являвся, причини неявки не повідомляв, письмових пояснень з приводу не проведення експертизи не подав. Представник Відповідача в судовому засіданні вважає що на даний час проводити експертизу на міцність бетону не має доцільності.

У відповідності до вимог ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом , якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Судом першої інстанції правомірно не взято до уваги, твердження Позивача про те, що відсутність будь-яких заходів юридичного впливу до нього з боку органів державної влади, які зобов‘язані здійснювати контроль в галузі будівництва, а також відсутність зауважень з боку представників замовника будівництва –ТзОВ «Кормотех», до виконання Позивачем робіт по укладці бетону, спростовує факт додавання Позивачем води у бетон, оскільки відсутність будь-яких реагувань на дії ТзОВ «Основа-Солсиф»з боку органів державної влади, чи замовника робіт, ще не доводить факт відсутності порушень з боку працівників Позивача при виконання робіт по укладці бетону.

Відповідно до цього, місцевим господарським судом правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог СП ТзОВ «Основа-Солсиф»про стягнення з ТзОВ «Бетонбуд»різниці в ціні бетону 69 689,03 грн.

У відповідності до положень ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, чого скаржником не зроблено.

Оцінивши докази в їх сукупності судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення місцевого господарського суду нормам чинного матеріального та процесуального права, обставинам та матеріалам справи.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення Господарського суду Львівської області від 13.01.2005 р. у справі №4/3116-11/346 залишити без змін, апеляційну скаргу СП ТзОВ «Основа-Солсиф»- без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Справу №4/3116-11/346 повернути Господарському суду Львівської області.

Головуючий суддя                                                                      Л.Л.Давид

Суддя                                                                                          Г.Т.Кордюк

Суддя                                                                                          Х.В.Мурська