Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2007 року                                                            Справа № 10566-06

Колегія суддів у складі: головуючого судді доповідача Лащенко Л.Д., Судді Кравець Т.В., судді Погребняк В.Я.

При секретарі: Андросовій О.В.

За участю представників сторін:

Позивача: - Шкриль Л.Г. (дов. № 71991/9/10-009 від 15.11.2006 року).

Відповідача: - Кіктенко Є.М. –голова правління (паспорт серія МА № 109983 від 18.04.1996 року), Фомінов М.М. (дов. № 158 від 20.11.2006 року).

Розглянувши апеляційну скаргу позивача Державної податкової інспекції в м. Суми (вх. № 4161 С/2-6 від 14.11.2006 р.) на Постанову господарського суду Сумської області від 19.10. 2006 р. у справі № 10566-06

За позовом:

Державної податкової інспекції в м. Суми

До Відкритого акціонерного товариства «Сумське автотранспортне підприємство 15954»м. Суми

Про  стягнення 66591 грн. 92 коп.

встановила:

Позивач, Державна податкова інспекція в м. Суми, звернувся до господарського суду Сумської  обл.. з позовною заявою в якій просив суд стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Сумське автотранспортне підприємство 15954»в м. Суми заборгованість з податку з доходів фізичних осіб в сумі 66 591 грн. 92 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в ході проведеної перевірки виявлено заборгованість до бюджету по сплаті податку з доходів фізичних осіб за попередні роки, загальна сума якої складає 66 591 грн. 92 коп. Вказана заборгованість вважається бюджетним фондом, однак,  до теперішнього часу заборгованість, яка є бюджетним фондом до бюджету не надійшла.

Рішенням господарського суду Сумської області від 19.10.2006 року (суддя Малафєєва І.В.) позивачу у задоволенні позову відмовлено. Рішення прийняте судом з посиланням на те, що сума боргу, яка є предметом розгляду у суді, не є узгодженим податковим зобов’язанням у розумінні Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», згідно з п.3.2 ст. 3 вказаного Закону відноситься  до коштів бюджетного фонду, на кошти якого не може бути накладено стягнення за причинами, відмінними від стягнення такого податку, збору (обов’язкового платежу), відповідач відображав вказану суму у податковому і бухгалтерському обліку, за таких обставин,  позивач не був позбавлений права в межах строку позовної давності звернутися з позовом до відповідача. Однак, позивач своїм правом на судовий захист в межах строку позовної давності не скористався.

Позивач з Рішенням господарського суду Сумської області від 19.10.2006 року не погодився, у порядку встановленому Кодексом адміністративного судочинства України подав заяву про апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд Рішення господарського суду Сумської обл..  від 19.10.2006 року скасувати.  Подану апеляційну скаргу позивач обґрунтовує тим, що згідно з Законом України «Про порядок погашення зобов’язань платників податку перед бюджетами та державними цільовими фондами»у будь–яких випадках, коли платник податків згідно з законами уповноважений утримувати податок збір, яким оподатковуються інші особи, сума таких податків, зборів вважається бюджетним фондом, який належить державі або територіальній громаді та створюється від їх імені. Крім того, позивач вважає, що судом неправильно застосовані норми ст.. 15 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»в частині пропущення строку позовної давності.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити рішення господарського суду Сумської області без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Відкрите акціонерне товариство «Сумське автотранспортне підприємство 15954»м. Суми вказує на те, що судом першої інстанції правомірно зазначено, що спірна заборгованість мала місце до 2000 року, але строк позовної давності згідно до вимог ст. ст. 256, 257 ЦК України, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, встановлюється тривалістю у три роки. Саме про це йде мова в п. 15.1 ст. 15 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами». Отже, виходячи з вищевикладеного, суд вірно прийшов до висновку, що позивачем пропущений строк позовної давності.

Оскільки, апеляційна скарга була подана у порядку встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, апеляційне провадження було порушено Харківським апеляційним господарським судом у порядку встановленому вказаним кодексом. У судовому засіданні, під час розгляду апеляційної скарги було з’ясовано підстави подання апеляційної скарги у порядку встановленому КАСУ у той час, як провадження у справі порушено і рішення прийнято судом за правилами Господарського процесуального кодексу України. Як пояснив позивач, на час подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги йому не було відомо, за правилами якого судочинства прийнято судове рішення, тому він вирішив подати заяву про апеляційне оскарження у порядку встановленому КАСУ. Враховуючи, що розгляд справи здійснювався за правилами ГПК України, позивач вважає, що і апеляційне оскарження повинно відбувати за правилами ГПК України. За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне при подальшому розгляді апеляційної скарги застосовувати норми Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та наданих  в підтвердження обставин справи доказів, перевіривши надану в Рішенні суду їх юридичну оцінку, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення уповноважених представників позивача та відповідача, апеляційний суд встановив, що прийняте судом Рішення  підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга  позивача підлягає залишенню без задоволення  виходячи з наступного.

Державною податковою інспекцією в м. Суми з 11.08.2005 р. по 05.09.2005 р. проведено планову документальну перевірку дотримання вимог податкового та валютного законодавства Відкритого акціонерного товариства "Сумське автотранспортне підприємство 15954", у тому числі, правильності обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум прибуткового податку, податку з доходів фізичних осіб, податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів, державного мита.

Під час перевірки виявлено заборгованість до бюджету по сплаті податку з доходів фізичних осіб за попередні роки, загальна сума якої складає 66 591,92 грн., що підтверджується довідкою № 17-2-18/404 від 25.08.2005р. та актом перевірки № 117/232/05495528 від 05.09.2005 р.

Вказана заборгованість виникла в результаті порушення особою на яку покладено обов’язок по утриманню та перерахуванню до бюджету п.п. 8.1.2, п. 8.1, ст.. 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»№ 889-ІУ від 22.05.03р., який встановлює, що податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Якщо оподатковуваний дохід зараховується, але не виплачується платнику податку особою, що його нараховує, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого  доходу,   підлягає  сплаті   до  бюджету  у   строки,   встановлені   для  місячного податкового періоду».

Підпункт 3.2.1 п. 3.2  ст. З  Закону  України  "Про  порядок  погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами " від 21.12.2000 р. № 2181-ІП встановлює, що «у будь-яких випадках, коли платник податків згідно із законами з питань оподаткування уповноважений утримувати податок, збір (обов'язковий платіж), якими оподатковуються інші особи, у тому числі податки на доходи фізичних осіб, дивіденди, репатріацію, додану вартість, акцизні збори, а також будь-які інші податки, що утримуються з джерела виплати, сума таких податків, зборів (обов'язкових платежів) вважається бюджетним фондом, який належить державі або територіальній громаді та створюється від їх імені». Тобто, відповідно до вказаної статті Закону, утриманий з платників податку –фізичних осіб прибутковий податок (податок з доходів фізичних осіб у розмірі  66 591,92 грн. є  бюджетним фондом.

Як пояснив у судовому засіданні керівник відповідача, відповідач відображав і відображає на час слухання апеляційної скарги в бухгалтерській звітності утриманий податок і надавав відповідно звітність податковому органу про його наявність.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що сума 66 591,92 грн., яка стягується і є предметом  розгляду у суді не є узгодженим податковим зобов'язанням у розумінні Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», та як вказано вище згідно п. 3.2 ст.  цього  Закону відноситься до коштів бюджетного фонду.

Основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства  регулюються іншим законодавством, а саме Бюджетним кодексом України.  Розділ 5 Контроль за дотриманням бюджетного законодавства та відповідальність за бюджетні правопорушення Бюджетного кодексу України, визначає  осіб, які здійснюють контроль за дотриманням бюджетного законодавства, відповідальність за бюджетні правопорушення, визначає коло осіб, які мають право застосовувати встановлену законом відповідальність та встановлює порядок            застосування заходів відповідальності.

Державна податкова адміністрація України та її структурні підрозділи не входять до кола осіб, на які покладено повноваження щодо застосування відповідальності за бюджетні правопорушення, у тому числі щодо стягнення до бюджету сум бюджетних фондів.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України  звертатися до господарського суду мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи ( у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності  за захистом свого порушеного або оспорюваного права і охоронюваного законом інтересу. Позивач, звертаючись до господарського суду не визначив у позовній заяві, яке саме його право порушено відповідачем, під час розгляду справи у суді порушення відповідачем прав позивача не встановлено, за таких обставин, господарський суд Сумської обл.. обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, Рішення  господарського суду Сумської обл.. від 19.10.2006 року по справі № 10566-06 підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102,  п.2 ст. 103, п.4 ч. 1 ст. 104, 105 ГПК України:

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача –Державної податкової інспекції в м. Суми  залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської обл..  по справі № 10/566-06 від 19.10.2006 року  залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                      Л.Д.Лащенко.

Суддя                                                                       Т.В.Кравець

Суддя                                                                        В.Я.Погребняк.