ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.12.07                                                                                           Справа№ 11/335

За позовом Відкритого акціонерного товариства „Львівський завод Автонавантажувач”, м.Львів

До відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю „Абіо”, м.Львів

До відповідача 2:ДП „ЛАНЖ-ЖКВ” Відкритого акціонерного товариства „Львівський завод Автонавантажувач”, м.Львів

Про витребування майна з чужого незаконного володіння

Представники:

Від позивача Косенко-предст. Доручення № 585/20 від 01.11.2007року

Від відповідача 1 не з”явився

Від відповідача 2 Гаврилюк- доручення б/н від 20.11.2007року

Сторонам, яка беруть участь у справі, роз’яснено зміст ст.22 ГПК України.

Суть спору:

Відкритим акціонерним товариством „Львівський завод Автонавантажувач” подано позовну заяву про витребування майна, а саме: крану КС-2571 АІ на шасі автомобіля ЗІЛ-431412, державний номерний знак 0801 ЛВЛ з володіння ТзОВ „АБІО”.

Ухвалою господарського суду від 12.10.2007року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 06.11.2007року.

Ухвалою господарського суду від 06.11.2007року до участі у справі в якості другого відповідача залучений ДП „ЛАНТ-ЖКВ” ВАТ „ЛЗА”.

Від здійснення технічного запису судового процесу сторони відмовились.

Розглянувши документи і матеріали, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на укладений між ВАТ „Львівським заводом „Автонавантажувач” та ДП „ЛАНТ-ЖКВ” ВАТ „ЛЗА” договір зберігання № 3а/20-01-2004 від 05.01.2004року відповідно до якого Поклажодавець (ВАТ „ЛЗА”) передає на зберігання Зберігачу (ДП „ЛАНТ-ЖКВ”) майно, а саме: автомобільний кран КС-2571 АІ на шасі автомобіля ЗІЛ-431412, державний номерний знак 08-01 ЛВЛ.

Відповідно до Акту прийому-передачі від 05.01.2004року (додаток до договору № 3а/20-01-2004) Зберігач прийняв на зберігання вищезазначене майно.

Листом № 577/20 від 28.12.2005року № 3а/20-01-2004 від 05.01.04р. позивач звернувся до ДП „ЛАНТ-ЖКВ” ВАТ „ЛЗА” з вимогою про повернення майна зі зберігання.

У відповідь на зазначений лист ДП „ЛАНТ-ЖКВ” ВАТ „ЛЗА” повідомило листом від 04.01.2006року, що автомобільний кран КС-2571 АІ на шасі автомобіля ЗІЛ-431412 (державний номерний знак 08-01 ЛВЛ) був переданий ТзОВ „АБІО” згідно ухвали господарського суду Львівської області від 12.02.2004року по справі № 4/4409-15/444 в рахунок заборгованості ДП „ЛАНТ-ЖКВ” ВАТ „ЛЗА” перед ТзОВ „АБІО”.

З огляду на викладене, позивач звернувся до суду із позовом до ТзОВ „АБІО” про повернення майна з чужого незаконного володіння.

Суд вважає позовні вимоги підтвердженими матеріалами справи та такими що підлягають до задоволення з огляду на наступне:

Відповідно до ухвали господарського суду від 12.02.2007року по справі № 4/4409-15/444 затверджено мирову угоду між ДП „ЛАНТ-ЖКВ” ВАТ „ЛЗА” та ТзОВ „АБІО” відповідно до якої ДП „ЛАНТ-ЖКВ” ВАТ „ЛЗА” передає в рахунок погашення заборгованості майно, в тому числі і автомобільний кран КС-2571 АІ на шасі автомобіля ЗІЛ-431412 (державний номерний знак 08-01 ЛВЛ), власником якого є позивач.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, Закону України „Про власність” власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до договору зберігання № 3а/20-01-2004 від 5.01.2004року, укладеного між ВАТ „ЛЗА” та ДП „ЛАНТ-ЖКВ” ВАТ „ЛЗА” позивач передав на зберігання ДП „ЛАНТ-ЖКВ” ВАТ „ЛЗА” майно: автомобільний кран КС-2571 АІ на шасі автомобіля ЗІЛ-431412 (державний номерний знак 08-01 ЛВЛ), яке останній зобов’язався повернути (п.4.1 договору) в узгоджений термін або на першу вимогу Поклажодавця, в стані, зазначеному в Акті прийому-передачі.

Повернення Поклажодавцю майна, що перебувало на зберіганні, здійснюється на підставі акту прийому-передачі з моменту закінчення терміну зберігання або на протязі 10 днів з дня отримання вимоги Поклажодавця про повернення майна (п.5.1 договору).

Відповідно до акту приймання-передачі від 05.01.2004року ДП „ЛАНТ-ЖКВ” ВАТ „ЛЗА” отримав на зберігання від позивача автомобільний кран КС-2571 АІ на шасі автомобіля ЗІЛ-431412 (державний номерний знак 08-01 ЛВЛ) на заставній вартості на суму 10000,00грн.

Термін зберігання згідно п.7.3 договору становить до 27.06.2004року. У випадку, якщо жодна із сторін не заявить вимоги про припинення дії договору, він вважається пролонгований до 31.12.2004року.

Листом від 28.12.2005року № 577/20 позивач звернувся до ДП „ЛАНТ-ЖКВ” ВАТ „ЛЗА” із вимогою про повернення ввіреного ним майна на підставі договору № 3а/20-01-2004року від 05.01.2004року.

У відповідь на лист позивач отримав відповідь, що прийняте на умовах зберігання майно передано згідно ухвали господарського суду від 12.02.2004року ТзОВ „АБІО”.

З огляду на викладене, позивач на підставі ст. 22 ГПК змінив предмет спору, шляхом стягнення із відповідача-2, який був стороною у договорі, вартості переданого на зберігання, але втраченого майна ВАТ „ЛЗА”.

Згідно ст. 951 ЦК України збитки завдані Поклажодавцеві втратою речі відшкодовуються зберігачем у розмірі її вартості.

Відповідно до п. 6.2 Договору № 3а/20-01-2004 від 05.01.2004року у разі втрати переданого на зберігання майна зберігач зобов’язується відшкодувати Поклажодавцю вартість майна по заставній ціні.

Пунктом 4.1 договору зазначено, що зберігач зобов’язується повернути прийняте на збереження майно в узгоджений термін або на першу вимогу Поклажодавця, в стані зазначеному в Акті прийому-передачі або заплатити на рахунок Зберігача заставну вартість з врахуванням ПДВ.

З огляду на викладене, суд задовольняє позовну вимогу в частині стягнення суми 10000,00грн., яка зазначена у п. 6.2 договору та Акті прийому-передачі від 5 січня 2004року.

Щодо вимоги про стягнення ПДВ у розмірі 2000,00грн., суд відмовляє у її стягненні за безпідставністю.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 ЦК України не допускає односторонньої відмови від виконання договору чи зміни умов його виконання.

Відповідач проти позову не заперечує.

Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги частково.

Судові витрати слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 116 ГПК України:

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути із Дочірнього підприємства „ЛАНЖ-ЖКВ” Відкритого акціонерного товариства „Львівський завод Автонавантажувач”, м.Львів,вул. Шевченка, 392 А () на користь Відкритого акціонерного товариства „Львівський завод Автонавантажувач”, м.Львів, вул. Залізнична, 7 () 10000,00грн. боргу, 102,00грн. державного мита та 118,00грн. вартості інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

В рештій частині позову відмовити.

Наказ видати відповідно ст. 116 ГПК України

Суддя