ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2007 р.
№ 34/170

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого –судді
Дерепи В.І.

суддів :
Грека Б.М. –(доповідача у справі)
Стратієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Приватного підприємства “Трансбуд”

на рішення
господарського суду м. Києва від 10.03.05

у справі
№ 34/170

господарського суду
м. Києва

за позовом
Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі
Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи,
Державного підприємства “Управління капітального будівництва” МНС України

до
Приватного підприємства “Трансбуд”

про
стягнення 3234416,96 грн.

за участю представників від:

позивача
Репета Н.С. (дов. б/н., від 01.11.2007р.)

відповідача
Паньшина О.П. (дов. № 17-д, від 12.07.2007р.)

прокурора          Вігура С.К. (посвідчення № 60)

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду м. Києва від 10.03.05 (суддя Студенець В.І.) задоволено позовні вимоги Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи та Державного підприємства “Управління капітального будівництва” МНС України та зобов'язано відповідача, Приватне підприємство “Трансбуд”, передати Державному підприємству “Управління капітального будівництва” МНС України 2120 кв.м. житла на суму 3234416,96 грн. в будинку №38 по вул. Петропавлівській в м. Києві; судові витрати покладені на відповідача.

Не погоджуючись з даним рішенням, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить його скасувати, справу направити на розгляд до господарського суду першої інстанції. Касаційна скарга мотивована тим, що справа розглянута судом без участі представника відповідача, не повідомленого належним чином про час та місце судового розгляду, а відтак, відповідач був позбавлений можливості довести, що роботи по реконструкції житла йому не були оплачені, тому позов не підлягає задоволенню.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги щодо дотримання судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статей 42 (Рівність перед законом і судом) та 43 (Змагальність) Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюються на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами, для чого господарський суд створює їм необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Забезпечення участі сторін та інших осіб у судовому процесі покладається на господарський суд, який відповідно до частини першої статті 64 Господарського процесуального кодексу України, після прийняття позовної заяви зобов'язаний винести і надіслати їм ухвалу про порушення впровадження в справі, або про порушення апеляційного провадження, в якій вказується про час і місце проведення засідання господарського суду, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Разом з тим,  судом першої інстанції ці вимоги не були належно виконані, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази повідомлення відповідача про час та місце судового засідання.

За вимогами пункту другого частини другої статті 11110 Господарського процесуального кодексу України, порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду.

Разом з тим, дійшовши висновку про повідомлення відповідача про призначення справи до розгляду в засіданні суду та про час і місце його проведення, господарський суд обмежився вказівкою про надіслання відповідачу ухвал за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві, але не з'ясували чи надсилалися ці ухвали відповідачу. При цьому судом не були враховані положення пункту 3.5.1 Інструкції з діловодства в господарських судах України (затвердженої наказом Вищого господарського суду України № 75 від 10.12.02), згідно якого ухвала про порушення провадження у справі і призначення її до розгляду надсилається службою діловодства в день її прийняття всім учасникам процесу з повідомленням про вручення, яке з відміткою про вручення адресатові залучається до матеріалів справи.

Таким чином, в даному випадку є підстави для висновку, що  відповідача не було повідомлено належним чином про час і місце засідання суду, про що свідчить відсутність у матеріалах справи зазначених доказів про вручення відповідачу ухвал господарського суду м. Києва. До того ж, розгляд справи за відсутності відповідача призвів до прийняття судового рішення в порушення вимог ст.43 Господарського процесуального кодексу України, оскільки судом не врахована позиція відповідача, не заслухано його доводів, не розглянуто доказів, які підтверджують його правову позицію, зокрема, доказів, які б свідчили про те, що відповідачу не були проплачені кошти за виконання робіт по реконструкції житла.

За таких обставин Вищий господарський суд позбавлений можливості ухвалити рішення по суті спору, так як не всі обставини справи є з'ясованими, а відтак, спір стосується не правозастосування, а встановлення обставин справи, що не відноситься до компетенції Вищого господарського суду України. Тому рішення підлягає скасуванню, а справа – направленню на новий розгляд до місцевого господарського суду.

При новому розгляді, суду слід з'ясувати наведені в цій постанові обставини справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм, та доводам сторін належну правову оцінку та ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Під час нового розгляду справи суду слід врахувати, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, а обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для  даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, підтвердженими в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110 Господарського  процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Приватного підприємства “Трансбуд” задовольнити,  рішення господарського суду м. Києва від 10.03.05 у справі

№ 34/170 скасувати, справу направити на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Головуючий - суддя                                                                      В. Дерепа

Судді                                                                                                    Б. Грек

Л. Стратієнко