ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2007 р.
№ 44/318

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Остапенка М.І.

суддів :

Борденюк Є.М.

Харченка В.М.

розглянувши касаційну скаргу
ТОВ "МВА"

на постанову

Донецького апеляційного господарського суду від 11.01.2007 року

у справі за позовом

до

про
ТОВ "АПС-індастрі”

ТОВ "МВА"

стягнення коштів та розірвання договору оренди

В С Т А Н О В И В:

у вересні 2006 року, ТОВ "АПС-індастрі”, як правонаступник ЗАТ "АРS-industri" в результаті реорганізації останнього, звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з ТОВ "МВА" 114 328,56 грн. заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору оренди виробничих приміщень та обладнання № 1/10-1, укладеного 10.01.2005 року.

09.11.2006 року, ТОВ "АПС-індастрі” подало до суду заяву, у якій просило, крім заявленої вимоги про стягнення 114 328,56 грн. заборгованості з орендної плати, розірвати договір оренди виробничих приміщень та обладнання № 1/10-1.

Рішенням господарського суду Донецької області від 29.11.2006 року  провадження у справі в частині розірвання договору оренди виробничих приміщень та обладнання № 1/10-1від 10.01.2005 року припинено, у зв’язку з відсутністю предмету спору. Позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "МВА" на користь ТОВ "АПС-індастрі” 109 443,63 грн. боргу та 1 207,39 грн. судових витрат. В решті позову відмовлено.

За наслідками перегляду справи в апеляційному порядку, постановою Донецького апеляційного господарського суду від 11.01.2007 року апеляційна скарга відповідача залишена без задоволення, а рішення господарського суду першої інстанції –без змін.

Зазначені рішення господарського суду першої інстанції та постанову апеляційного господарського суду оскаржено у касаційному порядку й ухвалою Вищого господарського суду України від 19.02.2007 року порушено касаційне провадження у справі за касаційною скаргою відповідача, у якій він посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення процесуальних норм, і просить прийняті попередніми судовими інстанціями рішення та постанову скасувати, а справу передати на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, судова колегія вважає, що постановлені у справі судові рішення господарського суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду не можуть залишатися без змін і підлягають скасуванню, з направленням матеріалів справи на новий судовий розгляд, виходячи з наступного.

Як зазначається у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від "Про судове рішення" від 29.12.1976 року з наступними змінами, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а при їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте, постановлені у справі судові рішення не можна визнати такими, що відповідають зазначеним вище вимогам.

Відповідно до ст.291 ГК України, договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму.

Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Згідно ст.782 ЦК України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Тобто, для визнання договору розірваним на підставі ст.782 ЦК України необхідно підтвердження неплатежу на протязі трьох місяців підряд  і повідомлення наймача про розірвання договору.

Визнаючи договір № 1/10-1від 10.01.2005 року припиненим з часу отримання відповідачем листа від 31.10.2006 року, правомірність заявлених позивачем вимог суди не з’ясовували, підстави направлення позивачем листа про припинення  договору в односторонньому порядку не встановлювали, обставин, які б свідчили про час виникнення і прострочки платежу у судових рішеннях не навели, а тому, з урахуванням того, що правового обгрунтування позову позивач не змінював, наполягав на задоволенні його позову щодо розірвання договору з інших правових підстав, висновок суду про припинення договору оренди згідно ст. 782 ЦК України не можна визнати правильним, а припинення провадження у справі у цій частині –правомірним.

На неповно з’ясованих обставинах постановлено і судове рішення у частині стягнення заборгованості з орендної плати, оскільки, суд не встановив, який обсяг заборгованості складає безпосередньо орендна плата, а який обсяг заборгованості з оплати комунальних послуг, погоджуючись з наведеними позивачем розрахунками щодо зарахування однорідних вимог, які виникли з інших підстав, ніж з договору оренди, суди не навели доказів як на підтвердження правомірності таких зарахувань, так і на спростування доводів відповідача про безпідставність таких розрахунків та відсутність заборгованості из орендної плати, а тому, при такому положенні, зроблені судами висновки не можна визнати обґрунтованими, а постановлені у справі судові рішення - законними.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з’ясувати фактичні обставини справи, дати їм належну правову оцінку, і, в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 29.11.2006 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 11.01.2007 року скасувати, а справу передати на новий судовий розгляд в іншому складі суддів.

Головуючий                                                                                  М.І. Остапенко

Судді                                                                                             Є.М.Борденюк

В.М. Харченко