КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10.09.2007
№ 24/524б

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Гарник Л.Л.

суддів:                                          Зубець Л.П.

Лосєва  А.М.

при секретарі:                     Семеняк Т.В.

За участю представників:

від ініціюючого кредитора: не з'явився;

від
боржника: не з'явився;від кредитора ОСОБА_1: ОСОБА_1, ОСОБА_2 (довіреність від
07.09.2007р. реєстр. № 5746);

за участю ліквідатора
ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргуОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду м.Києва від
20.07.2006

у справі № 24/524б (Смілянець В.В.)

за позовом                               Колективне
підприємство "Споруда"

до                                                   Кооператив
"Антей"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про
визнання банкрутом

Склад колегії суддів змінений згідно
розпорядження заступника голови Київського апеляційного господарського суду від
07.09.2007р.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою арбітражного суду міста Києва від 31.07.2001р.                      порушено провадження у
справі № 24/524 про банкрутство Кооперативу „Антей”                     за заявою Колективного
підприємства „Споруда”.

Ухвалою
попереднього засідання господарського суду міста Києва від 25.08.2004р.            у справі № 24/524-б визнані вимоги
кредиторів, внесених розпорядником майна                         до реєстру.

Постановою
господарського суду міста Києва
Кооператив „Антей” визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура.

Ухвалою господарського суду міста Києва
від 20.07.2006р. заяву ОСОБА_1 про визнання його кредитором Кооперативу „Антей”
задоволено частково, визнано його кредитором боржника на суму 1 157,00 грн.

Не
погоджуючись з винесеною ухвалою господарського суду,ОСОБА_1звернувся до
Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій
ставить питання про скасування ухвали та прийняття нової ухвали про задоволення
його вимог в сумі 8 786,90 грн.

Скарга
мотивована неправильним застосуванням місцевим господарським судом статті 1
Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом". Скаржник зазначає, що суд дійшов необґрунтованого
висновку про те, що нараховані ним на суму боргового зобов'язання Кооперативу
„Антей” кошти внаслідок інфляції є недоїмкою.

Відзиви
на апеляційну скаргу не надійшли.

В судовому засіданні апеляційної
інстанціїОСОБА_1та його представник висловилися за задоволення апеляційної
скарги,
ліквідатор ОСОБА_3 - за її відхилення.

Боржник
та інші кредитори в судове засідання не з'явилися. Враховуючи те,                          що в матеріалах
справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового
процесу про час та місце проведення судового засідання, колегія суддів вважає
можливим здійснити перегляд ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку
за наявними матеріалами справи та без участі представників інших кредиторів.

Обговоривши
доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх                       в судовому засіданні
представників сторін, дослідивши матеріали справи                                      та
перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті
оскарженої ухвали норм матеріального і процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Залишаючи
без задоволення заяву ОСОБА_1 від 23.03.2006р.           в частині стягнення з банкрута
коштів, нарахованих на суму боргу
внаслідок інфляції,  - 7 629,90
грн., місцевий господарський суд виходив з тієї обставини, що означена сума не
може бути зарахована до складу грошових зобов'язань Кооперативу „Антей” на
підставі статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом", згідно якої до складу грошових
зобов'язань не зараховується недоїмка (пеня та штраф), визначена на дату
подання заяви до господарського суд.

Колегія
суддів Київського апеляційного господарського суду з таким висновком                 не погоджується, оскільки
вважає його таким, що суперечить вимогам закону.

Згідно
положень Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р.                           N 2181-III  (із змінами і доповненнями) податковий борг
(недоїмка) - це податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а
також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання (пункт 1.3
статті 1); пеня - плата у вигляді процентів, нарахованих на суму податкового
боргу (без урахування пені), що справляється з платника податків у зв'язку з
несвоєчасним погашенням податкового зобов'язання (пункт 1.4 статті 1); штрафна
санкція (штраф) - плата у фіксованій сумі або у вигляді відсотків від суми
податкового зобов'язання (без урахування пені та штрафних санкцій), яка
справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним правил
оподаткування, визначених відповідними законами (пункт 1.5 статті 1).

Стаття
625 Цивільного кодексу України встановлює обов'язок боржника,                        який прострочив
виконання грошового зобов'язання, сплатити на вимогу кредитора суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

У
розумінні наведених норм чинного законодавства нарахування індексу інфляції
внаслідок прострочення виконання господарсько-правового грошового
зобов'язання                 за своєю правовою природою не є тотожним
визначенню недоїмки (пені та штрафу), виникнення яких пов'язане із порушеннями
податкового законодавства..

Суд
першої інстанції наведеного не врахував, внаслідок чого необґрунтовано
ототожнив нарахування внаслідок інфляції з недоїмкою.

При
таких обставинах у місцевого господарського суду не було підстав для відмови у
задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині стягнення з банкрута коштів, нарахованих на
суму боргу  внаслідок інфляції.

Наявні
в матеріалах справи договори від 04.08.1993р. № 125,  від 29.11.1995р. №125 (т. 17 а.с. 21-23) й
квитанції до прибуткового касового ордера свідчать про наявність                  у Кооперативу „Антей” зобов'язання
перед ОСОБА_1з повернення грошових коштів в сумі 1 157,00 грн. та нарахованих
внаслідок інфляції за період прострочення виконання грошового зобов'язання
коштів у розмірі 7 629,90 грн.

То ж,
враховуючи наведене, ухвала господарського суду міста Києва від 20.07.2006р. у
справі № 24/524-б підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні заяви
ОСОБА_1 про визнання кредитором Кооперативу „Антей”                               на суму  7 629,90 грн. з прийняттям у цій частині
нової ухвали про задоволення заяви повністю.

Керуючись
ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу
господарського суду міста Києва від 20.07.2006р. у справі № 24/524-б скасувати
в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1                      про визнання кредитором
Кооперативу „Антей” на суму 7 629,90 грн.

Заяву
ОСОБА_1 про визнання кредитором Кооперативу „Антей” задовольнити повністю.

Визнати
ОСОБА_1 кредитором Кооперативу „Антей” на суму 8 786,90 грн.

В
іншій частині апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу
господарського суду міста Києва від 20.07.2006р. у справі № 24/524-б - без
змін.

Справу
№ 24/524-б повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова
набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції
протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Постанову
підписано 14.09.2007р.

Головуючий суддя
Гарник Л.Л.

Судді
Зубець Л.П.

Лосєв  А.М.

14.09.07 (відправлено)