ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2007 р.
Справа № 12/48-520

15 год. 55 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі

при секретарі судового засідання

Розглянув справу

за позовом: Контрольно-ревізійного управління в Тернопільській області, м. Тернопіль

до відповідача: Державного підприємства «Тернопільський державний завод по виробництву м’ясо-кісткового борошна «Ветсанзавод», с. Острів, Тернопільського району

про: стягнення коштів в сумі 69330,48 грн.

За участю представників сторін:

позивача: Матичак А.Я. –головний контролер-ревізор, довіреність №10-14/1512 від 26.03.2007р.;

Мартинович С.Б. –спеціаліст 1 категорії-юрисконсульт, довіреність №10-13/1284 від 13.03.2007р.

відповідача:

Суть справи:

Контрольно-ревізійне управління в Тернопільської області, м. Тернопіль, надалі позивач, звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом до Державного підприємства "Тернопільський державний завод по виробництву м'ясо-кісткового борошна "Ветсанзавод", с. Острів, Тернопільського району, надалі відповідач, про стягнення 69330,48 грн., які використано не за цільовим призначенням.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на Акт контроль-ревізійного відділу в Тернопільському районі №28-21/025 від 28.09.2006р. "Ревізії фінансово-господарської діяльності державного підприємства "Тернопільський державний завод по виробництво м'ясо-кісткового борошна "Ветсанзавод" за період з 01.012004р. по 01.07.2006р.", пояснення посадових осіб підприємства, претензію №28-14/639 від 20.10.2006р. "Про усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів", відповідь на претензію №232 від 20.11.2006р., розшифроки використання бюджетних коштів, платіжні доручення.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача в судові засідання не з’являвся, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, заперечення проти позову не подав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача судом встановлено.

28 вересня 2006 року працівниками Контрольно-ревізійного відділу в Тернопільському районі проведена ревізія фінансово-господарської діяльності державного підприємства "Тернопільський державний завод по виробництву м'ясо-кісткового борошна "Ветсанзавод" за період з 01.01.2004р. по 01.07.2006р., за результатами якої складено Акт №28-21/025.

Як зазначається в Акті перевірки №28-21/025 Державним підприємством "Тернопільський державний завод по виробництву м'ясо-кісткового борошна "Ветсанзавод»в порушення п. 2.6 «Порядку використання бюджетних коштів на здійснення заходів запобігання розповсюдженню збудників інфекційних хвороб тварин», затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України та Міністерства фінансів України №92/197 від 21.03.2002р. проводилася виплата заробітної плати категоріям працівників, які не входять до переліку посад, визначених у вказаному Порядку, а тому за період з 01.01.2004р. по 01.07.2006р. не за цільовим призначенням використано на виплату заробітної плати та нарахування на неї коштів 69632 грн., в тому числі у 2004 році –9217 грн., у 2005 році –46258 грн., у 2006 році –14157 грн.

Крім того, перевіряючими зафіксовано, що протягом період з 01.01.2005р. по 01.07.2006р. проводилося погашення бюджетними коштами заборгованості по розрахунках з організаціями, яка виникла у попередні роки, всього на суму 8915,48 грн., використання бюджетних коштів на ремонтно-налагоджувальні роботи котлів, що також не передбачено п. 2.6. вказаного Порядку.

Згідно доданих до Акту ревізії пояснень посадових осіб заводу – бухгалтера-касира, бухгалтера та головного бухгалтера останні підписували необхідні фінансові документи, які пов’язані із використанням бюджетних коштів під примусом директора підприємства.

Таким чином, позивачем ревізією встановлено, що в порушення статті 119 Бюджетного Кодексу України за період з 01.01.2004р. по 01.07.2006р. Державним підприємством "Тернопільський державний завод по виробництву м'ясо-кісткового борошна "Ветсанзавод»використано не за цільовим призначенням бюджетних коштів в сумі 87747,78 грн.

Оцінивши зібрані по справі докази та дослідивши норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні»головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києва і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право, зокрема перевіряти у підконтрольних установах грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (грошових сум, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування.

Стаття 11 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні»встановлює, що плановою виїзною ревізією вважається ревізія у підконтрольних установах, яка передбачена у плані роботи органу державної контрольно-ревізійної служби і проводиться за місцезнаходженням такої юридичної особи чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна ревізія.

Планова виїзна ревізія проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності підконтрольних установ за письмовим рішенням керівника відповідного органу державної контрольно-ревізійної служби не частіше одного разу на календарний рік.

Як свідчать матеріали справи контрольно-ревізійним відділом в Тернопільському районі ревізія відповідача проводилася відповідно до п. 1.2.1 плану контрольно-ревізійної роботи за ІІІ квартал 2006року на підставі направлень, за результатами якої встановлено використання Державним підприємством "Тернопільський державний завод по виробництву м'ясо-кісткового борошна "Ветсанзавод» бюджетних коштів не за цільовим призначенням.

Згідно статті 119 Бюджетного кодексу України нецільове використання бюджетних коштів, тобто витрачання їх на цілі, що не відповідають бюджетним призначенням, встановленим законом про Державний бюджет України чи рішенням про місцевий бюджет, виділеним бюджетним асигнуванням чи кошторису, має наслідком зменшення асигнувань розпорядникам бюджетних коштів на суму коштів, що витрачені не за цільовим призначенням, і притягнення відповідних посадових осіб до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності у порядку, визначеному законами України.

Позивач по справі в обґрунтування позовних вимог щодо нецільового використання бюджетних коштів ДП «Тернопільський державний завод по виробництву м'ясо-кісткового борошна «Ветсанзавод»посилається на те, що коштами проводилася виплата заробітної плати категоріям працівників, які не входять до переліку посад, визначених у п. 2.6 «Порядку використання бюджетних коштів на здійснення заходів запобігання розповсюдженню збудників інфекційних хвороб тварин», а також всупереч вимог вказаного Порядку проводилося погашення заборгованості по розрахунках з організаціями.

Відповідно п. 2.6 «Порядку використання бюджетних коштів на здійснення заходів запобігання розповсюдженню збудників інфекційних хвороб», який затверджений Наказом міністерства аграрної політики України та Міністерства фінансові України від 21.03.2002р., редакція якого діяла на момент використання бюджетних коштів і проведення ревізії контролюючим органом, отримані кошти використовуються ветсанзаводами на здійснення заходів запобігання розповсюдженню збудників інфекційних хвороб тварин (збирання, заготівля та утилізація трупів тварин та інших відходів), а саме на:

а) придбання пально-мастильних матеріалів для спецавтотранспорту (бензину, дизпалива, мастильних матеріалів) та паливно-енергетичних ресурсів (газу, мазуту, кам'яного вугілля, електроенергії);

б) виплату заробітної плати водіям, слюсарям, автомеханікам, що обслуговують спецавтомобілі для перевезення загиблих тварин, боєнських та інших відходів, ветлікарям, технологам, обробникам сировини, дезінфекторам, апаратникам хімічної та термічної обробки технічної сировини, лаборантам бактеріально-хімічного аналізу, інженерно-технічному та ремонтному персоналу, які безпосередньо працюють у цеху обслуговування та ремонту технологічного обладнання для переробки трупів загиблих тварин, боєнських відходів та іншої сировини тваринного походження, включаючи нарахування на заробітну плату цих працівників;

в) придбання дезінфекційних засобів та мішків для затарювання м'ясо-кісткового борошна, облаштування дезбар'єрів;

г) компенсацію інших прямих витрат на збір і заготівлю сировини (придбання шин, інструменту та малоцінного інвентарю, запчастин, контейнерів тощо).

Підставою для здійснення видатків є платіжні доручення, підготовлені ветсанзаводами та підтверджувальні документи, які приймаються в межах зареєстрованих в органах Державного казначейства зобов'язань, відповідно до плану використання бюджетних коштів та в межах залишків коштів на рахунках.

Як підтверджується матеріалами справи, а саме розшифровками використання бюджетних коштів ДП «Ветсанзавод»на виплату зарплати, проведених нарахувань та відрахувань не за цільовим призначенням у 2005-2006 роках, платіжними дорученнями №30 від 25.01.2005р., №9 від 31.01.2006р., №153 від 27.10.2005р., №92 від 22.03.2005р., №169 від 09.11.2005р., №36 від 27.04.2006р., №28 від 22.03.2006р., №152 від 20.10.2005р., №11 від 27.01.2006р., №94 від 20.04.2005р., №82 від 18.03.2005р. заробітна плата виплачувалася особам за професіями, які не передбачені в п. 2.6 Порядку, і спрямування коштів згідно платіжних доручень здійснювалося на виконання певних договорів, які також не входять в перелік послуг, оплата яких повинна була здійснюватися підприємством шляхом використання бюджетних коштів.

Пунктами 12-14 «Порядку зменшення бюджетних асигнувань та повернення коштів у разі нецільового використання бюджетних коштів у поточному чи минулих роках», який затверджений Постановою КМУ від 13.04.2006р. №492 визначена процедура повернення коштів одержувачами бюджетних коштів у дохід відповідного бюджету, за вимогами якої встановлено, що у разі встановлення факту нецільового використання бюджетних коштів їх одержувачем керівник контролюючого органу протягом п`яти робочих днів після підписання акта надсилає такому одержувачу вимогу про повернення ним коштів у сумі, що використана не за цільовим призначенням, у дохід відповідного бюджету (далі - вимога) та інформує розпорядника бюджетних коштів, через якого такі кошти надавалися одержувачу.

Одержувач бюджетних коштів протягом 10 днів після надходження вимоги перераховує зазначену в ній суму за рахунок власних (небюджетних) коштів у дохід відповідного бюджету за кодом бюджетної класифікації "Інші надходження" та інформує про це контролюючий орган.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні»законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов’язковими для виконання службовими особами об’єктів, що реалізуються.

Як підтверджується матеріалами справи, в порядку, визначеному законодавством, 20.11.2006р. за №28-14/639 позивачем на адресу Державного підприємства "Тернопільський державний завод по виробництву м'ясо-кісткового борошна «Ветсанзавод»направлена вимога «Про усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів»з вимогою використовувати ефективно та цільовим призначенням грошові кошти та матеріальні цінності та відшкодувати використані не за цільовим призначенням у 2005-2006 роках бюджетні кошти в сумі 69330,48 грн.

Державним підприємством "Тернопільський державний завод по виробництву м'ясо-кісткового борошна «Ветсанзавод»20.11.2006р. за №232 була направлена відповідь, в якій останній зазначає, що використані не за цільовим призначенням у 2005-2006 роках бюджетні кошти в сумі 69330,48 грн. будуть відшкодовані при наявності коштів у підприємства.

У відповідно до п. 14 «Порядку зменшення бюджетних асигнувань та повернення коштів у разі нецільового використання бюджетних коштів у поточному чи минулих роках»у разі невиконання одержувачем бюджетних коштів вимоги контролюючий звертається в установленому порядку до суду щодо стягнення з одержувача бюджетних коштів в дохід відповідного бюджету коштів у сумі, яка була використана ним не за цільовим призначенням.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позивач правомірно звернувся до суду з позовними вимогами до Державного підприємства "Тернопільський державний завод по виробництву м'ясо-кісткового борошна «Ветсанзавод»про стягнення коштів в сумі 69330,48 грн., які використано не за цільовим призначенням, тому позов слід задовольнити, оскільки підтверджений матеріалами справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства та не заперечений в установленому порядку відповідачем.

Згідно статті 71 Кодексу Адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У відповідності із ст. 94 КАС України судовий збір з відповідача не стягується.

Стаття 258 КАС України передбачає, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 69–71, 158, 161-163 КАС України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити.

2.           Стягнути з Державного підприємства "Тернопільський державний завод по виробництву м'ясо-кісткового борошна «Ветсанзавод», с. Острів, Тернопільського району, ідент. код 05453500, у дохід Державного бюджету України за реквізитами: Тернопільський район, державний бюджет, код класифікації доходів 21080500, ідентифікаційний код 23589225, МФО 838012, р/р 0513, - 69330,48 грн. коштів, які використані не за цільовим призначенням.

3.          Виконавчий лист видати за заявою КРУ в Тернопільській області.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі „2” квітня 2007 року до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом двадцяти днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя