ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

"11" січня 2007 р.                                        Справа № 10/311а/30а

Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді                                                  Пашкіної С.А.

при секретарі                                 Скрипки І.С.

за участю :

представників

позивача                                          Мисник В.М.,  голова райспоживспілки

Самойленко Т.Г. дов.№ 291 від 11.12.2006р.

ТитаренкоВ.М. дов. від 11.01.2007 р.

Губар О.В. дов. від 11.01.07р.

представників

відповідача                                      Волошко В.С. голова районної ради.

Гайдар Н.М. дов. 01-02/306 від 11.12.2006 р.

Свідок                                               Конечна О.М.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

позов                                                 Сосницької районної спілки споживчих товариств

16100,смт. Сосниця, вул.Виноградська,,22

до                                                       Сосницької районної  ради Чернігівської області

16100,смт.Сосниця, вул. Грушевського, 15

про                                                    визнання незаконним  та  скасування рішення

Постанова  приймається  після перерви оголошеної в судовому засіданні 19.12.2006р.  на підставі ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про  визнання  незаконними  та скасувати  рішення п’ятої  сесії  п’ятого скликання Сосницької районної  ради   Чернігівської   області  від 26  жовтня  2006 року  „Про   торгівельне  обслуговування   населення  району  та ефективність використання  об’єктів торгівлі  райспоживспілки”.

Відповідачем  надано  пояснення   до справив якому  зазначено, що 23 грудня 2003 року було укладено   угоду  про проведення  заходів щодо  розвитку  кооперативного руху в районі та  посилення  його ролі в реформуванні  економіки  України  на ринкових засадах на 2003-2006 роки  між Сосницькою державною районною адміністрацією, Сосницькою районною радою  та правлінням  Сосницької районної  спілки  споживчих  товариств.

Даною угодою були затверджені  заходи щодо  розвитку  кооперативного руху в районі  та посилення  його ролі в  реформуванні  економіки України на ринкових засадах на 2003-2006 роки.

До Сосницької районної ради систематично надходили  скарги сільських  голів в зв’язку з розглядом  яких та з метою вивчення стану  виконання зазначеної  угоди було затверджено комісію для розгляду питання  „Про торгівельне обслуговування населення  району  та  ефективність  використання  об’єктів  торгівлі райспоживспілки”.

За підсумками  роботи комісії  встановлені  негативні  тенденції в роботі підприємств  системи  райспоживспілки. Виділено зокрема: зменшення  обсягів  власної  продукції, що виробляються  підприємствами громадського харчування, зменшення  чисельності працівників  майже всіх споживчих  товариств, заборгованості заробітної  плати і виплати її не у повному  розмірі, не виконання  пропозицій  санітарно –епідеміологічних  станцій, реалізації  харчових  продуктів з закінченим  терміном  реалізації.

Враховуючи вищезазначені  обставини депутати районної  ради визнали торгівельне обслуговування та ефективність використання об’єктів  райспоживспілки  неефективним.

Враховуючи викладене відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача  також надав суду усні пояснення по справі, він вважає, що рішення було прийнято з дотриманням чинного законодавства і прийнятим рішенням не було порушено прав позивача, просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому  засіданні   представник позивача  надав  клопотання  про залучення  додаткових  документів  до матеріалів  справи та просить в судовому засіданні  допитати   свідка Конечну  О.М. –кореспондента газети „Вісті Центральної  спілки споживчих  товариств  України” , яка офіційно  було допущена до роботи сесії і здійснювала  її запис для  підтвердження  того, що на сесії Сосницької  районної  ради 26 жовтня 2006 року  не розглядалося  питання виконання тристоронньої  Угоди.

Суд задовольнив клопотання,  оскільки воно  не суперечить діючому законодавству, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, стосується лише прав і обов’язків сторін.

Розглянувши подані матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін,  свідка, дослідивши докази, які мають значення для справи,  суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

26  жовтня  2006 року  Сосницькою районною   радою   в результаті розгляду на сесії п’ятнадцятого скликання  питання „ Про  торгівельне обслуговування  населення  району та ефективність  використання об’єктів торгівлі  райспоживспілки” було прийнято рішення в якому  торгівельне обслуговування  населення району  та ефективність використання об’єктів торгівлі  райспоживспілки  визнано не ефективними та  надані рекомендації з питань .

Статтею 18 Закону  України „Про місцеве  самоврядування в Україні” встановлено, що відносини органів  місцевого самоврядування з підприємствами установами  та організаціями, які не перебувають у комунальній  власності відповідних територіальних  громад, будуються на договірній  і податковій  основі  та на засадах підконтрольності  у межах  повноважень, наданих  органами місцевого самоврядування, на їх вимогу підприємства, установи та організації, що не перебувають у комунальній  власності   відповідних  територіальних   громад надають відповідну  інформацію.

Пунктами 8 та 28 ст. 43 Закону  України „Про місцеве  самоврядування в Україні” передбачено, що виключно на пленарних  засіданнях районних рад заслуховуються звіти постійних комісій, керівників органів, які рада утворює, обирає чи призначає, а також заслуховує звіти голів місцевих  державних  адміністрацій, їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших  структурних  підрозділів місцевих  державних  адміністрацій про виконання програм соціально-економічного та культурного розвитку, бюджету  та приймає рішення  з зазначених  питань.

Позивач вважає, що голову правління  Сосницької районної  спілки  споживчих  товариств  Мисника В.М., змусили  звітувати про господарсько –фінансову  діяльність районної спілки на сесії 26 жовтня 2006 року  та ще й  рекомендували  Раді райспоживспілки вирішити питання  про доцільність перебування керівника на  займаній  посаді, встановивши при цьому термін інформування  Сосницьку районну раду  про зазначене  до 01.12.2006 року.

Позивач  вважає, що відповідачем  було  порушено норми Законів „Про споживчу кооперацію” від 10.04.1992 року № 2265-ХII, „Про кооперацію” від 10.07.2003року № 1087-IV щодо гарантій  прав споживчої  кооперації.

В статті 1 Закону  України „Про споживчу кооперацію”  зазначено, що споживча  кооперація  на Україні  це добровільне об’єднання  громадян для спільного ведення  господарської  діяльності  з метою  поліпшення  свого економічного  та соціального стану . Вона здійснює торгівельну, заготівельну, виробничу  та іншу діяльність, що не заборонена  чинним  законодавством  України”

В статті 11 вищезазначеного Закону так як і в Статутах юридичних осіб споживчої кооперації, визначають конкретні  кооперативні  органи, які розробляють програми економічного і соціального розвитку, розглядають і затверджують їх, а також  контролюють їх виконання.

Статутом Сосницької  райспоживспілки, який був затверджений Сосницькою районною державною  адміністрацією, визначено ті органи, до компетенції яких належить надання оцінки діяльності  колегіального органу –правління райспоживспілки.

Органам   місцевого самоврядування не надано право оцінки діяльності позивача,  а тому суд приходить до висновку, що  п. 1 рішення сесії  Сосницької районної ради від 26.10.2006 року не відповідає вимогам закону.

Організація  обслуговування населення Сосницького району не відноситься до  виключного обов’язку Сосницької районної спілки споживчих  товариств, а є прямим обов’язком органів  місцевого самоврядування відповідно до ст. 30 Закону України „ Про місцеве  самоврядування в Україні”.

Інші пункти рішення Сосницької районної ради мають рекомендаційний характер, а тому суд приходить до висновку, що вони не суперечать законодавству та не порушують прав та інтересів позивача.

В судовому засіданні був допитаний свідок по справі  Конечна Оксана Михайлівна, яка офіційно була  допущена  до роботи сесії та  здійснювала  її запис  від  26 грудня 2006 року.

Свідок  повідомив , що акцент в засіданні сесії  було зроблено  на  виконання угоди укладеної між Сосницькою районною державною адміністрацією, Сосницькою районною радою та Сосницькою районною спілкою споживчих товариств від 23 грудня 2003 року.

Враховуючи викладене суд доходить висновку, що позовні вимоги повинні бути задоволені тільки в частині визнання не чинним п.1 рішення Сосницької районної ради від 26.10.2006р.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати  частково  недійсним рішення Сосницької районної ради  Чернігівської  області від 26.10.2006 року  в частині  визнання не ефективними торгівельне  обслуговування населення району  та  ефективність використання об’єктів  торгівлі райспоживспілки.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд  першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя                                                     С.А.Пашкіна.