П О С Т А Н О В А

Іменем України

26.10.07
Справа № 8/169ад.

Колегія
суддів господарського суду Луганської області у складі: головуючого -судді
Середи А.П., членів колегії -суддів Ворожцова А.Г., Яреська Б.В.,  розглянувши
матеріали справи за позовом

Алчевської
об'єднаної державної податкової інспекції, м. Алчевськ Луганської області

до
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, місто Брянка  Луганської області, -

про
стягнення 1000 грн. 00 коп.,

при
секретарі судових засідань Качановській О.А.,

в
присутності представників сторін:

від
позивача -Щочка В.М.
-головний державний податковий інспектор, - довіреність №182/10 від 10.01.07
року;

від
відповідача  -не прибув, -

встановив:

суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення  з відповідача  штрафних санкцій у  сумі
1000 грн. 00 коп., застосованих щодо нього на підставі рішення Державної
податкової інспекції у місті Брянка Луганської області  №/0 від 01.11.06 року.

Відповідно до ст.111 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі -КАСУ) попереднє судове засідання призначене на
13.04.07 року, але не відбулося у зв'язку з надходженням заяви відповідача
(вих. №б/н від 10.04.07 року) -перенесення його на більш пізній строк.

Повторне попереднє судове засідання
відбулося 27.04.07 року, за участю представників сторін.

27.04.07
року від представника позивача надійшло клопотання  (вих. №б/н від 27.04.07 року), в якому він
ставить суд до відома про те, що згідно з наказом Державної податкової
адміністрації від 12.01.07 року за №9 «Про реорганізацію державних податкових
інспекцій»та у відповідності з Положенням про Алчевську об'єднану державну
податкову інспекцію від 19.03.07 року -остання є правонаступником Державної
податкової інспекції у місті Брянці, - у зв'язку з чим є необхідність у заміні
неналежного позивача в особі Державної податкової інспекції у місті Брянці
Луганської області -на належного відповідача в особі Алчевської об'єднаної
державної податкової інспекції Луганської області.

Ухвалою суду від 27.04.07 року
здійснено заміну неналежного позивача -на належного позивача.

27.04.07 року відповідачем по справі
заявлено клопотання про зупинення провадження по цій справі, оскільки в провадженні
господарського суду Луганської області мається
інша, пов'язана з нею, справа за №15/241н-ад, за позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (далі -СПД ОСОБА_1) до
Державної податкової інспекції у місті Брянці -про визнання акту та рішення
недійсними.

У зв'язку з тим, що відповідач не
надав документальних доказів щодо факту відкриття провадження по справі
№15/241н-ад, справу було призначено до слухання у судовому засіданні на
15.05.07 року.

На підставі ст. 150 КАСУ у судовому
засіданні було оголошено перерву з 15 травня до 22 травня  2007 року -з метою надання сторонам подати до
суду додаткові докази.

Ухвалою суду від 22.05.07 року
провадження по справі №8/169ад зупинено.

20.09.07 року від позивача  до суду надійшло клопотання (вих. №31656/10
від 19.09.07 року)  про поновлення
провадження по справі №9/169ад, - оскільки провадження по пов'язаній з нею
справі №15/241н-ад закінчено: постановою від
17.07.07 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою суду від 24.09.07 року
провадження по справі поновлено.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Луганської області від 24.09.07 року розгляд справи
доручено колегії суддів цього суду у складі: головуючого -судді Середи А.П.,
членів колегії -суддів Ворожцова А.Г. та Яреська Б.В.

На підставі ст. 150 КАСУ розгляд
справи було відкладено з 12 жовтня до 26 жовтня 2007 року -у зв'язку з
неприбуттям відповідача.

У
судовому засіданні, яке відбулося 26.10.07 року, представник позивача позов
підтримав у повному обсязі та
заявив  клопотання про відмову від
здійснення фіксації судового процесу технічними засобами, яке не суперечить
вимогам ст.ст.4-4 та 81-1 ГПК України, а тому
його задоволено судом.

Відповідач
відзив на позов та
витребувані судом документи не надав, позов не оспорив, до судового засідання
не прибув, участь у ньому свого представника не забезпечив, про причини неявки
до суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не
спрямував, хоча належним чином поставлений до відома про дату, час та місце
судових слухань.

Такого
висновку суд дійшов з огляду на те, що згідно матеріалам справи, юридичною
адресою відповідача АДРЕСА_1.

01.10.07
року за вих. №1738 та 17.10.07 року  за
вих. №1839 судом на цю адресу спрямовано ухвали
про призначення справи до судових слухань та повістки.

Оператором
поштового зв'язку до суду не повернуто жодне з цих поштових відправлень.

У
зв'язку з викладеним суд керується частиною 1 пункту 132 Правил надання послуг
поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від
17.08.02 року №1155, -  в якому сказано,
що поштові відправлення можуть бути повернені об'єктом поштового зв'язку за
зворотною адресою у разі письмової заяви відправника,  письмової відмови адресата, смерті адресата
(одержувача), неможливості вручення через відсутність адресата (одержувача) чи
закінчення встановленого терміну зберігання.

Будь-які
інші дані про місцезнаходження відповідача у справі відсутні.

За
таких обставин у суду є достатні підстави вважати, що обидва поштові
відправлення отримані відповідачем, а значить судом вжито  заходів
до належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судових
слухань.

З
урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 40, 49, 51, частиною 6 ст. 71 та ст.
86 КАСУ, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності
відповідача -на підставі наявних у ній доказів.

І.Заслухавши представників
позивача та третьої особи, дослідивши обставини справи та додатково надані  матеріали,
суд  дійшов  наступного.

1. 23.10.2006 року фахівцями Державної
податкової інспекції у місті Брянка Луганської області,  на підставі посвідчень на  право проведення перевірки  №№245 та 246 від 23.10.06 року, у присутності
СПД ОСОБА_1, здійснено перевірку щодо додержання нею у своїй діяльності
чинного законодавства щодо наявності ліцензій на виробництво спирту етилового,
на право проведення роздрібної і оптової торгівлі алкогольними напоями і
тютюновими виробами; цільового використання спирту етилового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів; виявлення порушень встановлених правил торгівлі
підакцизними товарами; наявності сертифікатів відповідності та якості або
сертифікатів про визнання; наявності свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта
підприємницької діяльності; дотримання стандартів; маркування підакцизних
товарів, а також з інших питань, що регулюють виробництво та обіг спирту
етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів в Україні - у належній йому
господарській одиниці -магазині,
розташованому у місті Брянка, вул. Московська, 6.

В ході перевірки було виявлено факти
торгівлі тютюновими виробами за цінами, які перевищують ціни, встановлені
виробником чи імпортером в якості максимальних роздрібних цін на тютюнові
вироби, а саме: було здійснено продаж 1 пачки сигарет «Мальборо»за ціною 4,25
грн., замість 4,10 грн., встановлених виробником.

За наслідками перевірки складено акт №12030218/2306 від
23.10.06 року, з яким того ж дня ознайомлена СПД ОСОБА_1, яка відмовилася від
його підписання.

23.10.06
року з цього приводу фахівцями ДПІ складено акт відмови від підписання
матеріалів перевірки.

Вищезгаданий факт продажу сигарет за
ціною, вищою від встановленої виробником, СПД ОСОБА_1 у своєму письмовому
поясненні пояснила тим, що сигарети по завищеній ціні були продані помилково.

01.11.06 року, з урахуванням
порушень, виявлених під час перевірки та зафіксованих у вищезгаданому
акті,  ДПІ у місті Брянці винесено
рішення про застосування фінансових санкцій
№/0, згідно якому щодо СПД ОСОБА_1 за порушення вимог ст.
11-1, на підставі абзацу 12 частини 2 ст. 17 Закону України від 19.12.95
року №481/95-ВР „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів” (далі -ЗУ
№481/95-ВР) застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1000 грн. 00
коп., а саме: за здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами,
вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених
виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів.

01.11.06 року, поштою, це рішення
спрямоване на адресу порушника та 02.11.06 року отримане ним особисто.

З матеріалів справи вбачається.
що це рішення відповідач не оспорив та не оскаржив, воно є чинним на день
розгляду цього спору.

ІІ.Заслухавши представника позивача,
дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, колегія суддів вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

1.Право  Державної податкової служби України в особі
ДПІ у місті Брянці  Луганської
області  на здійснення перевірок стану
додержання суб'єктами підприємницької діяльності вимог  чинного податкового законодавства у сфері
торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами та застосовувати штрафні
(фінансові) санкції за порушення чинного законодавства України у цій галузі
-  передбачено пунктами 1 та 11 статті 10
Закону України від 04.12.1990 року №509-ХІІ „Про державну податкову службу в
Україні” (далі -ЗУ №509-ХІІ).

Здійснення
контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати
податків та зборів (обов'язкових платежів), у тому числі -застосованих щодо
порушників  штрафних (фінансових) санкцій  на органи ДПА України покладено пунктом 1
ст.10 цього Закону.

Право
на звернення органів ДПА України  з
позовом до суду з приводу стягнення своєчасно не сплачених штрафних санкцій,
застосованих до СПД ОСОБА_1, прямо передбачене пунктом 11 ст.10 того ж Закону.

З наявних у справі доказів
вбачається, що ДПІ, проводячи перевірку, за результатами якої складено акт
№12030218/2306 від 23.10.06 року, та
виносячи на підставі згаданого акту
рішення про застосування (штрафних) фінансових санкцій
№/0  від 01.11.06 року -про
застосування на відповідача штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1000 грн. 00
коп., - діяли у повній відповідності до чинного законодавства України, у
т.ч.  ЗУ №509-ХІІ.

Штрафна (фінансова) санкція
застосована до порушника у термін, передбачений чинним законодавством, у тому
числі -ст. 250 Господарського кодексу України.

2. Як сказано у частині 1 ст.11-1 Закону України
№481/95-ВР, максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби, встановлені їх
виробником або імпортером,   наноситься
на пачку, коробку або сувенірну  коробку
тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.

Як вбачається з матеріалів справи,
максимальна роздрібна ціна за 1 пачку сигарет «Мальборо»встановлена у розмірі
4,10 грн., про що прямо вказано (надруковано типографським способом) на самій
пачці, - в той час, як її реалізацію на момент проведення перевірки було
здійснено по ціні 4,25 грн. за 1 пачку, - з огляду на що факт здійснення
роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних
роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлені виробниками або імпортерами
таких тютюнових виробів, - суд вважає повністю доведеним.

Судом встановлено, що ДПІ при
винесенні рішення, вірно застосовано правило абзацу 12 частини 2 ст.17 ЗУ №481/95-ВР,
яким встановлено, що за здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами за
цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених
виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, може бути накладено штраф
у розмірі 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта  підприємницької діяльності тютюнових виробів,
але не менше 1000 грн.

Розрахунок суми фінансових санкцій
викладено у тексті рішення  про їх
застосування..

Матеріалами  справи підтверджено, що відповідач не сплатив
до бюджету застосовані щодо нього санкції.

Зазначені штрафи спрямовуються до
бюджету згідно з чинним законодавством (ч. 3 ст. 17 ЗУ №481/95-ВР).

Частиною 5 тієї ж статті Закону
передбачено, що у разі невиконання суб'єктами підприємницької діяльності
рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу
стягується на підставі рішення суду.

Відповідач позовні вимоги не
спростував.

Позивач, будучи суб'єктом владних повноважень,
належним чином довів суду законність та обґрунтованість своїх позовних вимог.

За таких обставин позов підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Керуючись
частиною 4 ст. 94 КАСУ, суд не стягує з відповідача судові витрати.

Судом
прийнято до уваги те, що позивач згідно ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України
від 21.01.93 року №7/93 “Про державне мито”
при зверненні до суду з позовом звільнений від сплати державного мита.

На підставі викладеного,  ст.ст. 11-1 та 17 Закону України  від 19.12.95 року №481/95-ВР „Про державне
регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів”; ст.8, 10 та 11 Закону України від
04.12.90 року №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні”, керуючись
ст.ст. 40,49, 51, ч. 6 ст. 71, ст.ст.86, 158-163 та 167 Кодексу
адміністративного судочинства України,
суд

п
о с т а н о в и в :

1.Позов задовольнити у повному
обсязі.

2.Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, ідентифікаційний НОМЕР_1, яка мешкає
АДРЕСА_1, - на користь Державного бюджету України на р/р 0017, банк:
ГУ ДКУ у Луганській області, МФО 804013, одержувач -держбюджет міста Брянки,
отримувач: ВДК у місті Брянка ГУ ДКУ у Луганській  області, -
штрафні (фінансові) санкції у сумі
1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Відповідно до частини 4 ст. 167 КАС
України  за згодою представника позивача
у судовому засіданні 26.10.2007 року оголошено тільки вступну та резолютивну
частини постанови.

Постанова
набирає законної сили після  закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження,
встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо такої
заяви не буде подано.

Про
апеляційне оскарження рішення  суду  першої
інстанції спочатку  подається  заява. Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції
викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного
суду  апеляційної  інстанції
через суд  першої  інстанції,
який  ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення  постанови у повному  обсязі
відповідно  до статті 160 цього
Кодексу - з  дня  складення
в  повному обсязі. Апеляційна  скарга
на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти
днів  після  подання
заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга
може  бути  подана
без  попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження,  якщо скарга
подається  у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову у повному обсязі
складено та підписано 30.10.2007 року.

Колегія
суддів:

Головуючий
-суддя
А.П.Середа

Члени
колегії -судді:                                                            А.Г.Ворожцов

Б.В.Яресько