СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

25 грудня 2007 року

Справа № 2-16/8485-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Горошко Н.П.,

суддів                                                                      Плута В.М.,

Гонтаря В.І.,

секретар судового засідання                                        Наконечний О.В.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився, малого приватного підприємства "Бірюса";

відповідача: не з'явився, Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим;

розглянувши апеляційну скаргу малого приватного підприємства "Бірюса" на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Омельченко В.А.) від 01.11.2007 у справі № 2-16/8485-2007А

за позовом малого приватного підприємства "Бірюса"

(вул. Горького, 32, кв. 7, смт. Сімеїз, місто Ялта, Автономна Республіка Крим, 98680)

до Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим (вул. Васильєва, 16, місто Ялта, Автономна Республіка Крим, 98600)

про визнання недійсним акту та податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

У червні 2007 року, мале приватне підприємство "Бірюса" звернулось до господарського суду з позовом до Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим про визнання недійсним акту № 124.15/1 від 31.01.2005 та податкового повідомлення-рішення № від 03 лютого 2005 року, рішення № 70 від 18 серпня 2005 року.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 01.11.2007 у справі № 2-16/8485-2007А (суддя Омельченко В.А.) у позові малого приватного підприємства "Бірюса" до Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим про визнання недійсним акту № 124.15/1 від 31.01.2005 та податкового повідомлення-рішення № від 03 лютого 2005 року, рішення № 70 від 18 серпня 2005 року, відмовлено.

Не погодившись з цією постановою, мале приватне підприємство "Бірюса" звернулось до суду апеляційної інстанції з заявою про апеляційне оскарження та апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду скасувати.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.12.2007 було відкрито апеляційне провадження по апеляційній скарзі малого приватного підприємства "Бірюса".

Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки господарським судом не були з'ясовані всі обставини, що мають значення у справі.

Вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду фактичним обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови, виходячи з наступного.

У судове засідання, яке було призначено на 25 грудня 2007 року представники сторін не з'явились, про час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином.

Пунктом 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

31 січня 2005 року Державною податковою інспекцією в місті Ялті було проведено перевірку позивача щодо дотримання податкового законодавства.

За результатами вказаної перевірки був складений акт №124.15/1 від 31 січня 2005 року (а.с.16).

На підставі акту № 124.15/1 від 31 січня 2005 року Державною податковою інспекцією в місті Ялті прийнято податкове повідомлення-рішення № 000130150 від 03 лютого 2005 року про застосування до відповідача фінансових санкцій у сумі 340 грн.

Фінансові санкції застосовані до позивача за порушення вимог підпунктів "а", "б", підпунктів 4.1.4, пункту 4 статті 4 Закону України " Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", та порушення підпункту "а" п.п. 4.2.2 пункту 4..2 статті 4 цього Закону за неподання у встановлений строк податкової декларації по податку на прибуток за січень 2003 року.

Статтею 9 Закону України "Про систему оподаткування" передбачено, що платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані подавати до державних податкових органів декларації, бухгалтерську звітність та документи і відомості, пов'язані з обчисленням сплатою податків і зборів.

Згідно Закону України "Про державну податкову службу в Україні" на Державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції покладено, зокрема функції щодо контролю своєчасності подання платниками податків бухгалтерських звітів і балансів, податкових декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням податків, інших платежів, а також перевіряють достовірність цих документів щодо правильності визначення об'єктів оподаткування і обчислення податків, інших платежів.

Згідно до положень п.п. «а», «б», п.п. 4.1.4 п. 4.1 статті 4 Закону України «Про порядок погашення збов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює:

а) календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця;

б) календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного податкового) кварталу (півріччя).

Позивач у підтвердження подання податкової декларації по податку на прибуток за січень 2003 рік у встановлений строк посилається на положення п.п. 4.1.7 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» в редакції від 20.02.2003 року, згідно якого платник податків має право не пізніше ніж за десять днів до закінчення граничного строку подання декларації, визначеного згідно з підпунктом 4.1.4 цього пункту, надіслати декларацію (розрахунок) на адресу податкового органу поштою з повідомленням про вручення.

Судом досліджувалась облікова справа платника податків малого приватного підприємства "Бірюса" за 2003-2004 роки, у якій відсутня декларація на прибуток за січень 2003 рік.

Таким чином, господарський суд прийшов до правомірного висновку, що наявність поштового конверту з поштовим штемпелем без опису поштового вкладення та наявність у позивача тексту декларації по прибутку за січень 2003 року без помітки податкового органу про приймання тотожного екземпляру декларації не може служити доказом надання відповідачу декларації по прибутку за січень 2003 року.

Граничний строк подання декларації за 1 квартал 2003 року був встановлений до 12 травня 2003 року.

Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами в редакції від 20 лютого 2003 року передбачено, що декларація вважається наданою в момент її вручення пошті, якщо службова особа, або контролюючий орган порушує норми абзацу 1 п.п. 4.1.2 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетними та державними цільовими фондами".

Доказів порушення податковим органом вказаних норм позивачем суду не надано.

Твердження позивача про відмову посадовими особами відповідача у прийнятті декларації по прибутку за 1 квартал 2003 року також є безпідставними.

На думку судової колегії, правомірним є висновок господарського суду про безпідставність визнання недійсним рішення № 70 від 18.08.2003, оскільки           відповідач відповідно до п.п. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 ЗУ «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»мав право вирішити питання про стягнення коштів та продажу інших активів, що перебувають у власності малого приватного підприємства "Бірюса", у зв'язку з тим, що фінансові санкції в установленому законом порядку не були сплачені.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що постанова господарського суду прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 24, 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу малого приватного підприємства "Бірюса" залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 01.11.2007 у справі № 2-16/8485-2007А залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз’яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        Н.П. Горошко

Судді                                                                      В.М. Плут

В.І. Гонтар