ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

27.03.07                                                                                           Справа  № 2/383

м. Львів

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді          Процика Т.С.

суддів          Галушко Н.А.

Юрченка Я.О.

при секретарі судового засідання Вачко В.І.

розглянув           апеляційну скаргу Володимирецької об’єднаної державної податкової інспекції Рівненської області (далі Володимирецька ОДПІ)

на рішення           Господарського суду Рівненської області від 01.12.2003р.

у справі           № 2/383

за позовом           Спільного підприємства “Моноровія-Інтернейшенел”, м. Кузнєцовськ Рівненської області

до           Володимирецької ОДПІ, м. Кузнєцовськ Рівненської області

про           визнання недійсною першої податкової вимоги

за участю представників сторін:

від позивача: - не з’явився;

від відповідача:  -  Невідомський О.А. - головний  державний податковий інспектор з питань юридичної роботи.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 01.12.2003р. у справі № 2/383, суддя Савченко Г.І., позов задоволено, визнано недійсною першу податкову вимогу Володимирецької ОДПІ від 09 вересня 2003 року № 1/12 в частині визначення Спільному підприємству “Моноровія-Інтернейшенел” податкового боргу по податку на прибуток в сумі 208820,80 грн. та по податку на додану вартість в сумі 173446,01 грн.

Володимирецька ОДПІ в апеляційній скарзі не погодилась із прийнятим рішенням господарського суду в зв’язку з неповним з’ясуванням обставин справи, що мають значення для справи, неправильною оцінкою поданих доказів та неправильним застосуванням норм матеріального права. Скаржник просить рішення місцевого господарського суду скасувати і прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заначає зокрема, що доводи скарги необгрунтовані, суперечать матеріалам справи і вимогам закону.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін у судових засіданнях, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Місцевим господарським судом повно встановлено обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до п.15.1.1 п.15.1 ст.15 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” за винятком випадків, визначених  підпунктом 15.1.2 цього пункту, податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов’язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була подана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов’язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов’язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає в адміністративному або судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, податковий орган самостійно визначив позивачеві суму податкових зобов’язань з податку на прибуток за другий квартал 2000 року і з ПДВ за травень 2000 року (податкові повідомлення від 19.08.2003р. № /0, № /0), прийшовши до висновку за наслідками перевірки, що позивач по декларації про податок на прибуток підприємства за ІІ кв. 2000р. занизив податок на прибуток на суму 139200 грн., а по декларації з ПДВ за травень 2000р. занизив ПДВ на суму 115667,00 грн.

Перша податкова вимога № 1/12 надіслана податковим органом 09.09.2003р.

Таким чином, податковим органом визначено суму  податкового зобов’язання з податку на прибуток через 1114 днів, а суму податкового зобов’язання з ПДВ через 1154 дні, що не відповідає строку, передбаченому  п.п.15.1.1 п.15.1 ст.15 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, оскільки у даному випадку граничний строк подання декларації з податку на прибуток –20 липня 2000 року, а з ПДВ – 20 червня 2000 року.

У даній справі не мало місця випадків, визначених п.п.15.1.2 п.15.1 ст.15 вищезазначеного Закону, коли строк давності не застосовується.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд аепляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

У даному випадку з врахуванням норм п.п.15.1.1, п.п.15.1.2 п.15.1 ст.15  Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” неправомірним є прийняття податковим органом податкових повідомлень від 19.08.2003р. № /0 та № /0.

У зв’язку з реорганізацією Володимирецької ОДПІ апеляційний господарський суд на підставі ст.55 КАС України допускає заміну Володимирецької ОДПІ на її правонаступника у даній справі –ДПІ у м.Кузнєцовську.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 55, 69, 71, 86, 195, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, -

Львівський апеляційний господарський суд УХВАЛИВ:

1.          Залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення –без змін.

2.          Визнати нечинними податкові повідомлення Володимирецької ОДПІ від 19.08.2003р. № /0 про визначення позивачу суми податкового зобов’язання за платежем податок на додану вартість, усього 173500,50 грн., у тому числі основний платіж 115667,00 грн., штрафні (фінансові) санкції 57833,50 грн., та № /0 про визначення позивачу суми податкового зобов’язання за платежем податок на прибуток підприємств, усього 208830 грн., у тому числі основний платіж 139220 грн., штрафні (фінансові) санкції 69610 грн.

Дана ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена в порядку і строки, визначені ст.ст.212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий-суддя                                                            Процик Т.С.

суддя                                                            Галушко Н.А.

суддя                                                            Юрченко Я.О.