ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

25 грудня 2007 р.
№ 2-13/5664-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. –головуючого,

Грека Б.М.,

Дунаєвської Н.Г.,

розглянувши  матеріали касаційної скарги
Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Керчі"

на рішення
господарського суду Автономної Республіки Крим
від 21 червня 2007 року

у справі
№ 2-13/5664-2007

господарського суду
Автономної Республіки Крим

за позовом
ТОВ "Фірма "Тандем-ХХІ"

до
Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Керчі"

про
стягнення 14 150 грн.

В с т а н о в и В :

Касаційна скарга Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Керчі" підлягає поверненню в порядку ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 46 ГПК України державне мито сплачується в доход державного бюджету в порядку і розмірі, встановлених законодавством України.

Порядок і розмір сплати державного мита в Україні встановлено Декретом Кабінету Міністрів України “Про державне мито”.

Відповідно до пп. “а”, “б” пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” ставки державного мита встановлюються в таких розмірах: із заяв, що подаються до господарських судів, зокрема, із заяв майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; із позовних заяв немайнового характеру –5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пп. “г” пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” із апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови господарських судів ставка державного мита встановлюється в розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру –50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Відповідно до п. 14 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита при сплаті державного мита готівкою до документа, щодо якого вчиняється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні мита з рахунку платника –останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту “Зараховано в дохід бюджету ___ грн. (дата)”. Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відтиском печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

На платіжному дорученні № 899 від 05.10.2007, яке додано до касаційної скарги Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Керчі" у якості доказу сплати державного мита за її подання, відсутній вищезазначений напис (помітка) кредитної установи про зарахування суми державного мита в дохід державного бюджету, наявність якого є обов’язковим.

Оскільки до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі, касаційна скарга Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Керчі" підлягає поверненню по п. 4 ч. 1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України наголошує на тому, що касаційна скарга Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Керчі" не відповідає вимогам ХІІ1 ГПК України, зокрема, ст. 111 ГПК України, яка містить вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги (подання), оскільки касаційна скарга подана на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим, при тому, що є постанова Севастопольського апеляційного господарського суду.

Таким чином, в даному випадку Кримське республіканське підприємство "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Керчі" скористалось своїм правом на касаційне оскарження без врахування особливостей господарського процесуального законодавства України, дотримання норм якого обов’язкове при зверненні до господарських судів України.

Після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої статті 1113 ГПК України, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу в загальному порядку.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, ст. 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Керчі" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.06.2007 у справі № 2-13/5664-2007 повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий                                                                      С. Самусенко

Судді                                                                                           Б. Грек

Н. Дунаєвська