СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13.08.07                                                                                 Справа № 2/336н-ад.

Суддя  Седляр О.О.,   розглянувши матеріали за позовом

Товариства  з обмеженою відповідальністю Виробничо-закупівельної фірми «Агрлес»,  с. Фрунзе Луганської області

до 1 відповідача - Державної податкової адміністрації в Луганській області, м. Луганськ

2 відповідача –Державної податкової інспекції у Слов’яносербському районі Луганської області, смт. Слов’яносербськ Луганської області

про скасування рішення

за участю представників сторін:

від позивача –Міненко М.І., директор, Зайченко К.В., дов. від 27.12.06 № 47/10-228,

від 1 відповідача –Шемякіна О.І., дов. від 10.08.07 № 65/10-228,

від 2 відповідача –Бородіна Г.О., дов. від 04.01.07 № 4/10,

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства  України  здійснювалась звукова фіксація судового процесу за клопотанням позивача.

Відповідно до вимог ст. 150 КАС України у засіданні суду було оголошено перерву з 08.08.07 до 13.08.07,

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлена вимога про:

- визнання неправомірною перевірку проведену 11.05.07 та скасування складеного акту № 12320160/2340;

- скасування рішення № про застосування штрафних санкцій прийняте ДПІ у Слов’яносербському районі Луганської області.

Позивач заявою від 08.08.07 уточнив позовні вимоги та просить суд визнати неправомірною перевірку проведену 11.05.07 та скасувати складений акт № 12320160/2340; скасувати рішення № /0 про застосування штрафних санкцій прийняте ДПІ у Слов’яносербському районі Луганської області та призупинити дію рішення.

Додатком по позовних вимог позивач також уточнив позовні вимоги , що не притирічить ст. 51 КАС України та просить суд  визнати неправомірною перевірку проведену 11.05.07 та скасувати складений акт № 12320160/2340; скасувати рішення № /0 та № /0 від 29.05.07 про застосування штрафних санкцій прийнятих ДПІ у Слов’яносербському районі Луганської області.

1 Відповідач відзивом на позовну заяву від 04.07.07 позовні вимоги відхилив, посилаючись та необґрунтованість вимог позивача та на те, що перевірка була проведена в межах повноважень податкових органів, визначених ст. 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі громадського харчування та послуг» та пунктом 2 статті 11 Закону України «Про державну податкову службу», але не відноситься до планових або позапланових виїзних перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахувань і сплати податків та зборів (обов’язкових платежів). Щодо недодержання працівниками податкової служби приписів статті 11-2  Закону України «Про державну податкову службу»щодо ознайомлення його з направленням на перевірку, копією наказу керівника податкового органу про проведення позапланової перевірки то вважає, дане ствердження позивача безпідставне, оскільки відповідно до вимог статті 11-2  Закону України «Про державну податкову службу»передбачено, що органі державної податкової служби мають право здійснювати планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків і зборів, якими в свою чергу не є перевірки дотримання порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Таким чином приписи статті 11-2 Закону України «Про державну податкову службу» не розповсюджуються на планові перевірки, які провадяться в межах планів та повноважень визначених Законом України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами»та Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі громадського харчування та послуг».

2 відповідач відзивом на позовну заяву від 16.08.07 № 7583/10-09  проти адміністративного позову також заперечує посилаючись на те, що за результатами перевірки не має ніяких підстав ставити під сумнів виявлені у позивача порушення.  Перевірка проведена 11.05.07 у магазині «Наталі і К», який належить позивачеві, була проведена за окремим щомісячним планом ДПА у Луганській області, що регламентовано п. 2.6 додатку 2 до наказу ДПА в Луганській області від 11.10.05 № 441 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку складання плану-графіку перевірок суб’єктів господарювання та взаємодії: між структурними підрозділами при їх проведенні». Крім того, посилання позивача на відсутність у працівників ДПА у Луганські області права на здійснення перевірки , у зв’язку з недотриманням положень ч. 1 ст. 1-2 Закону України «Про державну податкову службу» вважає необґрунтованими, оскільки у відповідності до вимог частини 2 ст. 11-2 Закону України «Про державну податкову службу»неподання платнику податків направлення на перевірку та копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки або надання їх з порушенням вимог, встановлених частиною 1 даної статі, є підставою для недопущення посадових осіб  органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки та не поширюються на перевірки по контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу. Крім того, Постановою Слов’яносербського районного суду Луганської області від 20.06.07 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 34 грн., продавця магазина –Турченко Н.С., за незабезпечення відповідності суми готівкових коштів на місті проведення розрахунків суми коштів, зазначених у денному звіті РРО. Скоєне правопорушення підтверджено протоколом від 29.05.07 № 147 серії АВ № 59246.

Позивач у запереченнях на відзиви відповідачів наполягає на задоволенні позовних вимог.

Сторони не досягли примирення.

Дослідивши матеріали справи, додатково надані документи, вислухавши представників сторін, суд прийшов до наступного.

11 травня 2007 року позивачем було проведено планову перевірку магазину «Наталі і К», який належить позивачеві у справі, розташованого за адресою: Слов’яносербський район, с. Фрунзе, вул. Інтернаціональна,105, щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі громадського харчування та послуг»та Законом України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами», яка проводилась за окремим щомісячним планом ДПА в Луганській області, що регламентовано п. 2.6 додатка 2 до наказу ДПА України від 11.10.05 № 441 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку складання плану-графіка перевірок суб'єктів господарювання та взаємодії між структурними підрозділами при їх проведенні», про  що  складено  акт  №  12320460/2340.

В  акті  перевірки  зазначено, що перевіркою встановлено:

Для перевірки дотримання вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами», перевіряючими був придбаний підакцизний товар (100 грам горілки  за ціною 2 грн. 50 коп.) на загальну суму 2 грн. 50 коп.

Висновок перевірки:

- в порушення п.13 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі громадського харчування та послуг» - не забезпечено відповідність сум готівкових коштів, яка зазначена в денному звіті РРО, невідповідність склала 5 грн. 80 коп.;

- в порушення п. 3 ст.15  Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами»- встановлено факт здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями на розлив без набуття статусу підприємства громадського харчування.

На підставі   даного  акту  ДПІ в Слов’яносербському районі Луганської області  прийнято   рішення про застосування фінансових санкцій від 29.05.07 № /0 яким відповідно до р.5 ст. 22  Закону  України «Про  застосування  реєстраторів розрахункових операцій  у  сфері  торгівлі,   громадського  харчування  та  послуг» до  позивача  застосовано штрафну санкцію в  сумі  29 грн. та рішення від 29.05.07 № /0 яким відповідно до аб. 8 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами»до позивача застосовано штрафну санкцію в  сумі  1700 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями на розлив без набуття статусу підприємства громадського харчування.

Позивач  вважає,  що  вказані  рішення винесено незаконно  з таких  підстав:

1.  В  ході  перевірки  було порушено  вимоги  п.2, п.4 ст.  11-1  Закону України «Про державну податкову службу в Україні»в частині попереднього неповідомлення суб’єкта господарювання про здійснення планової перевірки  та проведення планової виїзної перевірки за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності платника податків за письмовим рішенням керівника відповідного органу державної податкової служби не частіше одного разу на календарний рік.

2.  Позивач  також заперечує щодо порушення виявленого під час перевірки у відповідності з вимогами п. 4 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами», а саме: продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.  А саме : відповідно до вимог п. 4 ст. 15-3  Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами»продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки підприємствам громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус підприємств громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

З огляду на це, він вважає, що магазин «Наталі і К»має різний асортимент товару та його можна вважати універсальним, у відповідності до вимог п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку провадження торгівельної діяльності та правил торгівельного обслуговування населення»від 15.06.06 № 833, але фахівці податкової служби не звернули на це увагу.

У зв’язку з цим, він вважає, що перевірка 11.05.07 та акт складений за її результатами є неправомірними, а тому і рішення про застосування фінансових санкцій № /0 та № /0 від 29.05.07, які винесені на підставі даного акту є незаконними та підлягають скасуванню.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Посилання позивача на порушення 1 відповідачем вимог діючого законодавства у неповідомленні його про проведення планової виїзної перевірки платника податків на пізніше ніж за десять днів судом не приймається до уваги та спростовується наступним.

Відповідно до норм ст. 19 Конституції України  органи державної влади та їх посадові  особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.09.90 № 509 (далі - Закон № 509)  передбачено,  що  органи державної податкової служби та їх  посадові особи зобов’язані  дотримувати  Конституції  і  законів  України.

Пунктом 1 статті 11 Закону № 509 визначені права органів державної податкової служби щодо здійснення документальних невиїзних перевірок (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планових та позапланових виїзних перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ. А  також  визначено,  що  позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка,  яка не передбачена  в  планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин,  визначених  ч. 6  ст.  11-1  цього  Закону.

Відповідно до вимог статті 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі громадського харчування та послуг»від 06.07.95 № 265/95-ВР (далі –Закон № 265) передбачено, що контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України. Статтею 16 даного Закону встановлено, що контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону.

Тобто, дана перевірка була проведена в межах повноважень податкових органів, визначених статтею 15 Закону № 265 та пунктом 2 статті 11 Закону № 509, але не відноситься до планових та позапланових виїзних перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахувань і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Враховуючи зміст  ст. 11-1  Закону №  509  вбачається,  що  перевірки,  врегульовані даною статтею  розподіляються  на  слідуючи види:

-  два  види перевірок  стосуються  питань  оподаткування:   планові  виїзні   і  позапланові  виїзні,

- третій вид  перевірок  не  стосується  питань оподаткування,  а  визначений  як  позапланові перевірки  в межах повноважень  податкових   органів,   визначених  законами  України «Про застосування  реєстраторів  розрахункових  операцій  у  сфері торгівлі,  громадського   харчування   та   послуг»,   «Про державне  регулювання  виробництва  і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,  алкогольних напоїв та тютюнових  виробів».

Відповідно до вимог   ст. 11-2  вищевказаного  Закону, згідно якої посадові особи  органу  державної  податкової  служби  вправі приступити  до  проведення  планової  або   позапланової   виїзної перевірки  за наявності підстав для їх проведення,  визначених цим та іншими законами України  та за умови надання платнику податків  під розписку:

1) направлення  на перевірку,  в якому зазначаються дата його видачі,  назва  органу  державної  податкової  служби,  мета,  вид (планова   або   позапланова),  підстави,  дата  початку  та  дата закінчення перевірки,  посади,  звання та прізвища посадових  осіб органу  державної податкової служби,  які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є  дійсним  за  умови  наявності  підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби;

2)  копії  наказу керівника податкового органу про проведення позапланової  виїзної  перевірки,  в  якому  зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Ненадання цих документів платнику податків або їх  надання  з порушенням  вимог,  встановлених  частиною  першою цієї статті,  є підставою  для  недопущення  посадових   осіб   органу   державної податкової  служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Із  змісту вищевказаного вбачається,  що  вимоги  ст. 11-2  Закону № 509 стосуються  саме планових  і  позапланових  виїзних  перевірок  з питань оподаткування.  Крім  цього,  ненадання  вказаних  документів    є підставою  для  недопущення  посадових   осіб   органу   державної податкової  служби до проведення  відповідної  перевірки.

З  огляду  на  вищезазначене,  суд  вважає  проведення  перевірки  правомірним.

Щодо посилань позивача на те, що магазин «Наталі і К»має універсальний асортимент товару у відповідності до п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку провадження торгівельної діяльності та правил торгівельного обслуговування населення»від 15.06.06 № 833 та роз’яснень Державного комітету з питань регуляторної політики та підприєнитва від 09.07.07 № 4972, а тому у відповідності до вимог п. 4 ст. 15-3  Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами»має право продавати на розлив алкогольні напої, то слід зазначити наступне:

Відповідно до п. 4 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами»від 19.12.95 № 481/95-ВР зі змінами та доповненнями (далі –Закон № 481) передбачено, що продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки підприємствам громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус підприємств громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Тобто, системний аналізу даної норми свідчить, що здійснення продажу алкогольних напоїв на розлив дозволяється лише підприємствам громадського харчування  та спеціалізованим відділам підприємств з універсальним асортиментом товарів та статусом підприємств громадського харчування.  З усних пояснень позивача вбачається, що магазин «Наталі і К»не має спеціалізованого відділу зі статусом підприємства громадського харчування , а тому і не може здійснювати продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити з віднесенням судового збору на позивача.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом п"ятиденного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, ст.ст.158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в:

1.  У задоволенні позовних вимог відмовити.

2.  Судовий збір покласти на позивача.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 20.08.07 у відповідності до вимог ст. 167 КАС України.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                           О.О. Седляр