ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м     У к р а ї н и
РІШЕННЯ

15 лютого 2007 р.           Справа 4/75-07

за позовом:ТОВ "Еліт - Сервіс", (вул. Воровського , 4, м. Бердичів, 13300)

до: Хмільницького міськвиконкому (вул. Столярчука, 10,м. Хмільник , 22000)

до:  ТОВ "Назарет Транс", ( вул. І. Богуна, 4, м. Хмільник, 22000 )

про визнання недійсним запису

Головуючий суддя     Білоус В.В.

При секретарі судового засідання Логінов А.О.

Представники

позивача :   не з"явився, подано клопотання  про відкладення розгляду справи

відповідача 1: не з"явився з невідомих для суду причин

відповідача 2: Вихристюк Л. І. за довіреністю

розглянувши справу у відкритому судовому засіданні за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт-Сервіс»до Хмільницького міськвиконкому та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Назарет Транс»про визнання недійсним запису в п.3.1 Статуту ТОВ «Назарет Транс»про правонаступництво ТОВ «Назарет Транс»усіх прав обов’язків реорганізованих ПП «Назарет»та  ТОВ «Назарет С.Т.С.»,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач вимог ухвали від 18.12.2006р. про надання додаткових доказів та про явку в судове засідання представника не виконав.  В телеграмі від 12.02.2006р. позивач просить розгляд справи відкласти. Вказане клопотання судом відхиляється оскільки в обґрунтування нього позивач не навів доводів і мотивів, не надав в обґрунтування них доказів, які б свідчили про неможливість явки в судове засідання представника в наслідок поважних причин. Строк розгляду справи, передбачений ч.1 ст. 63 ГПК України, закінчується 15.02.2007р.  Тому можливості для відкладення розгляду справи в межах строку передбаченого законом немає. Суд дав достатньо часу позивачу для реагування на ухвалу суду та для її виконання. Подане позивачем не мотивоване клопотання про відкладення розгляду справи суд розцінює, як намагання позивача затягнути розгляд справи. Представник 2-го відповідача заперечив проти клопотання позивача про відкладення розгляду справи. З огляду на це  суд на підставі ст..75 ГПК України приходить до висновку про розгляд справи за наявними в ній матеріалами у відсутність представника позивача.

В листі № 33/01юр від 09.02.2007р. позивач направив клопотання про доповнення до позивної заяви і про витребування від  Вінницького обласного управління статистики копії фінансової звітності ТОВ «Назарет Транс» за 2006р. та від Хмільницької ДПІ декларації на прибуток, на ПДВ. Представник 2-го відповідача заперечив проти цього клопотання.

Вказане клопотання суд розцінює як клопотання про доповнення підстав позовних вимог. Тому на підставі прав наданих позивачеві ст.. 22 ГПК України клопотання про доповнення підстав позовних вимог підлягає задоволенню. Клопотання про витребування додаткових доказів від головного управління статистики у Вінницькій області, від Хмільницької МДПІ задоволенню не підлягає, оскільки фінансові звіти, податкові декларації на прибуток, ПДВ є конфіденційною інформацією, яка не має відношення для вирішення спору, з огляду на предмет позову. Витребування  вказаних позивачем доказів суперечило б ст.. 21, 22 Закону України «Про внесення змін до закону України «Про державну статистику», ст.. 28, 30 ЗУ «Про інформацію».

1-й відповідач у відзиві на позов наданому в листі від 12.02.2007р. проти позову заперечив. Зазначив, що державна реєстрація юридичних осіб згідно ст. 6 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» здійснюється виключно спеціально уповноваженими державою, посадовими особами – державними реєстраторами, а не виконавчими органами місцевих рад. Пояснює, що жодний закон не надає права виконавчим комітетам вносити чи вимагати від засновників господарських товариств внесення будь-яких записів до їх  статутів. Тому вважає, що не може бути відповідачем за таким позовом. Вважає, що позов стосується правомірності здійснення державним реєстратором його повноважень по державній реєстрації ТОВ «Назарет Транс». В зазначених відносинах державний реєстратор  виступає суб’єктом владних повноважень. Тому вважає що згідно ст..3, 17 КАС України має розглядатися в адміністративному, а не в господарському судочинстві. В зв’язку з цим просить провадження у справі припинити згідно п.1 ст.80 ГПК України. Клопотання 1-го відповідача про припинення провадження у справі, з підстав вказаних у клопотанні, не підлягає задоволенню оскільки предметом позову, є не визнання протиправними дії державного реєстратора, а визнання недійсним частково Статуту 2-го відповідача, і спір з таким предметом позову підлягає розгляду за нормами ГПК України.

2-й відповідача вимог ухвали від 18.12.2006р. не виконав. Доказів в обґрунтування поважності невиконання вимог суду не надав. Представник 2-го відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив. Покликався на те, що Статут підприємства відповідає законодавству, та що розмір статутного фонду визначають самі учасники товариства.

Заслухавши пояснення представника 2-го відповідача вивчивши та дослідивши матеріали справи, надавши їм юридичну оцінку, суд на підставі ст. 107 ЦК України прийняв до висновку про те, що позов, з підстав вказаних у позовній заяві та доповнення до неї задоволенню не підлягає, з огляду на таке:

06.09.2005р. державним реєстратором здійснено  державну реєстрацію статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Транс» м. Хмільник  про що зроблено запис № 0000120. В п. 3.1 Статуту міститься запис: «Товариство є юридичною особою від моменту його державної реєстрації. Товариство є правонаступником усіх прав та обов’язків реорганізованих Приватного підприємства «Назарет» ( ідентифікаційний код  30326526) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Назарет С.Т.С.»  (ідентифікаційний код 31015064). Статут в частині запису про правонаступництво позивач просить визнати не дійсним, як такий що суперечить п.2, п.3 ст.107 ЦК України, оскільки на момент державної реєстрації юридичної особи, створеної шляхом злиття двох  інших юридичних осіб, і вважає, що Хмільницький міськвиконком повинен був мати нотаріально посвідченні копії передавального акту із даними про правонаступництво щодо всіх зобов’язань всіх кредиторів і боржників.  Мотивує свої позовні вимоги тим, що державний реєстратор повинен був на 06.09.2005р. мати нотаріально посвідчені копії передавальних актів ПП «Назарет» та  ТОВ «Назарет С.Т.С.»; а вони були надані тільки 30.11.2005р., тобто через 3 місяці після державної реєстрації ТОВ «Назарет Транс». Також мотивує вимоги тим, що  ТОВ «Назарет С.Т.С.» і ПП «Назарет» були ліквідовані тільки 28.12.2005р. та тим, що названі  підприємства станом на 01.09.2005р. передані згідно передавальних актів новостворюваному ТОВ «Назарет Транс» майна на загальну суму1240509 грн. 83 коп., а в Статуті ТОВ «Назарет Транс» вказано, що  воно створено трьома учасниками із статутним фондом в сумі всього 36000 грн.

Суд погоджується із запереченнями 1-го відповідача про те що він не може відповідати за положення статуту 2-го відповідача та за реєстрацію Статуту. Відповідно до ст.. 6  Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» державна реєстрація юридичних осіб в Україні здійснюється спеціально уповноваженими державою посадовими особами - державними реєстраторами, а не виконавчими комітетами. Тому 1-й відповідач не може відповідати за позовом. По суті позовні вимоги мотивуються неправомірними діями при державній реєстрації Статуту ТОВ «Назарет Транс» при цьому не наводиться обставин і доказів, які б свідчили про те, які неправомірні дії ( бездіяльність), порушення законодавства вчинив 1-й, 2-й відповідач.

Згідно ч.1, 2, 3, 4 ст. 107 ЦК України  Кредитор юридичної особи,  що припиняється,  може вимагати від неї припинення або дострокового виконання зобов'язання.  Після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та  задоволення  чи  відхилення  цих  вимог  комісія  з припинення юридичної  особи  складає  передавальний  акт  (у   разі   злиття, приєднання  або  перетворення)  або  розподільчий  баланс  (у разі поділу),  які мають містити положення про  правонаступництво  щодо всіх зобов'язань юридичної особи,  що припиняється,  стосовно всіх її  кредиторів   та   боржників,   включаючи   зобов'язання,   які оспорюються сторонами.  Передавальний  акт  та  розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом,  який прийняв рішення  про її припинення. Нотаріально посвідчені    копії    передавального   акта   та розподільчого балансу передаються в орган,  який здійснює державну реєстрацію,  за  місцем  державної реєстрації юридичної особи,  що припиняється,  а також в орган, який здійснює державну реєстрацію, за місцем державної реєстрації юридичної особи правонаступника.  Порушення  положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні  до  єдиного державного  реєстру запису  про  припинення  юридичної  особи  та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників. Вказана норма регулює порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення.  ТОВ «Назарет Транс» утворився шляхом злиття ПП «Назарет» і ТОВ «Назарет С.Т.С.» в одно підприємство – ТОВ «Назарет Транс», що призвело до  припинення ПП «Назарет» та ТОВ «Назарет С.Т.С.» державна реєстрація припинення цих юридичних осіб проведена 28.12.2005р., що стверджується листом  1-го відповідача від 01.11.2006р №02-21-843. Передавальні акти майна, майнових прав та обов’язків від ПП «Назарет» ТОВ «Назарет С.Т.С.» до створюваного внаслідок злиття ТОВ «Назарет Транс», нотаріально посвідчені нотаріусом 30.11.2005р.  В п. 2, 3 ст. 107 ЦК України не передбачає в який строк  мають бути передані передавальні акти (до державної реєстрації припинення юридичних осіб, що реорганізуються, державні реєстрації створюваних юридичних осіб чи після неї). Як свідчить лист 1-го відповідача передавальні акти  майна,  майнових прав нотаріально посвідчені 30.11.2005р., а державна реєстрація припинення  ТОВ «Назарет С.Т.С.», і ПП «Назарет» здійснена 28.12.2005р.. Тобто державна реєстрація припинення вказаних юридичних осіб здійснена після надання передавальних актів. Зміст ч. 1 ст. 107 ЦК України свідчить, що положення цієї статті направлені на забезпечення  і гарантування прав кредиторів юридичних осіб, що припиняється, а не боржників. Позивач у справі  - ТОВ «Еліт-Сервіс» був боржником реорганізованих шляхом злиття ПП «Назарет» і ТОВ «Назарет С.Т.С.» і заявляючи позов про визнання  недійсним Статуту ТОВ «Назарет Транс» в частині правонаступництва від ПП «Назарет» ТОВ «Назарет С.Т.С.»  намагається ухилитися та відстрочити виконання зобов’язань перед ТОВ «Назарет Транс». Позивач не довів незаконність положення п.3.1 Статуту 2-го відповідача ст. 107 ЦК України. Не беруться до уваги мотиви викладені позивачем у доповнені до позовної заяви. Статутний фонд товариства з обмеженою відповідальністю, не є тотожним вартості майна, майнових прав, які можуть знаходитися на законних підставах у власності товариства з обмеженою відповідальністю. Згідно ч.1 ст.144 ЦК України статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається з вартості вкладів його учасників, а не майна, яке перебуває, чи може перебувати у власності ТОВ. Доповнюючи позовні вимоги позивач не вказав яким нормам законодавства суперечить не відповідність статутного капіталу 2-го відповідача -36000 грн; вартості майна і майнових прав – 1240509 грн. 83коп., яке перейшло ТОВ «Назарет Транс» в наслідок реорганізації ПП «Назарет» ТОВ «Назарет С.Т.С.». розмір статутного фонду ТОВ згідно законодавства визначається його учасниками, але в розмірі не меншому, ніж встановлений в законодавстві, а не вартості майна яке переходить до створюваного ТОВ в наслідок злиття двох інших підприємств.  Наведене дає підстави для відмови в позові.

В зв’язку з відмовою в позові судові витрати підлягають віднесенню на позивача.

Керуючись ст. 4-3, 4-5, 22, 28, 32, 33, 34, 36, 43, ч. 1, 5 ст. 49, ч. 1 ст. 69, ст. 75, ст. 82-84, 115 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. В позові відмовити .

2. Судові витрати в загальній сумі 203 грн. покласти на позивача.

3. Копію рішення направити позивачу, відповідачу рекомендованим листом.

Резолютивну частину рішення оголошено 15.02.2007р.. Повний текст рішення відповідно до ст.84 ГПК України оформлено і підписано 20.02.2007р.

Суддя                                             Білоус В.В.