ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 грудня 2007 р.

№ 2/279

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Т.Б. Дроботової - головуючого
Н.О. Волковицької  Л.І. Рогач

за участю представників:

позивача

не з'явився (про час та дату
судового засідання повідомлений належним чином)

відповідача  прокурора

не з'явився (про час та дату
судового засідання повідомлений належним чином) не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1

на постанову

Київського апеляційного
господарського суду від 04.10.2007 року

у справі

№ 2/279

Господарського суду

міста Києва

за позовом

Прокурора Солом'янського району
міста Києва в інтересах держави в особі Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства Солом'янського району міста Києва

до

Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1

про

дострокове розірвання договору
оренди та виселення

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Солом'янського району
міста Києва звернувся до господарського суду з позовом в інтересах держави в
особі Комунального підприємства по утриманню житлового господарства
Солом'янського району м. Києва до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 про
дострокове розірвання договору оренди нежилого приміщення від 22.04.2005р. №
3348 та передачу цього приміщення позивачу, посилаючись на порушення
відповідачем умов вищевказаного договору оренди (підпункту 8.2., яким
заборонено орендарю укладати договори, в тому числі про спільну діяльність, без
дозволу орендодавця), відповідні наслідки такого порушення, передбачені статтею
783 Цивільного кодексу України, статтею 27 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна".

31.07.2007р. відповідач подав
господарському суду клопотання про зупинення провадження у даній справі на
підставі статті 79 Господарського процесуального кодексу України; клопотання
мотивовано порушенням 04.07.2007р. провадження господарським судом у справі №
2/179 за позовом Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 до фізичних осіб
підприємців ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права
користування нежилими приміщеннями та відшкодування збитків. При цьому відповідач
вважає, що за наслідками розгляду справи №2/179 буде встановлено самовільне та
незаконне зайняття спірних орендованих приміщень підприємцями ОСОБА_3, а не
передача цих приміщень їм відповідачем всупереч умовам договору, що має
значення для правильного вирішення спору у справі № 2/279 та унеможливлює
вирішення даного спору до вирішення справи № 2/179.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 16.08.2007 року (суддя Домнічева І.О.) клопотання позивача
задоволено; провадження у справі №2/279 зупинено відповідно до частини 1 статті
79 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 04.10.2007р. (судді: Моторний О.А. -головуючий, Кошіль
В.В., Алданова С.О.) ухвалу місцевого господарського суду про зупинення
провадження у справі скасовано в зв'язку з безпідставністю зупинення
провадження; справу передано на розгляд господарського суду міста Києва.

При цьому апеляційний господарський
суд зазначив, що вирішення справи № 2/179 не впливає на розгляд даної справи,
оскільки правовідносини відповідача з третіми особами не пов'язані з вирішенням
питання про порушення договірних відносин з позивачем та розірвання договору;
встановлення в рішенні по справі № 2/179 законності чи незаконності передачі
відповідачем орендованих приміщень не може спростувати передачу цих приміщень
без згоди орендодавця.

Також судом апеляційної інстанції
вказано, що подання відповідачем позову до суборендарів не спростовує факту
відсутності погодження укладених з ними договорів з позивачем -орендодавцем.

Не погоджуючись з вказаною
постановою, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову апеляційної інстанції та
залишити в силі ухвалу місцевого господарського суду, мотивуючи касаційну
скаргу доводами про неправильне застосування апеляційним судом норм
процесуального права, скасування законної та обґрунтованої ухвали місцевого
суду за відсутності передбачених законодавством підстав. Зокрема, заявник в
касаційній скарзі зазначає, що наявні підстави для зупинення провадження у
справі за частиною 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України.

Інші учасники судового процесу
відзив на касаційну скаргу не подали; сторони не скористались правом на участь
представників у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді
-доповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності
юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових рішеннях,
колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті
1117  Господарського
процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові
рішення, касаційна інстанція на підставі фактичних встановлених обставин справи
перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального
і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання
про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до частини 1 статті 79
Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє
провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення
пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. Для вирішення
питання про зупинення провадження у справі господарському суду в кожному
конкретному випадку слід з'ясувати як пов'язана справа, яка розглядається
господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, чим
обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому,
що рішення іншого суду, що розглядає справу, встановлює обставини, що впливають
на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають
преюдиціальне значення, та є істотними для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи
до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються
іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній
справі.

Тобто, господарський суд не може
розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної
справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості
розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог.

Відповідно до статті 86
Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду, якою
спір не вирішується по суті, повинна містити, зокрема, мотиви винесення ухвали
з посиланням на законодавство та висновок з розглянутого питання.

Натомість ухвала місцевого
господарського суду не відповідає вимогам статей 79 та 86 Господарського
процесуального кодексу України, оскільки не містить будь-яких мотивів в
обґрунтування висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі в
частині пов'язаності з нею іншої справи та неможливості розгляду даної справи.
Саме по собі зазначення про пов'язаність предмету спору з предметом спору в
іншій справі не може бути підставою для застосування частини 1 статт1 79
господарського процесуального кодексу України.

Водночас апеляційним судом при
визначенні наявності чи відсутності підстав для зупинення провадження у справі
правомірно враховано обставини, наведені в позовній заяві як підстави для
розірвання договору, якими є, зокрема, укладення договорів, в тому числі про
спільну діяльність, без дозволу орендодавця, та досліджено, що питання
правомірності укладення цих договорів не є предметом дослідження у справі №
2/179; відтак у справі № 2/179 не встановлюються обставини, що впливають на
збирання та оцінку доказів у справі № 2/279.

Касаційна скарга не містить
будь-яких обґрунтувань щодо неправильного застосування апеляційним судом норм
процесуального права в частині застосування статті 79 Господарського
процесуального кодексу України, наведені в ній доводи стосуються оцінки
обставин справи судом.

З огляду на викладене, судова
колегія не вбачає підстав для скасування постанови апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 1115, 1117, пунктом 3 статті 1119,
статтею 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 04.10.2007 року у справі № 2/279 господарського суду
міста Києва залишити без змін.

Головуючий
Т. Дроботова

Судді:                                                                                            Н.
Волковицька

Л. Рогач