ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"05" квітня 2007 р.
справа № 20-4/057-9/319

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Югстройінвест” (99011, м.Севастополь, вул. Льотчиков, 3) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма “Акваторія-Порт” (99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 41) про стягнення 8524,60 грн.

та зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма “Акваторія-Порт” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Югстройінвест” про стягнення 9276,04 грн.,

Суддя  Рибіна С. А.

Представники сторін:

позивач –Калич А.І., довіреність № б/н від 24.03.2006;

відповідач –Салагаєв А.Б., довіреність № 49 від 06.04.2006;

с у т ь   с п о р у:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Югстройінвест” (далі – ТОВ “Югстройінвест”) звернулось до господарського суду міста з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма “Акватория-Порт” (далі –ТОВ “Фірма “Акватория-Порт”) про стягнення 8524,60 грн., з яких 6347,20 грн. –сума основного боргу, 425,60грн. –3 % річних, 1751,80 – збитки від інфляції.

Як стверджує позивач, основна заборгованість виникла в результаті несплати відповідачем за поставлені будівельні матеріали в сумі 13632,00 грн. При цьому позивач урахував зустрічну заборгованість ТОВ “Югстройінвест” перед ТОВ “Акваторія-Порт” в сумі 6538,60 грн. за роботи, які виконані відповідачем за договором № 01/06 від 01.08.2003.

В процесі розгляду справи по суті заявлених вимог  позивач в порядку передбаченому статтею 22 Господарського процесуального кодексу України декілька разів уточнював позовні вимоги, остаточно просить суд стягнути з відповідача 16515,16 грн., з яких: сума основного боргу з урахуванням інфляційного відшкодування складає 15867,64 грн., 3 % річних –647,52 грн.

ТОВ “Акваторія-Порт” проти позовних вимог заперечує, стверджує, що будівельні матеріали були ввезені на територію порту на виконання договору № 01/06 від 01.08.2003, а не продані йому позивачем. Відповідач вважає, що  доводи позивача про фактичну  наявність між сторонами угоди з купівлі –продажу будівельних матеріалів є безпідставними, так як сторони не досягли згоди по всіх істотних умовах угоди (в першу чергу –вартості майна), тому угода не може бути визнана укладеною. Детальне обґрунтування викладене у відзиві на позов та доповненнях до нього.

У судовому засіданні представник відповідача також пояснив, що будівельні матеріали, про які йдеться мова у позовній заяві, до цього часу не вивезені позивачем з його території, проти вивезення їх ТОВ “Акваторія-Порт” не заперечує у разі дотримання позивачем встановленого порядку вивезення вантажів з території порту.

Протягом розгляд спору по суті ТОВ “Акваторія-Порт” звернулось із зустрічним позовом до ТОВ “Югстройінвест” про стягнення заборгованості в сумі 9276,04 грн., з яких 6538,60 грн. –сума основного боргу по сплаті за виконані за договором № 01/06 від 01.08.2003 послуги, 2541,28 грн. –пеня, 196,16 грн. –3 % річних.

В процесі розгляду справи по суті заявлених вимог  позивач в порядку передбаченому статтею 22 Господарського процесуального кодексу України уточнив позовні вимоги, остаточно просить суд стягнути з відповідача 9484,26 грн., з яких: сума основного боргу з урахуванням інфляційного відшкодування складає 8846,75 грн., 3 % річних –637,51 грн.

ТОВ “Югстройінвест” проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечує з тих підстав, що до моменту звернення ТОВ “Акваторія-Порт” із зустрічним позовом до суду від нього на адресу ТОВ “Югстройінвест” вимоги про сплату суми боргу не надходили. Обґрунтування викладені у відзив та доповненнях до нього.

У судовому засіданні представникам сторін роз’яснені їх права та обов’язки згідно зі статтями 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

За клопотанням представників сторін, відповідно до статті 10 Конституції України, статті 10 Закону України “Про судоустрій України”, пояснення по справі надавалися ними російською мовою.

Розгляд справи відкладався в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України та продовжувався судом в порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, суд  -

Встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Югстройінвест” (далі – ТОВ “Югстройінвест”)  уклало на його думку з Товариством з обмеженою відповідальністю “Акваторія-Порт” (далі –ТОВ “Акваторія-Порт”)  угоду купівлі –продажу на виконання якої поставило відповідачу будівельні матеріали –Блоки Ф-2 кількістю 25 штук та плити бетонні П5ВА кількістю 24 штуки. Вказані матеріали були завезені ним на територію Порту, та передані 08.12.2003 за видатковою накладною № РН-0000159, в який розписалась особа, на яку Товариством з обмеженою відповідальністю “Акваторія-Порт” був покладений обов’язок отримати товар та була видана довіреність серії ЯЖФ № 010825 від 25.11.2003 на отримання товарно-матеріальних цінностей.

При цьому договір на поставку будівельних матеріалів сторонами не укладався, що підтверджують представники обох сторін.

Позивачем в підтвердження позовних вимог надані суду довіреність серії АЖФ № 010825 від 25.11.2003 та видаткова накладна від 08.12.2003 № РН-0000159. У накладній вказане прізвище та ініціали директора ТОВ “Акваторія-Порт” Салагаєва А.Б., та міститься посилання на довіреність серії ЯЖФ № 010825 від 25.11.2003. Також позивач надав суду рахунок № СФ-0000159 від 08.12.2003, податкову накладну № 159 від 08.12.2003 та листи, які він направляв на адресу відповідача з вимогою сплатити суму боргу.

Позивач вважає, що дані докази підтверджують укладення між сторонами угоди купівлі – продажу будівельних матеріалів, заборгованість за які просить стягнути з врахуванням штрафних санкцій.

Суд вважає вимоги ТОВ “Югстройінвест” такими, що не підлягають  задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, прийнятого 16.01.03, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання Цивільним кодексом України чинності, тобто після 01.01.04.

Правовідносини між сторонами виникли до 01.01.04, не припинені в порядку, встановленому  ст. 216-223 Цивільного кодексу України в редакції  1963 року, тому при розгляді спору суд керується  Цивільним кодексом України  в редакції 2003 року.

Згідно статті 509 Господарського кодексу України та пункту першого частини другої статті 11 Цивільного кодексу України  однією з підстав виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інші правочини

Відповідно до частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин  може  вчинятися  усно  або  в  письмовій  формі. Сторони  мають  право  обирати  форму  правочину,  якщо  інше   не встановлено законом.

Частиною першою статті 207 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин вважається таким,  що вчинений у письмовій формі, якщо  його  зміст зафіксований в одному або кількох документах,  у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

З вищевикладених норм та наданих сторонами документів вбачається, що  між сторонами могли виникнути договірні зобов’язання: ТОВ “Югстройінвест”  поставляє товар, а ТОВ “Акваторія-Порт”  - приймає та сплачує його.

Однак, при досліджені судом вищезазначених документів  суд встановив наступне.

Довіреність серії ЯЖФ № 010825 від 25.11.2003 на отримання товарно-матеріальних цінностей видана Товариством з обмеженою відповідальністю “Акваторія-Порт” Салагаєву Андрію Борисовичу на отримання від ТОВ “Югстройінвест” плит бетонних П-5ВА кількістю 24 штуки, та блоків ЄФ-2, кількістю 25 штук. У вказаній довіреності міститься зразок підпису особи, яка її одержала та має право отримати товарно –матеріальні цінності.

У видатковій накладній від 08.12.2003 № РН-0000159, на яку позивач посилається як на доказ отримання відповідачем будівельних матеріалів міститься підпис особи, що їх отримав, який не відповідає підпису у довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей  серії ЯЖФ № 010825 від 25.11.2003. Крім того, видаткова накладна не містить печатки отримувача –ТОВ “Акваторія-Порт”.

У зв’язку з викладеним суд вважає, що дана видаткова накладна не є належним доказом отримання відповідачем від ТОВ “Югстройінвест” будівельних матеріалів на суму 13632,00 грн.

Надані позивачем рахунок –фактура  № СФ-000159 від 08.12.2003 та податкова накладна             № 159 від 08.12.2003 не містять відміток ТОВ “Акваторія –Порт” про погодження вартості будівельних матеріалів. Позивачем також не надані докази надіслання даних документів відповідачу.

Згідно частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, вартість товару є істотною умовою договору купівлі –продажу.

З вищевикладеного вбачається, що сторонами не узгоджена вартість будівельних матеріалів отриманих ТОВ “Акваторія –Порт” за довіреністю серії ЯЖФ № 010825 від 25.11.2003.

Викладене свідчить, що сторони не дійшли згоди по всіх істотних умов, а саме не встановили ціну отриманого товару, у зв’язку з чим суд дійшов висновку, що договір між сторонами не укладений.

На підставі  викладеного, суд вважає позовні вимоги ТОВ “Югстройінвест” такими, що не підлягають задоволенню.

При цьому, позивач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про витребування майна.

Розглянувши зустрічний позов суд встановив наступне.

01.08.2003 між сторонами спору був укладений договір № 01/06, відповідно до пункту 1.1 якого ТОВ “Акваторія-Порт” зобов’язувалось протягом строку дії договору на причалі Порту № 50 здійснювати переробку (відвантаження з суден, завантаження на автомашини, зберігання та внутріскладське переміщення) вантажу Товариства з обмеженою відповідальністю “Югтройінвест”, а саме: піску морського щомісячними партіями до 15000 тонн.

ТОВ “Югстройінвест” зобов’язувалось своєчасно сплачувати за надані послуги за фактично виставленими рахунками на підставі актів виконаних робіт протягом п’яти банківських днів з моменту отримання рахунку (пункт 2.2.6 Договору).

Відповідно до пункту 3.2 Договору Клієнт (ТОВ “Югстройінвест”) сплачує Порту (ТОВ “Акваторія-Порт”) за послуги, що надані відповідно до Договору, плату, розмір якої визначається виходячи з обсягу переробленого вантажу по ставці, визначеної в Додатку № 01 до цього Договору.

Відповідно до Додатку № 01 до договору № -01/06 від 01.08.2003 повна вартість послуг за Договором визначається по ставці 5,2 грн. за кожну тонну переробленого вантажу (у тому числі ПДВ).

Строк дії договору № 01/06 від 01.08.2003  встановлений до 31.12.2006.

Згідно з Актом виконаних робіт від 30.12.2003, підписаним сторонами, вартість виконаних робіт за Договором склала 16538,60 грн.

22.12.2003 ТОВ “Акваторія-Порт” виставило ТОВ “Югстройінвест” рахунок № 89 на загальну суму 12519,00 грн.

Відповідно до виписки з особового рахунку ТОВ “Югстройінвест” 29.12.2003 сплатило Товариству з обмеженою відповідальністю “Акваторія-Порт” 10000,00 грн. за рахунком № 89 від 22.12.2003. З цього випливає, що вказаний рахунок на суму 12519,00 грн. був отриманий Товариством.

Не сплаченими за цім рахунком залишились 2519,00 грн.

На суму вартості виконаних робіт –4019,60 грн. ТОВ “Акваторія-Порт” вручило Товариству з обмеженою відповідальністю “Югстройінвест”  рахунок № 96 від 30.12.2003 в судовому засіданні - 17.05.2006.

Позивач просить стягнути заборгованість за договором в розмірі 6538,60 з урахуванням інфляційного відшкодування та 3 % річних.

Суд вважає вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 п. 4 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України, діючого з 01.01.2004, щодо цивільних відносин, що виникли до вступу в силу Цивільного кодексу України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли або продовжують існувати після вступу його в силу.

Згідно ч. 2 п. 4 Прикінцевих положень Господарського кодексу України до господарських відносин, що виникли до набрання чинності відповідними положеннями Господарського кодексу України, зазначені положення застосовуються щодо тих прав і  обов'язків, які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями.

Згідно положень статті 193 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 та статей 525, 526 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 зобов’язання повинні виконуватись належним чином  відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна  його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заборгованість ТОВ “Югстройінвест” перед ТОВ “Акваторія-Порт” складає 6538,60 грн., на момент прийняття рішення ТОВ “Югстройінвест” суму заборгованості не сплатило, у зв’язку з чим позовні вимоги в цієї частині підлягають задоволення.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення інфляційне відшкодування в розмірі 2308,35  грн. та 3 % річних в розмірі 637,51 грн.

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України  кожна сторона повинна прийняти всі міри, необхідні для належного виконання зобов’язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення  загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених  Господарським кодексом України, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України  боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, зобов’язаний сплатити кредитору суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків  не встановлений договором чи законом.

Суд, перевіривши  розрахунок заявлених до стягнення сум, вважає, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційного відшкодування та 3 % річних підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Розрахунок суми інфляційного відшкодування та 3 % річних позивач здійснив з дати виставлення першого рахунку, тобто з 29.12.2003 на  всю суму 6538,60 грн.

Однак в процесі розгляду справи судом встановлено, що  відповідачем за зустрічним позовом рахунок на суму 12519,00 грн., отриманий 29.12.2003, та, згідно умов пункту 2.2.6 Договору,  повинен бути сплачений протягом 5-ти банківських днів, тобто до 04.01.2004.   Рахунок оплачений частково в сумі 10000,00 грн., тому заборгованість за ним складає 2519,00 грн. Що стосується рахунку на суму 4019,60 грн., він вручений тільки в ході судового розгляду 17.05.2006, та згідно умов пункту 2.2.6 Договору,  повинен бути сплачений протягом 5-ти банківських днів, тобто до 23.05.2006.

Викладене свідчить, що позивач неправомірно нарахував інфляційне відшкодування та 3 % річних на суму 6538,40 грн. з 29.12.2003.

Суд задовольняє  вимоги позивача щодо стягнення інфляційного відшкодування в розмірі 1367,12 грн. виходячи з наступного розрахунку:

Заборгованість в розмірі 2519,00 грн. з урахуванням інфляційного відшкодування за період 3 роки складає 3484,66 грн.

Заборгованість в розмірі 4019,60 грн. з урахуванням інфляційного відшкодування за період з 01.06.2006 по 01.04.2007 складає 4421,06 грн.

Таким чином, інфляційне відшкодування підлягає стягненню з відповідача в розмірі 1367,12 грн.

Суд задовольняє  вимоги позивача щодо стягнення  3 % річних в розмірі 329,79 грн. виходячи з наступного розрахунку:

Із заборгованості в розмірі 2519,00 грн. 3 % річних  підлягають стягненню за три роки в розмірі 226,71 грн.

Із заборгованості в розмірі 4019,6 грн. 3 % річних за період з 24.05.2006 по 01.04.2007 (за 312 днів) складає 103,08 грн.

В іншій частині позові вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає  на ТОВ “Югстройінвест” витрати позивача за зустрічним позовом по сплаті державного мита в сумі          грн.  і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі        грн. пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

1.          В задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю “Югстройінвест” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма” Акваторія-Порт” про стягнення 18348,67 грн. відмовити повністю.

2.          Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма “Акваторія-Порт” до  Товариства з обмеженою відповідальністю “Югстройінвест” про стягнення 9276,04 грн.  задовольнити частково.

3.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Югстройінвест” (99011, м.Севастополь, вул. Льотчиків,3, ідентифікаційний код 32506196, р/рахунок 6425 в СД “Промінвестбанку”, МФО 324515)  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма “Акваторія-Порт” (99011, м. Севастополь, вул.. Леніна,41, ідентифікаційний код 20675771, р/рахунок 2413 в СФ АКБ “Укрсоцбанк”, МФО 324195)  заборгованість в сумі 8426,91 грн., з яких 6538,60 грн. –сума основного боргу, 329,79 грн. –сума 3 % річних, 1367,12 грн. –інфляційне відшкодування, витрати по сплаті державного мита в сумі 88,74 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 102,66 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3.          В решті зустрічних позовних відмовити.

Копії рішення направити на адресу сторін.

Суддя                                                                                                                   С.А. Рибіна

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84 Господарського

процесуального кодексу України і підписано 10.04.2007