СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

12 лютого 2007 року

Справа № 2-25/997-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Фенько Т.П.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Черткової І.В.,

секретар судового засідання                                        Казанова О.В.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився

відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Маргарітов М.В.) від 21.11.2006 по справі № 2-25/997-2006А

за позовом           Державного підприємства  "Таврида" (с. Кипарисне, місто Алушта,98500)

до           Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим (вул. Леніна 22-а, місто Алушта,98500)

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим від 18.02.2005 № 0566 про зменшення бюджетного відшкодування за серпень 2004 на 68646 грн. і вересень 2004 на 51708 грн. та № 0567 про донарахування ПДВ у сумі 86899 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 43449,50 грн.за порушення Закону України «Про податок на додану вартість».

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він є сільськогосподарським товаровиробником, виноматеріали, що він виробляє, реалізує заводам вторинного виноробства. Позивач вважає, що фраза в п. 11.29 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість» «крім підакцизних товарів»стосується тільки продукції, виготовленої на давальницьких умовах, тоді як позивач здійснює продаж виноматеріалів власного виробництва.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Маргарітов М.В.) від 21.11.2006 року у справі № 2-25/997-2006А позов Державного підприємства  "Таврида" до Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим про визнання нечинними податкових повідомлень - рішень задоволено.

Судом визнані нечинними податкові повідомлення-рішення ДПІ у місті Алушта від 18.02.2005 № 0566 та № 0567.

Судом стягнуто з Державного бюджету України на користь Державного підприємства «Таврида»3,40грн. судового збору.

Не погодившись з постановою суду, Державна податкова інспекція у місті Алушті Автономної Республіки Крим  звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду першої інстанції скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно проведеної перевірки було встановлено неправомірне використання позивачем пільги по податку на додану вартість, закріпленої в п. 11.29 ст.11Закону України «Про податок на додану вартість». При цьому відповідач вважає, що виноматеріали є товаром підакцизним і податкові зобов'язання по ПДВ підлягають сплаті до державного бюджету в повному обсязі.

В судове засідання  представники сторін не з'явились, про місце та час судового засідання були повідомлені належним чином. Відповідач надав в суд клопотання та просив выдкласти розгляд справи у зв’язку із зайнятістю свого представника в судовому засіданні в господарському суді АР Крим. Судова колегія вважає можливим розглянути апеляційну скаргу у відсутність представників сторін, що не з'явились. Причину нез'явлення в засідання представника відповідача, судова колегія вважає неуважною, у зв'язку з тим, що відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття в судове засідання сторін, або инших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату,час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Причину нез'явлення в засідання представника відповідача, судова колегія вважає неуважною, у зв'язку з тим, що

Розглянувши справу у порядку, передбаченому статтею 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Державне підприємство «Таврида»зареєстровано як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа виконкомом Алуштинської міської ради АР Крим 22.02.2006 та є правонаступником Державного підприємства радгосп-завод «Таврида», взято на податковий облік в Державну податкову інспекцію у місті Алушті Автономної Республіки Крим.

18.02.2005 Державною податковою інспекцією у місті Алушті Автономної Республіки була проведена планова комплексна документальна перевірка з питання дотримання вимог податкового і валютного законодавства України по відшкодуванню ПДВ, заявленого Державним підприємством радгоспом-заводом «Таврида»за серпень та вересень 2004 року.

За результатами перевірки було складено акт № 18/23-2-8/00412754 від 18.02.2005, який покладений в основу спірних податкових повідомлень-рішень від 18.02.2005 № 0566 про зменшення бюджетного відшкодування за серпень 2004р. на 68646грн. і вересень 2004 на 51708грн. та №0567 про донарахування ПДВ у сумі 86899грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 43449,50грн.

Як вбачається із матеріалів справи, Державне підприємство «Таврида»зареєстрований платником податку на додану вартість.

Позивач є сільськогосподарським товаровиробником - заводом первинного виноробства. Здійснює вирощування і переробку винограду. Результатом переробки винограду є отримання виноматеріалів, що є сировиною для заводів вторинного виноробства, з якого виготовляють кінцеву продукцію - вино.

Частиною першої п.11.29 ст.11 Закону України «Про податок на додану вартість»до 01 січня 2004 року припинена дія п.7.7 ст.7 і п.10.1 і п.10.2 ст.10 Закону України «Про податок на додану вартість»в частині сплати до бюджету податку на додану вартість по операціях з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах з власної сільськогосподарської сировини, за винятком операцій з продажу переробними підприємствами молока і м'яса в живій вазі, здійснюваним сільськогосподарськими товаровиробниками незалежно від організаційно-правової форми і форми власності, у яких сума, одержана від продажу сільськогосподарської продукції власного виробництва і продуктів її переробки за попередній звітний (податковий) рік, складає не меншого 50 відсотків загальної суми валового доходу підприємства.

На підставі висловленого, сільськогосподарські товаровиробники не сплачують податок на додану вартість по операціях з продажу всіх товарів власного виробництва.

Виняток зі встановленої ч.і п.11.29 ст.11 Закону України «Про податок на додану вартість»норми складають операції по реалізації підакцизних товарів, виготовлених на давальницьких умовах з власної сільськогосподарської сировини.

„Порядок акумуляції і використання грошових коштів” затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1999 № 271, що нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками - платниками податку на додану вартість по операціях з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (окрім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах з власної сільськогосподарської сировини.

Вказаний Порядок визначив механізм акумуляції і використання ПДВ, що не підлягають сплаті до бюджету, які нараховуються сільгосптоваровиробниками - платниками ПДВ пс операціях з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (окрім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах з власної сільгоспсировини, окрім операцій з продажу переробними підприємствами молока і м'яса в живій вазі.

У п. 4 Порядку визначено, що «на підставі даних бухгалтерського і податкового обліку сільськогосподарські товаровиробники складають Декларацію по податку на додану вартість по реалізованій продукції, товарам (роботам, послугам) власного виробництва, включаючи продукцію (окрім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах з власної сільськогосподарської сировини, окрім операцій з продажу переробними підприємствами молока і м'яса в живій вазі, і в терміни, передбачені законодавством для звітності подають її в органи державної податкової служби».

Таким чином судова колегія вваажає, що операції з продажу всієї продукції власного виробництва включаються сільськогосподарськими товаровиробниками в спеціальну декларацію.

Державне підприємство «Тавріда»до державної податкової інспекції в м. Алушті подавав дві декларації по податку на додану вартість - спеціальну (окрему) і загальну декларацію по ПДВ.

Затвердження відповідача про те, що оскільки виноматеріали є підакцизним товаром, то позивач повинен був операції з їх продажу відображати в загальній декларації по ПДВ, помилково.

Виноматеріали, що реалізовуються на заводи вторинного виноробства, є сировиною для виробництва підакцизних товарів.

Згідно статті 2 Декрету Кабінету Міністрів України «Про акцизний збір»платником акцизного збору є виробники підакцизних товарів, на які встановлені ставки акцизного збору.

Законом України «Про ставки акцизного збору і ввізного мита на спирт етиловий і алкогольні напої»тимчасово до 01.01.2004 ставки акцизного збору встановлені на виноматеріали, що реалізовуються населенню і посередницьким організація, і виноматеріали, проведені на підприємствах первинного виноробства для суб'єктів підприємницької діяльності, які не є виробниками виноробницької сировини (винограду) (код 2204 ЗО), окрім підприємств вторинного виноробства, які використовують ці виноматеріали для виробництва готової продукції.

Вироблювані позивачем виноматеріали реалізуються заводам вторинного виноробства, де з них проводиться вино для реалізації кінцевому споживачеві, яке є підакцизним товаром.

Вищезгаданим Законом не передбачалися ставки акцизного збору для виноматеріалів, виготовлених підприємствами первинного виноробства з власної сировини, і що реалізовуються підприємствам вторинного виноробства.

Виноматеріал є продукцією власного виробництва, а тому на позивача розповсюджується   дія п. 11.29 Закону України «Про податок на додану вартість».

Згідно довідки Управління держстатистики № 053-6-19М396 від 09.07.2004 (акт перевірки ласпр.11), про включення в Єдиний державний реєстр підприємств і організацій України, позивачу дозволено здійснювати діяльність по КВЕД 01.13.0 - вирощування фруктів, ягід, горіхів, культур для виробництва напоїв і прянощів, по КВЕД 15.93.0- виробництво вин.

У статті 1 Закону України № 2238 від 18.01.2001 «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001-2004 років»вказано, що продукція сільського господарства (сільськогосподарська продукція) - продукція, яка проводиться в сільському господарстві і відповідає кодам 01.11-01.42 і 05.001-05.0042 Державного класифікатора продукції і послуг ГК 016-97.

Позивач вирощує фрукти, ягоди, горіхи, культури для виробництва напоїв та прянощів, які є сільськогосподарською продукцією, що відповідає виду діяльності за КВЕД 01.13.0, а також не спростовується відповідачем, про що вказано в акті перевірки.

З вирощеного винограду позивач виробляє виноматеріал, який є продуктом переробки сільськогосподарської продукції, а тому на підприємство розповсюджується дія Указу Президента України «Про підтримку сільськогосподарських товаровиробників»і дія п. 11.29 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість».

Крім того, судова колегія вважає необхідним звернути увагу на те, що пунктом 11.29 статті 11 Закону України «Про податок на додану вартість»встановлено, що до 1 січня 2004 зупинено дію п.7.7 ст. 7 пунктів 10.1 і 10.2 ст. 10 цього Закону у частині сплати до бюджету податку на додану вартість щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах з власної сільськогосподарської сировини.

Зі змісту вказаної статті витікає, що зупинення дії п.7.7 ст.7 та п. 10.1 і 10.2 ст. 10 Закону розповсюджується, у залежності від засобу походження, на два самостійних виду продукції: власного виробництва та продукцію, виготовлену на давальницьких умовах. Тобто треба розуміти ці види продукції як самостійні, а не як один вид продукції з кількома кваліфікуючими ознаками. При цьому фраза «крім підакцизних товарів»стосується тільки продукції, виготовленої на давальницьких умовах і не стосується продукції власного виробництва.

Виняток зі встановленої ч.1 п. 11.29 ст.11 Закону України «Про податок на додану вартість»норми складають операції по реалізації підакцизних товарів, виготовлених на давальницьких умовах з власної сільськогосподарської сировини, а не продукції власного виробництва.

Суд першої інстанції обгрутовано прийшов до висновку, що незалежно від того, є продукція підакцизною чи ні, якщо вона є продукцією власного виробництва, на неї розповсюджується дія п. 11.29 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість», а оскільки виноматеріали, що виробляє позивач є продукцією власного виробництва, він у своїй діяльності має право застосовувати норми п.11.29 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість».

Також висновок експерта № 52 від 07.11.2006 не підтверджує порушення позивачем порядку нарахування податкових зобовязань та кредита по ПДВ.

За наведених обставин постанова господарського суду Автономної Республіки Крим від 21 листопада 2006 року у справі №2-25/997-2006А прийнята при повному з’ясуванні обставин справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись статтями  24, 195, 198, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим  залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.11.2006 року у справі № 2-25/997-2006А залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого Адміністративного суду України  протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя                                        Т.П. Фенько

Судді                                                                      К.В. Волков

І.В. Черткова