ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2007 р.
Справа № 12/257

Господарський суд Чернівецької
області у складі головуючого судді Бутирського А.А., при секретарі Козмуляку
М. Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний
позов  Приватного підприємця
ОСОБА_1м.Чернівці

до Чернівецької міської ради

про скасування пунктів рішення

Представники:

Від позивача -ОСОБА_1. -приватний
підприємець, ОСОБА_2. -адвокат

Від відповідача -Сьоміна І.В.
-начальник відділу правового забезпечення (довіреність №8/18-262 від
26.04.2006 року)

В засіданні приймали участь  Постанову прийнято 10.12.2007 року у
зв'язку з оголошенням перерви у судовому засіданні 05.12.2007 року

СУТЬ СПОРУ:
Приватний підприємець ОСОБА_1м.Чернівці звернувся з позовом до Чернівецької
міської ради про скасування пунктів 88, 88.1, 88.2 рішення 18 сесії У скликання
від 12.07.2007 року №351.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
посилається на те, що відповідачем при прийнятті спірних пунктів рішення
перевищено свої повноваження, чим порушено вимоги статті 26 Закону України „Про
місцеве самоврядування в Україні”. Також позивач вказує на те, що відповідачем
вирішено питання щодо припинення дії договору оренди земельної ділянки у
майбутньому без відповідного звернення орендаря.

Відповідач проти позову заперечує,
посилаючись при цьому на те, що роботи по добудові до власної квартири
АДРЕСА_1викликали конфліктну ситуацію, що склалася між позивачем та мешканцями
прилеглих будинків до АДРЕСА_1, про що останні зверталися у різні інстанції.

Розглянувши подані документи,
з'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін,
проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд

ВСТАНОВИВ:

Пунктом 2 додатку 1 до рішення
відповідача №764 від 07.07.2005 року погоджено місце розташування об'єкту
містобудування позивача та надано останньому дозвіл на підготовку матеріалів
попереднього погодження, складання проекту відведення земельної ділянки.

Згідно пункту 14 додатку №4 до
рішення відповідача „Про надання в оренду та користування земельних ділянок,
припинення права користування земельними ділянками, відміну та внесення змін в
раніше прийняті рішення” від 23.03.2006 року №967 затверджено проект відведення
земельної ділянки позивачу та надано йому в оренду земельну ділянку площею
0,0086 у АДРЕСА_2 для добудови до власної квартири АДРЕСА_1магазину по продажу
продовольчих товарів.

03.05.2006 року між сторонами
укладено договір оренди землі, за яким відповідач передає, а позивач приймає в
строкове платне користування зазначену вище земельну ділянку. Земельну ділянку
надано в оренду терміном до 07.07.2008 року.

Позивачем розроблено необхідну
технічну документацію.

12.07.2007 року відповідачем
прийнято рішення №351 „Про надання в оренду та користування земельних ділянок,
припинення права користування земельними ділянками, відміну та внесення змін в
раніше прийняті рішення”, пунктом 88 якого визнано таким, що втратив чинність
пункт 14 додатку №4 до рішення відповідача „Про надання в оренду та
користування земельних ділянок, припинення права користування земельними
ділянками, відміну та внесення змін в раніше прийняті рішення” від 23.03.2006
року №967 в частині надання позивачу земельної ділянки площею 0,0086 у АДРЕСА_2
для добудови до власної квартири у зв'язку із конфліктною ситуацією між
мешканцями прилеглих будинків вулиці Руської та забудовником ОСОБА_1., а також
перспективою розширення дитячого майданчику, що межує з цією земельною
ділянкою.

Крім того, пунктами 88.1, 88.2
спірного рішення вирішено заперечити позивачу у продовженні термін оренди
земельної ділянки та зобов'язано ОСОБА_1. по закінченню терміну оренди
орендовану земельну ділянку привести у відповідний стан, звільнити її та
повернути в управління земельних ресурсів департаменту містобудівного комплексу
та земельних відносин міської ради Договір оренди земельної ділянки від
03.05.2006 року №2753.

За таких обставин справи позов
підлягає задоволенню частково.

Так, слід скасувати пункт 88
спірного рішення, виходячи з наступного.

Пунктом 34 частини 1 статті 26
Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що виключно
на пленарних засіданнях сільської селищної, міської ради вирішуються відповідно
до закону питання регулювання земельних відносин.

Вичерпний перелік підстав
припинення права користування земельною ділянкою містить стаття 141 Земельного
кодексу України: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;
вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення
діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;
використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;
використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична
несплата земельного податку або орендної плати. Тобто інші юридичні факти, які
не перераховані у наведеній статті, не можуть розглядатись як підстави
припинення права користування земельною ділянкою.

Примусове припинення прав на
земельну ділянку здійснюється в судовому порядку у відповідності до статті 143
Земельного кодексу України.

Приймаючи пункт 88 оспорюваного
рішення, Чернівецька міська рада не врахувала вимоги статей 141, 143 Земельного
кодексу України порушивши таким чином вимоги частини другої статті 19
Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.

Таким чином, посилання відповідача
на те, що роботи по добудові до власної квартири АДРЕСА_1викликали конфліктну
ситуацію, що склалася між позивачем та мешканцями прилеглих будинків до АДРЕСА_1
та перспективою розширення дитячого майданчику, що межує з цією земельною
ділянкою, не дають відповідачу правових підстав для припинення права позивача
на користування орендованою земельною ділянкою.

Відтак пункт 88 рішення 18 сесії У
скликання від 12.07.2007 року №351 не ґрунтується на вимогах чинного
законодавства, а тому підлягає скасуванню.

У решті позову слід відмовити,
враховуючи наступне.

Згідно частини 1 статті 78
Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти,
користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідач, як власник
земельної ділянки площею 0,0086 у АДРЕСА_2, вправі виразити свою волю щодо
відсутності наміру продовжити термін оренди згаданої земельної ділянки. При
цьому діюче законодавство не обмежує власника у часі вираження своєї волі.

Що стосується зобов'язання позивача
по закінченню терміну оренди орендовану земельну ділянку привести у відповідний
стан, звільнити її та повернути в управління земельних ресурсів департаменту
містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради Договір оренди
земельної ділянки від 03.05.2006 року №2753 (пункт 88.2 спірного рішення), то
це узгоджується з вимогами частини 1 статті 34 Закону України „Про оренду
землі” та обов'язками позивача, що визначені у пункті 24 договору оренди землі
від 03.05.2006 року.

Судові витрати повернути позивачу з
Державного бюджету України у сумі 1,13 грн.

Керуючись статтями 71, 159, 160,
161, 162, 163, 167, пунктами 3, 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Скасувати пункт 88 рішення
Чернівецької міської ради 18 сесії У скликання від 12.07.2007 року №351 „Про
надання в оренду та користування земельних ділянок, припинення права
користування земельними ділянками, відміну та внесення змін в раніше прийняті
рішення”.

3.          Стягнути з державного бюджету на
користь Приватного підприємця ОСОБА_1, код НОМЕР_1, АДРЕСА_2  -1,13 грн. державного мита.

4.          У решті вимог відмовити.

5.          Відповідно до частини першої статті
185, частини першої-третьої, п'ятої статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, сторони які беруть участь у справі, мають право оскаржити
в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, які подаються в
апеляційну інстанцію через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване
рішення.

Заява про апеляційне оскарження
даної постанови подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України, з дня складання у повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

6. Постанова суду першої інстанції,
якщо інше не встановлено цим Кодексом набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом,
якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, встановлений цим кодексом, постанова набирає сили після закінчення цього
строку.

У разі надання апеляційної скарги,
постанова набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

А.А. Бутирський