КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2007                                                                                           № 14/68

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Лосєва А.М.

суддів:                                         Гарник Л.Л.

Зубець Л.П.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -не з’явились

від відповідача -не з’явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Госпрозрахункова філія № 1 Державного підприємства "Спеціалізована будівельна компанія"

на рішення Господарського суду м.Києва від 21.03.2007

у справі № 14/68 (Калатай Н.Ф.)

за позовом                               Госпрозрахункова філія № 1 Державного підприємства "Спеціалізована будівельна компанія"

до                                                   70 Управління начальника робіт

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 52394,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м.Києва від 21.03.2007 р. у справі № 14/68 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Госпрозрахункова філія № 1 Державного підприємства "Спеціалізована будівельна компанія" подала апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення скасувати, постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

В судове засідання 04.07.2007 р. повноважні представники сторін не з’явились. Колегія вважає зазначену обставину такою, що не перешкоджає розгляду справи, оскільки про час та місце судового засідання сторони повідомлені належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши всі доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, рішення суду, колегією встановлено наступне.

Між позивачем та відповідачем укладено договір № 12/2 від 02.12.2005 р. на виконання будівельно-монтажних робіт на об’єкт будівництва в м. Києві, по вул. Бориспільській, 26.

Відповідач свої зобов’язання за договором не виконав, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 234953,91 грн.

Факт наявності заборгованості встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2006 р. у справі № 14/526, яким позовні вимоги Госпрозрахункової філії № 1 Державного підприємства "Спеціалізована будівельна компанія" задоволені повністю та стягнуто з 70 - Управління начальника робіт суму боргу в розмірі 234953 грн. 91 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України факти встановлені рішенням Господарського суду (іншого органу, якій вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішення інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

15.01.2007 р. позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з 70 - Управління начальника робіт 35947,94 грн. пені, 16446,77 грн. штрафу.

Обґрунтовуючи нарахування штрафних санкцій позивач посилається на ч. 5 п. 4.2 Договору, відповідно до якого відповідач зобов’язаний сплатити неустойку.

Відповідно до п. 12.1 Договору порушення зобов’язань за Договором є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або Договором.

Частиною 3 пункту 12.2 Договору сторонами обумовлено, що у разі порушення зобов’язань за Договором можуть наставати правові наслідки, в тому числі сплата неустойки.

Позивач нараховує штрафні санкції, виходячи з умов ст. 231 ГК України і вимагає застосувати до відповідача відповідальність у вигляді пені у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення та штрафу у розмірі семи відсотків вказаної вартості за прострочення понад тридцяти днів.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України обумовлено, що у разі порушення зобов’язання настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Проте, відповідно до ч. 1 ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов’язанням вчиняється у письмовій формі.

Як вбачається з тексту спірного Договору сторони не досягли згоди щодо розміру відповідальності відповідача за порушення строків розрахунків за виконані позивачем роботи.

За таких обставин, апеляційна інстанція погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 35947,94 грн. та штрафу в сумі 16446,77 грн. за неналежне виконання умов договору № 12/2 від 02.12.2005 р. не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому задоволенню не підлягають.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає порушено норм матеріального та процесуального права при постановлені оскаржуваного рішення, а тому підстав для скасування немає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Госпрозрахункової філії № 1 Державного підприємства"Спеціалізована будівельна компанія" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 21.03.2007р. у справі № 14/68 - без змін.

Головуючий суддя                                                                      Лосєв А.М.

Судді                                                                                          Гарник Л.Л.

Зубець Л.П.