ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2007                                                                                               Справа № 15/43

за позовом Закритого  акціонерного товариства «Пирятинський сирзавод», м. Пирятин

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тера», с. Тарасівка, Гребінківський район, Полтавська область

про стягнення 668,36 грн.

Суддя Пушко І.І.

Представники:

від позивача:                    Шапран О.М., дов. від 09.09.2006 року;

Від відповідача:           не з’явився.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 668,36 грн. заборгованості за відпущену відповідачу продукцію та матеріальні цінності згідно накладних.

Позивач підтримав позовні вимоги, просить стягнути з відповідача суму заборгованості за переданий йому у власність товар.

Відповідач в судове засідання не з’явився, причин неявки суд не повідомив, відзиву на позов та витребуваних документів не надав. Докази отримання відповідачем ухвали суду містяться в матеріалах справи, таким чином відповідач про місце та час проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Суд вважає, що необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, а неявка відповідача не перешкоджає розгляду спору по суті, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив: На підставі усної домовленості між сторонами по справі позивачем у 27.07.2006 року були передані у власність відповідачу матеріальні цінності на загальну суму 558 грн. 84 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на видаткову накладну від 27.07.2006 року № 07-0025 та довіреність від 24.07.2006 року, № 292944 на отримання товару з підписами та відбитками печатки відповідача (засвідчені копії знаходяться в матеріалах справи), які підтверджують факт отримання товару відповідачем.

Також позивачем була відпущена продукція власного виробництва – сироватка нежирна підсирна в кількості 18250 кг. за період з червня 2006 року по жовтень 2006 року, на загальну суму 109,52 грн. Факт отримання продукції підтверджується відповідними видатковими накладними та довіреностями за вказаний період, копії яких залучені до матеріалів справи.

Так як термін здійснення розрахунків між сторонами визначений не був, позивач направив відповідачу претензію № 315 від 01.02.2007 року про проведення розрахунку (отримана відповідачем 03.02.2007 року), яка залишена останнім без відповіді та задоволення, на акт звірки взаєморозрахунків (вих. № 1393) від 24.05.2007 року відповідач також ніяким чином не відреагував. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений, відповідач повинен виконати обов'язок щодо оплати отриманого товару у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

Згідно розрахунку позивача, а також акту звірки взаємних розрахунків станом на 31.01.2007 року, підписаного сторонами по справі, заборгованість відповідача становить 668,36 грн.

Стаття 205 ЦК України визначає, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов’язання не допускається. Обов’язок відповідача сплатити кошти за отриманий товар визначений також ст.ст. 655, 706 ЦК України.

В зв’язку з викладеним, позовні вимоги про стягнення боргу є правомірними та обґрунтованими матеріалами справи, відповідачем не заперечуються, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення процесу відповідно до частини другої ст. 49 ГПК України підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тера», с. Тарасівка, Гребінківський район, Полтавська область, р/р 4703 в ПОФ АППБ «Аваль», МФО 331605, на користь Закритого акціонерного товариства «Пирятинський сирзавод», м. Пирятин, вул. Сумська, 1 р/р 4001 в АТ «Індекс-Банк», МФО 331661, – 668,36 грн.боргу; 102, 00 грн. державного мита; 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ при набранні рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                    І.І.ПУШКО