ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

03 березня 2007 р.                                                                                                              Справа № 14/48-07

Господарський суд Вінницької області у складі: судді Залімського І.Г., при секретарі судового засідання Гриневичі В.С., з участю представників сторін:

позивача              -   Скржешевський М.С., Тихонюк С.Л.

відповідача   -   Романчук С.М.

третьої особи -  Палагнюк Р.А.

прокурора      -  прокурора відділу прокуратури Вінницької області Романової Г.О.

Розглянувши в приміщенні суду справу за позовом Державної податкової інспекції у м. Вінниці (21027, вул. 30-річчя Перемоги, 21, м. Вінниця) до Державної виконавчої служби Вінницької області (21036, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача –стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрводпром" (21100, вул. Чехова, 31а, м Вінниця) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Вінницької області №239/3-07 від 19.01.07 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа у справі №15/280-06 та про визнання протиправними дій державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Вінницької області, що виразились у формі вимоги №04-18/257-3 від 02.02.07,

В С Т А Н О В И В :

Посилаючись на п.п. 7.7.8 п. 7.8 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” та п. 7 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Вінницької області №239/3-07 від 19.01.07 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа у справі №15/280-06, а також визнати протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Вінницької області, що виразились у формі вимоги №04-18/257-3 від 02.02.07. Зокрема позивач зазначає, що у зв'язку з поданням касаційної скарги на постанову господарського суду Вінницької області від 25.07.06 та постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 26.12.06 по справі №15/280-06, процедура судового оскарження вказаних судових рішень не закінчена, що виключає можливість здійснення виконавчого провадження.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, однак представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував посилаючись на дотримання останнім норм чинного законодавства при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа у справі №15/280-06 та направлені вимоги №04-18/257-3 від 02.02.07.

Третьою особою письмових пояснень з приводу заявленого позову не надано, однак представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на законність постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 19.01.07 та направлення  позивачу вимоги №04-18/257-3 від 02.02.07.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 22.02.07 позовні вимоги по справах №14/48-07 за позовом ДПІ у м. Вінниці до ДВС Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –стягувач: ТОВ "Укрводпром" про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Вінницької області №239/3-07 від 19.01.07 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа у справі №15/280-06 та №14/49-07 за позовом ДПІ у м. Вінниці до ДВС Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –стягувач: ТОВ "Укрводпром" про визнання протиправними дій державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Вінницької області, що виразились у формі вимоги №04-18/257-3 від 02.02.07, об'єднано в одне провадження та присвоєно справі №14/48-07.

Заявою від 03.03.07, відповідно до ст. 60 КАС України, у справу вступив прокурор Вінницької області. В судовому засіданні, прокурор підтримав доводи позивача викладені в позовних заявах.

Заслухавши представників сторін, третьої особи та прокурора дослідивши надані докази та матеріали справи, судом встановлено, що постановою господарського суду Вінницької області №15/280-06 від 25.07.06 позов ТОВ "Укрводпром" до ДПІ у м. Вінниці про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Вінниці №100013233/0 від 27.04.2006р. та про зобов'язання ДПІ у м. Вінниці надати до державного казначейства у м. Вінниці висновок про бюджетне відшкодування ПДВ у розмірі 3278708 гривень, а також про стягнення з державного бюджету на користь позивача бюджетного відшкодування ПДВ в сумі 3278708 гривень задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Вінниці №100013233/0 від 27.04.2006р. та стягнуто з державного бюджету на користь ТОВ "Укрводпром" бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в сумі 3278708 гривень. В частині позовних вимог, щодо зобов'язання ДПІ у м. Вінниці надати до державного казначейства у м. Вінниці висновок про бюджетне відшкодування ПДВ у розмірі 3278708 гривень, відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 26.12.06 постанову господарського суду Вінницької області від 25.07.06 скасовано в частині стягнення з державного бюджету на користь товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "Укрводпром" бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 3 278 708 грн. та в частині відмови в задоволенні позову щодо зобов'язання ДПІ у м. Вінниці надати до відділення Державного казначейства у м. Вінниці висновок про бюджетне відшкодування податку на додану вартість у розмірі 3278708 грн. В цій частині прийнято нову постанову, якою зобов'язано ДПІ у м. Вінниці надати до відділення Державного казначейства у м. Вінниці висновок про бюджетне відшкодування товариству з обмеженою відповідальністю - фірма "Укрводпром" податку на додану вартість у розмірі 3278708 грн. згідно з податковою декларацією з ПДВ за січень 2006 року. В решті судове рішення залишено без змін.

Разом з тим, вищевказаною постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 26.12.06 зобов'язано господарський суд Вінницької області забезпечити видачу виконавчих листів з врахуванням даної постанови.

17.01.07, на виконання вищевказаної постанови Житомирського апеляційного господарського суду від 26.12.06, господарським судом Вінницької області видано виконавчий лист.

Заявою ТОВ "Укрводпром" від 18.01.07, зазначений вище виконавчий лист пред'явлено до Державної виконавчої служби у Вінницькій області, для примусового виконання.

19.01.07 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС Вінницької області Романчуком С.М. винесено постанову №239/3-07 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа у справі №15/280-06 та встановлено ДПІ у м. Вінниці строк до 25.01.07 для добровільного виконання виконавчого листа.

02.02.07, у зв'язку з невиконанням боржником, у встановлений строк, виконавчого листа №15/280-06 від 17.01.07, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС Вінницької області Романчуком С.М. направлено боржнику (ДПІ у м. Вінниці) вимогу №04-18/257-3 про виконання рішення суду та зобов'язано ДПІ у м. Вінниці в строк до 09.02.07 виконати рішення суду.

12.02.07, у зв'язку з невиконанням вимог державного виконавця, відповідачем накладено на ДПІ у м. Вінниця (позивача) штраф в сумі 425 грн.

В подальшому, у зв'язку з оскарженням вищевказаних постанови та вимоги державного виконавця в судовому порядку, виконавче провадження з виконання виконавчого листа №15/280-06 від 17.01.07 постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Вінницької області від 16.02.07, зупинено до розгляду судом зазначених скарг.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем  України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України одним із принципів здійснення правосуддя в адміністративних  судах є принцип обов'язковості судових рішень.

Як вбачається з частин 2 та 3 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до п.п. 5.2.4 п. 5.2. ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття  відповідного рішення.

В той же час, згідно ст. 254 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано, тоді як у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

З приписів п. 5 ст. 254 КАС України, вбачається, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції набирають законної сили з моменту її проголошення.

Відповідно до п. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний   виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання  рішення,  зазначеного  в  статті  3  цього  Закону.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 3 цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справах у випадках, передбачених законом.

При цьому, відповідно до ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання, а відповідно до ч. 4 ст. 257 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження"

Таким чином, з аналізу вищенаведених норм Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що з моменту проголошення Житомирським апеляційним господарським судом постанови по справі №15/280-06, а саме 26.12.06, остання набрала законної сили, а тому підлягає виконанню, у зв'язку з чим постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Вінницької області №239/3-07 від 19.01.07 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа у справі №15/280-06, є законною та обґрунтованою. Визначені законом підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження,  у державного виконавця відсутні.

Позивач, як на підставу позовних вимог послався на п.п. 7.7.8 п. 7.8 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", відповідно до якого у разі, коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або податковий орган розпочинає процедуру адміністративного оскарження, податковий орган не пізніше наступного робочого дня за днем отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення справи, зобов'язаний повідомити про це орган державного казначейства. Орган державного казначейства призупиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до прийняття остаточного рішення з адміністративного або судового оскарження.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження податковий орган протягом п'яти робочих днів, наступних за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Однак, посилання позивача на вказану вище норму Закону України "Про податок на додану вартість", у зв'язку з подання останнім касаційної скарги на постанову господарського суду Вінницької області від 25.07.06 та постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 26.12.06 по справі №15/280-06, суд вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на законі, оскільки умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження", що вбачається з його преамбули. Натомість, Закон України "Про податок на додану вартість" визначає платників податку на додану вартість, об'єкти, базу та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету, і жодним чином не регулює умови і порядок виконання судових рішень.

Крім того, процедура судового оскарження постанови господарського суду Вінницької області від 25.07.06 та постанови Житомирського апеляційного господарського суду від 26.12.06 по справі №15/280-06, про яку йдеться в п.п. 7.7.8 п. 7.8 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" закінчена з моменту прийняття постанови Житомирського апеляційного господарського суду від 26.12.06, про що вказано вище.

Разом з тим, як вбачається з опису вкладення у цінний лис від 11.01.07, позивачем направлено до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу від 11.01.07 №244/10/10 на постанову господарського суду Вінницької області від 25.07.06 та постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 26.12.06 по справі №15/280-06, тоді як ні доказів отримання зазначеної скарги касаційним судом, ні доказів відкриття касаційного провадження за вказаною скаргою, позивачем не надано.

При цьому, скаржник (ДПІ у м. Вінниці) не позбавлений права звернення до касаційного суду з клопотанням про зупинення виконання рішення суду, тоді як відповідно до п. 5 ст. 215 КАС України вирішення питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються, є прерогативою Вищого адміністративного суду України.

Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Вінницької області №239/3-07 від 19.01.07 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа у справі №15/280-06, задоволенню не підлягають.

З вищезазначених підстав слід також відмовити у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Вінницької області, що виразились у формі вимоги №04-18/257-3 від 02.02.07.

Разом з тим, посилання позивача на відсутність в вимозі державного виконавця від 02.02.07 посилання на документ, який би зобов'язував ДПІ у м. Вінниці вчинити дії спрямовані на надання до відділення Державного казначейства у м. Вінниці висновку про бюджетне відшкодування товариству з обмеженою відповідальністю - фірма "Укрводпром" податку на додану вартість у розмірі 3278708 грн. згідно з податковою декларацією з ПДВ за січень 2006 року, суд вважає не обґрунтованими та до уваги не приймаються, виходячи з наступного.

Як вбачається з вищезазначеної вимоги №04-18/257-3 від 02.02.07, остання надіслана позивачу у зв'язку з виконанням "рішення господарського суду Вінницької області".

Однак, рішенням в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України є постанова або ж ухвала суду. Відповідно до ст. 158 КАС України судове рішення, яким суд вирішує спір по суті, викладається у формі постанови. Судове рішення, яким суд зупиняє чи закриває провадження у справі, залишає позовну заяву без розгляду або приймає рішення щодо інших процесуальних дій, клопотань, викладається у формі ухвали.

Крім того, як вбачається з тексту вимоги, її зміст повністю відповідає змісту резолютивної частини постанови Житомирського апеляційного господарського суду від 26.12.06 по справі №15/280-06 та змісту виконавчого листа від 17.01.07, виданого на виконання вказаної постанови.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо  оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, у тому числі: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

З приписів ст.ст.71, 86 КАС України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, оцінивши надані сторонами докази та матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.69, 70, 86-98, 159-163, 167, Прикінцевими та перехідними  положеннями КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

1.          У задоволенні позову відмовити

2.          Постанову направити сторонам.

Судове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАСУ після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова або  ухвала  суду  першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку

Відповідно до ст.186. КАСУ Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі, яка подається до суду апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі.

Апеляційна  скарга  на  постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів  після  подання  заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова складена у повному обсязі

відповідно до ч.3 ст.160 КАС України 12.03.07 р.

Суддя                                                    Залімський І.Г.