ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2007 р.                                                                      Справа №10/88-06

за позовом  Приватного підприємця Цінченка Романа Віталійовича, вул. Героїв Сталінграду, 10, кв. 213, м. Полтава, 36000

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурат-Агро", с. Піщане, Решетилівський район, Полтавська область, 38410

третя особа: Зіньківська райдержадміністрація, м. Зіньків

про  стягнення 62456 грн. 10 коп.

Суддя  Георгієвський В.Д.

Представники:

від позивача:  1. Цінченко Р.В., паспорт КН 686996 від 29.06.1998р.           2. Таран Р.Ф., дор. б/н від 22.06.06р.

від відповідача:  Кривенкова М.В., дор. б/н від 06.12.06р.

від третьої особи: Діденко І.В., дор. б/н від 02.04.07р.

Справа прийнята до провадження після зміни складу відповідно ухвали голови суду від 26.09.2007 року.

Суть справи:  розглядається позовна заява про стягнення 52456 грн. 10 коп. збитків спричинених самовільним захватом відповідачем у 2005 році земельних ділянок, орендарем яких був позивач, та стягнення 10000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні представник позивача і сам позивач підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав з мотивів викладених у відзиві на позов (в матеріалах справи).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 06.02.2006р. та постановою Вищого господарського суду України від 26.04.06р. по справі №16/12 за участю цих же сторін було визнано відсутність у ТОВ "Бурат-Агро" права на користування земельними ділянками площе 83,63 га, що розташовані на території Опішнянської селищної ради, Зіньківського району, Полтавської області, та які належать позивачу на правах оренди.

Зазначеними рішеннями встановлений також факт самовільного захвату відповідачем на протязі 2005 року земельних ділянок земельною площею 83,63 га, орендованих позивачем.

Зазначені факти є преюдиційними і не підлягають доказуванню відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що внаслідок самовільного захвату відповідачем земельних ділянок йому спричинені збитки у вигляді неотриманих доходів від використання земельних ділянок на суму 39485 грн. 82 коп., вартість робіт з  проведення залуження земельної ділянки  площею 21,2 га на суму 12970 грн. 40 коп.

Крім того позивач прохає стягнути на його користь 10000 грн. моральної шкоди, так як протиправні дії відповідача в безпідставному самовільному зайнятті земельних ділянок, що знаходились в користуванні позивача виявились у приниженні ділової репутації приватного підприємця, а також його честі і гідності.

Проаналізувавши матеріали справи і пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 95 ЗК України, порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно п. "д" ст. 156 ЗК України, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні  внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Пунктом 2 ст. 157 ЗК України передбачено, що порядок визначення та відшкодування збитків власником землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений постановою КМ України № 284 від 19.04.1993р., згідно з яким розмір збитків, в тому числі у вигляді неодержаних доходів у зв"язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок, визначається комісіями, створеними, зокрема, районними державними адміністраціями, результати роботи яких оформляються відповідними актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, тому клопотання відповідача про призначення судової економічно-агротехнічної експертизи задоволенню не підлягають.

Зокрема, по спорах щодо відшкодування збитків землекористувачам  належним доказом розміру збитків є саме акт, складений комісією відповідно до постанови КМ України №284 від 19.04.1993р. (постанова ВГСУ від 12.10.2004р. по справі № 14/120, в перегляді якої в касаційному порядку відмовлено ухвалою Верховного суду України від 02.12.2004р.).  Розмір неотриманого прибутку внаслідок невикористання 58,83 га земельних ділянок був встановлений комісією, створеною розпорядженням голови Зіньківської районної державної адміністрації № 151 від 23.04.2007р. про що складено акт від 27.04.2007р., який затверджений розпорядженням голови Зіньківської райдержадміністрації за № 166 від 03.05.2007р. (в матеріалах справи) і складає  18932 грн. 88 коп. Неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведенні її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ,  організацій та громадян.

Вище вказаними рішеннями судів встановлений факт самовільного  захвату відповідачем на протязі 2005 року земельних ділянок площею 83,63 га, орендованих позивачем.

Згідно ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються  і  неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов"язання другою стороною.

На підставі викладеного суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути 18932 грн. 88 коп. нестриманого прибутку, який знаходився в причиному зв"язку з діями відповідача.

В іншій частині вимог позов є необґрунтованим і не підлягає задоволенню в зв"язку з наступним.

Як вбачається з протоколу засідання тимчасової комісії № 1 від 27.04.2007р., та акту від 27.04.2007р. із розрахунку завданих збитків позивачу, виключено  розрахунок витрат на відшкодування витрат на проведення залучення та відновлення сіножатей (площею 21,2 га) оскільки в договорі та акті прийому-передачі передано сіножаті.

Тому в частині стягнення 12970 грн. 40 коп. на проведення залучення земельної ділянки площею 21,2 га необхідно відмовити.

Крім того позивач прохає стягнути на його користь 10000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не довів суду, що діями відповідача йому спричинена моральна шкода, яка виявилась у приниженні його ділової репутації, а також його честі і гідності.

На підставі викладеного, керуючись  ст.ст. 44, 47Я, 49, 82-85  ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з  Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурат-Агро", с. Піщане, Решетилівський район, Полтавська область, 38410, р/р 1865 в ПЦВ ПІБ, , МФО 331069 на користь Приватного підприємця Цінченка Романа Віталійовича, вул. Героїв Сталінграду, 10, кв. 213, м. Полтава, 36000, п/р 0000 в ПФ АКІБ "Укрсіббанк", МФО 331865, код - 18932 грн. 88  коп. збитків (неотриманого прибутку), 189 грн. 33 коп. держмита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ при набранні рішенням законної сили.

3. В іншій частині вимог в позові відмовити.

Суддя                                                                      Георгієвський В.Д.