ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 7-38-36, факс 7-44-62
ПОСТАНОВА

"08" лютого 2007 р.
Справа № 3/64

« 08 »  лютого  2007
року
справа №  3/64

10 год. 00 хв.

За позовом Державної
податкової інспекції  у місті Чернігові
м.Чернігів, вул.Кирпоноса, 28

Третя особа
на боці позивача Чернігівська міська рада м.Чернігів, вул.Коцюбинського,
82

до  Суб”єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1 м.Чернігів, АДРЕСА_1

про припинення підприємницької
діяльності

Суддя               В. М. Репех

За участю секретаря судового
засідання   Рубан Н. О.

Представники
сторін :

від позивача:
Романов Р. О. - держподатінспектор юридичного відділу ДПІ у місті Чернігові,
довіреність № 30818/10/10-010 від 28.12.2006р.

від відповідача:  ОСОБА_1.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач заявив позов про припинення
підприємницької діяльності відповідача
через неподання ним з 3 кварталу 2002 року податкових декларацій та
документів бухгалтерської звітності.

Відповідач проти позовних вимог не
заперечував.

Суд,  з”ясувавши обставини та докази по справі,
встановив наступне:

ОСОБА_1 зареєстрований як суб”єкт
підприємницької діяльності - фізична особа Деснянською районною радою
м.Чернігова 01.06.2001р.   за адресою:
м.Чернігів, АДРЕСА_1 ( ідент. номер НОМЕР_1 ). Перебуває на обліку в ДПІ у
місті Чернігові з 02.06.2001р.

В силу пункту 17 статті 11 Закону
України “Про державну податкову службу в Україні” від 4 грудня 1990 року N
509-XII органам державної податкової служби надано право звертатися у
передбачених законом випадках до суду із заявою (позовною заявою) про
скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Згідно статті 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом. Усі громадяни щорічно подають до податкових інспекцій за
місцем проживання декларації про свій майновий стан та доходи за минулий рік у
порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 9 Закону
України “Про систему оподаткування”
платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані: вести
бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність
і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами; подавати до
державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів
декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів).

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом позову є припинення підприємницької діяльності відповідача.

Відповідно до статті 46 Закону
України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців”
від 15.05.2003р. № 755-IV ( набрав чинності з 1 липня 2004 року ) державна  реєстрація припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця проводиться у разі, зокрема,
постановлення судового  рішення про
припинення підприємницької діяльності фізичної особи -підприємця.

Однією з підстав для   постановлення   судового
рішення  про припинення  підприємницької діяльності фізичної особи
-підприємця є неподання протягом
року  органам державної податкової
служби податкових декларацій,  документів
фінансової звітності відповідно до закону.

Суб”єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1 не подає податкової звітності з 3 кварталу 2002 року.

При таких обставинах, коли вимоги
позивача підтверджуються матеріалами справи, вони підлягають задоволенню.

Частиною 3 статті 46 Закону України
„Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців” від
15.05.2003р. № 755-IV передбачено, що фізична
особа  позбавляється  статусу
підприємця  з дати внесення  до
Єдиного  державного  реєстру
запису  про   державну реєстрацію    припинення
підприємницької   діяльності   фізичної особи - підприємця.

Згідно ч.9 ст.47, ч.5 ст.49 Закону
України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців”
від 15.05.2003р. № 755-IV для
проведення    державної    реєстрації    припинення підприємницької  діяльності
фізичною  особою  - підприємцем за її рішенням фізична особа -
підприємець або уповноважена нею особа не раніше   двох
місяців   з   дати
публікації   повідомлення   у спеціалізованому  друкованому
засобі  масової  інформації
подає державному  реєстратору
особисто (надсилає рекомендованим листом з описом вкладення) такі документи:

заповнену реєстраційну   картку
на   проведення   державної реєстрації    припинення
підприємницької   діяльності   фізичною особою - підприємцем за її
рішенням;

свідоцтво   про
державну   реєстрацію   фізичної
особи  - підприємця;

довідку відповідного органу державної
податкової  служби  про зняття фізичної особи - підприємця з
обліку як платника податків;

довідку відповідного  органу
Пенсійного  фонду  України
про зняття з обліку;

довідки відповідних органів  фондів
соціального  страхування про
зняття з обліку.

Керуючись Законом України „Про
державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців”, ст.ст. 69,
70, 71, 72, 86, 158, 160-163, 167, 186, 254, 255, пунктом 6 розділу VII  Кодексу адміністративного судочинства України
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Припинити підприємницьку діяльність
Суб”єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 ( м.Чернігів,
АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_1  ).

Зобов”язати відповідача для
здійснення процедури державної
реєстрації    припинення
підприємницької  діяльності вчинити дії,
передбачені ч.9 ст.47, ч.5 ст.49 Закону України „Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців” від 15.05.2003р. № 755-IV.

Відповідно до статті 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява  про  апеляційне
оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення,  а в
разі   складення   постанови
у  повному  обсязі
відповідно  до статті 160 цього
Кодексу -  з  дня
складення  в  повному
обсязі. Апеляційна  скарга  на
постанову  суду першої інстанції
подається протягом  двадцяти  днів
після  подання  заяви
про   апеляційне оскарження.

Згідно статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження,  встановленого цим
Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано  заяву
про  апеляційне  оскарження,
але апеляційна  скарга  не
була  подана  у
строк,  встановлений  цим Кодексом,
постанова  суду  першої
інстанції  набирає законної сили
після закінчення цього строку.

У
разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його
не  скасовано,  набирає
законної  сили   після
закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду,  яка набрала законної сили,  є обов'язковою для осіб,  які беруть
участь  у  справі,
для  їхніх правонаступників,  а також для всіх органів,  підприємств, установ та організацій,
посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій
території України.

Обставини,  які
були  встановлені постановою,  що набрала законної  сили,
в  одній  адміністративній   справі
не   можуть оспорюватися в іншій
судовій справі за участю тих самих сторін.

Суддя
В. М. Репех