АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

15.01.07
Справа  № 3/225

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський
апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої-судді                                  Дубник О.П.

суддів                                                      Орищин Г.В.

Якімець Г.Г.

При
секретарі  судового  засідання
Ніколайчук С.В.

розглянувши

матеріали
апеляційної скарги Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1
б/н та б/д

на
постанову

Господарського
суду Рівненської області від 19.10.2006 року

у
справі

№ 3/225

за
позовом

Державної
податкової інспекції (надалі ДПІ) у Здолбунівському районі, м.Здолбунів

до

Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 (надалі СПД ОСОБА_1.),
м.Здолбунів

про

стягнення
в сумі 655,42 грн.

за
участю представників

від
позивача -
Гальчина Р.С., Тарадайка А.М. -представники (дов. у справі);

від  відповідача - не з'явився.

Розпорядженням
голови суду, яке знаходиться в матеріалах справи, проведено зміни в складі
колегії суддів.

Причини
відкладення розгляду справи викладено в ухвалі суду від 13.12.06р.

Повторне
клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відхилене з огляду на
п.4 ст.196 КАС України.

Права
та обов'язки згідно ст.ст.49,51 КАС України представникам сторони роз'яснено,
заяв про відвід суддів не поступало.

Технічна
фіксація судового процесу здійснювалась за допомогою програмно-апаратного
комплексу «Оберіг».

Постановою
господарського суду Рівненської області від 19.10.2006 року у справі №3/225
(суддя Шандалюк М.П.) задоволено позов ДПІ у Здолбунівському районі до СПД
ОСОБА_1. і стягнено з відповідача до бюджету податкову заборгованість в сумі
655,42 грн.

Постанова
суду мотивована ст.ст.2, 3, абз.4 п.1 ст.8 Закону України «Про патентування
деяких видів підприємницької діяльності» від 23.03.1996р. №98/96-ВР, ст.11,
п.18 ч.1 ст.14 Закону України «Про систему оподаткування»від 28.06.1991р.
№1251-XII, п.п.2.3.1 п.2.3 ст.2, п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.5.2 ст5, п.п.6.2.4
п.6.2 ст.6, п.п.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України від 21.12.2000р. №2181-Ш
"Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами", п.5.2 розділу 5 Інструкції "Про
порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку
податків і зборів (обв'язкових платежів), що надходять до бюджетів та державних
цільових фондів", затвердженої наказом ДПС України 12.05.1994р. №37 (у
редакції наказу ДПА України від 03.09.2001р. та в редакції наказу ДПА України
від 18.07.2005р. №276), (далі Інструкція), на підставі яких місцевим
господарським судом зроблено висновок про підставність вимог податкового органу,
оскільки спірна сума 655,42 грн., визначена податковим повідомленням-рішення
від 10.06.03р., яке не оскаржене відповідачем відповідно до вимог закону і є
чинним, як податкове зобов'язанням СПД ОСОБА_1., вважається узгодженою та
визнається податковим боргом, який слід погасити у встановленому порядку.

З
підстав, зазначених в апеляційній скарзі, СПД ОСОБА_1. оскаржив рішення суду,
як прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права,
стверджуючи про відсутність у нього заборгованості по сплаті торгового патенту,
що підтверджується наявними у справі платіжними документами про таку сплату,
крім того, апелянт наполягає на тому, що у даному випадку податковим органом
пропущено як строк звернення до адміністративного суду, передбачений ст.99 КАС
України, так і граничний строк стягнення податкового боргу згідно п.п.15.2.1
п.15.2 ст.15 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» від 21.12.2000р. №2181-Ш.

Апелянт
просить скасувати оскаржувану постанову суду та відмовити в задоволенні
позовних вимог повністю.

У
заперечені на апеляційну скаргу позивач не погоджується з доводами апелянта
вважаючи, що суми, які сплачувались відповідачем за торговий патент, позивачем
правомірно зараховувались в рахунок погашення заборгованості останнього, яка
виникла за результатами перевірки, для повного погашення боргу, а щодо
посилання апелянта на приписи ст.99 КАС України, то таке, на думку позивача, є
помилковим, оскільки зазначена норма не може стосуватись предмету даного
спору.

Заслухавши
представника позивача, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, суд
встановив наступне:

як
вбачається з матеріалів справи, гр.ОСОБА_1. зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа виконкомом Здолбунівської міської
ради 15.05.98р., про що зроблено запис в журналі обліку реєстрації за НОМЕР_3
та взятий на облік, як платник податків у ДПІ у Здолбунівському районі НОМЕР_1,
який здійснює  підприємницьку діяльність
в сфері громадського харчування в трьох окремих господарських одиницях, а саме:
кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", буфет "ІНФОРМАЦІЯ_2" та кафе
"ІНФОРМАЦІЯ_2".

Сторони
не заперечують, що відповідно до Закону України «Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності»від 23.03.1996р. №98/96-ВР, із змінами та
доповненнями (далі Закон №98/96-ВР), яким передбачено, що підприємницька
діяльність суб'єктів підприємницької діяльності у торговельно-виробничій сфері
(громадське харчування) підлягає патентуванню шляхом придбавання торгових патентів
на кожну господарську одиницю, щомісячну оплату їх вартості, в порядку,
визначеному законом, відповідачем в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2»торгівельна діяльність
проводилась без торгового патенту з 01.05.02 р. по 31.01.03р. та відповідно до
абз.4 п.1 ст.8 Закону №98/96-ВР 10.06.03р. прийнято податкове
повідомлення-рішення №НОМЕР_2 (319/17), яким СПД ОСОБА_1. визначено податкове
зобов'язання з штрафних санкцій за торговий патент в сумі 1440 грн.

Суд
першої інстанції, враховуючи поданий позивачем акт від 18.06.03р. про відмову
відповідача від отримання податкового повідомлення-рішення від 10.06.03р. і
факт розміщення останнього на дошці податкових оголошень, вважає  доведеним факт вручення такого податкового
повідомлення-рішення платнику, а від так згідно ст.5 Закону України «Про
порядок  погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000р.
№2181-Ш, із змінами та доповненнями (далі Закон №2181-Ш), визначена сума
податкового зобов'язання податковим
повідомленням-рішенням від 10.06.03р., що не оскаржено у встановленому
порядку відповідачем та не скасоване, є узгодженою та визнається податковим
боргом, який погашається у встановленому порядку.

Однак,
відповідно до п.15.1 ст.15 Закону №2181-Ш , за винятком випадків, визначених
підпунктом 15.1.2 цього пункту, податковий орган має право самостійно визначити
суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим
Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного
строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація
була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного
строку податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник
податків вважається вільним від такого податкового зобов'язання, а спір
стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому
порядку.

У
разі коли податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до
закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 ст.15 Закону №2181-Ш,
податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні
податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095
календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання. Якщо платіж
стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного
погашення такого платежу або до визнання боргу безнадійним (п.п.15.2.1 п.15.2
ст.15 Закону №2181-Ш).

Таким
чином, беручи до уваги вищенаведений висновок місцевого господарського суду,
спірне податкове зобов'язання вважається узгодженим 21.06.03р., тому з цієї
дати починається перебіг строку давності щодо стягнення податкового боргу,
граничний строк стягнення якого закінчився 22.06.06р.

Отже,
з огляду на те, що ДПІ у Здолбунівському районі порушила граничні строки
стягнення податкового боргу, судова колегія вважає підставними вимоги
апеляційної скарги та скасовує оскаржувану постанову суду.

Керуючись  ст. ст. 195, 196, 198, 202, 207, 209, ч.5 ст.
254 п.п.6,7 розділу VІІ КАС України, -

Львівський апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Апеляційну  скаргу задоволити. Постанову  господарського  суду
Рівненської області  від
19.10.2006р. у цій справі скасувати. В позові
ДПІ у Здолбунівському районі до СПД- фізичної особи ОСОБА_1. про стягнення
655,42 грн. податково боргу відмовити.

2.          Постанова суду набирає законної сили
з моменту її проголошення і може бути
оскаржена  в касаційному порядку
згідно ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуюча-суддя                                                                  О.П. Дубник

суддя
Г.В.Орищин

суддя
Г.Г.Якімець