ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"01" листопада 2007 р.
справа № 20-5/422

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Зелат” (99804 м.Севастополь, с. Кача, вул. Несторова, б. 22)

до  Науково-виробничого об’єднання „Селта” (95034 м.Сімферополь, вул. Київська, 76)

треті особи: Комунальне підприємство  „Бюро технічної інвентаризації і державної реєстрації об’єктів нерухомого майна” Севастопольської МР (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 83);

ЗАТ „С.Перовської” (99013 м. Севастополь, вул. С. Перовської)

про визнання права власності

Суддя Євдокимов І.В.

Представники сторін:

Від позивача - Перепелиця Андрій Борисович, довіреність  б/н   від 28.09.07,  ТОВ "Зелат";

Від позивача - Кривда Валерій Іванович, директор, наказ № 1 від 01.09.03, ТОВ "Зелат";

Від відповідача - не з'явився,  НВО "Селта";

Від третьої особи - не з'явився, КП "Бюро технічної інвентаризації та державної реєстрації об'єктів нерухомого майна";

Від третьої особи - не з'явився, ЗАТ "С.Перовськой";

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю „Зелат”, звернувся до господарського суду міста Севастополя з позовом до відповідача - Науково-виробничого об’єднання „Селта”, треті особи: Комунальне підприємство „Бюро технічної інвентаризації і державної реєстрації об’єктів нерухомого майна” Севастопольської Міської Ради, ЗАТ „С.Петровської” про визнання права власності на три будівлі, розташовані за адресою: м. Севастополь, с. Любімівка, вул. Батарейна, 3.

Позовні вимоги мотивовані тим, що третя особа - Комунальне підприємство  „Бюро технічної інвентаризації і державної реєстрації об’єктів нерухомого майна” Севастопольської Міської Ради - відмовила позивачеві в оформленні права власності на підставі того, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи.

Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, повністю підтверджує обставини, вказані у позовної заяві, претензій щодо договору купівлі-продажу від 20.03.2003 не має, право власності позивача не оспорює.

Третя особа - ЗАТ „С.Петровської”, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представнику позивача в судовому засіданні роз'яснені їх процесуальні права і обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу  України.

Заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази,  суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до умов договору купівлі-продажу майна від 20.01.2003 НВО “Селта” продало, а товариство з обмеженою відповідальністю „Зелат” придбало три дерев'яних каркасних будівлі на фундаментах, розташованих на території дитячого оздоровчого табору «Энтузиаст»(с. Любімівка, вул. Батарейна, 3).

Актом технічного дослідження Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю № 2214 від 08.08.2007 встановлено, що вказані будинки віднесені до категорії капітальних будівель.

Проектно-кошторисної документації на три дерев'яних каркасних будівлі на фундаментах ні позивач, ні відповідач суду не надав.

Позивач  звернувся до Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації і державної реєстрації об’єктів нерухомого майна” Севастопольської міської Ради з заявою про здійснення реєстрації права власності на три дерев'яних каркасних будівлі, розташованих у с. Любімівка, вул. Батарейна, 3.

04.09.2007 за вих. № 5732 позивачу було відмовлено в реєстрації права власності на підставі того, що право власності за продавцем за договором - Науково-виробничим об’єднанням „Селта” –зареєстровано не було, довідка-характеристика (витяг з реєстру) не надавалась.

Крім того, Комунальне підприємство „Бюро технічної інвентаризації і державної реєстрації об’єктів нерухомого майна” Севастопольської міської Ради звертає увагу на те, що не вважається за можливе ідентифікувати будинки, яки є предметом вказаного договору з будинками, інвентаризованими за адресою: с. Любімівка, вул. Батарейна, 3.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність  набуття  права власності не встановлена судом.

Статтею 658 Цивільного кодексу України передбачене, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, право власності на три дерев'яних каркасних будівлі на фундаментах, розташованих за адресою: м. Севастополь, с. Любімівка, вул. Батарейна, 3, на території дитячого оздоровчого табору «Энтузиаст», за відповідачем - Науково-виробничим об’єднанням „Селта” –ні коли не було зареєстроване.

Крім того, відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З відзиву на позов вбачається, що відповідач та третя особа (ЗАТ „С.Перовської”) не заперечують проти задоволення позовних вимог, повністю підтверджують обставини, викладені в позовної заяві, відповідач претензій щодо виконання умов договору не має. Таким чином, суд вважає, що право власності позивача на спірні будівлі відповідачем не оспорюється.

Відповідно до п. 6.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта комісії про прийняття об'єкта і введення його в експлуатацію.

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що будь-які правовстановлюючі документи на земельну ділянку під каркасними будівлями та акт комісії про прийняття об'єкта і введення його в експлуатацію відсутні.

Аналіз норм діючого законодавства України щодо права власності та наявних у матеріалах справи документів, а також враховуючи відсутність передбачених діючим законодавством документів, дозволяє суду дійти висновку що, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України при відмові в позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

У позові відмовити повністю.

Суддя                                                                                                    І.В.  Євдокимов

Рішення оформлено

згідно з вимогами

ст. 84 ГПК України

та підписано

06.11.2007

Розсилка:

1.          ТОВ „Зелат” ( 99804 м. Севастополь, с. Кача, вул. Несторова, б. 22)

2.          Науково-виробниче об’єднання „Селта” ( 95034 м. Сімферополь, вул. Київська, 76)

3.          КП  „Бюро технічної інвентаризації і державної реєстрації об’єктів нерухомого майна” Севастопольської МР (99040, м. Севастополь, вул. Хрусталева,83);

4.          ЗАТ „Софьі Перовської” (99013 м. Севастополь, вул. С. Перовської)

5.          Справа

6.          наряд