ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.12.07 Справа №10/286-07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Хуторной В.М. судді Хуторной В.М. , Коробка Н.Д. , Кричмаржевський В.А.

при секретарі Соколові А.А.

В присутності представників позивача -Анісімов В.В., довіреність № 07/1317-07 від 08.10.2007 р.; від відповідача – Дуда М.І., паспорт МО 559517 від 02.07.1998 р., голова правління ;

Розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» на рішення господарського суду Херсонської області від 06.11.2007 р. по справі № 10/286-07

за позовом: Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго», м. Херсон (далі ВАТ «ЕК Херсонобленерго»);

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства «Херсонський завод «Заряд», м. Херсон (далі ВАТ «Херсонський завод «Заряд»);

про стягнення 117028,44 грн.

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду №3280 від 17.12.2007 р. справу № 10/286 - 07 передано для розгляду колегії у складі: Хуторной В.М. (доповідач), Коробка Н.Д., Кричмаржевський В.А., якою справа прийнята до розгляду.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 06.11.2007 р. по справі № 10/286 - 07 (суддя Александрова Л.І.) в задоволені позову відмовлено.

Вказане рішення мотивовано тим, що зобов’язання за договором №2228 не припинились внаслідок укладання договору №742, оскільки в договорі №2228 є позивач та філія відповідача – ТВЦ «Заряд» - самостійний госпрозрахунковий підрозділ, а сторони за договором №742 є ВАТ «ЕК «Херсонобленерго» та ВАТ «Херсонський завод «Заряд», а відтак відповідач правомірно на підставі договору №2228 здає акти спожитої електричної енергії та оплачує вартість електроенергії в обсягах зазначених в цих актах. Крім того, в період травень - серпень 2007 р. електрична енергія, що споживалась об’єктами відповідача оплачена відповідачем своєчасно, в повному обсязі, на підставі умов договору №2228, а тому позивач безпідставно розрахував кількість спожитої відповідачем електричної енергії за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку, а отже відсутні підстави для нарахування заборгованості за понад договірне споживання відповідачем електричної енергії в серпні 2007 р., пені, інфляційних втрат та процентів.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, ВАТ «ЕК «Херсонобленерго», позивач у справі, звернулося з апеляційною скаргою до Запорізького апеляційного господарського суду, посилаючись на те, що рішення суду є необґрунтованим та таким, що винесено з порушенням норм процесуального права, а саме: ст. 4-2, 4-3, 43, 121 ГПК України. Порушення норм процесуального права полягає в тому, що судом не взято до уваги пояснення та докази, представлені позивачем в ході розгляду справи та які не містять свого відображення в судовому рішенні. З висновком суду, що договір про постачання електричної енергії №2228 не розірваний та продовжує діяти, а договір №742 не набрав чинності не погоджується, оскільки договір №2228 підписано директором ТВЦ «Заряд» Савельєвим В.В, який діяв на підставі положення та довіреності від 02.12.2004 р., виданої Головою правління ВАТ «Херсонський завод «Заряд» Дудою М.І., тобто вказаний договір укладено між юридичними особами, а не між позивачем та філією відповідача ТВЦ «Заряд» як то вказує суд в рішенні. Звертає увагу суду на те, що саме ВАТ «Херсонський завод «Заряд» звернувся до ВАТ «ЕК «Херсонобленерго» із заявою від 20.12.2006 р. про переукладання договору у зв’язку з чим і було укладено договір №742. Нарахування електричної енергії за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку вважає правомірним, оскільки відповідачем порушено вимоги п. 3 додатку №2 до договору №742 від 16.02.2007 р., що полягає в ненадані звітів про використану електроенергію та не допуском представників енергопостачальної компанії для зняття показання лічильників. Просить суд рішення господарського суду Херсонської області від 06.11.2007 р. по справі №10/286-07 скасувати та прийняти нове рішення по суті позовних вимог.

Представник ВАТ «ЕК Херсонобленерго» у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та заперечує проти доводів відповідача, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

ВАТ «Херсонський завод «Заряд», відповідач по справі, у відзиві на апеляційну скаргу вказує на законність та обґрунтованість судового рішення. З доводами, викладеними в апеляційній скарзі не погоджується, оскільки укладання договору №742 від 16.02.2007 р. обумовлено підключенням додаткових об’єктів та передачу електроенергії через електричні мережі підприємства населенню. Крім того, зазначає, що додаткових підключень підприємства позивачем не було проведено, договір на передачу електроенергії через мережі підприємства не має, тому постачання електричної енергії по договору №742 не проводилось, а населенню ВАТ «Херсонобленерго» постачає електричну енергію через мережі відповідача та не сплачує компенсації, не дивлячись на те, що в тарифах така компенсація передбачена. На думку відповідача, договір №2228 від 27.01.2005 р. є діючим та не припинив зобов’язанням між сторонами, а відтак нарахування за оплачену в повному обсязі електричну енергію з двомісячною переплатою вважає не законним. Просить суд рішення господарського суду Херсонської області від 06.11.2007 р. по справі №10/286-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу та заперечує проти доводів, викладених в апеляційній скарзі.

За клопотанням представників сторін судовий процес здійснювався без застосування технічних засобів фіксації, за їх згодою у судовому засіданні 18.12.07 року було проголошено лише вступну та резолютивну частину постанови.

Відповідно до ст. 99 ГПК України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Сутність спору: 27 січня 2005 р. між ВАТ «ЕК Херсонобленерго» в особі структурного підрозділу Херсонські міські електричні мережі (далі ХМЕМ) та ВАТ «Херсонський завод «Заряд» та Торговим виробничим центром «Заряд», що є філією відповідача укладено договір №2228 про постачання електричної енергії (далі договір №2228).

Відповідно до п. 1 договору №2228 Постачальник електричної енергії постачає електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами даного договору та додатками до договору, що є його невід’ємними частинами.

Додатком №5 до договору №2228 визначено перелік об’єктів споживача ВАТ «Херсонський завод «Заряд» та підрозділ ТПЦ «Заряд», що живляться електричною енергією від мереж енергосистеми, а саме: основне виробництво, офіс, АТС та насосна.

Пунктом 2.2.3 договору №2228 передбачено, що Споживач зобов’язується оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатку №2 «Порядок розрахунків та графік знаття показів засобів обліку електричної енергії» за діючими тарифами та існуючим індексом цін відповідно до тарифних груп кожної точки обліку.

Згідно до п. 2.2.4 договору №2228 Споживач зобов’язується здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника електричної енергії та електроустановками Споживача згідно з додатком №9 «Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії».

Пунктом 1 додатку № 2 до договору №2228 передбачено, що будь – які рахунки на оплату електричної енергії мають бути оплачені Споживачем протягом 5 –ти операційних днів з дня виписки рахунку.

Відповідно до п. 9.5 цей договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 31 грудня 2005 року, а в частині розрахунків до повного їх завершення. Цей договір вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про розірвання цього договору або його перегляд.

Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь – якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України.

14.12.2006 р. ВАТ «Херсонський завод «Заряд» звернулося до позивача із заявою №209 про переукладання договору на поставку електричної енергії на 2007 рік.

На підставі вказаної заяви 16.02.2007 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір про постачання електричної енергії №742 (далі договір №742). До переліку постачання електричної енергії включено: основне виробництво, насосна, АТС та трансформатор для власних потреб (додаток №5а до договору №742).

Відповідно до п. 2.3.3 договору №742 Споживач зобов’язується оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами до «Порядку розрахунків та графік знаття показників засобів обліку електричної енергії та подання їх до електропостачальної організації (додаток №2 до договору).

Згідно п.1 додатку №2 до договору №742 рахунок на оплату електричної енергії має бути оплачений споживачем протягом 5 – ти операційних днів з дня його отримання.

Пунктом 2.3.4 договору №742 передбачено здіснення оплати за послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії між електромережею Постачальника та електроустановками Споживача згідно до «Порядку розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії» (додаток №9).

Відповідно до п. 12 додатку №9 до договору №742 кошти за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії перераховуються Споживачем на поточний рахунок електропостачальника протягом 5 днів від дати вказаної на рахунку.

Відповідачем не надавались акти обстежень спожитої електричної енергії за договором №742, що є порушенням умов вказаного договору, позивачем на підставі п. 6.39 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ від 31.07.1996 №28 (в редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005 р. №910), затвердженої Мін’юстом України 02 серпня 1996 року за № 417/1442 (далі Правила користування електричною енергією) сплату за спожиту електричну енергію розраховано за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку та на адресу відповідача направлені рахунки №742 від 30.05.2007 р. за період травень 2007 р. (з 30.04.2007 р. по 30.05.2007 р.) на суму 2984, 92 грн., №742 від 04.07.2007 р. за період червень 2007 р. (з 19.05.2007 р. по 19.06.2007 р.) на суму 31000,2 грн., №742 від 24.07.2007 р. за період липень 2007 р. (з 19.06.2007 р. по 19.07.2007 р.) на суму 30574, 99 грн. та №742 від 31.08.2007 р. за період серпень 2007 р. (з 19.07.2007 р. по 19.08.2007 р.) на суму 31054,98 грн. які останнім не сплачені.

Предметом розгляду в суді першої інстанції з урахуванням збільшених позовних вимог було стягнення з відповідача 117028, 44 грн., з яких 95615,09 грн. основний борг, 18475,15 грн. заборгованість за понад договірне споживання електричної енергії, 74,92 грн. реактивна електроенергія, 1198,96 грн. пеня, 1446,32 грн. інфляційні та 218 грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду від 06.11.2007 р. по справі №10/286-07 в задоволені позовних вимог відмовлено, з чим не погодився позивач.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до абз. 1 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 р. №575/97-ВР, споживання електричної енергії можливо лише на підставі договору з енергопостачальником.

Як свідчать матеріали справи, між сторонами було укладено договір про постачання електричної енергії №2228 від 27.01.2005 р., який було проланговано до 31.12.2006 р., але на підставі заяви №209 від 16.02.2007 р. між позивачем та відповідачем було переукладено договір про постачання електричної енергії №742 від 16.02.2007 р. За вказаним договором відповідач зобов’язується своєчасно надавати акти обстежень спожитої електричної енергії та сплачувати її відповідно до виставлених позивачем рахунків.

Відповідно до п. 6.13 Правил користування електричною енергією встановлено, що у передбачений договором термін за результатами розрахункового періоду споживачем, постачальником електричної енергії, електропередавальною організацією (основним споживачем) на підставі даних розрахункового обліку електричної енергії визначається фактичний обсяг переданої та поставленої споживачу (субспоживачу) електричної енергії та оформляється акт про використану електричну енергію (акт прийняття-передавання товарної продукції).

Як вбачається із матеріалів справи відповідач своєчасно та регулярно надав позивачу акти обстежень спожитої електричної енергії. Помилкове посилання в цих актах на договір №2228 не призвело до ненадходження коштів на рахунки Постачальника. Факт сплати за використану електричну енергію підтверджується платіжними дорученнями №30 від 30.05.2007 р. на суму 3000 грн.; №40 від 26.07.2007 р. на суму 1900 грн.; №41 від 26.07.2007 р. на суму 100 грн. та №51 від 16.08.2007 р. на суму 2150 грн., у відповідності з актами спожитої електричної енергії та показаннями лічильника, що також не заперечується позивачем.

Однак позивач вважає, що відповідачем порушено умови договору №742, оскільки за спожиту електричну енергію за травень – серпень 2007 р. відповідач не надавав поставщику електричної енергії акти обстежень спожитої електричної енергії, та сплачував її не в повному обсязі, через що останнім об’єм спожитої відповідачем електричної енергії за травень – серпень 2007 року розраховано за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку та за несвоєчасне виконання зобов’язань нараховано пеню, 3 % річних та інфляційних, з твердженням якого колегія суддів не погоджується в силу наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов’язання припиняються частково або повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Так, за умовами п. 9.5 договору №2228 зокрема в частині розрахунків він діє до повного його погашення, тобто, зобов’язання припиняються повним погашенням сплати за спожиту відповідачем електричну енергію.

Не прийняття позивачем до уваги актів про спожиту електричну енергію та нарахування позивачем за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку є безпідставним. На вимогу відповідача здійснити кінцевий розрахунок за договором №2228 та повернути залишкові кошти за вказаним договором позивач листом № 24/5214 від 21.08.2007 р. повідомив лише про їх надходження та про не зарахування їх за договором №2228 з посиланням на укладання договору №742. Будь – яких пропозицій щодо кінцевого розрахунку за договором №2228 від позивача не надходило як не надходило пропозицій щодо проведення звірки за вказаним договором.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність та безпідставність вимог позивача щодо стягнення з відповідача 117208,44 грн.

Посилання позивача на заяву №209 про переукладання договору в даному випадку свідчить лише про укладання нового договору, пов’язаного із зміною об’єктів споживача, що живляться електричною енергією від мереж енергосистеми, а належне виконання цього договору залежить від сторін. Доказів про підключення нових об’єктів до матеріалів справи не надано.

За таких обставин та з огляду на викладене колегія суддів не знаходить підстав для скасування рішення господарського суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» залишити без задоволення, а рішення господарського суду Херсонської області від 06.11.2007 р. по справі №10/286-07 – без змін.

Постанову оформлено відповідно до ст. 84 ГПК України 21.12.2007 р.

Головуючий суддя Хуторной В.М.

судді Хуторной В.М.

Коробка Н.Д. Кричмаржевський В.А.