КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2007                                                                                           № 33/106

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Шипка  В.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Колесник В. В.,

від відповідача 1 - Степаненко С. Д.,

від відповідача 2 - Космина Л. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі м.Києва

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 12.09.2007

у справі № 33/106

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспрогрес-2000"

до                                                   Державна податкова інспекція у Печерському районі м.Києва

Головне управління Державного казначейства України у м. Києві

про                                                  визнання актів недійсними та стягнення бюджетної заборгованості

після оголошення на підставі ст. 77 ГПК України перерви в судовому засіданні до 09 год. 40 хв. 18.12.2007р. та до 12 год. 20 хв. 25.12.2007р.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2007р. у справі № 33/106 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Транспрогрес-2000” про внесення змін до наказу; видано наказ в новій редакції; наказ від 29.04.2005р. у справі № 33/106 стосовно стягнення з бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Транспрогрес-2000” бюджетної заборгованості з ПДВ в сумі 13 023 615 грн. 00 коп. визнано таким, що втратив чинність.

Відповідач 1, не погоджуючись з ухвалою суду, звернувся з апеляційною скаргою на вказану ухвалу, в якій просив її скасувати, зазначивши, що оскаржуваною ухвалою суд фактично змінив резолютивну частину ухвали Господарського суду міста Києва від 29.04.2005р. у справі № 33/106, що не передбачено ст. 117 ГПК України, на яку послався суд.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач просив відмовити в її задоволенні, оскільки вважає спірну ухвалу суду обґрунтованою та такою, що відповідає нормам діючого законодавства.

Відповідач 2 надав пояснення по справі, в яких зазначив, що ним відповідно до норм чинного законодавства України було здійснено відшкодування податку на додану вартість на користь ТОВ “Транспрогрес-2000”.

Апеляційний господарський суд встановив, що рішенням Господарського суду міста Києва від 16.01.2004р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.03.2004р., задоволено позов ТОВ “Транспрогрес-2000” до ДПІ у Печерському районі міста Києва та ГУ ДКУ у м. Києві та ВДК у Печерському районі м. Києва про визнання недійсними податкового повідомлення – рішення.

01.04.04р. на виконання рішення судом були видані накази про стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість  та судових витрат.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.05.2004р. постанова Київського апеляційного господарського суду від 11.03.2004р. та рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2004р. у справі № 33/106 скасовані; справа № 33/106 передана на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

23.11.2004р. постановою Верховного суду України постанова Вищого господарського суду України від 20.05.2004р. скасована, постанова Київського апеляційного господарського суду від 11.03.2004р. залишена без змін.

15.04.2005р. позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу нових наказів на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2004р. у справі № 33/106 в зв’язку з втратою наказів Господарського суду міста Києва від 01.04.2004р. та зміною банківських реквізитів позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2005р. задоволена заява позивача про внесення змін в накази; накази від 01.04.2004р. визнано такими, що втратили чинність; видано нові накази на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2005р.

31.08.2007р. позивач вдруге звернувся до Господарського суду міста Києва про внесення змін до наказу від 29.04.2005р. в зв’язку із зміною банківських реквізитів позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2007р. задоволено заяву позивача про внесення змін до наказу; видано наказ в новій редакції; наказ від 29.04.2005р. № 33/106 стосовно стягнення з бюджету на користь ТОВ “Транпрогрес-2000” бюджетної заборгованості з ПДВ в сумі 13 023 615 грн. 00 коп. визнано таким, що втратив чинність.

Апеляційний господарський суд, заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 117 ГПК України наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження"; господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню.

Пунктом 3 частини 1 ст. 19 Закону України “Про виконавче провадження” передбачено, що у виконавчому документі повинні бути зазначені  найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за його наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за його наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші відомості, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, такі як дата і місце народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника тощо.

Як вбачається з матеріалів справи станом на день звернення позивача з заявою про внесення змін до наказу зазнали змін банківський рахунок позивача та рахунок, з якого на користь позивача має відбуватись відшкодування ПДВ згідно рішення суду.

Вказані обставини унеможливлюють виконання наказу № 33/106 від 29.04.2005р. про стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.

Згідно із ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

За таких підстав місцевий господарський суд правомірно задовольнив заяву позивача про внесення змін до наказу та видав наказ в новій редакції.

Посилання відповідача 1 на те, що спірною ухвалою суд першої інстанції фактично змінив резолютивну частину ухвали Господарського суду міста Києва від 29.04.2005р., не приймаються колегією суддів, оскільки зміна банківських реквізитів не є зміною порядку та способу виконання рішення.

Керуючись ст. ст. 96, 99, 101, 103-105 ГПК України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду м. Києва від 12.09.2007р. у справі № 33/106 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий суддя

Судді

25.12.07 (відправлено)