Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "04" квітня 2007 р.                                                     Справа № 6/1832-НМ

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

при секретарі Кондренко О.А.

за участю представників сторін

від позивача Гончаренко В.І. - директор

Авраменко Л.Г. -дов. від 09.01.07

від відповідача Єсіна О.П. - дов. № 06-11-15/1127 від 01.03.07        Давидюк С.В. - дов. № 06-11-15/1126 від 01.03.07

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу за позовом Поліського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру (Поліськгеодезкартографія)

до Контрольно-ревізійного управління в Житомирській області (м.Житомир)

про визнання недійсним рішення  на загальну суму 30842,80 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним рішення відповідача в частині відшкодування безпідставно нарахованої та виплаченої заробітної плати керівнику підприємства в загальній сумі 30842,80грн.

Вимоги мотивовані тим, що заробітна плата керівнику виплачена правомірно як на підставі контракту, так і на підставі колективного договору, галузевої угоди та положення про оплату праці на підприємстві.

В судовому засіданні представники позивача вимоги підтримали з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представники відповідача проти позову заперечують, вважають, що заробітна плата керівнику підприємства, яка нараховувалась за межами контракту, укладеного з керівником, підлягає відшкодуванню. Крім того, оскільки зачіпаються інтереси керівника підприємства як посадової особи, даний спір не підвідомчий господарському суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до плану роботи контрольно-ревізійного управління в Житомирській області (відповідач) на ІІІ квартал 2006 року фахівцями відповідача проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Поліського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру (позивач) за період з 01.01.03 по 01.07.06, про що складено акт № 06-24/0 від 09.11.06 (а.с.11-33).

За результатами ревізії директору підприємства був направлений лист від 05.12.06 № 06-24/6111 про усунення порушень, виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності Поліського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру (а.с.36-37).

В пункті 4 даного листа поставлена вимога про відшкодування згідно чинного законодавства безпідставно нараховану та виплачену заробітну плату директору підприємтва в загальній сумі 30842,80грн.

Не погоджуючись з цією вимогою, позивач просить визнати її недійсною.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд приходить до висновку про відмову в позові з огляду на наступне.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України до початку діяльності    окружних   та   апеляційних адміністративних   судів   адміністративні   справи, підвідомчі господарським  судам  відповідно  до Господарського процесуального кодексу України 1991 року,  вирішують  у  першій  та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. ст. 1, 21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Як вбачається з акту ревізії та листа відповідача, останнім поставлена вимога перед керівником підприємства про відшкодування заробітної плати, яку цей керівник отримав. Отже, вимогою відповідача зачіпаються інтереси керівника підприємства як посадової особи, який мав би оскаржувати цю вимогу, але який не може бути стороною в господарському процесі.

Крім того, п.1 ч.1 ст.17 КАС України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно п. 7 ст. 10 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" органам КРС надано право  пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ,  що  ревізуються,  вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного  фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами  та організаціями  кошти  і  позички використовуються  з  порушенням чинного законодавства.

Отже, лист-вимога відповідача не є тим рішення (нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії) в розумінні приписів ст.17 КАС України, яке можу бути оскаржене до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 94, 153-168, 186, 254, п.6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова господарського суду Житомирської області набирає законної сили в строки, встановлені ст.254 КАСУ.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного господарського суду шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня викладення постанови в повному обсязі та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                       Терлецька-Байдюк Н.Я.

Дата викладення постанови в повному обсязі: 10 квітня 2007 року.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу;

3 - відповідачу;