ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 грудня 2007 р.

№ 4/184

Доповідач
-суддя Мележик Н.І.

Вищий господарський суд України у
складі  колегії суддів:

Козир Т.П. - головуючого,

Мележик Н.І.,

Подоляк О.А.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу
Відкритого акціонерного товариства

"Пирятинський
м"ясокомбінат"

на постанову           Київського
міжобласного апеляційного господарського суду від 27.08.2007р.

у справі                                                  № 4/184

господарського суду                              Полтавської
області

за позовом
Відкритого акціонерного товариства

"Пирятинський
м"ясокомбінат"

до
Суб"єкта підприємницької діяльності -

фізичної
особи ОСОБА_1

про          стягнення орендної плати у розмірі 1
600 грн. та вилучення майна вартістю 5 064 грн.

за участю представників:

позивача -          Ступніка С.В.

відповідача -                                      ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2005 року Відкрите
акціонерне товариство "Пирятинський м"ясокомбінат" звернулось до
господарського суду Полтавської області з позовом до Суб"єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення 1 600 грн.
основного боргу, судових витрат,
вилучення у відповідача холодильної вітрини вартістю 5 064 грн. та
передачу її власнику - Відкритому акціонерному товариству "Пирятинський
м"ясокомбінат".

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 15.05.2007 року (суддя Білоусов С.М.), залишеним без
змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від
27.08.2007 року (судді: Мазур Л.М., Жук Г.А., Рудченко С.Г.), позов
задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 400 грн.
основного боргу та судові витрати, а в іншій частині позовних вимог
-відмовлено.

В касаційній скарзі Відкрите
акціонерне товариство "Пирятинський м"ясокомбінат" просить
скасувати рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів у
даній справі, а справу передати на новий розгляд до місцевого господарського
суду.

Колегія суддів, обговоривши доводи
касаційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши
матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої
та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, вважає, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 1119
ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має
право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без
змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без
задоволення, коли суд визнає, що рішення або постанова господарського суду
прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Матеріали справи свідчать про те,
що суди першої та апеляційної інстанцій в порядку ст. ст.49, 99, 101, 102, 103,
105 ГПК України повно та об'єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини
справи в їх сукупності, дослідили подані в обґрунтування своїх вимог і
заперечень докази сторін.

Вирішуючи спір по суті заявлених
вимог, суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що 09.12.2003 року між
Відкритим акціонерним товариством "Пирятинський м"ясокомбінат"
та Суб"єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1укладено
договір оренди обладнання №б/н, відповідно до умов якого позивачем передано
відповідачу в оренду строком на 1 рік холодильну камеру-вітрину оцінену 5 064
грн. Вартість щомісячної орендної плати визначена сторонами у розмірі 100 грн.
щомісячно (п.5.1.).

Факт передачі холодильної
камери-вітрини підтверджується актом прийому-передачі орендованого майна від
09.12.2003 року.

20.03.2004 року орендована вітрина
повернута орендарем представникам позивача, про що свідчить напис-розписка на
зворотній стороні акту прийому -передачі від 09.12.2003 року.

Заперечуючи факт отримання спірного
майна, позивач посилався на неналежне оформлення акту-прийому передачі під час
його повернення.

Проте, постановою заступника
прокурора Пирятинського району від 06.05.2006 року про відмову в порушенні
кримінальної справи відносно ОСОБА_1., встановлено відсутність знаходження
спірної холодильної камери-вітрини на балансі Відкритого акціонерного
товариства "Пирятинський м"ясокомбінат".

В силу ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно cтатті 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 762 цього Кодексу та
умовами договору б/н від 09.12.2003 року на орендаря покладено обов»язок
щомісячно сплачувати розмір орендної плати

В силу ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,
що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527 ЦК України
боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання
особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Зважаючи на наявність укладеного між
сторонами оплатного договору оренди майна, висновок господарських судів першої
та апеляційної інстанцій щодо обов»язку відповідача cплатити орендну плату за
період користування холодильником камерою-вітриною, тобто з 09.12.2003 року до
20.03.2004 року у розмірі 400 грн., є законним та обґрунтованим.

При цьому, господарські суди
також дійшли вірного висновку про відсутність правових підстав для
задоволення позову в частині вилучення та повернення позивачу холодильної
камери-вітрини, звертаючи увагу на не доведення, в силу статті 33
Господарського процесуального кодексу України, обставин, на які він
посилається, як на підставу своїх вимог.

Обов'язок доказування визначається
предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини встановлені
господарськими судами на підставі всебічного, повного і об'єктивного
дослідження поданих сторонами доказів, висновки судів першої та апеляційної
інстанцій  відповідають цим обставинам і
їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і
процесуального права.

Відтак, колегія суддів дійшла
висновку, що рішення господарського суду Полтавської області від 15.05.2007
року та постанова Київського міжобласного апеляційного господарського суду від
27.08.2007 року прийняті  з дотриманням
вимог чинного законодавства, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О
В И В:

Касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства
"Пирятинський м"ясокомбінат" залишити без змін.

Постанову Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 27.08.2007р. у справі № 4/184 залишити без
задоволення.

Головуючий суддя

Т.П.Козир

Судді

Н.І.Мележик

О.А.Подоляк