ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.07                                                                                        Справа №  22/440/07

Суддя

За позовом: Концерну “Міські теплові мережі” в особі філії Концерну “Міські теплові мережі” Жовтневого району (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; фактична адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул. Артема, 79а)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Оргтехніка” (69002, м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 68)

про стягнення 299,01 грн.

Суддя Скиданова Ю.О.

Представники сторін:

від позивача: Ведмідь А.Є., довіреність № 117/27 від 10.01.2007 р.

від відповідача: не з’явився

СУТНІСТЬ СПОРУ

Заявлені позовні вимоги про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю “Оргтехніка”  на користь концерну “Міські теплові мережі” в особі філії концерну “Міські теплові мережі” Жовтневого району 299,01 грн. основного боргу за поставлену теплову енергію в гарячій воді.

Ухвалою суду від 13.11.2007 р. порушено провадження у справі № 22/440/07, судове засідання призначено на 19.12.2007 р..

У судовому засіданні 19.12.2007 р. розгляд справи закінчено, відповідно до ст. 85 ГПК України суддею оголошено вступну та резолютивну частини рішення за згодою представника позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про причини неявки свого представника відповідач суд не повідомив.

Згідно з п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України №04-5/609 від 31.05.2002р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Відповідач у справі № 22/440/07 є юридичною особою, таким чином, згідно зі ст. 28 ГПК України, його справи повинні вести його органи, керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації.

Доказів поважності причин неможливості явки в судове засідання і виконання законних вимог суду відповідач не надав.

Згідно зі ст. 22 ГПК України, сторони  зобов’язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного  та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

За клопотанням позивача судовий розгляд справи проводився без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Позивач у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, обґрунтовує їх ст.ст. 526, 530 ЦК України,  ст. 193 ГК України, умовами договору про постачання та використання теплової енергії № 420 від 01.08.2002 р. та підтримує їх з підстав, що викладені в позовній заяві. Позивач пояснив суду, що 01.08.2002 р. між сторонами було укладено договір № 420 про постачання теплової енергії в гарячій воді. Посилаючись на п.п. 1.2, 6.2 та 6.5 Договору, позивач обґрунтовує незаконність дій щодо невиконання відповідачем взятих на себе згідно з договором зобов’язань по оплаті спожитої теплової енергії в обсягах та терміни, передбачені договором. Позивач вказує, що відповідачу було поставлено теплової енергії за загальний період з 01.11.2005 р. по 30.04.2006 р. на суму 299,01 грн.. Таким чином, заборгованість відповідача за поставлену теплову енергію, спожиту за вказаний період складає 299,01 грн. і на час подання позовної заяви залишається непогашеною.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.08.2002 р. між Концерном “Міські теплові мережі” в особі КП “Теплові мережі Жовтневого району” –позивачем у справі, та товариством з обмеженою відповідальністю “Оргтехніка” –відповідачем у справі, був укладений договір № 420 про постачання теплової енергії в гарячій воді (далі - Договір).

Згідно з п. 1.2 Договору позивач взяв на себе зобов’язання постачати відповідачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а відповідач зобов’язався оплачувати одержану теплову енергію разом з втратами теплової енергії на теплотрасі, що перебуває на балансі відповідача, за встановленими цінами (тарифами) в терміни, передбачені цим Договором.

Відповідно до п. 3.2.2 Договору відповідач взяв на себе зобов’язання виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Згідно з п. 6.1 Договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі в національній грошовій одиниці (гривні) відповідно до встановлених тарифів. Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.2 Договору).

Споживач відповідно до п. 6.3 Договору зобов’язаний до 25-го числа місяця, наступного за розрахунковим, оформити та повернути позивачу акт виконаних робіт, яким підтверджується обсяг фактично спожитої теплової енергії, направлений йому позивачем разом з рахунком за фактично спожиту населенням теплову енергію та податковою накладною.

Згідно з п. 6.5 Договору споживач зобов’язаний до 20-го числа поточного місяця перерахувати на розрахунковий рахунок енергопостачальної організації суму заборгованості за фактично спожиту теплову енергію.

На виконання вимог договору, позивачем за період з 01.11.2005 р. по 30.04.2006 р. було поставлено відповідачу теплову енергію на загальну суму 299,01 грн., що підтверджується матеріалами справи.

На оплату поставленої теплової енергії позивач виставив відповідачу рахунки (копії в матеріалах справи).

Відповідач взяті на себе договірні зобов’язання по оплаті отриманої від позивача теплової енергії не виконав, доказів виконання договірних зобов’язань суду не надав.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлену теплову енергію за загальний період з 01.11.2005 р. по 30.04.2006 р. складає 299,01грн.

Згідно зі ст. 173 ГК України, господарським  визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник), зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на  користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або  утриматися  від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічний припис містить Цивільний кодекс України, ст. 526 якого передбачає, що обов’язки повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк у відповідності із вказівкою закону або договору.

Факт заборгованості відповідача в сумі 299,01 грн. підтверджується матеріалами справи.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.  526 ЦК України, ст.ст. 173, 193 ГК України; ст. ст.  43, 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Оргтехніка”” (юридична адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 68; р/р 464 в АБ Ленінське відділення “Укрсоцбанка”, МФО 313311, ) на користь Концерну “Міські теплові мережі” (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, фактична адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул. Артема, 79а; р/р 0001 в АКБ “Індустріалбанк” м. Запоріжжя, МФО 313849, ) 299 (двісті дев’яносто дев’ять) грн. 01коп. основного боргу, 102 (сто дві) грн. 00 коп. державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. інформаційно-технічних послуг по забезпеченню судового процесу. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення оформлено і підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 02.01.2008 р..

Суддя                                                                              Ю.О. Скиданова