ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

19.08.07р.

Справа № А36/387-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛО", м.Дніпропетровськ

до Державної податкової інспекції у м.Рівне, м.Рівне

Третя особа: Державна податкова інспекція в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська

про визнання недійсним рішення №/0/23-235 від 21.12.2006р.

Суддя Кожан М.П.

Секретар судового засідання Тесля М.М.

Представники:

від позивача: Бєляєва О.В., доручення б/н від 02.02.07р.

від відповідача: представник не з'явився

від третьої особи: Чепець Я.М., доручення №14879/10/10/10 від 26.07.07р.

СУТЬ СПОРУ:

Справа розглядається на підставі ч.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить визнати недійсним рішення Державної податкової інспекції у м.Рівне про застосування штрафних санкцій №/0/23-235 від 21.12.2006р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська до нього вже застосовано штрафні санкції за порушення, за яке застосовані санкції за спірним рішенням.

Відповідач вважає, що оскаржуване рішення винесено у відповідності з діючим законодавством та просить в позові відмовити.

Третя особа зазначає, що нею прийнято рішення від 19.12.2006р. №/0 про застосування штрафних санкцій  до позивача за порушення, за які застосовано штрафні санкції за спірним рішенням.

При цьому, штрафні санкції сплачені позивачем до місцевого бюджету  АНД району м.Дніпропетровська у повному обсязі 25.12.2006р., платіжне доручення  №11574.

Розгляд справи зупинявся до 04.09.2007р. за клопотанням ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська.

Згідно ст.160 Кодексу адміністративного судачинства України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відділом контрольно-перевірочної роботи ДПІ у АНД районі м.Дніпропетровська проведена виїзна планова документальна перевірка ТОВ "Алло" код за за період з 01.10.2005р. по 30.09.2006р., за результатами якої було складено акт перевірки №2970/2302 від 19.12.2006р.

Листом від 20.11.06р. за № 28191/7/23-3 ДПІ у АНД районі м.Дніпропетровська повідомило ДПІ у м.Рівне про проведення комплексної документальної перевірки ТОВ „Алло" (М.Дніпропетровськ, вул. Юдіна, 6) та зобов'язало провести перевірки магазинів ТОВ „Алло", що знаходяться у м.Рівне.

На підставі направлень, виданих ДПІ у м.Рівне, було проведено перевірки магазинів „Алло", що належать  рівненській філії ТОВ „Алло" (м.Рівне, майд. Незалежності, буд.1; ), за адресами: м.Рівне, вул. Київська, буд. 40; м.Рівне, пл. Незалежності, буд. 1; м.Рівне, вул. Соборна, буд. 108А; м.Рівне, пр. Миру, буд. 6.

В ході перевірки магазину „Алло" по вулиці Київській, 40 міста Рівне виявлено порушення статті 3 Закону України від 23.03.96р. за № 98/96-ВР „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" (із змінами та доповненнями) - встановлено факт торгівельної діяльності без одержання відповідного торгового патенту в період з 27 квітня 2006 року по 04 вересня 2006 року.

Позивач не заперечує проти встановлених перевіркою порушень.

За результатами перевірки було складено Акт перевірки від 13.12.06р. за №17160492/2343

На підставі Акту перевірки від 13.12.06р. за № 17160492/2343 бДПІ у м,Рівне було прийнято Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 21.12.06р. за №/0/23-235 до товариства з обмеженою відповідальністю „Алло" в особі Рівненської філії товариства з обмеженою відповідальністю „Алло" в розмірі 2133грн. 28 коп.

Підприємницька діяльність без придбання торгового патенту у магазині за адресою м.Рівне, вул.Київська,40 який належить ТОВ "Алло" здійснювалась за період з 27.04.2006р. по 04.09.2006р. (вартість торгового патенту у м.Рівне встановлена в розмірі 250,00 грн. на місяць). Фінансова санкція розрахорвана слідуючим чином:

4 дні роботи без торгового патенту в квітні 2006р. х 250,00 грн.(вартість торгового патенту на місяць) / 30 днів у квітні 2006р.;

4 місяці роботи без торгового патенту (травень, червень, липень, серпень) х 250,00 грн. (вартість торгового патенту на місяць);

4 дні роботи без торгового патенту в вересні 2006р. х 250,00 грн.(вартість торгового патенту на місяць) /30 днів у вересні 2006р.;

Несплачена вартість торгового патенту за повний термін діяльності без торгового патенту = 1066,66 * 2 (у подвійному розмірі вартості торгового патенту) = 2133,32 грн.

Листом від 18.12.06р. за № 31920/23-235 ДПІ у м.Рівне повідомило ДПІ у АНД районі М.Дніпропетровськ про результати проведених перевірок із наданням всіх необхідних матеріалів.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що ДПІ у м.Рівне не мало права виносити спірне рішення, оскільки до позивача за встановлені перевіркою порушення вже застосовано санкції на підставі рішення ДПІ у АНД районі м.Дніпропетровська від 19.12.2006р. №/0 про застосування штрафних санкцій.

Суд не погоджується із вказаним обґрунтуванням позивача та вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з  пунктом  3  статті  2 Закону України від 23 березня 1996 року N 98/96-ВР "Про патентування  деяких  видів підприємницької   діяльності"   (далі  -  Закон)  торговий  патент видається за плату суб'єктам підприємницької діяльності державними податковими  органами  за  місцезнаходженням  цих суб'єктів або за місцезнаходженням  їх  структурних  (відокремлених)   підрозділів, суб'єктам  підприємницької  діяльності,  що  провадять торговельну діяльність  або  надають   побутові   послуги   (крім   пересувної торговельної   мережі),  -  за  місцезнаходженням  пункту  продажу товарів  або  пункту  з  надання  побутових  послуг,  а  суб'єктам підприємницької діяльності, що здійснюють торгівлю через пересувну торговельну мережу, - за місцем реєстрації цих суб'єктів.

Статтею 9 Закону передбачено,  що  контроль  за дотриманням вимог цього Закону здійснюється державними податковими органами,  а  суми  штрафів,  що   ними   стягуються,   підлягають перерахуванню   до  бюджету  місцевого  самоврядування  (місцевого бюджету) за місцем плати за торговий патент.

Разом з тим,  відповідно до статті 8 Закону у разі порушення вимог цього Закону відповідальність несуть суб'єкти підприємницької діяльності.

Відповідно до статті 55 Господарського  кодексу   України  від  16.01.03  N  436  суб'єкти господарювання –учасники господарських відносин,  які здійснюють  господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за  своїми  зобов'язаннями  в  межах  цього майна,  крім випадків,  передбачених законодавством.

Таким чином,  у разі порушення  вимог  Закону  філією,  яка  не  є  юридичною  особою,  рішення  про застосування фінансових санкцій органом державної податкової служби приймається до  суб'єкта  господарювання  -  юридичної  особи  із  зазначенням рахунків місцевого  бюджету  за  місцезнаходженням  філії  (місцем плати за торговий патент).

Рішення, що оскаржується, містить платіжні реквізити  місцевого бюджету м.Рівне.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що спірне рішення прийнято ДПІ у м.Рівне відповідно до положень діючого законодавства.

Посилання позивача на те, що ним вже сплачено штрафні санкції за встановлені перевіркою порушення до відділення держказначейства в АНД районі м.Дніпропетровська за рішенням ДПІ у АНД районі м.Дніпропетровська від 19.12.2006р. №/0 про застосування штрафних санкцій суд не приймає до уваги, оскільки сплата позивачем штрафних санкцій до іншого бюджету ніж встановлено Законом не може бути підставою для визнання недійсним рішення, яке прийнято суб’єктом владних повноважень в межах встановленої компетенції  відповідно до вимог діючого законодавства.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, п.6 Розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі.

Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                         М.П.Кожан

Дата складення постанови у повному обсязі 02.10.2007р.