ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

02.04.2007
Справа №2-27/2981-2007А

За позовом – Нижньогірське комунальне підприємство зеленого господарства і благоустрію, с. Нижньогірський, вул. Молодіжна, 2.

До відповідача –  ДПІ в Нижньогірському районі, с. Нижньогірський, вул. Шкільна, 16.

Про  спонукання до виконання певних дій.

Суддя Н.В. Воронцова.

При секретарі Топоріщевої Т. П.

представники:

Від позивача –    Пігарева О. В., дор.у справі; Манонін С. М., наказ №1-К.

Від відповідача –    Грязнова Г. М., дор. у справі.

Сутність спору:  Нижньогірське комунальне підприємство зеленого господарства і благоустрію            звернулося до господарського суду АР Крим з позовом до відповідача про визнання незаконною відмову ДПІ в Нижньогірському районі в видачі свідоцтва про право сплати єдиного податку позивачу. Також просить забов”язати ДПІ в Нижньогірському районі видати позивачу по справі свідоцтво про сплату єдиного податку.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що позивач сформував власне майно самостійно за рахунок доходів від виконаних робіт, прибутку, отриманого від господарської діяльності, благодійних внесків та інших законних надходжень. Долі Нижньогірського селищної ради в майні позивача не має. Крім того, у позивача відсутня заборгованість по податкам, податковим платежам.

На підставі викладеного, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у запереченнях на позов повідомив про те, що ч. 4 ст. 7 Указу Президента України від 03.06.1998 р. №727/98 “Про спрощену систему оподаткування,  обліку і звітності суб’єктів малого підприємництва” визначено, що його дія не поширюється на суб’єктів підприємницької діяльності,  у статутному фонді яких частки,  що належать юридичним особам – учасникам і засновникам даних суб’єктів, які не є суб’єктами малого підприємництва, перевищують 25%. Комунальне підприємство – це підприємство,  що діє на основі комунальної власності територіальної громади,  утворюється органом, який є представником власника – відповідної територіальної громади і виконує його функції та майно якого закріплюється за ним на праві господарського ведення або на праві оперативного управління ( ст.. ст.. 63, 78 Господарського кодексу України ). Таким чином,  відповідач вважає,  що незалежно від наявності чи відсутності уставного фонду, єдиними засновником ( учасником ) державних та комунальних підприємств є відповідно держава чи територіальна громада в особі уповноважених органів. Тобто, їх частка в цих підприємствах перевищує 25%. Враховуючи поняття суб’єкта малого  підприємництва,  наведене в ст. 1 Указу Президента України від 03.06.1998 р. №727/98 “Про спрощену систему оподаткування,  обліку і звітності суб’єктів малого підприємництва”, уповноважені органи, які діють від імені держави чи територіальних громад, не   є суб’єктами малого підприємництва.

На підставі викладеного, просить у позові відмовити.

Позивач заявою від 12.02.2007 р. уточнив позовні вимоги та просить суд визнати протиправними  дії ДПІ в Нижньогірському районі,   що виразилися у відмові видати  свідоцтво про сплату єдиного податку,  викладеній в листі ДПІ в Нижньогірському районі  за № 1984/10/15-01 від 18.12.2006р.   Також просить зобов”язати ДПІ в Нижньогірському районі  видати Нижньогірському комунальному  підприємству зеленого господарства і благоустрію  свідоцтво про сплату єдиного податку з 01.01.2007 р. по 31.12.2007 р.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази,  заслухавши пояснення представників сторін,  суд,  -

В С Т А Н О В И В :

Позивач заявою від 15.12.2006 р. вих. №147,   відповідно до вимог «Порядку видачі Свідоцтва про право сплати єдиного податку суб'єктом малого підприємництва - юридичною особою», затвердженого наказом ДПА України 12.10.1999р. № 555 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.10.1999р. за № 709/4002, з наступними змінами і доповненнями, звернувся до ДПІ в Нижньогірському районі про видачу Свідоцтва про сплату єдиного податку на 2007р. за ставкою 10%.

Проте листом від 18.12.2006р. за № 19841015-01  ДПІ в Нижньогірському районі  позивачу було відмовлено у видачі такого Свідоцтва з підстави, що дія Указу Президента України від 03.06.1998 р. №727/98 “Про спрощену систему оподаткування,  обліку і звітності суб’єктів малого підприємництва” не поширюється на позивача як на суб’єкта підприємницької діяльності, у статутному фонді якого частка,  що належить засновнику – Нижньогірської селищної раді, який не є суб’єктом малого підприємництва, перевищує 25%. У своїй відмові у видачі Свідоцтва відповідач також зазначив, що відповідно до положень Господарського кодексу України  комунальне підприємство, організаційно-правова форма якого обрана нами для нашого підприємства, – це підприємство,  що діє на основі комунальної власності територіальної громади,  утворюється органом, який є представником власника – відповідної територіальної громади і виконує його функції, та майно якого закріплюється за ним на праві господарського ведення або на праві оперативного управління ( ст.. ст.. 63, 78 Господарського кодексу України ). Таким чином,  відповідач вважає, що незалежно від наявності чи відсутності статутного фонду, єдиним засновником (учасником) державних та комунальних підприємств є відповідно держава чи територіальна громада в особі уповноважених органів. Тобто, їх частка в цих підприємствах перевищує 25%. Враховуючи поняття суб’єкта малого  підприємництва,  наведене в ст. 1 Указу Президента України від 03.06.1998 р. №727/98 “Про спрощену систему оподаткування,  обліку і звітності суб’єктів малого підприємництва”, уповноважені органи, які діють від імені держави чи територіальних громад, не   є суб’єктами малого підприємництва.

Нижньогірське комунальне підприємство зеленого господарства і благоустрію є підприємством, що знаходиться в комунальній власності Нижньогірської селищної ради.

Дане підприємство є юридичною особою,  що здійснює свою діяльність на підставі господарського розрахунку,  має самостійний баланс,  розрахунковий та інші рахунки в установах банків.

При таких обставинах справи, позов підлягає задоволенню виходячи  з наступних підстав.

Відповідно до абз.3 п.4 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва» суб’єкти підприємницької діяльності подають заяву не пізніше ніж за 15 днів до початку наступного звітного (податкового) періоду (кварталу) за умови сплати всіх установлених податків та обов’язкових платежів за попередній звітний (податковий) період.

В свою чергу, згідно з абз.6 п.4 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва» орган державної податкової служби зобов’язаний протягом десяти робочих днів видати безоплатно свідоцтво про право сплати єдиного податку або надати письмову мотивовану відмову.

Ст. 1 Указу Президента України від 03.06.1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва» визначає, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності вводиться, в тому числі, для юридичних осіб — суб’єктів підприємницької діяльності будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, в яких за рік середньооблікова чисельність працюючих не перевищує 50 осіб і обсяг виторгу яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 1 млн. гривень.

Ст. 5 Закону України «Про державну підтримку малого підприємництва» зазначено, що одним з напрямків державної підтримки малого підприємництва є запровадження спрощеної системи оподаткування, бухгалтерського обліку та звітності.

Ст. 11 цього ж Закону вказує, що для суб’єктів малого підприємництва в порядку, встановленому законодавством України, може застосовуватися спрощена система оподаткування, бухгалтерського обліку та звітності, яка передбачає заміну сплати встановлених законодавством податків і зборів (обов’язкових платежів) сплатою єдиного податку.

Так, відповідно до Довідки Головного управління статистики в АР Крим за № 50-9-40/1, Нижньогірське комунальне підприємство зеленого господарства і благоустрію є юридичною особою, організаційно-правова форма якої – комунальне підприємство, форма власності – комунальна.

У поданій позивачем  заяві про видачу Свідоцтва про сплату єдиного податку від 15.12.2006р. зазначалося, що середньооблікова чисельність працюючих складає 42 особи, обсяг виручки від реалізації продукції ( товарів, робіт, послуг )  за 2006р. складає 580900 грн.

З огляду на викладене, в розумінні п. 7 ст. 63 Господарського кодексу України, Нижньогірське комунальне підприємство зеленого господарства і благоустрію  є малим підприємством, і його діяльність регулюється також Законом України «Про державну підтримку малого підприємництва» (п. 7 ст. 63 ГК України – „Малими (незалежно від форми власності) визнаються підприємства, в яких середньооблікова чисельність працюючих за звітний (фінансовий) рік не перевищує п'ятдесяти осіб, а обсяг валового доходу від реалізації продукції (робіт, послуг) за цей період не перевищує суми, еквівалентної п'ятистам тисячам євро за середньорічним курсом Національного банку України щодо гривні”).

Крім того, до заяви позивача  були додані докази того, що будь-якої заборгованості перед бюджетом, а також відповідними Фондами (Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності,  Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань на Україні  та ін.), що могло б стати підставою для відмови у видачі підприємству  Свідоцтва про сплату єдиного податку, позивач також не мав.

Відповідно до статті 7 даного Указу Президента України дія цього Указу не поширюється (зокрема,) на суб’єктів підприємницької діяльності, у статутному фонді яких частки, що належать юридичним особам — учасникам та засновникам даних суб’єктів, які не є суб’єктами малого підприємництва, перевищують 25 відсотків.

Відповідно до загальних положень Статуту позивача, він є комунальним підприємством, заснованим на комунальній власності.

Однак судом встановлено, що на протязі всього періоду  діяльності, а саме з 25.06.2003 р. по дійсний час Нижньогірська селищна рада не формувало статутний фонд підприємств, в звязку з тим,  що майно Нижньогірської селищної ради було раніше, до реєстрації позивача, передане до господарського ведення іншого комунального підприємства.

Відповідно до п. 4.2 статуту позивача майно позивача сформовано самостійно за рахунок доходів від виконання договірних робіт,  прибутку, отриманого від господарської діяльності,  банківськіх кредитів, надходжень в рахунок оплати процентів від прибутку, отриманої від діяльності виробничих структур, благодійних внесків та інших законних надходжень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем були виконані всі необхідні умови для переходу до спрощеної системи оподаткування, в той час як дії відповідача, виражені у відмові видати свідоцтво про сплату єдиного податку, викладеній в листі № 1984/10/15-01 від 18.12.2006р., не ґрунтуються на положеннях податкового законодавства та суперечать ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади і їх посадовці зобов'язані діяти тільки в межах повноважень і способом, які передбачені Конституцією України і Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги і заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень,  дій чи  бездіяльності  суб'єкта  владних  повноважень  обов'язок  щодо доказування правомірності  свого  рішення,  дії  чи  бездіяльності покладається    на   відповідача,   якщо   він   заперечує   проти адміністративного позову.

Відповідачем  не було представлено достатніх доказів щодо правомірності здійснених ним дій.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими, підтверджуються матеріалами справи  та  підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40 грн. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

Вступну і резолютивну частини постанови проголошено 02.04.2007 р.

Постанову у повному обсязі складено 06.04.2007 р.

На  підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 – 164, 167  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2.  Визнати протиправними  дії Державної Податкової Інспекції  в Нижньогірському районі, ( Нижньогірський, вул. Шкільна, 16  ),    що виразилися у відмові видати  свідоцтво про сплату єдиного податку,  викладеної в листі ДПІ в Нижньогірському районі  за № 1984/10/15-01 від 18.12.2006р.

3.  Зобов”язати Державну Податкову Інспекцію  в Нижньогірському районі, ( с. Нижньогірський, вул. Шкільна, 16 )  видати Нижньогірському комунальному  підприємству зеленого господарства і благоустрію, (с. Нижньогірський, вул. Молодіжна, 2 )  свідоцтво про сплату єдиного податку з 01.01.2007 р. по 31.12.2007 р.

4. Стягнути з Державного бюджету України (р/р 0002 у банку отримувача: Управління Державного казначейства в АР Крим, отримувач: Держбюджет м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО 34740405) на користь Нижньогірського комунального  підприємства зеленого господарства і благоустрію, с. Нижньогірський, вул. Молодіжна, 2, ( ідентифікаційний код  32571586, банківські реквізити не відомі )     3,40 грн. державного мита.

Виконавчий документ видати після вступу Постанови в закону силу, за заявою особи на користь якої воно винесено.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.