ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.02.07р.

Справа № 11/70-07

За позовом  товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер", смт. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області

до  закритого акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання", м. Кривий Ріг

про стягнення 50 201, 67 грн.

Суддя  Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: Санжара А.А., довіреність №1 від 01.02.07р., представник

Від відповідача:  Смирний О.С., довіреність №01-59 від 09.01.07р.,  представник

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача 43 058 грн., що складають суму  вартості товару поставленого на підставі договору №224 від 09.11.05р. по накладній №4 від 27.01.06р., 1 209, 93 грн., що складають суму інфляції грошових коштів, 852, 90 грн. річних, 5 080, 84 грн. неустойки за прострочення оплати.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що згідно п.2.2 договору покупець здійснює оплату товару на протязі 10 банківських днів з моменту поставки товару на склад покупця на підставі рахунку, виставленого постачальником, в матеріалах справи відсутні докази виставлення відповідачу рахунків на оплату поставленого товару.

В судовому засіданні за згодою представників сторін оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши  матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

09.11.05р. сторони уклали договір поставки №224 на виконання якого позивач поставив на адресу відповідача товар на загальну суму 43 058 грн. по накладній №4 від 27.01.06р.

Згідно п.2.2 договору оплата товару повинна бути здійснена протягом 20-ти банківських днів з моменту його надходження на склад Покупця (відповідача).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів виконання зобов'язання щодо оплати товару поставленого по спірній накладній відповідач не надав, в зв'язку з чим сума основного боргу підлягає до примусового стягнення.

Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов’язань на вимогу кредитора, зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми.

Сума річних за період прострочення, від заборгованості, що підлягає до стягнення складає 852, 90 грн., сума інфляційних складає 1 209, 93 грн.

За несвоєчасну оплату поставленого товару сторони встановили відповідальність в розмірі 0,4% неустойки за кожен день прострочки.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2006 року порушено справу №Б29/64/06 про банкрутство відповідача і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Згідно з п.4 ст. 12 Закону України від 30.06.99р. "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" протягом дії мораторії на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

При викладених обставинах, вимоги щодо стягнення пені підлягають задоволенню за період з 25.02.06р. по 05.06.06р. Розрахунок, підлягаючої  до стягнення пені позивачем здійснено з врахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 3  якого передбачено, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку  України.

Сума пені, за період,  який підлягає до стягнення складає 2 263, 79 грн.

Заперечення відповідача стосовно того, що в нього не виникло зобов'язання по сплаті поставленого товару не заслуговують на увагу, оскільки як вже зазначалось вище оплата товару повинна здійснена на протязі 20-ти календарних днів з моменту надходження товару на склад Покупця, а не з моменту виставлення рахунку.

До того ж, відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів. При цьому, в силу с. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 526, 549, 625 Цивільного кодексу  України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,  господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з закритого акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання", м. Кривий Ріг  на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер", смт. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області 43 058 грн. суму боргу, 1 209, 93 грн. інфляції грошових коштів, 852, 90 грн. річних, 2 263, 79 грн. пені, 473, 38 грн. держмита, 110, 92 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ  видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя

І.Ф. Мельниченко

Рішення підписано
05.03.2007 року