ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.03.07                                                                                           Справа№ 3/418-6/443

За позовом: Дочірньої компанії “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України”, м. Київ

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Львівгаз”, м.Львів

про визнання заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог недійсною

та зустрічним позовом: Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Львівгаз”, м.Львів

до відповідача: Дочірньої компанії “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України”, м. Київ

про визнання недійсними заяв про зарахування зустрічних однорідних вимог

Суддя  Гоменюк З.П.

Представники:

від позивача: Працьовитий Ю.В.- предст.

від відповідача: Шиян М.В., Дашо А.Ю. –предст.

Представникам сторін, роз’яснено зміст ст.22 ГПК України, а саме їх процесуальні права та обов’язки, зокрема, права заявляти відводи.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області Дочірньою компанією “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” подано позов до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Львівгаз” про визнання заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог недійсною.

Ухвалою суду від 25.12.2006р. за даним позовом порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 23.01.2007р.  За клопотанням представників сторін, розгляд справи відкладено на 20.02.2007р. та продовжено строк вирішення спору.

12.02.2007р. відповідачем у справі подано зустрічний позов від 01.02.07р. №06-576 про визнання недійсними заяв про зарахування зустрічних однорідних вимог. Ухвалою суду від 20.02.2007р. даний зустрічний позов прийнятий для спільного розгляду з первісним позовом у даній справі.

В судовому засіданні 27.03.07р. представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримав повністю та просить в задоволенні зустрічних позовних вимог ВАТ „Львівгаз” відмовити.

Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених у поясненні на позов, просить задоволити зустрічний позов та  визнати недійсними правочини щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, оформлені заявами від 23.06.06р. №31/19-7292 на суму 265 205грн. 70коп., від 25.07.06р. №31/19-8298 на суму 592 251грн. 16коп., від 31.08.06р. №31/19-9224 на суму 498 031грн. 98коп., від 26.09.06р. №31/19-9894 на суму 375 558грн. 72коп., від 25.10.06р. №31/19-11258 на суму 280 881грн. 33коп.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

30.12.2005р. між ВАТ „Львівгаз” та ДК „Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” було укладено договір про надання послуг з транспортування природного газу №06/05-1993.

14.11.2006р. позивачем за первісним позовом отримано від відповідача заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.11.06р. №06-6944.

Позивач стверджує, що даний правочин укладений з порушенням ч. 1, 5 ст. 203 ЦК України (суперечить цивільному законодавству та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним), тому  відповідно до ст. 216 ЦК України не створює жодних правових наслідків.

Також позивач посилається на те, що направляючи позивачу заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.11.2006 №06-6944 відповідач вчинив юридичну дію, спрямовану на припинення взаємних зобов'язань шляхом зменшення власної кредиторської заборгованості за договором від 19.12.2005 № 06/05-1878 та, відповідно, зменшення заборгованості позивача за договором від 30.12.2005 № 06/05-1993 на суму 968 181,32 грн.  Однак, станом на дату складання даної заяви, заборгованість позивача за послуги з транспортування природного газу, що надані у січні-квітні 2006 року за договором від 30.12.05 № 06/05-1993 не існувала, оскільки з метою погашення даної заборгованості позивачем було направлено ряд заяв про зарахування зустрічних однорідних вимог, якими було погашено зобов'язання за договорами від 30.12.2005р. № 06/05-1993 (договір на транспортування природного газу) та від 31.01.2006р. № 06/06-76 (договір на нормовані втрати), №06/06-75 від 31.01.06 (договір на виробничо-технологічні втрати), №0/06-134 від 31.01.2006 року (договір на власні потреби) на загальну суму 2 011 928,89 грн., а саме:

- від 23.06.06 № 31/19-7292 на суму 265 205,70 грн.

- від 25.07.06 № 31/19-8298 на суму 592 251,16 грн.

- від 31.08.06 № 31/19-9224 на суму 498 031,98 грн.

- від 26.09.06 № 31/19-9894 на суму 375 558,72 грн.

- від 25.10.06 № 31/19-11258 на суму 280 881,33 грн.

Посилаючись на дану обставину, позивач стверджує, що зміст одностороннього правочину, здійсненого відповідачем, суперечить Цивільному кодексу України, а саме: ч. 1, 5 ст. 203 ЦК України та, зокрема ст. 601, де зазначено, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. У даному випадку відсутність зустрічної вимоги робить неможливим проведення зарахування. Тому з цих же причин зазначений правочин не може бути спрямований на реальне настання правових наслідків.

Відповідачем було направлено позивачу лист від 11.09.2006р. №06-5859 про відмову від проведення в бухгалтерському обліку заяви позивача про зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.08.06 № 31/19-9224 на суму 498 031,98 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідачем у справі заявлено зустрічний позов про визнання недійсними заяв про зарахування зустрічних однорідних вимог. Обгрунтовуючи даний зустрічний позов відповідач посилається на наступне:

30 грудня 2005 року між сторонами у справі було укладено договір про надання послуг з транспортування природного газу №06/05-1993, надавачем послуг по якому є позивач (за зустрічним позовом). Крім цього у 2006 році між відповідачем за зустрічним позовом та позивачем за первісним позовом діє ряд укладених договорів на постачання природного газу.

У 2006 році ВАТ "Львівгаз" отримав від ДК "Газ України"  заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, в яких відповідач за зустрічним позовом  повідомляє про погашення зобов'язання за договорами від 30.12.2005р. №06/054993, від 31.01.2006р. №06/06-76, від 31.01.2006 р. №06/06-75 та від 31.01.2006р. №06/06-134, а саме:

-    заяву від 23.06.2006р. №31/19-7292 на суму 265 205,70 грн.

-    заяву від 25.07.2006р. №31/19-8298 на суму 592 251,16 грн.

-    заяву від 31.08.2006р. №31/19-9224 на суму 498 031,98 грн.

-    заяву від 25.10.2006р. №31/19-11258 на суму 280 881,33 грн.

Заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 26.09.2006р. №31/19-9894 на суму 375 558,72 грн. позивач за зустрічним позовом не отримував, а про її існування  йому стало відомо під час проведення звірки з позивачем за первісним позовом.

Позивач за зустрічним позовом стверджує, що направляючи на його адресу заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог відповідач за зустрічним позовом вчинив односторонній правочин спрямований на припинення взаємних зобов'язань шляхом зменшення власної кредиторської заборгованості за договорами від 30.12.2005р. №06/05-1993р., від 31.01.2006р. №06/06-76, від 31.01.2006р. №06/06-75 та від 31.01.2006р.        №06/06-134.

Так відповідно до п. 5.2. договору від 30.12.2005р. № 06/05-1993 про надання послуг по   транспортуванню  природного   газу   в   2006   році   оплата  послуг Виконавця (ВАТ "Львівгаз") по транспортуванню газу здійснюється замовником на підставі акту приймання-передачі послуг з транспортування до 30 числа місяця наступного за звітним.

В пункті 5.1. договорів від 31.01.2006р. №06/06-76 та №06/06-75 на постачання природного газу передбачено, що розрахунки за газ Покупець (ВАТ "Львівгаз") здійснює грошовими коштами в національній валюті України шляхом поточного перерахування на рахунок Постачальника протягом місяця поставки газу.

Пунктом 6.1. договору від 31.01.2006 р. №06/06-134 передбачено що оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки.

Порядок розрахунків за газ поставлений для споживачів чітко врегульований імперативними нормативно-правовими актами, зокрема постановою НКРЕ від 12.07.2000р. №759 "Про затвердження Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств" (назва в редакції постанови НКРЕ від 30.09.2005 р. N 860) (надалі -Алгоритм).

Цим Алгоритмом визначено та встановлено послідовність дій власників природного газу, газотранспортних, газорозподільних, газопостачальних підприємств та банків, що їх обслуговують, при надходженні коштів на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання за використаний природний газ від усіх категорій споживачів (п.1.1. Алгоритму).

Відповідно до п. 7 додатку №1 до наказу від 30 грудня 2005 року №762 кошти від проведення централізованих розрахунків за природний газ, поставлений через ДК "Газ України" (з урахуванням тарифу на транспортування природного газу розподільними, магістральними газопроводами та газопроводами газодобувних підприємств), в частині фінансування пільг та субсидій населенню, а також бюджетних установ і організацій з рахунків підприємств, що здійснюють постачання та розподіл природного газу та Чернівецької філії ДК "Газ України" розподіляються на підставі щомісячного розподілу, затвердженого НАК "Нафтогаз України", на три потоки, зокрема Дочірньою Компанією "Газ України" на рахунки, відкриті в Державному казначействі України, в частині розрахунків підприємств, що здійснюють постачання та розподіл природного газу за договорами купівлі-продажу газу для власних потреб, нормованих втрат або виробничо-технологічних витрат (у разі відсутності заборгованості за зазначеними договорами - в частині погашення заборгованості за договорами купівлі-продажу газу, яка склалася на 01.01.2006р., в першу чергу отриманого для власних потреб, нормованих втрат та виробничо-технологічних витрат, в разі нестачі - заборгованості, за якою минає строк позовної давності) за рахунок належної підприємствам, що здійснюють постачання та розподіл природного газу частки вартості послуг з розподілу природного газу в сумі отриманих централізованих коштів.

Враховуючи зміст наказу НАК "Нафтогаз України" від 30 грудня 2005 року №762 та відсутність у позивача за зустрічним позовом станом на 01.01.2006р. заборгованості перед позивачем за первісним позовом за договорами купівлі-продажу газу для власних потреб, нормованих втрат або виробничо-технологічних витрат, запропоноване відповідачем за зустрічним позовом зарахування зустрічних однорідних вимог, на думку позивача за зустрічним позовом, приведе не тільки до порушення умов договору та законодавства, що регулює порядок оплати за поставлений газ, а також може привести до неконтрольованого використання бюджетних коштів.

В частині 3 ст. 202 ЦК України передбачено, що одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Згідно з частинами першою ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Такий правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Стаття 236 ЦК України визначає, що правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог, зокрема, в інших випадках, встановлених договором або законом.

Таким чином, згадані договори і чинне законодавство України передбачають розрахунки між сторонами лише шляхом перерахування грошових коштів на розрахункові рахунки сторін і позивач за зустрічним позовом наполягає на такій формі оплати.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги по первісному позову є обгрунтованими та таким, що підлягають задоволенню повністю. Щодо позовних вимог по зустрічному позову, то суд вважає їх теж обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Оскільки судові витрати сторонами у справі сплачені за первинним та зустрічним позовом в тотожних сумах, а позовні вимоги по первісному та зустрічному позовах задоволені повністю, суд прийшов до висновку, що з метою економії процесуальних засобів  відшкодовувати сторонам судові  витрати не має змісту.

Керуючись ст.ст. 215, 202, 203, 526, 530, 601, 602, 625 ЦК України та ст.ст. 4, 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги по первісному позову задоволити повністю.

2. Визнати недійсним правочин щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, оформлений заявою Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Львівгаз” від 10.11.2006р. № 06-6944 на суму 968181грн. 32коп.

3. Позовні вимоги по зустрічному позову задоволити повністю.

4. Визнати недійсним правочин щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, оформлений заявою Дочірньої компанії “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” від 23.06.2007р. № 31/19-7292 на суму 265205грн. 70коп.

5. Визнати недійсним правочин щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, оформлений заявою Дочірньої компанії “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” від 25.07.2006р. № 31/19-8298 на суму 592251грн. 16коп.

6. Визнати недійсним правочин щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, оформлений заявою Дочірньої компанії “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” від 31.08.2006р. № 31/19-9224 на суму 498031грн. 98коп.

7. Визнати недійсним правочин щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, оформлений заявою Дочірньої компанії “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” від 26.09.2006р. № 31/19-9894 на суму 375558грн. 72коп.

8. Визнати недійсним правочин щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, оформлений заявою Дочірньої компанії “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” від 25.10.2006р. № 31/19-11258 на суму 280881грн. 33коп.

Суддя