ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 грудня 2007 р.
№ 15/145

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т. Б. - головуючого

Волковицької Н.О.

Рогач Л. І.

розглянувши  матеріали касаційної скарги
Товариства з обмеженою відповідальністю  Українсько –Словацького спільного підприємства “Ріко”

на постанову
від 25.09.2007 р. Львівського апеляційного господарського суду

у справі
№ 15/1145 господарського суду Рівненської області

за позовом
Заступника прокурора м. Рівне в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України –Відділу Державної автомобільної інспекції УМВС України в Рівненській області

до
Товариства з обмеженою відповідальністю  Українсько –словацького спільного підприємства “Ріко”

про
стягнення 7686,25 грн.

В С Т А Н О В И В :

05.11.2007 р. до Вищого господарського суду України надійшла касаційна скарга ТОВ Українсько –Словацького спільного підприємства “Ріко” № 22 від 25.10.2007 р.

Одночасно скаржником було подано клопотання, зі змісту якого вбачається, що скаржником помилково було подано касаційну скаргу безпосередньо до суду касаційної інстанції та просив залишити касаційну скаргу з доданою квитанцією про сплату державного мита у зв'язку з поданням касаційної скарги у відповідності з приписами чинного законодавства через суд апеляційної інстанції.

21.11.2007 р. до Вищого господарського суду України надійшла касаційна скарга № 22 від 25.10.2007 р. ТОВ Українсько –Словацького спільного підприємства “Ріко” з матеріалами справи № 15/145.

Проте, подана ТОВ Українсько –словацьким спільним підприємством “Ріко” касаційна скарга на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.09.2007 р. не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги (подання), до скарги (подання) додаються, зокрема, докази надіслання її (його) копії іншій стороні у справі.

Пунктом 3 частини 1 статті 1113 цього ж Кодексу передбачено, що касаційна скарга (подання) не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги (подання) не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

До касаційної скарги, в якості доказів відправлення її копії сторонам у справі, додана поштова квитанція № 9688 від 25.10.2007 р. на адресу Заступника прокурора м. Рівне.

Як вбачається з матеріалів справи позов до господарського суду  було подано Заступником прокурора м. Рівне в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України –Відділу Державної автомобільної інспекції УМВС України в Рівненській області.

Проте, в матеріалах касаційної скарги, яка надійшла до суду касаційної інстанції 05.11.2007 р. та касаційної скарги, яка надійшла 21.11.2007 р. відсутні докази надіслання її копії на адресу Міністерства внутрішніх справ України –Відділу Державної автомобільної інспекції УМВС України в Рівненській області, як й будь-які відомості, щодо отримання вказаної касаційної скарги нарочно, а тому касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається Вищим господарським судом України на підставі пункту 3 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що за приписами частини третьої статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, сторона має право повторно подати касаційну скаргу, а прокурор внести касаційне подання в загальному порядку

Керуючись статтями 86, 111, пунктом 3 частини 1 статті 1113, статтями 1115, 1117  Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В  :

Касаційну скаргу ТОВ Українсько –словацького спільного підприємства “РіКО” на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.09.2007 у справі № 15/145 господарського суду Рівненської області повернути скаржнику.

Головуючий                                                                                    Т. Дроботова

Судді                                                                                                Н. Волковицька

Л. Рогач