ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2007 р.
№ 21/82-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. –головуючого,

Костенко Т.Ф.,
Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали
касаційної скарги
товариства з обмеженою відповідальністю “ІнтерАМІ” ЛТД, м. Харків

на постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 24.10.2006р.

у справі
господарського суду Харківської області

за позовом
Спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю “Автомобільний Дім Україна-Мерседес-Бенц”, м. Київ

до
товариства з обмеженою відповідальністю “ІнтерАМІ” ЛТД, м. Харків

про
стягнення 11 577, 15 грн.

за участю представників:

позивача: Лукашов Ю.В. –дов. від 23.02.2006р. б/н

відповідача: не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Спільне підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю “Автомобільний Дім Україна-Мерседес-Бенц” звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю “ІнтерАМІ” ЛТД про стягнення 11 577, 15 грн. основного боргу, у тому числі 783, 16 грн. 3% річних та  135, 47 грн.  інфляційних на тій підставі, що відповідач не  виконав  в  повному  обсязі обов’язки по оплаті послуг за ремонт автомобіля “Мерседес-Бенц” S500, д.н. 71519ХК .

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.08.06р. по справі №21/82-06 залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.10.2006р. у даній справі,  позовні вимоги задоволено частково, а саме зобов’язано стягнути з відповідача на користь позивача 10 658, 57 грн. основного боргу та судові витрати. В частині стягнення 918, 63 грн. провадження по справі припинено на підставі п.4 ст. 80 ГПК України, оскільки позивач відмовився від позову в цій частині і ця відмова прийнята господарським судом.

Судові рішення в частині задоволення позовних вимог мотивовані обгрунтованістю позовних вимог, з посиланням на ст.ст. 530, 626, 638, 639 ЦК України, ст.ст. 33 ГПК України.

Не погоджуючись з вказаними рішенням та постановою у даній справі, ТОВ “ІнтерАМІ” ЛТД звернулось з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить рішення та постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, мотивуючи скаргу тим, що судами порушено норми матеріального та процесуального права, а саме ч.2 ст. 530, ст.ст. 626, 639 ЦК України, ст.ст. 99, 10, п.7 ч.2 ст. 105 ГПК України.

Відповідач не реалізував своє процесуальне право на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

Як встановлено господарським судом першої та апеляційної інстанцій, на підставі довіреності № 939810 від 01.07.02р. від 01.07.02р., виданої ТОВ “ІнтерАМІ” ЛТД на ім’я Панюхно М.І. останнім здійснено ремонтне замовлення №202006976 на автомобіль “Мерседес-Бенц” S500 д.н. 71519ХК, що підтверджується підписом уповноваженої особи в ремонтному замовленні від 02.07.02р.,  та прийнято виконані роботи по акту виконаних робіт від 02.07.02р. на суму 9768, 74 грн., однак відповідач оплату вартості виконаних робіт не здійснив, що з урахуванням часткового визнання позову в розмірі 889,83 грн.  становить  10658, 57 грн.

З урахуванням встановленого господарські суди попередніх інстанцій   дійшли вірного висновку, що підписаний представниками обох сторін бланк-замовлення від 02.07.2002р. на здійснення ремонту автомобіля за своєю правовою природою є договором підряду та має всі передбачені ч.1 ст.626 ЦК України ознаки укладення між сторонами у справі договору, форма якого відповідає вимогам ч.1, 2 ст. 639 ЦК України, з огляду на що та  відповідно  до приписів ст.837 ЦК України постановили правильне рішення  про  задоволення  позову.

З урахуванням наведеного колегія суду вважає, що господарськими судами попередніх інстанцій встановлені обставини справи, що  підтверджуються певними доказами, яким попередні суди дали належну оцінку,     правом переоцінки яких касаційна інстанція не наділена, з’ясовано дійсні права  і обов’язки сторін та правильно застосовано матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини сторін, і, як наслідок, прийняті судами рішення та  постанова відповідають положенням ст.ст. 84, 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. N 11 “Про судове рішення”.

Твердження заявника касаційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим та апеляційним господарським судом норм матеріального і процесуального права не знайшли свого підтвердження під час  касаційного перегляду справи, в зв’язку з чим підстав для скасування законних та обґрунтованих судових актів колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.10.2006р. у справі № 21/82-06 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                            В.С. Божок

Судді:                                                                                         Т.Ф. Костенко

Г.П. Коробенко