ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2007 р.

12 год. 30 хвил.              Справа № АС-27/788-06

вх. № 14194/1-27

Суддя господарського суду Харківської області Мамалуй О.О.

за участю секретаря судового засідання Макаровських А.С.

представників сторін :

позивача – Рева Д.М. – завідуюча сектором (дов.), Тамошюнас А.Р. – головний державний податковий інспектор (дов.)

першого відповідача – не з”явився

другого відповідача – не з”явився

по справі за позовом  ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова

до  ПФ "Феліс" м. Харків

та до ТОВ "Машдеталь", м. Дніпропетровськ

про визнання недійсними зобов'язань

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова, звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсною угоди, на підставі ст. 49 Цивільного кодексу України 1963р., укладеної між Приватною фірмою „Феліс” та ТОВ „Машдеталь”, як таку, що укладена з метою, завідомо суперечною інтересам держави та суспільства.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що оскаржувана угода, укладена між ПФ „Феліс” та ТОВ „Машдеталь” має бути визнана недійсною, оскільки ТОВ „Машдеталь” за юридичною адресою не знаходиться, за весь період діяльності до податкових органів не звітувало, зміни до статутних документів не надавало.

Відповідачі в судове засідання не з”явились, відзиви на позов не надали. Повістки про виклик в судове засідання, ухвали про призначення справи до розгляду та позовні матеріали направлялись відповідачам поштою та повернулися до суду з поміткою: „не значиться”. Позивач, ДПІ у Червоно заводському районі м. Харкова надав в судове засідання довідки головного управління статистики у Харківській області від 21.11.2006 р. за № 1189/12-06 та головного управління статистики у Дніпропетровській області № 22/11-5856 від 08.12.2006 р., в яких зазначено, що підприємства відповідачів числяться в єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України за адресою, вказаній в позовній заяві. На ці адреси направлялись документи.

Надані документи свідчать, що приватна фірма „Феліс” перебуває на обліку в ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 10.07.2003 р. між ПФ „Феліс” та ТОВ „Машдеталь” був укладений договір купівлі-продажу № 02/11-1. ПФ „Феліс” отримало від ТОВ „Машдеталь” алмазні коронки та розширювачі для бурових установок на загальну суму 5312806,80 грн. Цей факт підтверджується актом прийому-передачі від 15.07.2003 р. та від 25.10.2003 р. та податковою накладною від 15.07.2003 р. № 34 на суму 5168652,00 грн.

ПФ „Феліс” надало в якості розрахунків за поставлену продукцію згідно договору № 02/11-1 від 10.07.2003 р. прості векселі на суму 5168652,00 грн. з наступними реквізитами:

-          № 7090, номінальна вартість – 700000,00 грн.

-          № 7091, номінальна вартість – 1100000,00 грн.

-          № 7092, номінальна вартість – 1250000,00 грн.

-          № 7093, номінальна вартість – 2118652,00 грн.

Для підтвердження включення сум ПДВ до складу податкового кредиту та підтвердження валових витрат в зв”язку з придбанням товару, фахівцями відділу організації роботи та фінансових операцій Управління боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом УПМ ДПА у Харківській області проведено роботу щодо підтвердження факту отримання алмазних коронок та розширювачів для бурових установок від ТОВ ”Машдеталь”, яке знаходиться на обліку у ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська. Згідно отриманої відповіді ВПМ ДПІ у кіровському районі м. Дніпропетровська № 1777/7/26-2-14 від 30.06.2004 р., ТОВ „Машдеталь” не знаходиться з а юридичною адресою, про що складено акт від 23.10.2003 р. за весь період діяльності – з моменту реєстрації СПД до податкових органів не звітувало, зміни до статутних документів не надавало. Засновником та директором підприємства з моменту реєстрації був Рябчий Михайло Михайлович, який у своїх поясненнях вказав, що з червня 2003 р. було прийнято рішення про призупинення діяльності товариства; до ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська, Управління статистики Міськвиконкомом зміни щодо зміни директора підприємства не направлялись; за весь час існування ТОВ „Машдеталь” фінансово-господарська діяльність не здійснювалась, ніяких договорів та інших документів з придбання і реалізації ТМЦ директором підприємства не підписувалось; з директором ПФ „Феліс” ніяких фінансово-господарських відносин не мав та ніколи його не бачив; доручень на здійснення операцій купівлі-продажу не виписував.

Таким чином, угода з боку ТОВ „Машдеталь” укладалась неуповноваженою на те особою, що є порушенням законодавства.

Позивач наполягає на тому, що оскаржувана угода підлягає визнанню недійсною на підставі ст. 49 ЦК України 1963 р.

Оскільки оскаржувана угода була укладена в період дії Цивільного кодексу 1963р., була виконана сторонами в період дії Цивільного кодексу 1963р. та зважаючи на приписи п.4 Перехідних та прикінцевих  положень Цивільного кодексу України (що діє з 01.01.2004р.), суд вважає можливим застосування до оскаржуваної угоди положення Цивільного кодексу 1963р.

Відповідно до ст. 49 Цивільного кодексу 1963р., якщо угода укладена з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання угоди обома сторонами - в доход держави стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання угоди однією стороною, з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею і все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності ж умислу лише у однієї з сторін все одержане нею за угодою повинно бути повернуто другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується в доход держави.

Таким чином, наявність у юридичної особи умислу на укладення угоди з  метою, що за відомо суперечить інтересам держави та суспільства, є основною умовою визнання угоди недійсною на підставі ст. 49 ЦК України 1963 р.

Згідно п.7.1 роз’яснення президії Вищого господарського суду України „Про внесення змін і доповнень до роз’яснення президії Вищого господарського суду України від 12.03.1999р. № 02-5/111” від 26.04.2002р. № 04-5/491 у разі визнання  у  встановленому порядку недійсними установчих документів суб'єкта підприємницької діяльності або скасування його державної реєстрації у зв'язку із здійсненням  відповідної реєстрації на підставі загубленого документу, що посвідчує особу, або на  підставну особу - засновника суб'єкта підприємницької діяльності, укладені таким суб'єктом підприємницької діяльності угоди мають визнаватися недійсними згідно із статтею 49 Цивільного кодексу України незалежно від часу їх укладення.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.10.1978р. № 3 "Про судову практику про визнання угод недійсними” до угод, укладених з метою, завідомо суперечних інтересам держави та суспільства, зокрема належать угоди, спрямовані на приховування фізичними та юридичними особами від оподаткування доходів.

Метою, завідомо суперечною інтересам держави та суспільства, яку мав спірний договір, було приховування коштів, отриманих по угоді, , від оподаткування, не нарахування та несплата податків по договору на придбання ТМЦ № 02/11-1 від 10.07.2003 р., укладеному між ПФ „Феліс” та ТОВ „Машдеталь” на загальну суму 5312806,80 грн. Умисел на досягнення вказаної мети був у ТОВ „Машдеталь”, що підтверджується незнаходженням за юридичною адресою, неповідомленням про зміну адреси, відсутністю звіту перед податковою службою.

Таким чином, враховуючи те, що особи, які діяли від імені ТОВ “Машдеталь” здійснювали господарську діяльність підприємства з метою умисного ухилення від сплати податків, чим спричинили державі матеріальну шкоду в особливо великих розмірах, то оскаржена угода підлягає визнанню недійсною, як така, що укладена з метою, завідомо суперечною  інтересам держави і суспільства.

Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 8 Конституції України, враховуючи ст.ст. 17,50 КАС України, ст.ст. 4,8,17,50, 86,87, 94,138,143,151-153,160-163, п.1, 7 Перехідних положень КАС України,  суд –

Керуючись статтями    163  Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

1. Визнати недійсною угоду №02/11-1 від 10.07.2003 р. на загальну суму 5312806,80 грн., (в т.ч. ПДВ 885485,51 грн.), укладену між Приватною фірмою „Феліс”, м. Харків та товариством з обмеженою відповідальністю „Машдеталь”, м. Дніпропетровськ, як таку, що не відповідає вимогам закону та таку, що суперечить інтересам держави та суспільства.

2. Стягнути з ТОВ "Машдеталь" (49069, м. Дніпропетровськ, пр. Кірова, 107-г, р/р 44 в Правобережне ОБ, МФО 306180) на користь державного бюджету все отримане по угоді, а саме 5312806,80 грн.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви

про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк,

встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі

заяви про апеляційне оскарження.

Постанова в повному обсязі виготовлена 29.01.2007 р. о 09-30 год.

Суддя                                                                                            Мамалуй О.О.