ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

03.04.2007                                                           Справа № 7/119-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Задорожної Н.О. при секретарі Просоєдовій Ю.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м.Херсона

до Малого приватного підприємства "Веста-92"

про  стягнення 12377грн. 76 коп.

за участю представників сторін:

від позивача:  Горбань В.В. - зав. юридичн. сектором, дов. від 16.01.07р. (у справі)

від відповідача: Лянсберг М.П. - директор

в с т а н о в и в:

Позивач (управління ПФУ в Комсомольському районі у м. Херсоні) звернувся з позовом у якому просить суд стягнути з відповідача (МПП "Веста-92", м. Херсон, код 14138417) 12377грн. 76 коп., що складають 7504грн. 21 коп. заборгованості по страхових внесках, що склалася станом на 15.02.2007р. та 4873грн. 55 коп. фінансової санкції за несвоєчасну сплату страхових внесків із збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач письмовий відзив, а також витребувані судом матеріали не подав, у наданих суду усних поясненнях позов не визнає, зазначає, що будучи суб'єктом малого підприємства, є платником єдиного податку.

Відповідно до статті 6 Указу Президента України від 03.07.1998р. № 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" - суб'єкти малого підприємства, які сплачують єдиний податок, не є платниками збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який згідно статті 3 цього Указу входить до складу (42% коштів) єдиного податку, що сплачується суб'єктом господарювання.

В зв'язку з тим, що Указ передбачає заміну сплати встановлених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів) сплатою єдиного податку та його розподіл до бюджетів та фондів, застосування положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-1У від 09.07.2003р. (далі за текстом Закон № 1058) для нарахування збору призведе до подвійного оподаткування.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Мале приватне підприємство "Веста-92", код 14138417 будучи юридичною особою - роботодавцем і страхувальником, зареєстрований в управлінні ПФУ в Комсомольському районі м. Херсона в якості платника страхових внесків, які має сплачувати у порядку, строки і розмірах, встановлених положеннями Закону № 1058.

Відповідно до п.2 ст. 17 Закону № 1058 страхувальник зобов'язаний - допускати посадових осіб виконавчих органів Пенсійного фонду до перевірок правильності обчислення та сплати страхових внесків, надавати їм передбачені законодавством документи та пояснення з питань, що виникають під час перевірок,

- подавати звітність територіальним органом пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленою Пенсійним фондом;

- нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та повному обсязі страхові внески.

За наслідками проведеної уповноваженими представниками Пенсійного фонду перевірки достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2005-2006 роки (червень 2005р. - вересень 2006р.) донараховано страхові внески із збору в розмірі 32,3% та 31,8% від фактичних витрат на оплату праці з червня 2005р. по вересень 2006р. включно на суму 11240грн. 36 коп. (фактичні витрати на оплату праці 35094грн.), про що складено акт № 242 від 28.11.2006р. (а.с. 6-10).

По висновках акту за порушення страхувальником п. 6 ст. 20 Закону  № 1058 в частині своєчасного нарахування та перерахування страхових внесків, на підставі п. 4 ст. 106 цього Закона до підприємства застосовано штраф в розмірі 4873грн. 55 коп. на підставі рішень № 618, 619, 620, 621, 622, 623, 624, 625, 626, 627, 628 від 28.11.2006р. (а.с. 10-20).

Факт відправлення та вручення відповідачу рішень підтверджено наданими у справу корінцями повідомлень про вручення поштових відправлень (а.с. 21-22).

З врахуванням 42% від ставки єдиного податку, що була сплачена підприємством, яка підлягає зарахуванню в рахунок сплати внесків (а.с. 23-27) і складає 3736грн. 15 коп., борг відповідача із збору на загальнообов'язкове державне страхування складає 7504грн. 21 коп., на оплату якого було скеровано платнику вимогу № Ю-97 від 28.11.06р.

Рішення про застосування фінсанкцій та вимогу про оплату боргу у встановленому Законом порядку не оскаржено і нечинними не визнано, отже, вони є обов'язковими до виконання.

Зважаючи на доведеність факту несплати підприємством страхових внесків із збору у розмірах і порядку, встановлених Законом № 1058, відсутності доказів скасування або визнання нечинними рішень про застосування фінансових санкцій, доказів проведення оплати недоїмки, суд визнає позов обґрунтованим і задовольняє його у повному обсязі.

Доводи відповідача до уваги не приймаються з врахуванням наступного.

Статтею 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997р. № 400/97-ВР (далі за текстом Закон № 400/97) визначаються платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема, платниками збору є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян  та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Статтею 5 Закону № 1058 регулюються відносини що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів на ці правовідносини може поширюватися лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками.

Пунктом першим статті 11 Закону № 1058 установлено, що загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у фірмах, представництвах, відділеннях, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством.

Згідно з пунктом 1 статті 14 Закону № 1058 страхувальниками цих осіб є їх роботодавці, які відповідно до частини 1 статті 15 цього Закону є платниками страхових внесків та зобов'язані на підставі пункту 6 частини 2 статті 17 зазначеного Закону нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

У статті 18 Закону № 1058 зазначено, що страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом; вони не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування, на ці внески не поширюється податкове законодавство, а іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Ставка, механізм справляння та пільги щодо сплати збору встановлені Законом №400/97-ВР, яким разом із Законом №1058-ІУ не встановлено такої пільги, як звільнення від сплати збору на державне пенсійне страхування для суб'єктів підприємницької  діяльності, котрі перейшли на спрощену систему оподаткування.

Отже, обов'язок сплачувати страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування  не зумовлюється статусом платника податку як суб'єкта підприємницької діяльності.

Указ № 727/98 регулює питання оподаткування суб'єктів малого підприємництва. Згідно з вимогами статті 15 Прикінцевих положень Закону № 1058 до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення статті 6 Указу № 727/98 про звільнення суб'єктів малого підприємництва, які сплачують єдиний податок, від збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Закону № 1058 суперечать, отже, застосуванню не підлягають.

Статтею 19 Закону № 1058 установлено, що страхові внески до солідарної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування нараховуються  роботодавцем на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати та інших заохочувальних і компенсаційних виплат, що перевіряючим фактично проведено за наслідками здійсненої перевірки.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено про дату, час і місце складення її повного тексту - 6 квітня 2007р. о 15-00 год., каб. № 324, м. Херсон, вул. Горького, 18.

Керуючись п. 4 ст. 157, 158, 160-163, 167 п. 6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, суд постановив:

1.Позов задовольнити.

Стягнути з малого приватного підприємства "Веста-92" м. Херсон, вул. Полтавська, 97, р.рахунок 0837 ХФ "Приват-банк" МФО 352457, код 14138417 на користь управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона, м. Херсон, вул. Комкова, 76-а, р.рахунок 01 в ХОУ ВАТ "ДОБУ", МФО 352457, код 21294879 заборгованість по страхових внесках за основним платежем у сумі 7504грн. 21 коп. та фінансові санкції у розмірі 4873грн.55 коп.

.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                  Н.О. Задорожна

Повний текст постанови

складено 06.04.2007р.