ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

24.04.07р.

Справа № А38/123-07

11-34 год.

за позовом  Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до  Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з підприємствами гірничо-металургійного комплексу у м. Кривому Розі Дніпропетровської області

за участю Прокуратури Дніпропетровської області

про скасування податкових повідомлень-рішень

Суддя  Бишевська Н. А.

Секретар судового засідання Бикова А.О.

Представники сторін:

від позивача: Козлович С. М., дов. № 16-04-461 від 26.02.07 р.,. ,Мордвінкін С.В. дов. № 16-05-3079 від 28.12.06 р.,, Олійник О.В. дов. в справі,

від відповідача: Моїсеєв  Д.В. дов. № 4652/10/08-10-051 від 21.03.07 р.,  Бруснік Т.Г. дов. № 111/10/08-10-034 від 10.01.07 р.,

Від прокуратури:  Зіма В. Б. посв. № 167  від 09.08.02 р.

СУТЬ СПОРУ:

Державне промислове підприємство «Кривбаспромводопостачання»(далі –ДПП «Кривбаспромводопостачання», Підприємство) звернулось з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з підприємствами гірничо-металургійного комплексу у м. Кривому Розі Дніпропетровської області (далі –СДПІ у м. Кривому Розі або Відповідач), та просить скасувати податкове повідомлення-рішення  від 25.01.2007 року №/0 та податкове повідомлення-рішення від 25.01.2007 року №/0    СДПІ у м. Кривому Розі.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що відсутні правові підстави для збільшення Підприємству валових доходів у сумі 4 192 980,95 грн., оскільки 30-й календарний день від дня прийняття рішення судом по справі № 28/236-06 припадає на податковий період, який не входить до періоду, який перевірявся відповідачем. В ході перевірки Підприємством було надано відповідачу первинні документи, що підтверджують право Підприємства на віднесення до валових витрат сум безнадійної (сумнівної) заборгованості та сум, перерахованих до Первинної профспілкової організації Підприємства коштів на культурно-масову роботу, які безпідставно не були прийняті відповідачем до уваги.

Крім того, Підприємство обґрунтовує позовні вимоги тим, що Відповідач безпідставно не врахував первинний документ –податкову накладну № 6901 від 30.09.2006 р. від ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго»на 1 922 045,32 грн., у т.ч. ПДВ в сумі 320 340,89 грн. на отриману електричну енергію.

Відповідач позовні вимоги не визнав, вказавши, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі та на виконання вимог законодавства, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень на позов відповідач вказує на те, що 30-й календарний день від дня прийняття рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2006р. по справі №3/112 припадає на 2-й квартал 2006 р., по справі № 28/236-06 на 3-й квартал 2006 р. Підприємство не скористалося правом включити витрати до складу валових витрат за результатами діяльності за 9 місяців 2006р.

Відповідач стверджує, що податкова накладна №6901 від 30.09.2006р на суму 1922045,32 грн., у тому числі ПДВ в сумі 320340,89 грн. не була включена до складу податкового кредиту та реєстру отриманих накладних за вересень 2006 року.

27.03.07 р.  прокуратура Дніпропетровської області повідомила  про вступ  прокурора у справу № А 38/123-07  з метою захисту інтересів держави.

Відповідно до ст. 160 КАСУ в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

За результатами виїзної планової перевірки Підприємства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2005 р. по 30.09.2006 р. складений акт за № 3/08-07-009/00191017 від 19.01.2007 р.

Відповідно до висновків акту, під час перевірки встановлено порушення позивачем пп. 12.1.5, пп. 5.2.1, пп. 5.2.2 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" (далі –„Закон про прибуток") та пп. 7.3.1 Закону України "Про податок на додану вартість" (далі –„Закон про ПДВ").

У зв’язку з цим, відповідачем від 25.01.2007 року прийняті спірне податкове повідомлення-рішення №/0, яким Підприємству визначено суму податкового зобов'язання за платежем „Податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності” на загальну суму 1 899 894,24 грн. (у тому числі за основним платежем –1 090 839,54 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями –809 054,7 грн.), а також спірне  податкове повідомлення-рішення №/0, яким Підприємству визначено суму податкового зобов'язання за платежем „Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)” на загальну суму 72 714,0 грн. (у тому числі за основним платежем –48 476,0 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями –24 238,0 грн.).

Відповідач стверджує, що Підприємство порушило пп. 12.1.5 Закону про прибуток, оскільки не збільшило валові доходи на суму непогашеної заборгованості перед ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго»згідно рішень суду за три квартали 2006 р. на загальну суму 6 079 122.81 грн. Відповідач пояснює свій висновок тим, що Підприємством не включено до складу валового доходу за 2 квартал 2006 р. суму непогашеної заборгованості перед ВАТ "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" в розмірі 1886141,86 грн., та не включено до складу валового доходу за 3 квартал 2006р. суму непогашеної заборгованості перед цим ВАТ в розмірі 4192980,95 грн. згідно рішення Господарського суду Дніпропетровській області від 23.08.2006 р. по справі № 28/236-06.

Свої висновки відповідач обґрунтовує тим, що 30-й календарний день від дня прийняття рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2006р. по справі №3/112 припадає на 3.06.2006р., тобто на 2-й квартал 2006 р. Тому відповідач вважає, що, згідно з пп. 12.1.5 Закону про прибуток, Підприємство зобов'язане було включити до складу валового доходу за 2 квартал 2006р. суму непогашеної заборгованості перед ВАТ "ЕК "Дніпрообленерго" в розмірі 1886141,86 грн., згідно зазначеного рішення.

Відповідач, також, посилається на те, що, згідно з пп. 4.1.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далі –„Закон №2181”), у даному випадку термін надання податкової декларації по податку на прибуток за 2 квартал 2006 року припадає на 10 серпня 2006 року, а термін надання податкової декларації по податку на прибуток за 3 квартал 2006 року припадає на 10 листопада 2006 року. На його думку, Підприємство мало змогу включити до податкової декларації з податку на прибуток за 2 квартал 2006 року суму непогашеної заборгованості перед ВАТ "ЕК "Дніпрообленерго" в розмірі 1886141,86 грн., оскільки рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2006р. по справі №3/112 Підприємством отримано 07.08.2006р., тобто 30-й календарний день від дня прийняття рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2006р. по справі №28/236-06 припадає на 22.09.2006р. (тобто на 3-й квартал 2006р.).

Тому Відповідач вважає, що Підприємство зобов'язане було включити до складу валового доходу за 3 квартал 2006р. суму непогашеної заборгованості перед ВАТ "ЕК "Дніпрообленерго" в розмірі 4192980,95 грн. згідно рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2006р. по справі №28/236-06.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників   сторін, суд зазначає, що, відповідно до пп. 12.1.5 Закону про прибуток, платник податку - покупець зобов'язаний збільшити валові доходи на суму непогашеної заборгованості (її частини), визнаної судом, у податковому періоді, на який припадає, зокрема, 30-й календарний день від дня прийняття рішення судом про визнання (стягнення) такої заборгованості (її частини).

На думку суду, Відповідач невірно визначив дату прийняття рішення Господарським судом Дніпропетровській області по справі № 28/236-06, і тому помилився при визначенні податкових зобов’язань Підприємства за податковий період 9 місяців 2006 року.

Згідно статті 82 Господарського процесуального кодексу України (надалі –ГПК), при вирішенні господарського спору по суті господарський суд приймає рішення, яке викладається у письмовій формі та підписується всіма суддями, які брали участь у засіданні. Згідно приписів ст. 84 ГПК, рішення господарського суду складається із вступної, описової, мотивувальної i резолютивної частин.

День оголошення тільки вступної та резолютивної частини рішення не є днем прийняття рішення, оскільки на цей день відсутні ознаки наявності прийнятого рішення, передбачені статтями 82, 84 ГПК, а саме - викладені у письмовій формі та підписані всіма суддями вступна, описова, мотивувальна i резолютивна частини рішення.

Згідно ГПК України , оголошення тільки вступної та резолютивної частини рішення не породжує будь-яких правових наслідків для сторін. Такі правові наслідки породжує тільки підписання суддями рішення господарського суду, яке має містити вступну, описову, мотивувальну i резолютивну частини.

Так, згідно статті 85 ГПК, рішення господарського суду набирає законної сили:

- після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (тобто підписання суддями рішення, яке містить вступну, описову, мотивувальну i резолютивну частини),

- а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, яке містить вступну, описову, мотивувальну i резолютивну частини.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України “Про судове рішення” від 29.12.76 р. №11 із змінами, внесеними постановами Пленуму від 24.04.81 р. № 4, від 25.12.92 р. № 13, та від 25.05.1998 року за № 15, постановлене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, обов'язково мати вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини.

З урахуванням викладеного, день прийняття рішення - це день підписання суддями рішення господарського суду, яке містить вступну, описову, мотивувальну i резолютивну частини.

Судом встановлено, що 04.05.2006 р. Господарським судом Дніпропетровської області по справі № 3/112   оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, а рішення по справі № 3/112 (тобто підписання суддями рішення, яке містить вступну, описову, мотивувальну i резолютивну частини)   прийняте та підписане лише 03.08.2006 року.

Таким чином, 04.05.2006 р. були лише оголошені вступна та резолютивна частини рішення, а прийняте рішення   03.08.2006 р., оскільки саме ця дата зазначена судом у рішенні як дата його підписання. Тобто 04.05.2006 р. є лише датою оголошення частини рішення.

Таким чином, 30-й календарний день від дня прийняття рішення судом по справі № 3/112 припадає на 3 квартал 2006 року, за результатами податкового періоду півріччя 2006 року порушення вимог законодавства та недоплата з податку на прибуток відсутня.

Також судом встановлено, що 23.08.2006 р. Господарським судом Дніпропетровської області по справі № 28/236-06   оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, а рішення по справі № 28/236-06 (повний текст рішення)   прийняте та підписане лише 13.09.2006 року.

Таким чином, 23.08.2006 р.  прийняті лише дві частини цього рішення: вступна та мотивувальна, у цілому рішення прийняте 13.09.2006 р., оскільки саме ця дата зазначена судом у рішенні як дата його підписання. Тобто 23.08.2006 р. є датою оголошення частини рішення.

До того ж, як зазначено у рішенні господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2006р. по справі №28/236-06, представники Підприємства  не були присутні у судовому засіданні, тобто у день оголошення вступної та резолютивної частини рішення, позивач не був повідомлений про зміст рішення.

Таким чином, 30-й календарний день від дня прийняття рішення судом по справі № 28/236-06 припадає на 4 квартал 2006 року, тобто на податковий період, який не входить до періоду, який перевірявся Відповідачем. Тому відсутні правові підстави для збільшення Підприємству валових доходів у сумі 4 192 980,95 грн. у податковому періоді –9 місяців 2006 року.

Судом досліджено, що позивачем самостійно у декларації з прибутку підприємства за 2006 рік сума заборгованості по справі № 28/236-06 була у повному обсязі включена до складу валових доходів. Тобто, фактично несплата податку та порушення вимог пп. 12.1.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не відбулися.

Відносно позовних вимог, щодо обов’язку податкового органу збільшити валові витрати позивача суд зазначає, що згідно з п. „б” пп. 4.2.2 Закону №2181, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях.

Відповідно до пп. 2.3.2 Наказу Державної податкової адміністрації України від 10.08.2005 р. № 327 «Про затвердження Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», Відповідач повинен був у акті перевірки висвітлити, зокрема, показники, які відображаються суб'єктом господарювання у податковій та іншій звітності, та фактичні показники, виявлені у ході перевірки на підставі первинних документів податкового та бухгалтерського обліку суб'єкта господарювання у розрізі періодів у грошових одиницях, передбачених звітністю.

Згідно з пп. 12.1.1 Закону про прибуток, платник податку - продавець товарів (робіт, послуг) має право збільшити суму валових витрат звітного періоду на вартість відвантажених товарів (виконаних робіт, наданих послуг) у поточному або попередніх звітному податкових періодах у разі коли покупець таких товарів (робіт, послуг) затримує без погодження з таким платником податку оплату їх вартості (надання інших видів компенсацій їх вартості). Таке право на збільшення суми валових витрат виникає, якщо протягом такого звітного періоду платник податку звертається до суду з позовом (заявою) про стягнення заборгованості з такого покупця або про порушення справи про його банкрутство чи стягнення заставленого ним майна (п. „а” пп. 12.1.1 Закону).

На думку Відповідача, Підприємство не скористався наданим йому пп. 12.1.1 Закону про прибуток правом включити витрати до складу валових витрат за результатами діяльності за 9 місяців 2006р. Підприємство включило вказані суми до складу валових витрат у наступних звітних періодах згідно Уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за 9 місяців 2006 року. Відповідач вважає, що подання Підприємством Уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за 9 місяців 2006 року свідчить про повну згоду Підприємства з висновками акту від 19.01.2007р. №3/08-07-009/00191017 та визнання (виправлення) своєї помилки.

Судом встановлено, що у ході перевірки Підприємством  надано Відповідачу первинні документи, що підтверджують право Підприємства на віднесення до валових витрат, у відповідності з приписами пп. 12.1.1 Закону про прибуток, сум безнадійної (сумнівної) заборгованості, які безпідставно не були прийняти Відповідачем до уваги, а саме:

- позовна заява від 23.08. 2006 р. до КП «Кривбасводоканал»про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання питної води та ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.06 р. по справі №9/396-06 про порушення провадження у справі та прийнятті позовної заяви до розгляду. На підставі цих документів Відповідач повинен був збільшити валові витрати Підприємства на вартість наданих послуг 405 350,71 грн., та, відповідно, зменшити податкові зобов’язання з податку на прибуток на 101 337,68 грн.

- позовна заява від 30.06.06 р. до Нивотрудівського житлово-комунального підприємства про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання питної води та ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2006 р. по справі № 13/160-06 про порушення провадження у справі та прийнятті позовної заяви до розгляду. На підставі цих документів Відповідач повинен був збільшити валові витрати Підприємства на вартість наданих послуг 246 404,27 грн., та, відповідно, зменшити податкові зобов’язання з податку на прибуток на 61 601,07 грн.

- позовна заява про стягання з КП «Кривбасводоканал»4192559,01 грн. заборгованості за надані послуги з постачання питної води та ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2006 р. по справі № 9/273-06 про порушення провадження у справі та прийнятті позовної заяви до розгляду, доповнення до позовної заяви від 25.07.2006 р. про збільшення позовних вимог. На підставі цих документів Відповідач повинен був збільшити валові витрати Підприємства на вартість наданих послуг 949 124,6 грн, та, відповідно, зменшити податкові зобов’язання з податку на прибуток на 237 281,15 грн.

Стосовно заниження податку на додану вартість за грудень 2005 року в сумі 48 475,83 грн., яке допущено Підприємством в порушення пп. 7.3.1 Закону України „Про податок на додану вартість”:

Відповідач вказує, що Підприємством 27.12.2005 р.   отримано грошові кошти у сумі 290 855 грн., які стягнуті з арештованих рахунків КП "Кривбасводоканал" згідно рішення господарського суду Дніпропетровської області по справі № 9-383 від 24.09.2002 р. на погашення заборгованості за поставлену питну воду за період з 01.01.2000 р. по 31.12.2000 р. На думку Відповідача, Підприємством не сплачено податкові зобов’язання з вищезазначеної суми, а помилково   віднесено суму 290 855,00 грн. на погашення боргу за січень 2002 р., де податкові зобов’язання були сплачені раніше, тобто по першій події.

Відповідно до наданих матеріалів, господарським судом ухвалено рішення по справі № 9/184 від 29.04.2002 р. про стягнення заборгованості з КП «Кривбасводоканал»на користь Підприємства, відповідний наказ був поданий до виконавчої служби, яка відкрила 17.07.2002 р. виконавче провадження.

Оскільки в державній виконавчій службі у Дзержинському районі відкрито кілька виконавчих проваджень щодо КП «Кривбасводоканал», вони об'єднані у зведене виконавче провадження. Тому зазначене виконавче провадження   по справі № 9/184 було приєднано до зведеного виконавчого провадження у 2002 р.

Також, відповідно до наданих матеріалів, господарським судом ухвалено рішення по справі № 9/383 від 24.09.2002 р. про стягнення заборгованості з КП «Кривбасводоканал»на користь Підприємства. Відповідний наказ був поданий до виконавчої служби, яка відкрила виконавче провадження в 2003 р. Це виконавче провадження теж було приєднано до зазначеного зведеного виконавчого провадження, але у 2003 р.

Таким чином, виконавче провадження рішення по справі № 9/184 було приєднано до зведеного виконавчого провадження майже на рік раніше, ніж виконавче провадження рішення по справі № 9/383, тому мало бути виконано першим.

Згідно платіжної вимоги-доручення № U272312827.12.2005 р., від державної виконавчої служби у Дзержинському районі на рахунок підприємства надійшло 290 855 грн. з призначенням платежу - стягнення з КП «Кривбасводоканал»згідно виконавчого листа В3-44.

Згідно п. 4.19.3. Наказу Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 „Про затвердження Інструкції про проведення виконавчих дій”, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 р. за №865/4158, при задоволенні вимог стягувачів зведеного виконавчого провадження слід керуватися вимогами статті 44 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно цієї статті Закону України «Про виконавче провадження», стягнута з боржника сума розподіляється між стягувачами згідно з виконавчими документами, за якими відкрито виконавчі провадження і закінчився встановлений державним виконавцем строк для добровільного виконання рішення, на день зарахування стягнутої суми на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби.

Таким чином, у рамках зведеного виконавчого провадження спочатку має бути виконано рішення по справі № 9/184 від 29.04.2002 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак частина 1 ст. 71 КАСУ  зазначає, що кожна сторона  повинна довести  ті обставини, на яких ґрунтуються  її  вимоги та  заперечення. В даному випадку позивач  не навів доказів   сплати податкових зобов’язань з   перерахованих грошових  коштів в розмірі  290855,00 грн.,  що не дає підстав  суду   вважати   обґрунтованими його  вимоги в цій частині.

Отже в цій частині висновки акту перевірки про порушення Підприємством пп. 7.3.1 Закону про ПДВ   відповідають дійсним обставинам та   підтверджуються матеріалами справи.

Відповідачем, з посиланням на приписи пп. 5.2.2 Закону про прибуток, у 2 кварталі 2006 року збільшено суму валових витрат на суму 71 949 грн., добровільно перерахованих до Первинної профспілкової організації Підприємства, с посиланням на те, що Підприємством протягом 2005-2006 рр. було перераховано Первинній профспілковій організації Підприємства на культурно-масову роботу кошти у розмірі 128985 грн., але Підприємство мало право включити до складу валових витрат грошові кошти, перераховані первинній профспілковій організації, лише у розмірі 71949 грн.

Підприємство погодилося із збільшенням валових витрат Відповідачем на витрати по перерахуванню до Первинної профспілкової організації Підприємства коштів на культурно-масову роботу за 2006 р.

На думку Відповідача, документально не підтверджено, за який період повинно бути віднесено до складу валових витрат сума у розмірі 57036 грн. перерахованих до Первинної профспілкової організації підприємства. Але позивачем наданий суду розрахунок коштів, перерахованих Первинній профспілковій організації підприємства на культурно-масову роботу, платіжні доручення по перерахуванню цих коштів. Отже в цій частині висновки акту перевірки не відповідають дійсним обставинам.

Відповідачем по результатам перевірки також були збільшені валові витрати на витрати по сплаті послуг ВАТ „Укртелеком” та на вартість активної електроенергії, яка спожита у вересні 2006 року. Підприємством наданий суду розрахунок податкових зобов’язань та штрафних санкцій за період, що перевірявся, згідно з яким Підприємство погоджується із збільшенням валових витрат Відповідачем на витрати по сплаті послуг ВАТ „Укртелеком” та на вартість активної електроенергії, яка спожита у вересні 2006 року.

У зв’язку з вищевикладеним, з урахуванням встановлених обставин, позовні вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень підлягають  частковому  задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163, розділом VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з підприємствами гірничо-металургійного комплексу у м. Кривому Розі Дніпропетровської області №/0 від 25.01.2007 року .

В решті позову відмовити.

Судові витрати стягнути з Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                Н.А.Бишевська

Постанова підписана  04.05.2007 р.