ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

16 год. 00хв. "20" грудня 2007 р.                                   Справа № 11/500-АП-07

м. Херсон, вул. Горького, буд. 18, зал судових засідань № 319

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Чернявського В.В. при секретарі Борхаленко О.А. за участю представників сторін:

від позивача: Стогній Н.Ю.- пров. спец., дов. № 30-12/51 від 03.12.2007р., Довбиш Г.В.- уповн. предст., дов. № 30-12/52 від 03.12.2007р., Гончар Н.М.- уповн. предст., дов. № 30/12/47 від 10.03.2007р.

від  відповідача: Горбунової К.О.- ст. держ. подат. інсп., пост. дов. № 4/9/10-026 від 09.01.2007р., Ільїної Л.Ю.- гол. держ. продат. рев. інсп., дов. № 13558/9/10-105 від 26.11.2007р., Гончаренко Л.А.- гол. держ. подат. рев-інсп., дов. № 13769/9/10-105 від 28.11.2007р.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт", м. Херсон

до Державної податкової інспекції у м.Херсоні, м. Херсон

про визнання нечинними актів індивідуальної дії

Провадження у справі відкрито за позовом, в якому поєднано вимоги про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень № /0, № /0 від 16.05.2007р., № /1, № /1 від 12.06.2007р., № /2, № /2 від 17.08.2007р., № /3, № /3 від 17.08.2007р., яким позивачеві визначено податкові зобов’язання і штрафи з податку на додану вартість (ПДВ), податку на прибуток.

Заявою № 30-06/4-715 від 14.11.2007р. позивач збільшив позовні вимоги, додавши їх вимогою визнати нечинними податкові повідомлення-рішення № /3 та № /3 від 05.11.2007р.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним чином.

Витрати у зв’язку з отриманням аудиторських  послуг від ТОВ АФ “Діфенс” пов’язані з господарською діяльністю позивача, обмежень щодо їх віднесення до числа валових у чинному законодавстві не існує.

При заповненні податкової декларації з податку на прибуток за півріччя 2006р. позивачем помилково враховано у складі запасів, використаних не у господарській діяльності, вартість запасів, використаних у підрозділах (у столовій, в дитячому садку, в гуртожитку, Інтерклубі, дитячому оздоровчому таборі). Ці підрозділи використовуються у господарській діяльності, помилково  витрати на їх функціонування не включалися до валових витрат. Ця помилка фактично виправлена у податковій декларації за ІІІ кв. 2006р., але не в передбаченому законодавством рядку для виправлення помилок (№ 05.2), а безпосередньо у самому додатку К1/1. В результаті дані рядка 08 податкової декларації з податку на прибуток повністю відповідають даним податкового обліку платника та не призводять до заниження податкового зобов’язання.

Недоліки податкової накладної від КВТ “Взуттєве виробництво” виправлено, позивач отримав замість податкової накладної з недоліками таку ж податкову накладну, але з усіма належними реквізитами. Первинна формальна наявність недоліків цієї податкової накладної не приводить до нечинності віднесення до податкового кредиту з податку на додану вартість суми в 4354грн., оскільки господарська операція, об’єкт оподаткування мали місце, ця сума ПДВ сплачена позивачем - платником ПДВ у ціні придбання товару на користь продавця.

Вчинений органом державної податкової служби розподіл (коригування) податкового кредиту по операціям, які звільнено від оподаткування, в результаті чого зменшено податковий кредит з ПДВ на 54140,35грн., є безпідставним, оскільки Закон України “Про податок на додану вартість” не містить механізму проведення таких коригувань, в акті перевірки не доведені міркування податкових інспекторів з цього приводу.

Відсутність у контрагента позивача - приватного підприємця Бабич Г.П. статусу платника ПДВ не позбавляє чинності віднесення до податкового кредиту з ПДВ 2644грн. за податковими накладними від цього суб’єкта. Продукція, придбана у ПП “Бабич”, використана у власній господарській діяльності. Податкові накладні, отримані від цього підприємця відповідають нормативно встановленим вимогам.

Донарахування зобов’язань з ПДВ у зв’язку з оподаткуванням 20%-им податком вартості супутніх послуг (навантаження, розвантаження, перевантаження експортних товарів), наданих нерезиденту “Атлантик”, не відповідає п.6.2 ст.6 Закону України “Про податок на додану вартість”, яка передбачає ставку оподаткування цих послуг в розмірі 0%.

Відповідач позов не визнав, надав письмові заперечення проти позовних вимог, які полягають у наступному:

В порушення п.5.9 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" (далі - Закон № 283)  підприємство не відобразило у графі 4 "Запаси використані не у господарській діяльності" в додатку К1/1 до податкової декларації з податку на прибуток за 2006р. суму 166020 грн., яка заповнюється  наростаючим підсумком  за три  квартали 2006р.  та 2006р. Особливістю графи 4 у додатку К1/1 є те, що вона заповнюється наростаючим підсумком, тобто показник за півріччя може дорівнювати показнику за перший квартал, може бути більшим за нього, але не може бути меншим. У свою чергу показник за три квартали не може бути меншим від показника за   півріччя, а показник за рік - меншим від показника за три квартали. Проте підприємством, при заповненні   графи 4 у додатку   К1/1 за півріччя 2006 р.  вказано суму 166020 грн., а у додатку К1/1   до податкової декларації з податку на прибуток за три квартали 2006р. вказана раніше    сума не відображена, що привело до  зменшення приросту та до заниження податку на прибуток за 2006р.

В порушення 1.32 ст.1 п.5.1, п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону № 283  Херсонським морським торговельним портом за І півріччя 2006р. до складу валових витрат необґрунтовано віднесено витрати в сумі 120833,33грн. за надання інформаційних бухгалтерських послуг ТОВ "Аудиторською фірмою "Діфенс" (код 32664930, м. Київ) за договорами від 15.12.2005р. № 13-05, від 15.12.2005р. № 11-05 та від 15.12.2005р.  № 12-05.

Відповідно до вимог Закону України від 16.07.1999р. № 996 "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" начальником Херсонського морського торговельного порту видані накази відносно облікової політики підприємства, які були чинними в перевіряємому періоді (наказ від 31.02.2000р. № 85/А "Про облікову політику підприємства", із змінами внесеними наказом від 11.02.2002р. № 42/А, наказ від 27.03.2006р. № 148/А "Про організацію податкового обліку на 2006р."). Зазначеними наказами начальником Херсонського морського торговельного порту призначено відповідальних осіб за ведення бухгалтерського обліку на підприємстві, а саме, підприємство має штат бухгалтерів та посадову особу - головного бухгалтера, який відповідає за фінансову діяльність підприємства, та на якого покладено ведення бухгалтерського обліку.

Надані послуги ТОВ "Аудиторською фірмою "Діфенс" дублюють функції бухгалтерської служби підприємства, а послуги, які надані фірмою не пов'язані з компенсацією вартості виробничих витрат, які придбаваються платником податку для їх подальшого використання у господарській діяльності, як цього вимагає п.5.1 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств". Крім того, перевіркою враховано у складі валових витрат Херсонського морського торговельного порту вартість послуг за складання аудиторського звіту ТОВ "Аудиторською фірмою "Діфенс" у сумі 25000грн. згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 19.01.2006р. № 12-05.

Згідно ст. 8 Закону № 996 Херсонським морським торговельним портом покладено обов'язок по забезпеченню ведення бухгалтерського обліку на головного бухгалтера, його заступника та штат бухгалтерії; отримані від ТОВ "Аудиторської фірмою "Діфенс" послуги з ведення бухгалтерського обліку на загальну суму 120833,33грн. за перше півріччя 2006р., за наявності на підприємстві головного бухгалтера, не пов'язані із господарською діяльністю Херсонського морського торговельного порту, оскільки не направлені на отримання доходу як того вимагає п.1.32 ст.1 Закону № 283.

Підпунктом 5.3.3 п.5.3 ст.5 Закону № 283 встановлено, що у разі якщо платник податку на прибуток, зареєстрований як платник податку на додану вартість, одночасно здійснює операції з продажу товарів (робіт, послуг), що оподатковуються податком на додану вартість та звільнені від оподаткування, або не є об'єктом оподаткування таким податком, податок на додану вартість, сплачений у складі витрат на придбання товарів (робіт, послуг), які відносяться до складу валових витрат та основних фондів і нематеріальних активів, що підлягають амортизації, включається, відповідно, до валових витрат або балансова вартість відповідної групи основних фондів збільшується на суму, що не включена до складу податкового кредиту такого платника податку згідно із Законом України "Про податок на додану вартість" (Закон № 168, Закон про ПДВ).

В результаті порушень п.п.1.32 ст.1, п.5.1, п.п. 5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.3 п. 5.3, п.5.9 ст. 5 Закону № 283 підприємством занижено податок на прибуток в сумі 57480грн.

В порушення підпунктів 7.4.1, 7.4.4 п. 7.4 ст.7 Закону № 168, підприємством  завищено податковий кредит з ПДВ на суму 24166, 67грн., сплачену у складі вартості послуг,  наданих  ТОВ  "Аудиторська  фірма "Діфенс".

В порушення підпункту 7.4.3, п.7.4, ст.7 Закону № 168 підприємством не розраховувалась  частка   суми  податкового кредиту, яка відповідає частці використаних  робіт, послуг в оподатковуваних операціях звітного періоду. Частка податку на додану вартість, яка підлягає виключенню зі складу податкового кредиту та врахуванню у складі валових витрат, відповідно до абзацу 3 п.п.5.3.3 п.5.3 ст.5 Закону України  № 283 за перевіряємий період складає  147952,37 грн.  Розрахунок наведено  у додатку № 17 до  акту перевірки.  При  формуванні податкового  кредиту  кожного  із  звітних   податкових  періодів  підприємством  враховані суми податку на додану вартість у повному обсязі по роботах (послугах) та товарно-матеріальних  цінностях,  які  придбані  від  інших  підприємств  та  використовувались як в оподатковуваних операціях, так і у звільнених від оподаткування операцій. Також перевіркою встановлено, що підприємством у грудні 2006р. самостійно здійснено часткове коригування, а саме  загальна сума податкового  кредиту зменшена згідно  бухгалтерської довідки (щодо перерахунку податкового кредиту з урахуванням звільнених від оподаткування ПДВ операцій) на суму 93812,03грн. З урахуванням виправлення дане порушення призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту (рядок 18.1 податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2006р.), внаслідок завищення податкового кредиту на суму 54140,35грн.

В порушення підпункту 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону № 168 підприємством до складу податкового кредиту у лютому 2006 р. віднесено суму ПДВ в розмірі 4354грн. по податковій накладній від 21.02.2006р. № 17470, отриманої від КВТ "Взуттєве  виробництво  "Київ" (код  00308146,  м.  Київ),  в  якій  відсутні  обов'язкові реквізити, а саме опис (номенклатура) товарів робіт, послуг; одиниця виміру товару; кількість (об'єм, обсяг), що призвело до завищення податкового кредиту у лютому 2006р.

Враховуючи вимоги підпункту 7.4.5 п.7.4 ст. 7  та п.п. 7.2.1 п.7.2  ст. 7 Закону №  168 відсутність в податкових накладних хоча б одного з обов'язкових реквізитів позбавляє покупця права на включення до податкового кредиту витрат зі сплаті і податку на додану вартість на підставі таких накладних.

Податкова накладна КВТ "Взуттєве виробництво "Київ" виписана з порушеннями діючого законодавства та не дає підстав для включення ПДВ до податкового кредиту.

В порушення п.п.7.2.4 п.7.2, п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону № 168 підприємством включено до складу податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 2644 грн., яка сплачена у вартості товарно - матеріальних цінностей, придбаних у ПП Бабич Г.П. (код , м. Херсон), який не є платником податку на додану вартість, і тому не має права на складання та видачу податкових накладних.  ПП Бабич Г.П. 04.12.2001р. виключено з реєстру платників податку на додану вартість згідно заяви, поданої за власним бажанням платника (вхідний № 28641/10 від 04.12.2001р. ДПІ у м. Херсоні).

Відповідно   до   п.п. 7.2.4   п.7.2  ст.7   зазначеного   Закону,   право на нарахування   податку   та   складання   податкових   накладних   надається   виключно   особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому ст.9 цього Закону.

Перевіркою встановлені порушення п.4.1 ст.4, п.п.6.1.1 п. 6. ст. 6 Закону № 168, в результаті яких підприємством в базу оподаткування за ставкою 20% в лютому 2006р. не включено вартість послуг (навантаження, розвантаження, перевантаження) наданих замовнику - нерезиденту "Атлантик" (держава Болгарія), здійснених на митній території України при обслуговуванні товарів, які експортуються на загальну суму 46476,50грн. Сума податку на додану вартість з цієї операції повинна становити  9295,30грн. (46476,50грн. х 20%) та повинна бути задекларована до сплати до бюджету у розмірі 20% до договірної вартості послуг.

С у д   в с т а н о в и в:

Податковим повідомленням-рішенням № /0 від 16.05.2007р. ДПІ у м. Херсоні визначила Херсонському морському торговельному порту 57480грн. податкового зобов'язання з податку на прибуток та 11496грн. штрафу. Іншим податковим повідомленням-рішенням від цієї ж дати за № /0 цей же контролюючий орган визначив цьому ж платнику податків 43143,25грн. податкового зобов'язання з податку на додану вартість та 11496грн. штрафу.

Ці податкові повідомлення - рішення мотивовані посиланням на обставини, встановлені за актом перевірки № 944/23-6/1125695 від 03.05.2007р. та застосуванням п.п."б", п.п.4.2.2 ст.4, п.п.17.1.3 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (Закон № 2181), п.п.1.32 ст.1, ст.3, п.5.1 п.п.5.2.1, п.п.5.3.3, п.5.9 ст.5 Закону № 283, п.4.1 ст.4, п.5.15, 5.16 ст.5, п.п.7.2.1, 7.2.4, 7.4.1, 7.4.3, 7.4.4 ст.7 Закону про ПДВ.

За результатами розгляду органами державної податкової служби адміністративних скарг позивача у процедурі апеляційного узгодження податкових зобов'язань ДПІ у м. Херсоні встановила нові строки сплати тих же податкових зобов'язань і штрафів за податковими повідомленнями-рішеннями № /1 від 12.06.2007р., № /2 від 17.08.2007р., № /3 від 05.11.2007р., № /1 від 12.06.2007р., № /2 від 17.08.2007р., № /3 від 05.11.2007р.

До предмету оспорювання позивач включив, крім названих, також податкові повідомлення-рішення № /3 від 17.08.2007р. та № /3 від 17.08.2007р., але рішень саме з такими номерами 17.08.2007р. ДПІ у м. Херсоні не приймала, таких не існує (таких, щоб в номері у знаменнику була трійка та датованих 17.08.2007р.).

Позов підлягає задоволенню частково у зв'язку з наступним.

В якості підстав прийняття податкових повідомлень-рішень ДПІ у м. Херсоні наводить такі обставини, встановлені за Актом № 944/23-6/01125695 від 03.05.2007р. "Про результати планової перевірки Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт", код ЄДР 01125695 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2006р. по 31.12.2006р.":"...підприємство не відобразило у графі 4 "Запаси використані не у господарській діяльності" в додатку К1/1 до податкової декларації з податку на прибуток за 2006р. суму 166020 грн., яка заповнюється  наростаючим підсумком  за три  квартали 2006р.  та 2006р. Особливістю графи 4 у додатку К1/1 є те, що вона заповнюється наростаючим підсумком, тобто показник за півріччя може дорівнювати показнику за перший квартал, може бути більшим за нього, але не може бути меншим. У свою чергу показник за три квартали не може бути меншим від показника за   півріччя, а показник за рік - меншим від показника за три квартали. Проте підприємством, при заповненні   графи 4 у додатку   К1/1 за півріччя 2006 р.  вказано суму 166020 грн., а у додатку К1/1   до податкової декларації з податку на прибуток за три квартали 2006р. вказана раніше    сума не відображена, що привело до  зменшення приросту та до заниження податку на прибуток за 2006р.

В порушення 1.32 ст.1 п.5.1, п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону № 283  Херсонським морським торговельним портом за І півріччя 2006р. до складу валових витрат необґрунтовано віднесено витрати в сумі 120833,33грн. за надання інформаційних бухгалтерських послуг ТОВ "Аудиторською фірмою "Діфенс" (код 32664930, м. Київ) за договорами від 15.12.2005р. № 13-05, від 15.12.2005р. № 11-05 та від 15.12.2005р.  № 12-05.

Відповідно до вимог Закону України від 16.07.1999р. № 996 "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" начальником Херсонського морського торговельного порту видані накази відносно облікової політики підприємства, які були чинними в перевіряємому періоді (наказ від 31.02.2000р. № 85/А "Про облікову політику підприємства", із змінами внесеними наказом від 11.02.2002р. № 42/А, наказ від 27.03.2006р. № 148/А "Про організацію податкового обліку на 2006р."). Зазначеними наказами начальником Херсонського морського торговельного порту призначено відповідальних осіб за ведення бухгалтерського обліку на підприємстві, а саме, підприємство має штат бухгалтерів та посадову особу - головного бухгалтера, який відповідає за фінансову діяльність підприємства, та на якого покладено ведення бухгалтерського обліку.

Надані послуги ТОВ "Аудиторською фірмою "Діфенс" дублюють функції бухгалтерської служби підприємства, а послуги, які надані фірмою не пов'язані з компенсацією вартості виробничих витрат, які придбаваються платником податку для їх подальшого використання у господарській діяльності, як цього вимагає п.5.1 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств". Крім того, перевіркою враховано у складі валових витрат Херсонського морського торговельного порту вартість послуг за складання аудиторського звіту ТОВ "Аудиторською фірмою "Діфенс" у сумі 25000грн. згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 19.01.2006р. № 12-05.

Згідно ст. 8 Закону № 996 Херсонським морським торговельним портом покладено обов'язок по забезпеченню ведення бухгалтерського обліку на головного бухгалтера, його заступника та штат бухгалтерії; отримані від ТОВ "Аудиторської фірмою "Діфенс" послуги з ведення бухгалтерського обліку на загальну суму 120833,33грн. за перше півріччя 2006р., за наявності на підприємстві головного бухгалтера, не пов'язані із господарською діяльністю Херсонського морського торговельного порту, оскільки не направлені на отримання доходу як того вимагає п.1.32 ст.1 Закону № 283.

Підпунктом 5.3.3 п.5.3 ст.5 Закону № 283 встановлено, що у разі якщо платник податку на прибуток, зареєстрований як платник податку на додану вартість, одночасно здійснює операції з продажу товарів (робіт, послуг), що оподатковуються податком на додану вартість та звільнені від оподаткування, або не є об'єктом оподаткування таким податком, податок на додану вартість, сплачений у складі витрат на придбання товарів (робіт, послуг), які відносяться до складу валових витрат та основних фондів і нематеріальних активів, що підлягають амортизації, включається, відповідно, до валових витрат або балансова вартість відповідної групи основних фондів збільшується на суму, що не включена до складу податкового кредиту такого платника податку згідно із Законом України "Про податок на додану вартість".

В результаті порушень п.п.1.32 ст.1, п.5.1, п.п. 5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.3 п. 5.3, п.5.9 ст. 5 Закону № 283 підприємством занижено податок на прибуток в сумі 57480грн.

В порушення підпунктів 7.4.1, 7.4.4 п. 7.4 ст.7 Закону № 168, підприємством  завищено податковий кредит з ПДВ на суму 24166, 67грн., сплачену у складі вартості послуг,  наданих  ТОВ  "Аудиторська  фірма "Діфенс".

В порушення підпункту 7.4.3, п.7.4, ст.7 Закону № 168 підприємством не розраховувалась  частка   суми  податкового кредиту, яка відповідає частці використаних  робіт, послуг в оподатковуваних операціях звітного періоду. Частка податку на додану вартість, яка підлягає виключенню зі складу податкового кредиту та врахуванню у складі валових витрат, відповідно до абзацу 3 п.п.5.3.3 п.5.3 ст.5 Закону України  № 283 за перевіряємий період складає  147952,37 грн.  Розрахунок наведено  у додатку № 17 до  акту перевірки.  При  формуванні податкового  кредиту  кожного  із  звітних   податкових  періодів  підприємством  враховані суми податку на додану вартість у повному обсязі по роботах (послугах) та товарно-матеріальних  цінностях,  які  придбані  від  інших  підприємств  та  використовувались як в оподатковуваних операціях, так і у звільнених від оподаткування операцій. Також перевіркою встановлено, що підприємством у грудні 2006р. самостійно здійснено часткове коригування, а саме  загальна сума податкового  кредиту зменшена згідно  бухгалтерської довідки (щодо перерахунку податкового кредиту з урахуванням звільнених від оподаткування ПДВ операцій) на суму 93812,03грн. З урахуванням виправлення дане порушення призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту (рядок 18.1 податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2006р.), внаслідок завищення податкового кредиту на суму 54140,35грн.

В порушення підпункту 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону № 168 підприємством до складу податкового кредиту у лютому 2006 р. віднесено суму ПДВ в розмірі 4354грн. по податковій накладній від 21.02.2006р. № 17470, отриманої від КВТ "Взуттєве  виробництво  "Київ" (код  00308146,  м.  Київ),  в  якій  відсутні  обов'язкові реквізити, а саме опис (номенклатура) товарів робіт, послуг; одиниця виміру товару; кількість (об'єм, обсяг), що призвело до завищення податкового кредиту у лютому 2006р.

Враховуючи вимоги підпункту 7.4.5 п.7.4 ст. 7  та п.п. 7.2.1 п.7.2  ст. 7 Закону №  168 відсутність в податкових накладних хоча б одного з обов'язкових реквізитів позбавляє покупця права на включення до податкового кредиту витрат зі сплаті і податку на додану вартість на підставі таких накладних.

Податкова накладна КВТ "Взуттєве виробництво "Київ" виписана з порушеннями діючого законодавства та не дає підстав для включення ПДВ до податкового кредиту.

В порушення п.п.7.2.4 п.7.2, п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону № 168 підприємством включено до складу податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 2644 грн., яка сплачена у вартості товарно - матеріальних цінностей, придбаних у ПП Бабич Г.П. (код , м. Херсон), який не є платником податку на додану вартість, і тому не має права на складання та видачу податкових накладних.  ПП Бабич Г.П. 04.12.2001р. виключено з реєстру платників податку на додану вартість згідно заяви, поданої за власним бажанням платника (вхідний № 28641/10 від 04.12.2001р. ДПІ у м. Херсоні).

Відповідно   до   п.п. 7.2.4   п.7.2  ст.7   зазначеного   Закону,   право на нарахування   податку   та   складання   податкових   накладних   надається   виключно   особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому ст.9 цього Закону.

Перевіркою встановлені порушення п.4.1 ст.4, п.п.6.1.1 п. 6. ст. 6 Закону № 168, в результаті яких підприємством в базу оподаткування за ставкою 20% в лютому 2006р. не включено вартість послуг (навантаження, розвантаження, перевантаження) наданих замовнику - нерезиденту "Атлантик" (держава Болгарія), здійснених на митній території України при обслуговуванні товарів, які експортуються на загальну суму 46476,50грн. Сума податку на додану вартість з цієї операції повинна становити  9295,30грн. (46476,50грн. х 20%) та повинна бути задекларована до сплати до бюджету у розмірі 20% до договірної вартості послуг."

1. Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону № 283 валовими витратами виробництва та обігу є сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній формах, здійснюваних як  компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Витрати, які за природою не відносяться до числа валових, зазначені у п.5.3 ст.5 цього Закону. Витрати у зв'язку з оплатою послуг аудиторської фірми за природою не входить у перелік обмежень, наведених у вказаному п.5.3 ст.5 Закону № 283.

Наведена контролюючим органом теза про те, що раз у підприємства є власний штат бухгалтерів, які за заробітну плату мають виконувати і роботу, за яку заплачено на користь ТОВ "АФ "Діфенс" є непереконливою, по суті межує з втручанням у господарську діяльність суб'єкта господарювання.

2. Суд погоджується з наведеним позивачем обґрунтуванням нечинності оспорюваних податкових повідомлень-рішень в частині визначення податкових зобов'язань у зв'язку з невключенням платником податку у ІІІ кв. 2006р. та за 2006р. до даних податкової декларації з податку на прибуток вартості запасів, використаних не в господарській діяльності, зазначеної (вартості) раніше у гр. 4 додатку К1/1 до податкової декларації з податку на прибуток за півріччя 2006р.  При заповненні податкової декларації з податку на прибуток за півріччя 2006р. позивачем з недостатніх підстав враховано у складі запасів, використаних не у господарській діяльності вартість запасів, використаних у підрозділах (у їдальні, в дитячому садку, в гуртожитку, Інтерклубі, дитячому оздоровчому таборі). Ці підрозділи використовуються у господарській діяльності, безпідставно за півріччя 2006р. витрати на їх функціонування не включалися до валових витрат. Ця помилка фактично виправлена позивачем у податковій декларації за ІІІ кв. 2006р., але не в передбаченому законодавством рядку для виправлення помилок (№ 05.2), а безпосередньо у самому додатку К1/1.

Основним питанням, від вирішення якого залежить результат розгляду цієї частини позову, є питання про те, чи вважаються використаними у господарській діяльності позивача витрати на функціонування його підрозділів: їдальні, дитячого садка, гуртожитка, Інтерклуба, дитячого оздоровчого табору. Відповідно, у випадку їх використання у господарській діяльності слід дійти висновку про безпідставне врахування цих витрат самим позивачем у першому півріччі в числі запасів, використаних не у господарській діяльності; відтак не має значення причина, за якою в податковій декларації за ІІІ кв. 2006р. ці суми вже не зазначалися серед запасів, використаних, не у господарській діяльності (чи то у зв'язку з недбалим декларуванням, чи то у зв'язку з виправленням помилки, вчиненим не досить правильно). В будь-якому разі, за висновку про віднесення вартості запасів у цих відносинах до пов'язаних з господарською діяльністю, безпідставне формальне їх невіднесення до таких за текстом декларації за півріччя 2006р. - валові витрати збільшуються, відповідно, зменшується, а не збільшується об'єкт оподаткування. Оцінюючи за природою витрати на функціонування названих підрозділів позивача - їдальні, дитячого садка, гуртожитка, Інтерклуба, дитячого оздоровчого табору - суд вважає їх такими, що використовуються у власній господарській діяльності позивача.

При цьому суд застосовує ті ж норми, що зазначені у попередній частині № 1 мотивувальної частини цього судового рішення - п.5.1, 5.3 ст.5 Закону № 283 та ті ж мотиви, що і у вказаній частині цього судового рішення.

Врахування позивачем за півріччя 2006р. у складі вартості запасів, використаних не у господарській діяльності вартості запасів використаних у таких підрозділах як їдальня,  дитячий садок, гуртожиток, Інтерклуб, дитячий оздоровчий табір (а.с.91), було безпідставним, виключення позивачем цих витрат з числа цих запасів та, відповідно, недекларування їх у ІІІ кв., за 2006р., саме в складі вартості запасів, використаних не у господарській діяльності є правомірним.

3. Формальна відсутність у первинній декларації податкової накладної № 17470 від 21.02.2006р. від КВТ "Взуттєве виробництво" певних обов'язкових реквізитів (копія на а.с. 124) не є достатньою підставою для виключення з податкового кредиту позивача 4354грн. ПДВ.

Станом на час вирішення спору позивач має виправлену (без недоліків та, відповідно, з усіма необхідними реквізитами) податкову накладну від КВТ "Взуттєве виробництво" № 17470 (копія на а.с.78), сума за якою врахована продавцем серед податкових зобов'язань за податковою декларацією з ПДВ за лютий 2006р. (копія податкової декларації, реєстру податкових накладних за лютий 2006р., витяг з Книги обліку продаж на а.с.70-77).

За наявності господарської операції з купівлі позивачем товарів - взуття, наявності об'єкта оподаткування ПДВ, при фактичній сплаті позивачем ПДВ у ціні придбання на користь продавця (копії платіжних документів на а.с.64, 65, 66 т.2) суд не погоджується з формальною позицією контролюючого органу щодо виключення суми 4354грн. з податкового кредиту з ПДВ лише за ознакою первинної відсутності, згодом усуненої, деяких реквізитів податкової накладної. При цьому суд застосовує ст.3, 4, 7 Закону про ПДВ у системному, логічному, завершеному зв'язку тим змістом, який вклав у ці статті законодавець.

4. Суд не поділяє позиції позивача щодо звинувачень контролюючого органу у неправильному застосуванні п.п.7.4.3 ст.7 Закону про ПДВ.

За цим підпунктом статті Закону у разі коли товари (роботи, послуги), виготовлені та/або придбані, частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково ні, до суми податкового кредиту включається та частка сплаченого (нарахованого) податку при їх виготовленні або придбанні, яка відповідає частині використання таких товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях звітного періоду. Розподіл цих сум має вчинюватися (з цим погодились представники обох сторін в судовому засіданні) з врахуванням правильних по суті рекомендацій, наданих ДПА України в листі № 18043/7/16-1220-16 від 01.12.1999р. "Про податок на додану вартість" (копія на а.с.157, 158 т.2). Такий розподіл здійснюється відповідно до коефіцієнту, який визначається як відношення вартості товарів (робіт, послуг), фактично використаних у звітному періоді в оподатковуваних операціях, до загальної вартості товарів (робіт, послуг),  віднесених до валових витрат виробництва цього ж звітного періоду.

Саме так визначався коефіцієнт і весь розподіл Державною податковою інспекцією у м. Херсоні при перевірці, що знайшло повне відображення в додатку № 17 до акту перевірки (копія на а.с.149-156 т.2), наглядно продемонстровано представником ДПІ у м. Херсоні в судовому засіданні на прикладі січня 2006р., розрахунків за січень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2006р., виконаних на а.с.148 т.2.

В контррозрахунку  позивач безпідставно визначав спірний коефіцієнт як відношення строчок 4 та 5 розділу І податкової декларації з ПДВ ("операції, звільнені від оподаткування" до "загального обсягу поставки"), що не відповідає наведеному п.п.7.4.3 ст.7 Закону про ПДВ.

Вказаний додаток № 17 до акту перевірки, названий "Реєстром документів, на підставі яких здійснено перерахунок податкового кредиту з ПДВ у вартості послуг, товарно-матеріальних цінностей, які придбавалися та використовувалися як в оподатковуваних операціях, так і звільнених від оподаткування" та акт перевірки містять достатньо даних щодо спірних відносин, про відсутність яких (даних) позивач безпідставно стверджує за текстом позовної заяви, до якої, до речі, не додав копії вказаного додатка до акта перевірки.

5. Відповідно до п.п.7.2.4 ст.7 Закону про ПДВ право на нарахування ПДВ та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники ПДВ.

За "Заявою про виключення з реєстру платника ПДВ від 04.12.2001р."  (копія на а.с.134) приватний підприємець Бабич Г.П. з 04.12.2001р. не є платником ПДВ. Нарахування цим приватним підприємцем ПДВ після 04.12.2001р., складання, підписання та видача податкових накладних з ПДВ після цієї дати є вчиненими з порушенням наведеного підпункту 7.2.4 ст.7 Закону про ПДВ.

Позивач відніс до податкового кредиту з ПДВ після вказаної дати 2644грн. за податковими накладними від ПП Бабич Г.П. Ця сума обґрунтовано на підставі п.п.7.2.4 ст.7 Закону про ПДВ контролюючим органом виключена з податкового кредиту з ПДВ позивача як безпідставно туди віднесена позивачем в порушення п.п.7.2.4 ст.7 Закону про ПДВ за податковими накладними, виданими особою, яка не мала права їх видавати.

6. Суд не поділяє висновок ДПІ у м. Херсоні про те, що послуги з навантаження, розвантаження, перевантаження товарів, наданих нерезиденту при експорті цих товарів мають обкладатися 20%-ю, а не 0-ю ставкою оподаткування ПДВ (викладення встановленого за перевіркою на а.с.41).

Підпункт 6.2 ст.6 Закону про ПДВ викладено наступним чином: "При експорті товарів та супутніх такому експорту послуг ставка податку становить "0" до бази оподаткування".

Ця ставка оподаткування застосовується і у випадку коли супутні експорту послуги при експорті надаються експортеру іншою особою. Має значення лише природа послуг, супутність експорту.

7. Поряд з викладеним суд погоджується з наведеною позивачем тезою про те, що ні за яких обставин штраф, застосовуваний на підставі п.п.17.1.3 ст.17 Закону № 2181, не може перевищувати 50% від того податкового зобов'язання, яке визначене платникові за рішенням контролюючого органу. Цей висновок однозначно слідує з тексту п.п.17.1.3 ст.17 та п.п."б", п.п.4.2.2 ст.4 Закону № 2181.

Виходячи з викладеного суд визнає нечинними рішення щодо визначення податкових зобов'язань і штрафів з податку на прибуток та частково щодо визначення податкових зобов'язань з ПДВ (31770,85грн. податкового зобов'язання та 64420,47грн. штрафу); залишається чинним визначення 11372,40грн. податкового зобов'язання з ПДВ та 5686,20грн. штрафу (розмір штрафу обмежується максимально допустимим  за вказаним п.п.17.1.3 ст.17 Закону № 2181).

Розподіляючи чинні та нечинні податкові зобов'язання з ПДВ суд використовує наведений ДПІ у м. Херсоні розрахунок визначення цих зобов'язань, їх складові (а.с.135 т.1); цей розрахунок враховує як нарахування зобов'язань за перевіркою, так і їх зменшення контролюючим органом за виявленим цим органом зайвим декларуванням платником 45412грн. податку; також в розрахунку сума ПДВ, що визначалась за п.п.7.4.3 ст.7 остаточно вирахувана відніманням від нарахованого контролюючим органом (147952,40 грн.) декларованого платником (93812грн.)

Податкових повідомлень-рішень з номерами /3 від 17.08.2007р. та № /3 від 17.08.2007р., не існує, в цей день - 17.08.2007р. таких не приймалось, в цій частині позову також слід відмовити.

Судовий збір у справі розподіляється, виходячи з часткового задоволення позову. При зверненні до суду та доданні позовних вимог позивач оплачував судовим збором в 3,40грн. вимогу про визнання нечинним кожного податкового повідомлення-рішення. Щодо визнаних нечинними рішень судовий збір покладається на Державний бюджет України; щодо визнаних частково нечинними рішень судовий збір за цим предметом вимог немайнового характеру розподіляється порівну - 50% на позивача, 50% - на Державний бюджет України; щодо незадоволених вимог, заявлених стосовно неіснуючих двох податкових повідомлень-рішень судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати нечинними податкові повідомлення-рішення № /0 від 16.05.2007р., № /1 від 12.06.2007р., № /2 від 17.08.2007р., № /3 від 05.11.2007р. щодо визначення Державною податковою інспекцією у м. Херсоні Державному підприємству "Херсонський морський торговельний порт" 57480грн. податкового зобов'язання з податку на прибуток та 11496грн. штрафу.

3. Визнати нечинними податкові повідомлення-рішення № /0 від 16.05.2007р., № /1 від 12.06.2007р., № /2 від 17.08.2007р., № /3 від 05.11.2007р. в частині визначення ДПІ у м. Херсоні для ДП "Херсонський морський торговельний порт" 31770грн. 85коп. податкового зобов'язання з податку на додану вартість та 64420грн. 47коп. штрафу.

4. Відмовити у позові в частині вимог про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень № /0 від 16.05.2007р., № /1 від 12.06.2007р., № /2 від 17.08.2007р., № /3 від 05.11.2007р. щодо визначення 11372грн. 40коп. податкового зобов'язання  з податку на додану вартість, 5686грн. 20коп. штрафу.

5. Відмовити у позові щодо вимог про визнання нечинними податкових повідомлень - рішень № /3 від 17.08.2007р.,  № /3 від 17.08.2007р.

6. Стягнути з Державного бюджету України (Уповноважений територіальний орган - Головне управління Державного казначейства у Херсонській області, м. Херсон, вул. Комсомольська, буд. 21, ) на користь ДП "Херсонський морський торговельний порт" ()  20грн. 40коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Виконавчий лист видати за заявою позивача після набрання постановою законної сили.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня  складення постанови у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви на апеляційне оскарження, якщо такої заяви не буде подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження буде подано, але апеляційної скарги у визначений строк подано не буде, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                  В.В. Чернявський

Повний текс постанови

складено 26.12.2007р.