ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.01.07р.

Справа № 14/198-06

За позовом  Відкритого акціонерного товариства "Феодосіїський механічний завод",           м. Феодосія, АР Крим

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіста", м. Дніпропетровськ

про стягнення 19033,54 грн.

Суддя  Панна С.П.

Представники:

Від позивача   не з'явився

Від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

ВАТ "Феодосійський механічний завод", м. Феодосія, звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, яким просить суд стягнути з відповідача (ТОВ "Авіста", м. Дніпропетровськ) 16451,40 грн. - боргу,1845,21 грн. - інфляційних втрат, 736,93 грн. - 3% річних, судові витрати. Також позивач просить суд з метою забезпечення позову накласти арешт на майно відповідача.

Відповідач у судові засідання 14.12.06 р., 10.01.07 р. не з'явився, витребувані судом документи не надав.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справу було розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Позивач та відповідач уклали усну угоду про поставку обладнання, на підставі якої позивач здійснив розрахунки на користь відповідача згідно виставлених останнім рахунків: № 24/03-2 від 24.03.05 р. - на суму 13748,28 грн. та № 27/04-1 від 27.04.05 р. - на суму 2703,12 грн. Факт здійснення розрахунків позивачем підтверджується платіжними дорученнями № 43 від 19.04.05 р. та № 397 від                  28.04.05 р.

Згідно гарантійного листа № 125 від 10.06.05 р. відповідач зобов'язався здійснити поставку товару, оплаченого позивачем відповідно до вищезазначених рахунків, у строк до 18.06.05 р. Але у встановлений строк поставку відповідачем здійснено не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 612 Цивільного кодексу України якщо внаслідок    прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора,  він може відмов від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Як встановлено матеріалами справи, згідно ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України позивач надіслав на адресу відповідача претензію № 11/3-183 від 14.07.05 р. з вимогою повернути кошти у розмірі 16451,40 грн. в строк до 01.08.05 р., в якій зазначив, що недобросовісність виконання зобов'язань відповідача призводить до зриву поставок контрагенту ВАТ "ФМЗ", що впливає на ділову репутацію та тягне до розірвання встановлених господарських зв'язків.

Відповідач відповідь на претензію не надав, суму боргу не сплатив.

Позовні вимоги в частині сплати основного боргу у сумі 16451,40 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти  річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зобов'язання відповідача повернути кошти позивачу виникло 01.08.05 р. (арк. справи 12), тому вимоги позивача по стягненню інфляційних та 3% річних відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України підлягають задоволенню частково: у сумі 1573,53 грн. - інфляційних (за період з серпня 2005 року по вересень 2006 року), 608,48 грн. - 3% річних (за період з 02.08.2005 року по 25.10.2006 року (16451,40 грн. * 3% : 365 * 450 днів прострочення = 608,48 грн.)).

В решті позовних вимог відмовити.

Вимоги позивача по накладанню арешту на розрахунковий рахунок відповідача не підлягають задоволенню, оскільки умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що грошові суми або майно, які є у відповідача, на момент подання позову можуть зникнути, зменшитись за кількістю, або погіршитись за якістю на момент виконання рішення  –доказів чого не було надано позивачем.

Судові витрати згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покласти на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу  України, ст. ст. 525, 526, 599, ч. 3 ст. 612 Цивільного кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіста" (49051,                        м. Дніпропетровськ, вул. Касіора, 8, кв. 63; р/р 0491 в КБ Приватбанк, МФО 305299, ) на користь Відкритого акціонерного товариства "Феодосійський Механічний завод" (98100, Автономна Республіка Крим,                          м. Феодосія, вул. Чкалова, 86; р/р 004 в ФФ АБ "Київська Русь", МФО 384607, ) 16451 (шістнадцять тисяч чотириста п'ятдесят одну) грн. 40 коп. - основного боргу, 1573 (одну тисячу п'ятсот сімдесят три) грн. 53 коп. - інфляційних, 608 (шістсот вісім) грн. 48 коп. - 3% річних, 186 (сто вісімдесят шість) грн. 33 коп. - витрат на держмито, 115 (сто п'ятнадцять) грн. 52 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Суддя

С.П. Панна

Згiдно з оригіналом

Помічник судді
І. В. Грабінська