ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2007 р.                                                            Справа № 35/146-07

вх. № 2298/5-35

Суддя господарського суду Швед Е.Ю.

при секретарі судового засідання Залеська Н.С.

за участю представників сторін:

позивача - Осьмухін С.А., дов. № 24 від 01.01.2007 р.; Хоменко О.О., дов. № 23 від 01.01.2007 р.;  відповідача - Лазарєва О.В., дов. б/н від 16.03.2007 р.;

розглянувши справу за позовом ТОВ НВФ "Сінтал, Д" м. Харків

до  СТОВ "Каплунівське", с. Каплунівка

про стягнення 705931,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути звідповідача на свою користь штраф за порушення зобов’язання в розмірі 705931,86 грн., а також віднести на відповідача витрати по сплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позивач свої позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач зобов’язаний сплатити штраф, який виник внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу.

Відповідач відзив на позов не надав, однак в судовому засіданні не відмовляється від сплати позивачу штрафу, однак просить суд зменшити розмір штрафних санкцій, встановленого договором купівлі-продажу, посилаючись на те, що в даний час підприємство знаходиться в скрутному фінансовому становищі та грошових коштів у сумі, які необхідні для сплати штрафів, у нього немає, та на те, що предметом договору купівлі-продажу не може бути товар, який буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Окрім того, відповідач звернувся до суду з клопотанням в якому просить відкласти розгляд справи, посилаючись на те, що у нього відсутні необхідні документи для обгрунтування своїх заперечень по суті спору. Розглянувши дане клопотання, суд визнав його необгрунтованим, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, у нього було достатньо часу для реалізації своїх прав відповідно до ст.22 ГПК України щодо ознайомлення з матеріалами справи, чого в даному випадку зроблено не було. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання відмовити.

Позивач проти даного клопотання відповідача заперечує повністю, посилаючись на те, що таке нарахування штрафних санкцій передбачено нормами чинного законодавства.

Сторони до початку судового засідання звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Дане клопотання не суперечить вимогам чинного законодавства, інтересам сторін, тому воно приймається судом та підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, надані докази, вислухавши пояснення представників сторін, судом встановлено, що 04.04.06 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу сільськогосподарської продукції № 04-04/06-ПСЗ. Товаром в цьому договорі є цукровий буряк врожаю 2006 р. (ст.2 Договору), який повинен відповідати вимогам ДСТУ 4327:2004. Кількість товару у заліковій вазі, який відповідач зобов’язався передати позивачу складає 5000 тонн. Відповідач зобов’язаний у заліковій вазі передати (ст.4 Договору) весь товар позивачеві у строк до 20.11.06 р.. Вартість однієї тони товару у заліковій вазі (ст.10 Договору) складає 215,00 грн.. Якщо відповідач передав позивачу меншу кількість товару, ніж це встановлено ст.3 договору, відповідач зобов’язаний (ст.41 Договору) сплатити позивачу штраф, розмір якого складає сто відсотків від суми невиконаного зобов’язання. Доказом того, що відповідач порушив свої зобов’язання за договором, є те, що відповідач передав у власність позивачу меншу кількість товару, ніж ту, яку передбачено ст.3 Договору. Позивач надав суду оригінал накладної № 29/10 від 29.10.06 р., відповідно до якої позивач отримав у власність від відповідача товару вагою 1531,612 тонн; оригінал накладної № 5/11 від 05.11.06 р., відповідно до якої позивач отримав у власність від відповідача товару вагою 21,206 тонн; оригінал накладної № 30/11 від 30.11.06 р., відповідно до якої позивач отримав у власність від відповідача товару вагою 140,216 тонн; оригінал накладної № 14/12 від 14.12.06 р., відповідно до якої позивач отримав у власність від відповідача товару вагою 23,562 тонн. Разом позивач отримав від відповідача товару загальною вагою 1716,596 тонн.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання відповідачем умов укладеного з позивачем договору, останній не отримав у власність від відповідача товару загальною вагою 3283,404 тонн, за що, у відповідності зі ст.41 договору купівлі-продажу сільськогосподарської продукції № 04-04/06-ПСЗ від 04.04.06 р., відповідач зобов’язаний сплатити позивачу штраф, розмір якого прямо передбачений договором та складає сто відсотків від суми невиконаного зобов’язання, що становить 705931,86 грн.

Посилання відповідача на те, що предметом договору купівлі-продажу не може бути товар, який буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому, суперечить ч.1 ст.656 Цивільного кодексу України.

Згідно до ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Згідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За таких обставин та враховуючи доведений позивачем факт порушення відповідачем умов діючого законодавства України та вимог договору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, а сума в розмірі 705931,86 грн. стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», що становить 7059,31 грн. та згідно зі ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн. слід покласти на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 11, 526, 546, 549, 854 Цивільного кодексу України, ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», ст. ст. 1, 12, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

В задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи - відмовити.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Каплунівське", 62010, Харківська область, Краснокутський район, с.Каплунівка, вул.Леніна, буд.50 (п/р 260045414 в ХОД "Райффайзен банк Аваль" м.Харкова, МФО 350589, код 32314617) на користь Науково-виробничої фірми "Сінтал-Д" - товариства з обмеженою відповідальністю, 1070, м.Харків, вул.Чкалова, буд.7 (п/р 96 в ВАТ "ТММ-Банк" м.Київа, МФО 300896, код 14073681) - суму штрафу в розмірі 705 931,86 грн., 7 059,31 грн. держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 23.03.07 р.

Суддя                                                                                            Швед Е.Ю.