ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2007 р.
№ 20/90

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів :

Перепічая В.С. (головуючий ),

Вовка І.В.,
Гончарука  П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві   касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Криворізький завод гірничого обладнання” на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.08.2006р. та на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2006р. у справі за позовом Приватного підприємства “АНТАРЕС” до Закритого акціонерного товариства “Криворізький завод гірничого обладнання” про стягнення сум

Заслухавши  пояснення  представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги,  суд

У С Т А Н О В И В  :

У квітні 2006р. ПП “АНТАРЕС” пред’явило в господарському суді позов до ЗАТ “Криворізький завод гірничого обладнання” про стягнення 22901,94 грн. боргу та пені за поставку хімічної продукції.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2006р. (суддя Пархоменко Н.В.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.08.2006р. (судді Науменко І.М. –головуючий, Білецька Л.М., Прудніков В.В.), позов було задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 21205,50 грн. основного боргу.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.08.2006р. та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2006р.  і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до припису ст.ст. 526, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 14.06.2004р. між ПП “АНТАРЕС” (постачальник) та ЗАТ “Криворізький завод гірничого обладнання” (покупець) було укладено договір  поставки №196 (далі –Договір).

На виконання Договору, згідно  видаткових накладних: №РН-0000092 від 03.03.2005 року на суму 9505,44 грн.,  №РН-0000240 від 19.05.2005 року на суму 10205,50 грн. та №РН-0000292 від 21.06.2005 року на суму 8504,58 грн., ПП “Антарекс” поставило ЗАТ “Криворізький завод гірничого обладнання” хімічну продукцію.

Відповідно до пункту 2.2 Договору покупець здійснює оплату товару, вказаного в Специфікації, згідно рахунку виставленого постачальником, на протязі 15 банківських днів з моменту отримання товару на склад покупця.

Позивач направив відповідачу  рахунки фактури: №СФ-0000306, № СФ - 00248, № СФ-000105, які відповідачем було отримано 03.05.2006р., що підтверджується матеріалами справи.

(а.с. 47 - 49)

Відповідач оплату здійснив частково, заборгованість склала 21205,50грн.

Позивач направив відповідачу претензію № 1/пр від 18.01.2006 року, яку відповідач  оставив без відповіді.

З огляду вищевикладеного, суд доказам по  справі в їх сукупності, у порядку виконання припису ст. 43 ГПК України, дав належне юридичне обґрунтування і прийшов до правильного висновку  про часткове задоволення позову в частині стягнення основного боргу.

Правильно з таким вирішення спору погодився і суд апеляційної інстанції.

Доводи  касаційної скарги не дають  підстав для  висновків про  неправильне застосування судом норм  матеріального та процесуального права, яке привело  чи могло привести до неправильного вирішення  спору, а посилання в касаційній скарзі і на  недоведеність обставин справи, як і перевірку  та переоцінку доказів,  то виходячи з припису  ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, це виходить  за межі перегляду справи в касаційному  порядку.

Керуючись  ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 - 11112 Господарського  процесуального  кодексу  України,  Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Криворізький завод гірничого обладнання” залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.08.2006р. та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2006р. без змін.

Головуючий                                                                                    В.Перепічай

С у д д і

І.Вовк

П.Гончарук