ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.07 р.                                                                             Справа № 22/124пн

Суддя господарського суду Донецької області Волошинова Л. В.

при секретарі судового засідання Калмиковій Л. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства “Енергомашспецсталь” м. Краматорськ

до відповідача: Державної податкової інспекції у м. Краматорську

про зобов’язання надати до Управління державного казначейства у м. Краматорську Головного управління Державного казначейства України у Донецькій області висновок із зазначенням залишку суми податку на додану вартість, яка підлягає відшкодуванню із бюджету за даними декларації за жовтень 2006 р. у розмірі  1 109 301 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Пахоменков В. І. – за довір.

від відповідача: Киян М. В. – за довір.

від третьої особи: Шумова Н. В. – за довір.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство “Енергомашспецсталь”, звернувся до суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м. Краматорську про зобов’язання надати до Управління державного казначейства у м. Краматорську Головного управління Державного казначейства України у Донецькій області висновок із зазначенням залишку суми податку на додану вартість, яка підлягає відшкодуванню із бюджету за даними декларації за жовтень 2006 р. у розмірі 1 109 301 грн. (судом врахована заява про зміну предмету позову від 05.04.2007 р.).

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на приписи підпунктів 7.7.1, 7.7.2, 7.7.4 – 7.7.5 пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” (в редакції Закону України № 2505-4 від 25 березня 2005 року), якими встановлений порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

Позивач стверджує, що всі дії необхідні для відшкодування податку на додану вартість визначені Законом України “Про податок на додану вартість” ним проведені, правомірність бюджетного відшкодування по декларації за жовтень 2006р. в сумі 1 109 301 грн. підтверджена самим податковим органом, про що свідчить відповідна довідка перевірки, проте висновки про відшкодування суми податку на додану вартість у повному обсязі, як того потребує законодавство, до Управління державного казначейства у м. Краматорську Головного управління Державного казначейства України у Донецькій області не направлені.

Відповідач проти позовних вимог заперечує та посилаючись на наказ Державної податкової адміністрації України від 24.04.2003 р. № 196 “Відносно здійснення ефективного контролю за правомірністю відшкодування з бюджету сум податку на додану вартість юридичним особам” наполягає на відсутності бездіяльності та правомірності ненадання висновків на відшкодування податку, оскільки у цей час ним здійснюються дії, спрямовані на перевірку контрагентів відповідача з метою запобіганню безпідставного відшкодування податку.

Відповідач наполягає на тому, що ненадання ним всіх висновків є правомірним до тих пір, поки не будуть перевірені всі контрагенти позивача щодо яких формувався податковий кредит. При цьому відповідач посилається на визначення терміну “бюджетне відшкодування”, встановлене п. 1.8. Закону України “Про податок на додану вартість”.

Відповідачем підтверджений той факт, що станом на 26.03.2007 р. залишок бюджетної заборгованості з податку на додану вартість складає 1 109 301 грн.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши додатково надані документи та заслухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначений п. 7.7 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов’язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 зазначеного пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від’ємному значені суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності – зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону, якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від’ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від’ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від’ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Позивачем відповідно до Порядку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 166 від 15.06.2005 р. було складено та надано до податкового органу 20.11.2006 р. декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2006 року з додатками. Відповідно до рядку 4 розрахунку суми бюджетного відшкодування сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню, складає 3 420 600 грн.

Згідно з заявою позивача про повернення суми бюджетного відшкодування, визначена у податковій декларації сума бюджетного відшкодування у розмірі 3 420 600 грн. має бути перерахована на рахунок в установі банку.

Відповідно до підпункту 7.7.5 пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий  орган проводить документальну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Суду надана довідка про результати виїзної позапланової перевірки Відкритого акціонерного товариства “Енергомашспецсталь” м. Краматорськ з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок у банку за вересень, жовтень 2006 р. від 19.12.2006 р. № 1335/23-6-00210602, якою була підтверджена сума податку на додану вартість, заявлена до бюджетного відшкодування за жовтень 2006р., у розмірі 3 420 600 грн.

Відповідно до абзацу 2 підпункту 7.7.5  Закону податковий орган зобов’язаний у п’ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно з підпунктом 7.7.6 пункту 7.7 статті 7 Закону на підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ній суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п’яти операційних днів після отримання висновку податкового органу.

Згідно із наявною у матеріалах справи довідкою відповідача, станом на 26.03.2007р. позивачу фактично відшкодовано від’ємне значення податку на додану вартість, заявлене у декларації за жовтень 2006 р., в сумі 2 311 299 грн.

Підпунктом 7.7.7 пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” передбачені дії податкового органу, якщо за наслідками документальної невиїзної (камеральної) або позапланової виїзної перевірки (документальної) податковий орган  виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, серед них (підпункт “в”) у разі з’ясування внаслідок проведення таких перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови у наданні бюджетного відшкодування.

Аналіз наведених норм підпункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” свідчить про те, що податковий орган як орган владних повноважень, здійснюючи контроль за обчисленням та сплатою податків, у тому числі, бюджетним відшкодуванням, повинен діяти у певний спосіб, а саме за наслідками перевірок, визначених Законом, або надати висновок із зазначення суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, або відмовити у наданні бюджетного відшкодування. Утриматися від здійснення однієї чи іншої дії означає неналежне здійснення своїх повноважень шляхом бездіяльності.

З огляду на наведене у даному випадку наявна протиправна бездіяльність відповідача щодо ненадання висновків із зазначенням суми відшкодування податку на додану вартіст, що підлягає відшкодуванню на банківський рахунок позивача по декларації за жовтень 2006 р., яка порушує права позивача на отримання із Державного бюджету від’ємного значення податку на додану вартість, передбачені Законом України “Про податок на додану вартість”.

Суд не приймає посилання відповідача на наказ Державної податкової адміністрації України  від 24.04.2003 р. № 196, так як в розумінні статті 117 Конституції України він не є нормативно-правовим актом, оскільки не зареєстрований Міністерством юстиції України.

Відповідно до преамбули Закону України “Про податок на додану вартість” цей Закон серед іншого визначає платників податку на додану вартість, порядок обліку звітування та внесення податку до бюджету. Таким чином, саме нормами зазначеного Закону регулюються  всі питання пов’язанні із визначенням та сплатою податку на додану вартість. Нормами зазначеного Закону право платника податку не поставлене в залежність від проведення або не проведення всіх зустрічних перевірок по всьому ланцюгу до кінцевого виробника.

Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,  69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254, пунктами 2-1, 6 розділу 7 “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Відкритого акціонерного товариства “Енергомашспецсталь” до Державної податкової інспекції у м. Краматорську -  задовольнити.

Зобов’язати Державну податкову інспекцію у м. Краматорську надати до Управління державного казначейства у м. Краматорську Головного управління Державного казначейства України у Донецькій області висновок із зазначенням залишку суми податку на додану вартість, яка підлягає відшкодуванню із бюджету за даними декларації за жовтень 2006 р. у розмірі 1 109 301 грн.

Присудити з Державного бюджету України на користь  Відкритого акціонерного товариства “Енергомашспецсталь” (84306, м. Краматорськ, рр 252 у філії ВАТ "Державний експортно-імпортний банк" у м. Донецьк, МФО 334817, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3,40 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня складення постанови в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова складена у повному обсязі 05.04.2007 р.

Суддя                                                                                              Волошинова Л.В.