ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2007                                                                                             Справа № А27/116

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді    Крутовських В.І. (доповідача)

суддів:   Прокопенко А.Є.,  Дмитренко А.К.

при секретарі: Стрюк Н.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Житніков А.І., довіреність №89  від 27.10.06,  адвокат;

від відповідача: Бруснік Т.Г., довіреність №111/10/08-10-034  від 10.01.07,  гол.держподатінспектор юр.відділу;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з підприємствами гірничо-металургійного комплексу у м.Кривому Розі,  на постанову господарського суду Дніпропетровської області від  17.08.06р.  у справі №А27/116

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Рудозбагачення", м.Кривий Ріг,  50007, пр. Дзержинського, 36

до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з підприємствами гірничо-металургійного комплексу у м.Кривому Розі, м.Кривий Ріг, 50101 пр. Металургів, 36Б

про  визнання недійсним податкових повідомлень-рішень.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2006 р. суддя Татарчук В.О. позовні вимоги позивача товариства з обмеженою відповідальністю "Рудозбагачення", м.Кривий Ріг до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з підприємствами гірничо-металургійного комплексу у м.Кривому Розі про визнання недійсним податкових повідомлень-рішень задовольнив в повному обсязі. Визнав недійсними податкові повідомлення-рішення відповідача від 04.05.2006р. №/3, №/3.

Не погоджуючись з постановою суду Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з підприємствами гірничо-металургійного комплексу у м.Кривому Розі просить її скасувати, посилаючись на те, що вона не відповідає вимогам чинного законодавства та прийнята з порушенням матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рудозбагачення", м.Кривий Ріг,  у запереченні на апеляційну скаргу посилається на те, що вимоги апеляційної скарги протиречат матеріалам справи, а тому просить скаргу відповідача залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників, та також доводи відповідача, які  викладені в апеляційній скарзі, та заперечення позивача на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що постанова господарського суду прийнята з дотриманням вимог чинного законодавства і  підстав для її скасування не вбачається, виходячи з наступного:

Відповідач провів планову виїзну комплексну документальну перевірку підприємства позивача з питання дотримання останнім вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.07.2004р. по 30.06.2005р.  В результаті перевірки було встановлено, що  підприємство включило до складу валових витрат    у четвертому кварталі  2004р.- 291 145, 83грн. та до складу податкового кредиту  за грудень 2004р. –58 229,17грн., що підтверджується актом перевірки від 28.10.2005р.

На підставі даного акту  04.05.2006р.були прийняті податкові повідомлення-рішення:

№/3, яким визначено суму податкового зобов’язання  ТОВ «Рудо- збагачення»з податку на прибуток в розмірі 101 920грн.,  з яких   числі 72 800грн. –основний платіж, 29 120грн.- штрафні санкції;

№/3 з визначенням податкового зобов’язання позивача з ПДВ в сумі 87 343,50грн., з яких –58 229грн. –основний платіж,  29 114,50грн. –штрафні санкції.

Відповідно до пп.5.3.1 п.5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»не включаються до складу валових витрат витрати на потреби, не пов’ язані з веденням господарської діяльності, а саме:

організацію та проведення прийомів, презентацій, свят, розваг та відпочинку, придбання та розповсюдження подарунків (крім благодійних внесків та пожертвувань неприбутковим організаціям, визначених п.7.11 цього Закону, та витрат, пов’язаних з проведенням рекламної діяльності, які регулюються нормами пп. 5.4.4 цієї статті). Обмеження частини другої цього підпункту не стосуються платників податку, основною діяльністю яких є організація прийомів, презентацій і свят за замовленням та за рахунок інших осіб;

придбання лотерей, участь в азартних іграх;

фінансування особистих потреб фізичних осіб за винятком виплат, передбачених п.5.6 і п.5.7 цієї статті, та в інших випадках, передбачених нормами цього Закону.

В наведеній нормі вказано вичерпаний перелік та конкретизовано, які саме витрати не включаються до валових витрат, але податкова інспекція чомусь вважає, що позивач не повинен був відносити спірні суми до складу валових витрат.

З цим висновком податкової інспекції суд не може погодитися, заступних підстав:

Згідно з пп.5.3.9 п.5.4 ст.5.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов’ язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку. Позивач належним чином підтвердив витрати в сумі 291 145,83грн., що підтверджується укладеним між сторонами ТОВ «Рудозбагачення»та ТОВ «Імідж-Дизайн»договором  №0111 від 01.11.2004р, відповідно до умов якого замовник доручив, а виконавець зобов’язався  надати за плату послуги з проведення маркетингових досліджень вітчизняних ринків споживачів аглоруди. Згідно з висновком звіту запропоновану партію аглоруди корпорація НВІГ «Інтерпайп»була готова придбати за ціною 109,8грн. з урахуванням ПДВ за 1тн. на умовах 50% передплати  і з подальшою оплатою по останньому відвантаженню. Позивачем була сплачена вартість зазначених послуг, що підтверджено банківськими виписками руху коштів по рахунку позивача від 29.12.2004р., 19.01.2005р., 28.03.2005р., 11.10.2005р. і 12.10.2005р. Також є хибним посилання відповідача на те, що була необхідна вказівка обсягів господарської операції, одиниці виміру щодо маркетингових послуг, оскільки це стосувалось проведення маркетингових досліджень. До того ж, підприємством позивача були використані надані маркетингові дослідження ТОВ «Імідж-Дизайн» у власній господарській діяльності шляхом реалізації аглоруди, що підтверджує  наявність доходу  від реалізації аглоруди. Даний факт підтверджується актом прийому-передачі №ОУ–0000012 від 29.12.2004р., між ТОВ «Рудозбагачення»та ТОВ «Імідж-Дизайн», згідно яких останній виконав умови  укладеного між ними договору та надав інформацію позивачу, згідно  якої позивач мав можливість  продати аглоруду НВІГ «Інтерпайп»та якою він скористався. Це підтверджується тим, що між ТОВ позивача та НВІГ «Інтерпайп» був укладений договір 06.12.2004р., тобто вже після укладення договору та надання маркетингових досліджень позивачу від ТОВ «Імідж-Дизайн», яким НВІГ «Інтерпайп»купив у позивача  аглоруду.  Цей факт підтверджується не тільки укладеним договором, а й наявною в матеріалах справи видатковою накладною, згідно якої покупцю передано аглоруду на суму 646 996,50грн., ПДВ –129 339,30грн. та отриманням коштів позивачем за продану продукцію.  Отже, за наслідками маркетингових досліджень, позивач реалізував свій товар та отримав прибуток.

З вищевикладеного, вбачається, що придбання позивачем маркетингових послуг, була направлена на отримання доходу, шляхом  реалізації аглоруди, тобто мета позивача була досягнута, воно отримало дохід  і товариство зробило це лише для власної господарської діяльності.  В зв’язку з чим, підприємством  відповідні витрати були правомірно віднесені до складу валових витрат.

Відсутність в діяльності позивача п.5.1 ст.5 Закону  України «Про оподаткування прибутку підприємств»свідчить і про відсутність порушення пп.7.4.4 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»при формуванні податкового кредиту в сумі 58 229,17грн., за спірними правовідносинами.

У п.5.11 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»встановлено, що встановлення додаткових  обмежень по віднесенню витрат до складу валив витрат, крім встановлених в цьому Законі, не допускається.  Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств»не встановлено, що у випадку невідповідності визначень господарських договорів Державному класифікатору продукції та послуг, витрати по таким договорам не включаються до складу валових витрат.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що постанова господарського суду винесена з дотриманням вимог чинного законодавства і тому, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Постанову господарського суду Дніпропетровськ  області  від 17.08.2006р. у справі №А27/116  залишити без змін, а апеляційну скаргу Спеціалізованої державної  податкової інспекції по роботі з підприємствами гірничо-металургійного комплексу –без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                                В.І.Крутовських

Суддя:                                                                                А.К.Дмитренко

Суддя:                                                                                А.Є.Прокопенко

З оригіналом згідно

Помічник судді:                                                                      Н.О.Стрюк