ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста  КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2007 р.
Справа № 46/72-А

За позовом
Прокурора Солом’янського району м Києва в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Солом’янському районі м. Києва

До
Товариства з обмеженою відповідальністю «Арна»

Про
стягнення 4 212,93 грн.

Суддя Шабунін С.В.

Секретар судового засідання Бушеленко О.В.

Представники:

від прокуратури
Коваль О.М. ––представник за довіреністю від 11.01.2007 р. № 5

від позивача
Цапенко С.С. ––представник за довіреністю від 10.01.2007 р. № 208/02

від відповідача
не прибув

22.03.2007 р. у судовому засіданні відповідно до п. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Прокурор Солом’янського району м. Києва в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України у Солом’янському районі м. Києва звернувся до господарського суду з адміністративним позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Арна” заборгованість у сумі 4 212,93 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2007 р. відкрито провадження в адміністративній справі № 46/72-А, розгляд справи призначено на 05.03.2007 р.

У судове засідання, призначене на 05.03.2007 р., позивач та відповідач  не прибули, про причини свого нез’явлення не повідомили, у зв’язку з чим розгляд справи було відкладено на 22.03.2007 р.

Під час судового розгляду справи помічник прокурора заявлені в інтересах позивача вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Представник позивача підтримав вимоги прокурора.

22.03.2007 р. представник позивача надав суду заяву про відмову від позовних вимог в частині накладення арешту на грошові кошти відповідача. Помічник прокурора не заперечував проти заяви представника позивача.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши надані представниками сторін оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд —

ВСТАНОВИВ:

Позивачем заявлено позовні вимоги про примусове стягнення з відповідача  заборгованості у сумі 4 212,93 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Арна»(ідентифікаційний номер 22901815) відповідно до ст. 1 Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97) та ст. 14 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 р. № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) є платником внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування та зареєстрований таким платником в Управлінні Пенсійного фонду України в Солом’янському районі м. Києва.

Відповідно до п. 1 ст. 19 Закону № 1058-1V страхові внески для суб’єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (трудового контракту) нараховуються на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України “Про оплату праці”.

Згідно з п. 5 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою Правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 р. № 21-1 обчислення страхових внесків зазначеною категорією платників здійснюється щомісячно за ставками, що визначаються відповідно до пунктів 4.1., 4.2., 4.5 Інструкції та відповідно до ст. 4 Закону № 400/97.

Страхові внески нараховуються незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.

Нараховані за відповідний базовий звітний період страхові внески сплачуються платниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

У разі здійснення протягом базового звітного періоду виплат, на які нараховуються страхові внески, платники одночасно з видачею зазначених сум зобов’язані сплачувати авансові платежі у вигляді сум страхових внесків, що підлягають нарахуванню на зазначені виплати (дохід) у розмірах установлених для страхувальників страхових внесків цих виплат.

Перерахування страхових внесків здійснюється платниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів.

Остаточний розрахунок за базовий звітний період здійснюється платником страхових внесків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати, на суми яких нараховуються страхові внески.

29.06.2007 р. Позивачем було проведено перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування Відповідача.

За результатами перевірки складено Акт від 29.06.2006 р. № 1998.

Перевіркою встановлена заборгованість відповідача із сплати страхових внесків в сумі 3 858,03 грн.

Відповідно до розрахунку, вміщеному у позовній заяві, загальна сума недоїмки по страхових внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування складає 4 212,93 грн.

Відповідно до ст. 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Позивачем було направлено на адресу Відповідача вимога про сплату боргу від 05.12.2005 р. № Ю-447 на загальну суму 341,63 грн.

Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

У разі узгодження страхувальником вимоги про сплату недоїмки з територіальним органом Пенсійного фонду цей орган зобов’язаний у строк, визначений для розгляду заяви страхувальника про узгодження вимоги, надіслати йому узгоджену вимогу про сплату недоїмки, а страхувальник зобов’язаний сплатити узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги.

У разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона  повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідач позовні вимоги не заперечив.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Солом’янському районі м. Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арна»про стягнення 4 212,93 грн. заборгованості є обґрунтованими і доведеними відповідними доказами, а позовна заява підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони –суб’єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати,  пов’язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у  справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Позивачем не надано доказів понесення ним вказаних судових витрат, таким чином судові витрати не підлягають стягненню з відповідача. Позивачем не надано доказів понесення ним вказаних судових витрат, таким чином судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 158, 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Прикінцевими та перехідними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.           Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Арна»(03151, м. Київ, вул. Академіка Стражеско, 3, ідентифікаційний номер 22901815) на користь Управління Пенсійного фонду України в Солом’янському районі міста Києва 4 212,93 грн. (чотири тисячі двісті дванадцять грн. 93 коп.) заборгованості по внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування (рахунок 2560616 в АППБ «Аваль», МФО 300335, ).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                            С.В. Шабунін

Дата виготовлення у повному обсязі: 01.06.2007 р. )

22.03.07                                                      м. Київ                                     46/72-А

За позовом

До

Третя особа

Предмет адміністративного позову

Суддя Шабунін С.В.

Секретар судового засідання