ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.01.07 р.                                                                               Справа № 10/406

Господарський суд Донецької області у складі:        головуючого судді -  Приходько І.В.;

при секретарі судового засідання – Черняк Л. А.;

за участю представники сторін:

від позивача  - Колотова І. М.  - довіреність;

від відповідача – не з’явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні суду справу

за позовом  Державного Макіївського науково-дослідного інституту з безпеки робіт у гірничий промисловості м. Макіївка

до відповідача – Державного підприємства „Добропіллявугілля” м. Добропілля,

про стягнення 494грн., -

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду звернувся позивач - Державний Макіївський науково-дослідний інститут з безпеки робіт у гірничий промисловості м. Макіївка, з  позовом  до відповідача - Державного підприємства „Добропіллявугілля” м. Добропілля, про стягнення заборгованості в сумі 494грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на розрахунок заборгованості; акти приймання-передачі виконаних робіт, наказ Міністерства палива та енергетики України від 26.05.2005р. №492, невиконання відповідачем своїх зобов’язань.

Відповідач  у судове засідання не з’явився, відзив на позов не надав, поважних причин нез’явлення не сповістив, хоча про час та місце слухання справи відповідач був належним чином повідомлений. Поштова кореспонденція, надіслана на адресу відповідачу до суду повернута не була.

Суд вважає надані позивачем докази достатніми для розгляду спору по суті та, відповідно до ст. 75  Господарського процесуального кодексу України,  позов розглянуто за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши  матеріали  справи,  додатково  представлені  документи,  заслухавши   пояснення сторін,  оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд  приходить  до  висновку,  що  позовні  вимоги підлягають задоволенню з  наступних  підстав.

Судом встановлено, що згідно наданих копій актів приймання-передачі виконаних робіт, укладених між позивачем та відокремлений підрозділом „Шахта „Новодонецька” ДП „Добропіллявуглля”, позивачем було у грудні 2003р. та січні 2004р. проведено навчань та атестацій працівників відповідача на загальну суму 494грн. Вказані акти підписані сторонами та скріплені печатками без будь-яких зауважень.

Згідно наказу Міністерства палива та енергетики України від 26.05.2005р. №492 було реорганізовано Державне підприємство „Донецька державна енергетична компанія” шляхом виділення з його складу відокремлений підрозділу „Шахта „Новодонецька” та приєднано його до складу Державного підприємства „Добропіллявугілля”.

Відповідно до п.12 вказаного наказу ДП „Добропіллявугілля” є правонаступником усіх прав та обов’язків ДП „Донецька державна енергетична компанія” , пов’язаних з діяльністю виділених з його складу відокремлених підрозділів.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходить за наступного.

Відповідно до ст.11  Цивільного  кодексу  України підставами  виникнення  цивільних  прав  та обов’язків  є зокрема  договори  та  інші  правочини.

П. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно п. 1. ст. 626  Цивільного  кодексу  України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Положеннями ст. 205 Цивільного  кодексу  України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Отже, суд приходить до висновку, що між сторонами було вчинено усний правочин, оскільки матеріали справи свідчать про здійснення сторонами дій, які направлені  до настання  відповідних правових наслідків: обов’язок позивача здійснити роботу, а відповідача прийняти та оплатити  її.

Дослідивши договір, з якого виникли права та обов’язки сторін, суд прийшов до висновку, що за своєю правовою природою та змістом це договір підряду, правовідносини за яким регулюються положеннями статей 837-891 Цивільного кодексу України.

Наразі суд прийшов до висновку про факт проведено навчань та атестацій працівників відповідача на загальну суму 494грн., що підтверджується наданими позивачем копіями актів приймання-передачі виконаних робіт, які підписані та скріплені печатками без будь-яких зауважень.

Сторонами строки та умови оплати визначені не були.

Відповідно до положень п. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем до суду було надано вимогу №01/7701 від 27.12.2004р. до відповідача про розрахунок за здійснені роботи.

У  підтвердження  факту  надіслання  вимоги та отримання її відповідачем, позивачем до суду надано лист відповідача №270 від 17.02.2005р., в якому він повідомляє про визнання боргу перед відповідачем.

Як  визначено  положеннями  ст.193  Господарського  кодексу  України,  суб’єкти  господарювання  повинні  виконувати  господарські  зобов’язання  належним  чином  відповідно до  умов  укладеного  договору.

Аналогічні положення містить ст.526  Цивільного  кодексу  України.

Враховуючи  викладене,  суд  приходить  до  висновку  про  існування   заборгованості  за  усним  правочином.

Враховуючи викладене,  суд  приходить  до висновку,  що  позовні  вимоги  заявлені  позивачем про  стягнення заборгованості в сумі 494грн. обґрунтовані  і  підлягають  задоволенню.

Судові  витрати  підлягають  віднесенню  у  порядку  передбаченому  ст.49  Господарського  процесуального  кодексу  України.

На підставі статей 11, 202, 205, 526, 530, 626 Цивільного  кодексу  України, ст.  193 Господарського  кодексу  України, керуючись статтями 22, 30, 33, 43, 49, 78, 82, 84, 85 Господарського  процесуального  кодексу  України,  господарський  суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Задовольнити  позовні  вимоги  Державного Макіївського науково-дослідного інституту з безпеки робіт у гірничий промисловості м. Макіївка до відповідача - Державного підприємства „Добропіллявугілля” м. Добропілля, про стягнення заборгованості в сумі 494грн.

2.  Стягнути  з Державного підприємства „Добропіллявугілля” (85000, Донецька область, м. Добропілля, пр. Шевченка, 2, )  на  користь  Державного Макіївського науково-дослідного інституту з безпеки робіт у гірничий промисловості (86108, Донецька область,                     м. Макіївка, вул. Лихачова, 60, )  заборгованість  в сумі 494грн.

3.  Стягнути з Державного підприємства „Добропіллявугілля” (85000, Донецька область, м. Добропілля, пр. Шевченка, 2, )  на  користь  Державного Макіївського науково-дослідного інституту з безпеки робіт у гірничий промисловості (86108, Донецька область,                     м. Макіївка, вул. Лихачова, 60, ) витрати по сплаті державного мита в сумі 102грн. та витрати по сплаті послуг по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу в сумі 118грн.

Видати накази після набуття рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Приходько І.В.

Пом. с.: Давидовська Т.В.

тел.: 305-75-46

Надруковано 3 прим.

1 прим. – позивачу;

1 прим. – відповідачу;

1 прим. – у справу.