ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23
січня 2007 р.

№
2-29/3035-2006 (2-1/1576-05, 2-1/3819-04)

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого

Овечкіна
В.Е.,

суддів
:

Чернова
Є.В., Цвігун В.Л.,

за
участю представників:

позивача

- Решко
С.С.,

відповідача прокуратури

-
Третьяков М.Г., Філіпова О.М., - Громадський С.О.,

розглянувши
у відкритому  судовому засіданні  касаційну скаргу

Риболовецького колгоспу ім.Войкова

на  постанову

від  04.07.2006 Севастопольського
апеляційного  господарського суду

у
справі

№2-29/3035-2006

за
позовом

Риболовецького
колгоспу ім.Войкова

до ( за    участю
прокурора

ТОВ
“Південний торговий дім”  Автономної   Республіки    Крим)

про
та за зустрічним позовом про

визнання
недійсними договорів купівлі-продажу,
контрактів про передачу суден в бербоут-чартер  та стягнення 1831808,40 грн. збитків  стягнення 1296405,67 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду АР
Крим від 25.05.2006 первісний позов задоволено частково -на підставі ст.50 ЦК
УРСР визнано недійсними з моменту укладення договори купівлі-продажу №№53, 54,
55, 56 від 22.09.2003, №58 від 23.09.2003, №№57, 59, 60, 63, 65, 66 від
03.10.2003 як такі, що суперечать статутним цілям та завданням Риболовецького
колгоспу ім.Войкова, а в решті первісних позовних вимог відмовлено у зв'язку з
їх необгрунтованістю. Зустрічний позов задоволено -на підставі ст.ст.526, 611,
612, 623, 625, 629  ЦК України стягнуто з
Риболовецького колгоспу ім.Войкова на користь ТОВ “Південний торговий дім” 560850
грн. штрафу, 65552,40 грн. пені, 13415,27 грн. річних та 656588 грн. збитків.

Постановою  Севастопольського апеляційного господарського
суду від 04.07.2006 рішення змінено - в первісному позові відмовлено повністю,
а в решті рішення залишено без змін.

Риболовецький
колгосп ім.Войкова (далі -Рибоколгосп) в поданій касаційній скарзі просить
постанову скасувати повністю, рішення скасувати в частині задоволення
зустрічних позовних вимог та прийняти нове рішення про відмову в цій частині
позовних вимог, оскільки вважає, що задовольняючи первісний позов в частині
визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна колгоспу суд першої
інстанції правильно та обгрунтовано застосував норми Закону України “Про
кооперацію”, ст.ст.26,48,49,50 ЦК УРСР, положення Статуту колгоспу та протоколу
№5 загальних зборів від 19.11.2003. Однак, суд апеляційної інстанції не
врахував, що протокол позачергових загальних зборів від 25.08.2003 членами
колгоспу не приймався, що підтверджується протоколом №5 від 19.11.2003, а,
відтак, повноважень на укладення таких договорів купівлі-продажу колишній
керівник не мав. Окрім того, скаржник вказує на помилковість висновку суду
першої інстанції про перерахування відповідачем у період з 23.05.2003р. по
17.10.2003р. на адресу позивача грошових коштів у сумі 1869500 грн., оскільки
відповідно до виписки з рахунку позивача за період 01.05.2003р. по 31.12.2003р.
від відповідача не надходило жодних перерахувань в якості оплати товару по
договору поставки №08-05Т/2003 від 14.05.2003. Позивач не порушив порядок
виконання зобов'язання і не здійснив поставку товару, оскільки такий обов'язок
покладено на нього умовами договору тільки після отримання оплати за
товар.

Колегія
суддів, перевіривши фактичні обставини справи на предмет правильності їх
юридичної оцінки судом апеляційної інстанції та заслухавши пояснення присутніх
у засіданні представників сторін та прокуратури, дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана постанова -залишенню без змін з
наступних підстав.

Змінюючи
рішення суду першої інстанції шляхом відмови в задоволенні первісного позову та
залишаючи його без змін в частині задоволення зустрічного позову апеляційний
господарський суд виходив з того, що:

Між
Рибоколгоспом та Товариством був укладений договір №29 від 29.05.2003 року,
згідно з  яким сторони домовились про
взаємовигідну співпрацю за  усіма
питанням, що пов'язані з виробництвом, здобуванням, переробкою та реалізацію
риби та морепродуктів, з метою більш повного використання можливостей
партнерів, матеріальної та фінансової підтримки, що направлені на досягнення
позитивних результатів в усіх сферах діяльності у рибному господарстві  (том 2, аркуш справи 14).

Згідно
з пунктом 2.1 договору № 29 від 29.05.2003 року розрахунки між сторонами
здійснюються шляхом перерахування узгоджених грошових сум на розрахункових
рахунках один одного в додатково узгоджені строки, а також шляхом передачі
майна (обладнання, будівель, споруд) один одному.

Як     свідчить     протокол     №4
позачергових     загальних     зборів Риболовецького колгоспу ім. Войкова
від 25.08.2003 року членами колгоспу
одностайно було прийнято рішення про передачу основних фондів, які
належать Рибоколгоспу на праві власності, Товариству з обмеженою
відповідальністю "Південний торговий дім". Для здійснення цієї
передачі правлінню Рибоколгоспу було доручено створити комісію (том 2, аркуші
справи 33-35).

22.09.2003
року Риболовецький колгосп ім. Войкова (продавець) та Товариство  з обмеженою відповідальністю "Південний
торговий дім" (покупець) уклали наступні договори купівлі-продажу:

-          №53 риболовецьке судно СЧС
"Войковец" з обладнанням за ціною 352000,00 грн.;

-№54
риболовецьке судно СЧС "Механік Кузьма Фастович" з обладнанням за
ціною 256000,00 грн.;

-          №55 риболовецьке судно СЧС
"Ураган" з обладнанням за ціною 177500,00 грн.

-          № 56 риболовецьке судно СЧС 740 з
обладнанням за ціною 189000,00 грн.

Відповідно
до п.5 вказаних договорів ТОВ „Південний торговий дім" зобов'язався
здійснити оплату за придбані риболовецькі судна до 31.10.2003р.

Усі
вказані риболовецькі судна передані Риболовецьким колгоспом ім.Войкова за
актами приймання-передачі, підписаними комісіями з обох сторін та скріпленими
печатками (том 1, аркуші справи 13-20).

23.09.2003
року та 03.10.2003року Риболовецький колгосп ім.Войкова (продавець) та
Товариство з обмеженою відповідальністю "Південний торговий дім"
(покупець) уклали наступні договори купівлі-продажу:

-№57
адміністративно-виробничого комплексу з обладнанням та гаражний комплекс з
обладнанням за ціною 875940,00 грн.;

-№ 58
автотранспорту та автогосподарської техніки за ціною 96542,00 грн.;

-№59
комплекс будівель, споруд та обладнання свиноферми за ціною 11300,00грн.;

-№60
комплекс будівель, споруд та обладнання ковбасного цеху за ціною 14936,00 грн.;

-№63
сіткомайстерні та виробничо-складський комплекс бригади прибережного лову та
байди за ціною 55000,00 грн.;

-№65
центрального складу за ціною 3000,00 грн.;

- №
66 комплексу будівель, споруд та обладнання звіроферми за ціною3000,00 грн.

Відповідно
до п.4.1 вказаних договорів ТОВ „Південний торговий дім" зобов'язався
здійснити оплату за придбане майно до 31.12.2003 року. Вказане майно також
передано Риболовецьким колгоспом ім.Войкова за актами приймання-передачі,
підписаними комісіями з обох сторін та скріпленими печатками (том 1, аркуші справи
21-46).

Як
вбачається з тексту договорів, право власності на зазначені вище об'єкти у
покупця (Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний торговий
дім") виникло з моменту підписання зазначених договорів та актів приймання
передачі.

На
підставі спірних договорів купівлі-продажу, право власності на вищевказане
майно та риболовецькі судна зареєстровано за Товариством з обмеженою
відповідальністю "Південний торговий дім", що підтверджується
матеріалами справи.

20.10.2003
року Товариство з обмеженою відповідальністю "Південний торговий дім"
(судновласник) та Риболовецький колгосп ім. Войкова (фрахтователь) уклали
контракти №№ 60/1, 59/1, 58/1, 60/1 про передачу суден, переданих раніше
Товариству з обмеженою відповідальністю "Південний торговий дім", в
бербоут-чартер (том 1, аркуші справи 47-59, 77-95).

19.11.2003р.
на позачергових загальних зборах Риболовецького колгоспу ім.Войкова,
колгоспниками одностайно прийнято рішення про анулювання договорів
купівлі-продажу майна Риболовецького колгоспу ім.Войкова, розпорядження про
зняття з балансу майна колгоспу, а також прийнято рішення про звернення до суду
із позовом про визнання вказаних договорів купівлі-продажу недійсними. Вказані
рішення були оформлені протоколом №5 від 19.11.2003 року (том 1, аркуші справи
71-76).

Товариство
з  обмеженою відповідальністю  "Південний торговий дім" заявою від
02.11.2003 року повідомило Риболовецький колгосп ім.Войкова про припинення
зобов'язань Товариства перед Рибоколгоспом відповідно до договору
купівлі-продажу № 10-06Т/2003 від 14.05.2003 року в сумі 12340,00 грн. заліком
зустрічної однорідної вимоги Товариства до Рибоколгоспу відповідно до договору
№13-07Т/2003 від 02.08.2003 року в сумі 12340,00 грн. (том 2, аркуш справи
197).

Заявою-повідомленням
від 21.11.2003 року про залік зустрічних однорідних вимог Товариство повідомило
Рибоколгосп про погашення свого боргу перед останнім по договорам
купівлі-продажу майна та риболовецьких суден у сумі 1882676,00 грн. у тому
числі ПДВ у розмірі 313779,35 грн. за рахунок погашення боргу Рибоколгоспу
перед Товариством за договором поставки № 08-05172003 від 14.05.2003 року та
контрактів № 58/1 та 59/1 про передачу морських суден у бербоут-чартер всього у
сумі 1882676,00 грн.  у тому числі ПДВ у
розмірі 313779,35 грн. (том 2, аркуші справи 193-195).

Заявою-повідомленням
від 01.12.2003 року Товариство також повідомило Риболовецький колгосп ім.
Войкова про погашення Товариством свого боргу по договорам купівлі-продажу
майна № 63 від 03.10.2003 року, 58 від 23.09.2003р., 58 від 23.09.2003 року,
всього на суму 129624,00 грн., у тому числі ПДВ -21604,00 грн., за рахунок
погашення боргу Рибоколгоспом перед ТОВ Товариством за контрактами №№ 58/1,
59/1, 60/1, 60/1, 61/1, 61/1, всього у сумі 129624,00 грн. (том 2, аркуші
справи 199-201).

Згідно
статті 50 Цивільного кодексу УРСР недійсною є угода, укладена юридичною особою
в суперечності з встановленими цілями її діяльності.

Відповідно
до статуту Риболовецького колгоспу ім.Войкова, зареєстрованого розпорядженням
виконкому Керченської міської ради від 15.07.1997 року, Рибоколгосп є
кооперативною організацією добровільного об'єднання громадян для сумісного
ведення рибного господарства та створеною відповідно до Закону України „Про
кооперацію" та інших нормативних актів (том 5, аркуші справи 74-81).

Пунктом
19 статуту Риболовецького колгоспу ім.Войкова встановлено, що придбання,
продаж,  списання основних засобів та
інших матеріальних цінностей
здійснюється   у   порядку,
встановленому   загальними   зборами колгоспу.

Як   вже
було   зазначено,   позачерговими   загальними
зборами   членів Рибоколгоспу
25.08.2003 року було прийнято рішення в рахунок погашення заборгованості
передати основні фонди, які належать Рибоколгоспу на праві власності,
Товариству з  обмеженою
відповідальністю  "Південний
торговий Дім".

Суд
першої інстанції  у своєму рішенні
посилався на те, що спірні договори купівлі-продажу прямо суперечать цілям та
завданням Риболовецького колгоспу ім. Войкова та є позастатутними, оскільки
внаслідок їх укладення Риболовецький колгосп ім.Войкова позбавлений основних та
оборотних засобів, без яких позбавлений можливості вести свою господарську
діяльність та досягати цілей, встановлених статутом та законом, а тому спірні
договору купівлі-продажу є недійсними незалежно від наявності і форми вини
учасників угоди в її укладенні.

Однак,
з цим висновком суд апеляційної інстанції не погодився з тих мотивів, що
вказане рішення загальних зборів було прийнято, а у подальшому укладені
договори купівлі-продажу основних фондів у зв'язку з виконанням Рибоколгоспом
пункту 2.1 договору № 29 від 29.05.2003 року про співпрацю по здобуванню,
переробці та реалізації риби та морепродуктів, згідно якого сторони здійснюють
розрахунки шляхом перерахування узгоджених грошових сум на розрахункових
рахунках один одного в додатково узгоджені строки, а також шляхом передачі
майна (обладнання, будівель, споруд) один одному.

У
подальшому, як свідчать матеріали справи, частина переданих за договорами
купівлі-продажу суден Риболовецького колгоспу ім. Войкова були передані останньому
за контрактами про передачу у бербоут-чартер для використання у статутній
господарській діяльності. Тобто продаж основних фондів було здійснено
Риболовецьким колгоспом ім. Войкова для отримання фінансової допомоги, оскільки
Рибоколгосп знаходився у тяжкому фінансовому стані.

Таким
чином спірні договори купівлі-продажу хоч і не пов'язані з основною діяльністю
юридичної особи, але цій  діяльності
сприяють (у даному випадку покращують фінансовий стан Рибоколгоспу для
подальшого здійснення статутної господарської діяльності), а тому не можуть
бути визнані недійсними. Адже, коло угод, які вправі укладати господарюючі
суб'єкти, не визначається якимось вичерпним переліком і не обмежується лише
тими угодами, що випливають з  основного
змісту їх діяльності. Отже, підприємства та організації можуть укладати й
різноманітні угоди, які є похідними, супутніми їх основній діяльності і
випливають з цієї останньої.

Рішенням
господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.12.2003 року у справі
№2-20/17468-2003  зобов'язано
Риболовецького колгоспу ім.Войкова усунути перешкоди у здійсненні Товариством з
обмеженою відповідальністю "Південний торговий дім" права власності
стосовно належного  йому майна, та
виселено працівників Риболовецького колгоспу ім.Войкова з риболовецьких суден,
що є предметом спірних контрактів про передачу суден у бербоут-чартер (том 2,
аркуші справи 250-253).

Рішенням
господарського суду міста Києва від 07.07.2005 року у справі №18/292 з
Риболовецького колгоспу ім.Войкова на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Південний торговий дім" стягнуто
заборгованість  у сумі 605200,00 грн. та
пеня у сумі 20582,84 грн. (том 6, аркуші справи 54-57).

Як
було встановлено рішеннями господарських судів, спірні контракти про
передачу   суден   Риболовецькому   колгоспу
ім. Войкова   були   укладені
у відповідності з вимогами закону.

Відповідно   до
частини   2   статті
35   Господарського   процесуального  кодексу України факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час
розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких
беруть участь ті самі сторони.

Що    стосується    вимог
про    відшкодування    збитків,
заподіяних  Товариством з
обмеженою відповідальністю "Південний торговий дім", то суд не вбачає
у діях Товариства порушення зобов'язань, які призвели до заподіяння збитків
Рибоколгоспу, оскільки виходячи з аналізу тексту контрактів №№ 60/1, 59/1,
58/1, 60/1 від 20.10.2003 року про передачу суден в бербоут-чартер, на
Товариство не покладений обов'язок оформляти паспорти моряка членам екіпажів.
Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення рибоколгоспу
до ТОВ „Південний торговий дім" з проханням оформити паспорти моряка членам
екіпажів, тому у Риболовецького колгоспу ім. Войкова відсутні правові підстави
стягувати збитки з Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний
торговий дім".

Колегія
суддів визнала правомірним висновок суду першої інстанції про застосування до
правовідносин, що виникли за вказаним договором поставки, норм Цивільного
кодексу України, оскільки пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень
Цивільного кодексу України, встановлено, що відносно цивільних відносин, які
виникли після набрання чинності Цивільного кодексу України, положення
Цивільного кодексу України застосовуються до тих прав та обов'язків, що виникли
або продовжують існувати після набрання чинності Цивільного кодексу України.

Між
Риболовецьким колгоспом ім. Войкова (постачальник) та Товарист-вом   з
обмеженою   відповідальністю    "Південний   торговий
дім" (покупець) 14.05.2003 був укладений договір поставки
№08-05Т/2003. Пізніше сторони вказаного договору уклали додаткові угоди до
договору поставки №№1.1, 1.2 та затвердили графік поставок (том 3, аркуші
справи 7-15).

Згідно
цього договору та додаткових угод до нього постачальник зобов'язався поставляти
та передавати у власність покупця рибну продукцію, а саме кільку глибокої
заморозки в загальній кількості 2400 тон за ціною 800,00 грн. за тону на
загальну суму 1920000,00 грн.

Згідно
з пунктом 3.3 договору поставка товару здійснюється після оплати відповідно до
графіку поставки протягом одного місяця з дати зарахування грошових коштів на
рахунок постачальника.

З
матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відпові-дальністю
"Південний торговий дім" у період з 23.05.2003 року по 17.10.2003
року перерахував на рахунок рибоколгоспу 1869500,00 грн. У порушення умов
договору та графіку поставки Риболовецький колгосп ім. Войкова не виконав свої
зобов'язання в частині поставки товару, а саме не поставив рибну продукцію у
обсязі 2336,875 тон на суму 1869500,00 грн.

Згідно
статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно
до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки,
встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування
збитків.

Пунктом  2
статті   612   Цивільного
кодексу   України   боржник,
який  прострочив виконання
зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані  простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала і після прострочення.

Стаття
22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема збитками є -
доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право
не було порушене (упущена вигода).

Товариством  з
обмеженою відповідальністю "Південний торговий дім" були
укладені договори поставки рибної продукції з Товариством з обмеженою
відповідальністю „Власвіт” №14-07Т/2003
від  04.07.2003  року,
Товариством  з  обмеженою відповідальністю “Торговий дом
„Фаворит” № 8-07Т/2003 від 15.07.2003 року, Товариством з обмеженою
відповідальністю „Скадовський рибопереробний комбінат „Маяк” №23-08Т/2003 від
26.08.2003 року, Товариством з обмеженою відповідальністю “Сінай” №
22-18-07Т/2003 від 17.07.2003 року (том 3, аркуші справи 101-124).

У
зв'язку з тим, що з боку Рибоколгоспу зобов'язання по поставці рибної продукції
виконано не було, Товариство з обмеженою відповідальністю "Південний
торговий дім" не мало можливості виконати обов'язки за договорами
поставки, укладеними з вищезазначеними контрагентами, та вимушено було
розірвати вказані договори, про що свідчать додаткові угоди, укладені з
контрагентами від 25.12.2003 року, 29.12.2003 року, 11.02.2004 року, 12.02.2004
року (том 4, аркуші справи 88-91).

Розрахунком
збитків Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний торговий
дім" визначено суму збитків, заподіяних неналежним виконанням
Риболовецьким колгоспом ім. Войкова обов'язків за договором поставки №
08-05Т/2003 від 14.05.2003 року (том 3, аркуш справи 97).

Відповідно
до п. 6.1 договору поставки, у разі невиконання постачальником зобов'язань в
частині своєчасної поставки товару, останній сплачує покупцю штраф у розмірі
30% договірної вартості непоставленого товару.

Пунктом
6.3 договору встановлено, що за несвоєчасно виконання зобов'язань по поверненню
грошових коштів покупцю, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Статтею
625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,
а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів
не встановлений договором або законом.

Товариством
з обмеженою відповідальністю "Південний торговий дім" був наданий
розрахунок штрафу, пені та неустойки (3% річних), які становлять відповідно
560850,00 грн., 65552,40 грн. та 13415,27 грн. (том 3, аркуш справи 6).

Колегія
погоджується з висновками апеляційного господарського суду з огляду на таке.

Судом
апеляційної інстанції з врахуванням вимог ст.ст.526, 601, 611, 612, 623, 625,
629  ЦК України на підставі
ретельної  правової оцінки умов укладених
між сторонами договору про співпрацю по добуванню, переробці та реалізації риби
та морепродуктів від 29.05.2003 №29, договорів купівлі-продажу №№53, 54, 55, 56
від 22.09.2003, №58 від 23.09.2003, №№57, 59, 60, 63, 65, 66 від
03.10.2003,  контрактів про передачу
суден в бербоут-чартер №№58/1, 59/1, 60/1, 61/1 від 20.10.2003, договору
поставки №08-05Т/2003 від 14.05.2003, протоколів-рішень позачергових загальних
зборів Риболовецького колгоспу ім.Войкова від 25.08.2003 та від 19.11.2003,
наявних у справі актів приймання-передачі майна (а.с.21-45, том 1), підписаних
комісіями з обох сторін без зауважень, заяв ТОВ “Південний торговий дім” від
02.11.2003, від 21.11.2003, від 01.12.2003 про зарахування зустрічних
однорідних вимог на загальну суму 2024640 грн. та інших доказів по справі в їх
сукупності з достовірністю встановлено, а позивачем не спростовано факти
відповідності оспорюваних договорів та контрактів чинному на той час законодавству
та відсутності їх укладення всупереч статутним цілям діяльності Риболовецького
колгоспу ім.Войкова, а також недоведеність завдання Рибоколгоспу збитків з вини
ТОВ “Південний торговий дім” (надалі -товариство) та водночас факти невиконання
колгоспом у встановлені строки своїх зобов'язань по поставці товариству рибної
продукції, внаслідок чого останнім  було
понесено збитки у вигляді упущеної вигоди в сумі 656588 грн. з причин
неможливості виконання товариством зобов'язань перед контрагентами (ТОВ “Власвіт”,
ТОВ “ТД “Фаворит”, ТОВ “СРК “Маяк”, ТОВ “Сінай”) по поставці зазначеної
продукції з вини позивача, та правомірно нарахувано Рибоколгоспу 65552,40 грн.
пені,  560850 грн. штрафу та 13415,27
грн. річних з простроченої суми боргу. При цьому судами попередніх інстанцій
враховано юридичні факти неналежного виконання Риболовецьким колгоспом
ім.Войкова своїх договірних зобов'язань перед ТОВ “Південний торговий дім” та
відповідності вимогам закону оспорюваних контрактів про передачу суден в
бербоут-чартер, які встановлені чинними рішенням господарського суду АР Крим
від 22.12.2003 та рішенням господарського суду м.Києва від 07.07.2005 у справах
№№2-20/17468-2003; 18/292 між тими ж сторонами, та які (факти) в силу
імперативних вимог ч.2 ст.35 ГПК України не підлягають доведенню про розгляді
даного спору. Зазначеними вище рішеннями також спростовуються твердження
скаржника про відсутність порушення ним порядку виконання зобов'язання по
поставці товару відповідачу.

Судом
апеляційної інстанції повністю спростовано висновки суду першої інстанції про
позастатутність оспорюваних договорів купівлі-продажу з тих мотивів, що
внаслідок їх укладення  позивач не був
позбавлений можливості здійснювати свою основну господарську діяльність
(риболовство, рибоводство тощо), оскільки використовував частину відчужених на
користь відповідача основних та оборотних засобів в рамках укладених між
сторонами договору про співпрацю по добуванню, переробці та реалізації риби та
морепродуктів від 29.05.2003 №29 та контрактів від 20.10.2003 №№58/1, 59/1,
60/1, 61/1 про передачу суден в бербоут-чартер.

Колегія враховує те, що позивач в
касаційній скарзі погоджується з позицією судів попередніх інстанцій в частині
відмови в задоволенні первісних позовних вимог про стягнення  1831808,40 грн. збитків та про визнання
недійсними контрактів про передачу суден в бербоут-чартера, а тому у касаційної
інстанції відсутні підстави для перевірки законності та обгрунтованості
оскаржуваної постанови в цій частині позовних вимог.

Наявні
ж заперечення позивача зводяться передусім до посилань на недоведеність
фактичних обставин справи щодо прийняття позачерговими загальними зборами
членами Риболовецького колгоспу ім.Войкова протоколу-рішення від 25.08.2003,
однак, згідно імперативних вимог ч.2 ст.111 Господарського процесуального
кодексу України у касаційній скарзі не допускаються посилання на недоведеність
обставин справи. Судом з достовірністю встановлено факт прийняття 25.08.2003
року позачерговими   загальними   зборами
членів Рибоколгоспу рішення (протокол №4) про передачу належних
Рибоколгоспу основних фондів відповідачу в рахунок погашення заборгованості. З
матеріалів справи не вбачається та позивачем не доведено визнання зазначеного
рішення недійсним з моменту його прийняття, воно було чинним на момент
укладення між сторонами оспорюваних договорів та контрактів, в зв'язку з чим
апеляційним господарським судом правомірно відхилено посилання скаржника на
пізніше прийняте позачерговими загальними зборами Риболовецького колгоспу
ім.Войкова рішення від 19.11.2003р. (протокол №5) про анулювання договорів
купівлі-продажу майна Риболовецького колгоспу ім.Войкова в односторонньому
порядку, яке не породжує юридичних наслідків до спірних відносин сторін.

Разом
з тим, порушені скаржником питання щодо укладення оспорюваних договорів
купівлі-продажу неуповноваженою на це особою можуть бути лише предметом іншого
позовного провадження, оскільки зазначені підстави позову (ст.63 чинного на той
час ЦК УРСР) не розглядалися судом першої інстанції, а позов Риболовецьким
колгоспом ім.Войкова з цих підстав не пред'являвся. Адже, підставами позову у
даній справі Риболовецьким колгоспом ім.Войкова вказано у позовній заяві
ст.ст.228, 230 ЦК України, а судом першої інстанції договори купівлі-продажу
визнано недійсними на підставі ст.50 ЦК УРСР як такі, що укладені юридичною
особою (Риболовецьким колгоспом ім.Войкова) в суперечності зі встановленими
цілями її діяльності.

Колегія
також не може прийняти до уваги інші заперечення позивача, які стосуються
встановленого судом факту перерахування відповідачем у період з 23.05.2003р. по
17.10.2003р. на рахунок колгоспу грошових коштів у сумі 1869500 грн., оскільки
такі доводи зводяться виключно до намагання надати перевагу певному доказу
(виписка з банківського рахунку позивача за період з 01.05.2003р. по
31.12.2003р.)  перед іншими оціненими
судом доказами. Проте, згідно імперативних вимог ч.2 ст.1117
Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має
права  встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні та постанові
господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими, про достовірність того чи іншого доказу, збирати нові
докази або додатково перевіряти докази.

Зважаючи
на вищенаведене касаційна інстанція не вбачає підстав для скасування
оскаржуваної постанови.

Враховуючи
викладене та керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119
-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Севастопольського апеляційного
господарського суду від 04.07.2006 у справі №2-29/3035-2006 залишити без змін,
а касаційну скаргу  Риболовецького
колгоспу ім.Войкова -без задоволення.

Головуючий,
суддя                    В.Овечкін

Судді                              Є. Чернов

В. Цвігун