ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.02.07 р.                                                                               Справа № 19/451

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Дучал Н.М.

При секретарі Волошиної О.В.

За участю представників сторін:

Від позивача: Скопінцев Ю.Є., за довіреністю;

Від відповідача: Береговий А.В., за довіреністю;

Від прокуратури: Карпенко Є.О., посвідчення № 2494

Від третьої особи: без участі представника

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Краматорського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Добропільської міської ради м. Добропілля Донецької області

до відповідача Державного підприємства “Добропіллявугілля” м. Добропілля Донецької області

про стягнення 350 460,00грн.

Краматорський міжрайонний природоохоронний прокурор звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі Добропільської міської ради  м. Добропілля Донецької області з позовною заявою до відповідача, Державного підприємства “Добропіллявугілля”                              м. Добропілля Донецької області, про стягнення  збитків, заподіяних забрудненням земель водного фонду, в сумі  350 460,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на Вимогу Краматорського міжрайонного природоохоронного прокурора № 1142 від 15.09.2006 р.,  акт відбору проб ґрунтів від 28.09.2006р. № А-28-06; протокол № П-28-06 вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 20.10.2006р.; розрахунок визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням сполуками нікелю земельної ділянки на території, прилеглої до породного відвалу ВП “Шахта “Алмазна” ДП “Добропіллявугілля” (водоохоронна прибережна смуга р. Бик) (проба № 1  - до 18 м на північний захід від підніжжя породного відвалу) на підставі Акту відбору проб ґрунтів № А-28-06від 28.09.2006р., Протоколу № П-28-06 вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 20.10.2006р. та “Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства”, затвердженої наказом Мінекобезпеки України від 27.10.97р., та зареєстрованої Мін’юстом України 05.05.98р. № 285/2725; порушення відповідачем ст. 55 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”, ст. 17 Закону України “Про відходи”, ст. 84 Земельного кодексу України,  ст. 89 Водного кодексу України.

Відповідач позовні вимоги не визнав, через канцелярію суду надав заперечення на позовну заяву (вх. № 02-41/2683 від 23.01.2007р), та  відзив на позовну заяву по справі                    № 19/451 (№ 79 від 05.02.2007р.),  в яких проти позову заперечив, послався на те, що  згідно методиці визначення розміру шкоди № 171 від 27.10.1997р. для розрахунку розміру шкоди береться вартість земельного ділянки групи “сільськогосподарські угіддя”, а позивачем узята вартість земельної ділянки агропромислової групи. Зазначив, що в розрахунку шкоди не вказано яким чином відбиралися проби ґрунту та чим при цьому користувались. До розрахунку не прикладена фактична маркшейдерська зйомка. Вважає, що площа земельної ділянки, узятої для розрахунку розміру шкоди, має складати 470 кв.м., оскільки за забруднення 1690 кв.м. було нараховано та стягнуто шкоди в сумі 25 350 грн., в тому числі за забруднення 440 кв.м було стягнуто 6 600,00 грн. згідно рішення господарського суду Донецької області від 15.08.2006 р. по справі № 30/49; за забруднення 1250 кв.м. нараховано шкоди 18 750 грн. по претензії № 5 від 06.12.2004р., яка задоволена в повному обсязі. На підтвердження викладеного надав копію рішення господарського суду Донецької області від 15.08.2006р. по справі № 30/49, копію претензії № 5 від 06.12.2004р.

Ухвалою суду від 23.01.2007р. до участі у справі у якості третьої особи на боці позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області.

06.02.2007р. до матеріалів справи надійшли пояснення по справі (вх. № 02-41/4653 від 06.02.2007р.), в яких Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області повідомило, що шкоду в сумі 350 460,00 грн. розраховано згідно з Методикою визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Мінекобезпеки України від 27.10.97р. № 171 та зареєстрованої Мін’юстом України від 05.05.1998р. № 285/2725. Вважає, що розрахунок збитку містить всі елементи, які потребує головна формула (Рвв=АxГдхКзхКнхШегз).

14.02.2007р. через канцелярію суду надійшли пояснення по справі (вх. № 02-41/6922 від 14.02.2007р.), в яких Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області  повідомило, що для визначення розміру шкоди використовувало (згідно з чинним законодавством)  нормативно-грошову оцінку земельної ділянки забруднення, яка була надана Добропільським міським відділом земельних ресурсів від 27.10.2006р. № 296. Вважає, що посилання відповідача на те, що в розрахунку розміру збитку не вказані засоби вимірювальної техніки та допоміжне обладнання, що застосовувалось при відборі проб є невірним, оскільки  Методика визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням  і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства не визначає таку необхідність, засоби вимірювальної техніки та допоміжне обладнання вказані в Акті відбору проб ґрунтів від 28.09.2006р. № А-28-06.  Пояснив, що відбір проб ґрунтів проведено відповідно до вимог ГОСТ 17.4.3.01-83 “Охрана природы. Почвы. Общие требования к отбору проб, ГОСТ 17.4.4.02.-84 «Охрана природы. Почвы. Методика отбора и подготовки проб для химического, бактериологического, гельминтологического анализа»

19.02.2007р. до матеріалів справи надане пояснення по справі № 19/451 (№ 203 від 15.02.2007р.), в якому Краматорський міжрайонний природоохоронний прокурор наполягає на тому, що відповідачем порушені вимоги ст. 55 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”, ст. 17 Закону України “Про відходи”, ст. 84 Земельного кодексу України , ст. 89 Водного кодексу України в частині незаконного забруднення земель. Зазначив, що відповідно до розрахунку виконаного державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області на підставі протоколу вимірювань показників складу та властивостей від 20.10.2006р. та “Методики визначення розмірів збитків, заподіяних забрудненням земельних ресурсів внаслідок порушення і засмічення земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства”, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього середовища та ядерної безпеки України від 27.10.97р. № 171, розмір збитків внаслідок забруднення сполуками нікелю території земельної ділянки водоохоронної прибережної смуги р. Бик, прилеглої до породного відвалу ВП “Шахта “Алмазна” ДП “Добропіллявугілля” площею 2 160 кв.м  складає 350 460 грн. Додав до матеріалів справи копію постанови про порушення кримінальної справи від 30.03.2005р., копію постанови про залучення в якості обвинуваченого від 22.04.2005р., копію постанови Добропільського міськрайонного суду від 08.06.2005р., копію акту перевірки від 16.03.2006р., копію протоколу про порушення природоохоронного законодавства від 16.03.2006р. копію розрахунку Північно-Донецької РЕІ по ВП “Шахта “Алмазна” розмірів відшкодування збитків при порушенні режиму господарської діяльності на землях водного фонду, пояснення, копію довідки про наслідки проведення перевірки вимог додержання діючого законодавства про відходи на ВП “Шахта “Алмазна” ДП “Добропіллявугілля”.

Розгляд справи відкладався.

19.02.2007р. через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання по справі                 № 19/451 (№ 119 від 19.02.2007р., в якому,  в зв’язку з неможливістю представника відповідача прийняти участь в судовому засіданні, Державне підприємство “Добропіллявугілля” (ВП “Шахта “Алмазна”) просить продовжити строк розгляду справи № 19/451 та перенести день судового засідання на два тижні. Розгляд справи відкладено в межах двомісячного строку, встановленого ст. 69 Господарського процесуального Кодексу України.

26.02.2007 р. до матеріалів справи надійшло клопотання про продовження строку розгляду позовних вимог та перенесення дня судового засідання для здійснення дій по перевірці правильності нарахування позивачем матеріальної шкоди.

Клопотання відповідача судом не задоволено з огляду на наступне.

Відповідно ст. 69  Кодексу адміністративного судочинства України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. За клопотанням обох сторін чи клопотанням однієї сторони, погодженим з другою стороною, спір може бути вирішено у більш тривалий строк, ніж встановлено частиною першою цієї статті. У виняткових випадках голова господарського суду чи заступник голови господарського суду  має право продовжити строк вирішення спору, але не більш ніж на один місяць.

Прокурор та позивач заявили про безпідставність заявленого відповідачем клопотання, заяву про продовження строку вирішення спору не підтримали.

Відповідачем не наведено винятковості обставин для продовження строку вирішення спору головою господарського суду Донецької області чи його заступником. До того ж, відповідач не звертався до голови господарського суду чи його заступника з відповідним клопотанням з викладенням обставин для продовження строку вирішення спору, які можуть бути визнані винятковими.

Відповідно ст. 22 Господарського процесуального Кодексу України, сторони зобов”язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, вживати заходів до всебічного, повного та об”єктивного дослідження всіх обставин справи.

Протягом двох місяців судового провадження у відповідача було достатньо часу для здійснення дій по перевірці правильності нарахування позивачем матеріальної шкоди.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами  судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення  доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні  перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України зазначає, що  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вивчивши  матеріали справи,  заслухавши в засіданні пояснення прокурора, представників сторін, господарським судом

В с т а н о в л е н о.

Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що  виникають  у державі.  Згідно зі статтею 2 Закону України "Про судоустрій України"  суд здійснює правосуддя на засадах верховенства  права,  забезпечує  захист гарантованих Конституцією України та законами прав  і  законних  інтересів  юридичних осіб. Частиною третьою статті 3 названого Закону передбачено,  що судова система забезпечує  доступність  правосуддя  для  кожної  особи  в порядку,  встановленому Конституцією України та законами. Згідно з частиною  першою  статті  6  цього   ж   Закону   усім   суб'єктам правовідносин  гарантується  захист  їх  прав і законних інтересів незалежним і неупередженим судом.  Відповідно до  частини  третьої зазначеної  статті ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його  справи  у  суді,  до  підсудності   якого її віднесено процесуальним законом.

Згідно ст. 16 Закону України  "Про  охорону навколишнього природного   середовища", спеціально уповноваженими державними  органами  управління  в галузі охорони навколишнього природного середовища і  використання природних   ресурсів   у  республіці  є  спеціально уповноважений центральний  орган виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів,  його  органи  на  місцях  та  інші  державні органи, до компетенції  яких  законодавством України та Автономної Республіки Крим віднесено здійснення зазначених функцій.

За приписами п. 1 Положення   про Міністерство охорони навколишнього природного середовища України, затвердженого Указом Президента України від 27 грудня 2005 року N 1842/2005, спеціально    уповноваженим центральним   органом   виконавчої   влади   з   питань    охорони навколишнього природного  середовища,  раціонального  використання природних  ресурсів,  екологічної  безпеки,   заповідної   справи, поводження з  відходами,  геологічного  вивчення  надр,  а  також топографо-геодезичної та картографічної діяльності є Міністерство охорони  навколишнього  природного  середовища України   (Мінприроди   України)

До  компетенції спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої  влади  з питань  екології  та  природних  ресурсів і його органів на місцях, зокрема,  належить державний контроль за  використанням  і  охороною  земель, надр,  поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої  рослинності,  тваринного  світу,  морського  середовища  та природних  ресурсів територіальних вод,  континентального шельфу і виключної (морської)  економічної  зони  республіки,  а  також  за додержанням норм екологічної безпеки   (п. “б”  ч. 1 ст. 20 Закону  України  "Про  охорону навколишнього природного середовища").

Державне підприємство “Добропіллявугілля” (відповідач) є юридичною особою (свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи сер АОО № 291209), включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (довідка № 1-31-197.

В зв’язку з проведенням перевірок додержання вимог діючого законодавства України, регулюючого порядок поводження з відходами, в тому числі стосовно забруднення земель, 15.09.2006 р. Краматорський міжрайонний прокурор, у порядку ст. 20 Закону України “Про прокуратуру”, звернувся до Начальника Державного управління екології та природних ресурсів в Донецькій області з Вимогою, у порядку ст. 20 Закону України “Про прокуратуру”, у строк не пізніше 25.09.06 р. у координації з Краматорською міжрайонною природоохоронною прокуратурою провести перевірку на ВП “Шахта “Алмазна” ДП “Добропіллявугілля” з питань додержання законності під час формування породного відвалу промислових відходів вугледобування на території водоохоронної прибережної смуги р.Бик з січня 2005  до теперішнього часу ( на момент перевірки), під час чого з використанням можливостей лабораторії провести обстеження і дослідження вказаної земельної ділянки на предмет можливого забруднення відходами вугледобування або їх складовими частинами ( проникнення до ґрунту і т.і.), про наслідки чого повідомити Краматорську міжрайонну природоохоронну прокуратуру з додатком всіх матеріалів перевірки).

28.09.2006р. представниками Управління аналітичного контролю та метрологічного забезпечення  держінспектором Симоненко Н.М. та держінспектором Скріпніченко Ю.В., в присутності провідного спеціаліста Північно-Донецької РЕІ Даніловой З.Ю., дільничних маркшейдерів ВП “Шахта “Алмазна” Китайгородського С.І. та Лосєва А.І., з метою визначення впливу породного відвалу ВП “Шахта Алмазна” ДП “Добропіллявугілля”  на територію водоохоронної прибережної смуги р. Бик, на виконання вимоги № 1142 від 15.09.2006р. Краматорської міжрайонної природоохоронної прокуратури, виконано відбір 2 проб ґрунтів  на території прилеглої до ВП “Шахта “Алмазна” (адреса: 85000, м. Добропілля, вул. Низова,1). Площа пробної площадки складала 120х18 (2160) кв.м., глибина відбору – 0,2м.

За результатами відбору проб ґрунтів складений акт відбору проб ґрунтів від 28.09.2006р. № А-28-06. Протокол підписаний всіма присутніми особами без зауважень.

Відповідно до акту відбору проб від 28.09.2006 р. № А-28-06  відділом аналітичного контролю Держуправління охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області, акредитованим на право виконання вимірювань ( Атестат № 521 від 31.01.2003 р., виданий Донецьким державним центром стандартизації, метрології та сертифікації), проведено вимірювання показників складу та властивостей проб ґрунтів, відібраних на території, прилеглої до породного відвалу ВП “Шахта “Алмазна” ДП “Добропіллявугілля” ( м. Добропілля, водоохоронна прибережна смуга р. Бик). Зазначене оформлене Протоколом № П-28-06 вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 20.10.2006р.

Вимірювання показало перевищення нормативного вмісту сполук нікелю, та інших складових,  в досліджуваному ґрунті.

Прокурор наполягає на тому, що відповідачем при формуванні породного відвалу промислових відходів вуглевидобування допущено забруднення земельної ділянки на території Добропільської міської ради у водоохоронній прибережній смузі річки Бик, що є порушенням  ст. ст. 40, 55 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”, ст.ст. 17, 33 Закону України “Про відходи”, ст. 46 Закону України “Про охорону земель”. В результаті зазначеного Державі заподіяно шкоду на суму 350 460,00 грн., розрахунок якої підтверджується Розрахунком визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням сполуками нікелю земельної ділянки на території, прилеглої до породного відвалу ВП “Шахта “Алмазна” ДП “Добропіллявугілля” (водоохоронна прибережна смуга р. Бик) (проба № 1  - до 18 м на північний захід від підніжжя породного відвалу) на підставі Акту відбору проб ґрунтів № А-28-06від 28.09.2006р., Протоколу № П-28-06 вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 20.10.2006р. та “Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства”, затвердженої наказом Мінекобезпеки України від 27.10.97р., та зареєстрованої Мін’юстом України 05.05.98р. № 285/2725.

Відповідачем не представлено документових доказів  відсутності забруднення земельної ділянки на території Добропільської міської ради у водоохоронній прибережній смузі річки Бик при формуванні породного відвалу промислових відходів вуглевидобування.

Відповідно до ст. 4 Закону України “Про охорону навколишнього середовища”,  природні ресурси  України  є  власністю   народу   України, який  має  право  на  володіння,  використання  та   розпорядження природними багатствами республіки. У  державній  власності перебувають  всі  землі  України,  за винятком земель, переданих у колективну і приватну власність.

За приписами ст. 40 Закону України “Про охорону навколишнього середовища”      використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та   організаціями   здійснюється  з  додержанням обов'язкових екологічних вимог:

а) раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій;

б) здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню   природних   ресурсів,   негативному  впливу  на  стан навколишнього природного середовища;

в)    здійснення    заходів   щодо   відтворення   відновлюваних природних ресурсів;

г)   застосування  біологічних,  хімічних  та  інших  методів поліпшення  якості  природних  ресурсів,  які забезпечують охорону навколишнього природного середовища і безпеку здоров'я населення;

д) збереження   територій  та  об'єктів  природно-заповідного фонду, а також інших територій, що підлягають особливій охороні;

е) здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб.

Статтею 55 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища” встановлено, що суб'єкти права   власності   на   відходи   повинні   вживати ефективних заходів для зменшення  обсягів  утворення  відходів,  а також для їх утилізації, знешкодження або розміщення.

Розміщення відходів    дозволяється    лише    за   наявності спеціального дозволу на визначених місцевими радами  територіях  у межах  установлених лімітів з додержанням санітарних і екологічних норм    способом,   що   забезпечує   можливість   їх   подальшого використання  як  вторинної  сировини  і безпеку для навколишнього природного  середовища  та  здоров'я людей.

Відносини  у  галузі   охорони    навколишнього    природного середовища  в  Україні   регулюються  цим Законом, а також розроблюваними відповідно до  нього  земельним,  водним,  лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря,  про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством (ст. 2 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”).

Згідно ст. 17 Закону України “Про відходи” суб'єкти   господарської  діяльності  у  сфері  поводження  з відходами, зокрема,  зобов'язані:   а) запобігати   утворенню   та  зменшувати  обсяги  утворення відходів;   д)   забезпечувати  повне  збирання,  належне  зберігання  та недопущення  знищення  і псування відходів,  для утилізації яких в Україні  існує  відповідна  технологія,  що   відповідає   вимогам екологічної  безпеки;   з) не  допускати   зберігання   та   видалення   відходів   у несанкціонованих місцях чи об'єктах.

Відповідно до статті  33 Закону України “Про відходи”, зберігання та  видалення  відходів здійснюються відповідно до вимог  екологічної   безпеки   та   способами,   що   забезпечують максимальне  використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення).

На кожне місце чи об'єкт зберігання  або  видалення  відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та  код відходів (згідно з державним класифікатором відходів),  їх кількісний  та  якісний  склад,  походження,  а   також   технічні характеристики   місць  чи  об'єктів  зберігання  чи  видалення  і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих  місць чи об'єктів.

Зберігання та   видалення  відходів  здійснюються  в  місцях, визначених органами місцевого самоврядування з  врахуванням  вимог земельного   та   природоохоронного  законодавства,  за  наявності спеціальних дозволів,  у яких визначені обсяги відходів відповідно

до встановлених лімітів та умови їх зберігання.

Визначені для  зберігання  та  видалення  відходів  місця  чи об'єкти повинні використовуватися лише для заявлених на  одержання дозволу відходів.

Забороняється змішування   чи   захоронення   відходів,   для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія.

Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення  відходів у  підземних  горизонтах,  на  території  міст  та інших населених пунктів,  на  територіях  природно-заповідного  фонду,  на  землях природоохоронного,       оздоровчого,       рекреаційного       та

історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної  охорони  водних  об'єктів,  в  інших  місцях,  що може створювати небезпеку для навколишнього  природного  середовища  та здоров'я  людини.  Захоронення  відходів  у  надрах допускається у

виняткових  випадках  за  результатами  спеціальних  досліджень  з дотриманням стандартів, норм і правил, передбачених законодавством України.

Статтею 68 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”  передбачена відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища і в тому числі зобов’язання підприємств відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок таких порушень.

Відповідно до статті 69 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища” шкода, заподіяна внаслідок порушення природоохоронного законодавства, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення цього законодавства, повинна відшкодовуватись у розмірах, які визначаються на підставі затверджених у встановленому порядку такс і методик обрахування розмірів шкоди, що діють на час здійснення порушення або, у разі неможливості встановлення часу здійснення порушення, - на час його виявлення.

У зв’язку з порушенням норм природоохоронного законодавства та на підставі “Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства”, затвердженої наказом Мінекобезпеки України від 27.10.97р., та зареєстрованої Мін’юстом України 05.05.98р.                       № 285/2725, була розрахована сума шкоди, яка дорівнює 350 460,00 грн.

Методика    визначення    розмірів   шкоди,   зумовленої забрудненням і  засміченням  земельних  ресурсів  через  порушення природоохоронного  законодавства (надалі - Методика) розроблена на основі  Закону  України  "Про  охорону  навколишнього   природного середовища",  Закону  України  "Про  внесення  змін і доповнень до деяких законодавчих актів України  з  питань  охорони навколишнього   природного  середовища»,  Земельного кодексу України (п.1.1).

Методика    встановлює   порядок   розрахунку   розмірів відшкодування  шкоди,  завданої  державі  юридичними  особами   та громадянами  в  процесі їхньої діяльності через забруднення земель хімічними речовинами,  їх засмічення промисловими,  побутовими  та іншими відходами,  і поширюється на всі землі,  незалежно від форм їх власності(п.1.2).

Методика  застосовується при встановленні розмірів шкоди від забруднення земель будь-якого цільового призначення (всі землі України),  що  сталося  внаслідок  неорганізованих (непередбачених проектами,  дозволами і та ін.) скидів (викидів) речовин, сполук і матеріалів,  а також в аварійних ситуаціях (прорив очисних споруд, транспортних  трубопроводів, ємкостей різного призначення та ін.);  внаслідок  порушення  норм  екологічної  безпеки  при  зберіганні, транспортуванні,    використанні   пестицидів   і   агрохімікатів, токсичних  речовин,  виробничих і побутових відходів; самовільного захоронення   (складування)   промислових,   побутових   та  інших відходів ( п. 1.3.).

Застосування Методики  є  обов'язковим  для  інспекторів Державної  екологічної інспекції Мінекобезпеки України,  посадових осіб спеціально уповноважених органів інших міністерств та органів виконавчої   влади   в  галузі  охорони  навколишнього  природного середовища і використання природних ресурсів ( п. 1.4.).

Землі вважаються забрудненими, якщо в їх складі виявлені кількісні або якісні зміни,  що сталися в результаті господарської діяльності та інших антропогенних  навантажень.  При  цьому  зміни можуть  бути  зумовлені  не  тільки  появою  в  зоні аерації нових речовин,  яких раніше не було,  а й збільшенням вмісту речовин, що характерні  для  складу  незабрудненого  грунту або у порівнянні з даними  агрохімічного  паспорта  для земель сільськогосподарського

призначення ( п.3.1. Методики)

Розмір шкоди  обчислюється  відповідними  підрозділами державної  екологічної  інспекції  на  основі  протоколу  та  інших матеріалів,  що підтверджують факт забруднення земельних ресурсів, в 10-денний строк із дня виявлення забруднення (п.4.1).

Основою   розрахунків   розміру  шкоди  від  забруднення земельних ресурсів є грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення (конкретної земельної ділянки), яка на підставі Закону "Про   плату  за  землю"  визначається та уточнюється Держкомземом України.  Вона є  нормативною  базою  для  визначення розміру шкоди від забруднення земель іншого призначення (незалежно від форм власності) до  визначення  грошової  оцінки  земель  всіх категорій (п.4.3).

Розмірною  одиницею  для  розрахунків   величини   шкоди приймається  товща  землі в 0,2 м (орний шар),  тобто об'єм орного шару грунту 2000 куб.м на одному гектарі поверхні землі(п.4.5).

При  обчисленні  розміру   шкоди,   завданої   земельним ресурсам   в   результаті   організації   несанкціонованих  звалищ побутових, промислових та інших відходів, уводиться коефіцієнт 10, а токсичних відходів – 100 (п.4.8).

Згідно п.4.9 Методики, розмір   відшкодування   шкоди   Рвв   визначається   за  формулою 1:

Рвв = А х Гд х Кз х Кн х Шегз,                   (1)

де:

А -  питомі  витрати  на  ліквідацію  наслідків   забруднення земельної ділянки, які визначаються як 0,5 Гд;      Гд -  грошова  оцінка  земельної   ділянки   до   забруднення (засмічення), грн. (формула 2);

Кз - коефіцієнт,  що характеризує вміст забруднюючої речовини (куб.м)  в  об'ємі  забрудненої  землі (куб.м) залежно від глибини просочування;

Кн -    коефіцієнт    небезпечності   забруднюючої   речовини (додаток 1);

Шегз -  показник шкали еколого-господарського значення земель (додаток 2).

Відповідно до п.4.9.1 Методики, грошова оцінка земельної ділянки до  забруднення  (Гд) визначається за формулою 2: Гд = Е(Пагр Х Гагр),   (2) де:  Пагр* - площа агровиробничої групи ґрунтів (кв.м); Гагр -  грошова  оцінка 1 кв.м  агровиробничої групи  ґрунтів (грн./квад.м), яка визначається за формулою 3:

Гу х Багр

Гагр = --------------,                           (3)

Бу

де:

Гу*    -    грошова   оцінка   1   кв.м   відповідних   угідь сільськогосподарського підприємства (грн./кв.м);

Багр* -  бал  бонітету агровиробничої групи грунтів земельної ділянки;

Бу* -     бал     бонітету    1    га    відповідних    угідь сільськогосподарського підприємства.

_______________

* Матеріали  грошової оцінки земель щодо конкретних власників (землекористувачів)  за  даними  земельного   кадастру   районного відділу земельних ресурсів.

Посилання відповідача на те, що  в розрахунку шкоди не вказано яким чином відбиралися проби ґрунту та чим при цьому користувались спеціалісти, є безпідставними, оскільки Методикою визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Мінекобезпеки України від 27.10.97р., та зареєстрованої Мін’юстом України 05.05.98р.                     № 285/2725 не встановлено необхідності зазначення в розрахунку шкоди  таких відомостей.

До того ж, в акті відбору проб ґрунтів від 28.09.2006р. № А –28-06 зазначено, що відбір проб та відходів виконано відповідно до вимог ГОСТ 17.4.3.01-83 “Охрана природы. Почвы. Общие требования к отбору проб», ГОСТ 17.4.4.02-84 «Охрана природы. Почвы. Методы отбора и подготовки проб для химического, бактериологического, гельминтологического анализа», відповідних методик виконання вимірювань вмісту показників складу і властивостей проб ґрунтів, відходів. Засоби вимірювальної техніки (ЗВТ) та допоміжне обладнання, що застосовувались при відборі проб: лопата ГОСТ 19596-87, рулетка ГОСТ 7502 (клеймо на повірку І квартал 2006р.).

Твердження відповідача, що  площа земельної ділянки, взятої для розрахунку розміру шкоди, має складати 470 кв.м., оскільки за забруднення 1 690 кв.м. було нараховано та стягнуто шкоди в сумі 25 350 грн., в тому числі за забруднення 440 кв.м стягнуто                            6 600,00 грн. згідно рішення господарського суду Донецької області від 15.08.2006р. по справі № 30/49; за забруднення 1 250кв.м. нараховано шкоди 18750грн. по претензії № 5 від 06.12.2004р., яка задоволена в повному обсязі, - є помилковими з огляду на наступне.

Рішенням господарського суду Донецької області від 15.08.2006р. у справі № 30/49 дійсно було задоволено позов Державного управління екології та природних ресурсів у Донецькій області про стягнення з Державного підприємства “Добропіллявугілля” збитків, заподіяних державі в сумі 6 600,00грн.

З рішення від 15.08.2006 р. вбачається, що в цій справі розглядалося питання порушення відповідачем ( Шахтою “Алмазна ДП “Добропіллявугілля”) складування породних відвалів ( безконтрольний змив породи, відсутність обвідного каналу та протизсувного валу), в результаті чого було здійснено засмічення  прибережної захисної смуги р. Бик загальною площею 440 кв.м. В підставу вимог Державним управлінням екології та природних ресурсів у Донецькій області  було покладено акт перевірки б/н від 16.03.2006р.  Збитки в сумі 6 600,00 грн. розраховані згідно постанови КМУ № 559 від 08.04.199р. “Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної земельним насадженням у межах міст та інших населених пунктах”.

Претензія № 5 від 20.10.2004р. заявлена Сіверо-Донецьким басейновим управлінням водних ресурсів  за  порушення режиму господарської діяльності  на землях водного фонду           ( засмічення земель водного фонду у прибережній захисній смузі р. Бик м. Добропілля). Сума збитків обчислена за “Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення правил охорони водних ресурсів на землях водного фонду, пошкодження водо-господарських споруд та пристроїв, порушення правил їх експлуатації”, затвердженої наказом Держводгоспу України 29.12.2001р. № 290 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 44/6332 від 18.01.2002р.

У справі № 19/451, прокурор та Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області ставить питання про збитки від забруднення земельної ділянки (глибина забруднення 0,2 м) сполуками нікелю території земельної ділянки водоохоронної прибережної смуги р. Бик, прилеглої до породного відвалу ВП “Шахта “Алмазна” ДП “Добропіллявугілля” площею 2 160 кв.м.

Шкода розрахована за Методикою визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Мінекобезпеки України від 27.10.97р., та зареєстрованої Мін’юстом України 05.05.98р. № 285/2725.

Відповідно до п.6 ст. 20 Закону України “Про прокуратуру” при  здійсненні прокурорського  нагляду  за  додержанням  і застосуванням  законів  прокурор має право звертатись  до  суду з заявами про захист прав і законних інтересів   громадян,   держави,  а  також  підприємств  та  інших юридичних  осіб.

Відповідно ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної ( морської) економічної зони є об”єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

З урахуванням викладеного, ст. 47 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”  вимоги Краматорського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Добропільської міської ради м. Добропілля Донецької області до Державного підприємства “Добропіллявугілля”  м. Добропілля Донецької області про стягнення  збитків нанесених державі у сумі 350 460,00 грн., обґрунтовані поданими по справі доказами, тому підлягають задоволенню.

Судові витрати, згідно ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України, слід віднести на відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 42, 43, 22, 27, 29, 33, 36, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,  господарський  суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позовні вимоги Краматорського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Добропільської міської ради м. Добропілля Донецької області до Державного підприємства “Добропіллявугілля”  м. Добропілля Донецької області про стягнення  збитків, заподіяних забрудненням земель водного фонду, в сумі  350 460,00 грн.

Стягнути з Державного підприємства “Добропіллявугілля”  м. Добропілля Донецької області до місцевого бюджету Добропільської міської ради м. Добропілля Донецької області  350 460,00 грн. збитків.

Стягнути з Державного підприємства “Добропіллявугілля”  м. Добропілля Донецької області у доход державного бюджету державне мито в сумі 3 504,60 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

За погодженням сторін в судовому засіданні 26.02.2007 р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 27.02.2007 р.

Суддя                                                                         Дучал Н.М.

Ч.В.В.

Надруковано 6 екземплярів:

1 – позивачу;

2 - прокурору;1 – відповідачу;

1 – третій особі

1 – у справу.