ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

17.09.07р.

Справа № А36/428-07

За позовом  Коммунального підприємства Ново московське міжрайонне  бюро технічної інвентаризації, м.Новомосковськ Дніпропетровської області

до Ново московської об’єднаної державної податкової інспекції, м.Новомосковськ Дніпропетровської області

про про зобов’язання вчинити дії

Суддя Кожан М.П.

Секретар судового засідання Тесля М.М.

Представники:

від позивача: Решетило В.В., довіреність №24 від 30.08.06р.

від відповідача: Козак М.В., довіреність № 11497/10/10-009 від 30.07.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Справа розглядається на підставі ч.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить зобов'язати     Новомосковську об'єднану державну податкову інспекцію провести списання у картці особового рахунку  Комунального  підприємства Новомосковського  міжрайонного бюро технічної інвентаризації за платежем 14010100 "Податок на додану вартість" суми 44146 грн. 95 коп. та зобов'язати Новомосковську об'єднану державну податкову інспекцію провести списання у картці особового рахунку Комунального підприємства Новомосковського  міжрайонного  бюро  технічної  інвентаризації за платежем 11020200 "Податок на прибуток" суми 9100 грн. 00 коп.

Позивач уточнив позовні вимоги та просить суд зобов'язати Новомосковську об'єднану державну податкову інспекцію провести списання у картці особового рахунку Комунального підприємства Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації за платежем14010100 "Податок на додану вартість" суми податкового боргу 44146 грн. 95 коп.; зобов'язати Новомосковську об'єднану державну податкову інспекцію провести списання у картці особового рахунку Комунального підприємства Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації за платежем 11020200 "Податок на прибуток" суми податкового боргу 9100 грн. 00 коп.; зобов'язати відповідача списати нараховані на податковий борг пені, та штрафні санкції (суми постійно змінюються).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відсутність вказаного податкового боргу встановлено  рішеннями господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2003п. по справі №17/301, від 16.06.2005р. по справі №36/92 (38/235), від 02.10.2006р.

Відповідач заперечує проти задоволення позову посилаючись на те, що ним не порушено Інструкцію про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов'язкових платежів), що надходять до бюджетів та до державних цільових фондів, затвредженою наказом ДПА Україна від 12.05.1994р. N37, тому не має підстав для внесення змін до облікових карток позивача, які він просить здійснити. При цьому відповідач стверджує, що згідно вимог Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” податковий борг платника податків, який виник у результаті банкрутства банку «Україна»залишається за таким платником податків.

Згідно ст.160 Кодексу адміністративного судачинства України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Ведення особових рахунків та карток особових рахунків передбачено Інструкцією про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов'язкових платежів), що надходять до бюджетів та до державних цільових фондів, затвердженою наказом Головної державної податкової інспекції України від 12.05.1994 №37 (далі –Інструкція), якою згідно з п. 1.1 встановлюється порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов'язкових платежів), надходження яких контролюється органами державної податкової служби та які передбачені бюджетною класифікацією України за доходами до Державного бюджету України, місцевих бюджетів та державних цільових фондів, а також сум штрафних (фінансових) санкцій та пені, що застосовуються до підприємств, установ, організацій та громадян відповідно до чинного законодавства (далі –платежі до бюджету).

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.8 Інструкції з метою обліку нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету органами державної податкової служби на кожний поточний рік відкриваються особові рахунки за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

Картки особових рахунків відкриваються структурним підрозділом органу державної податкової служби (який, у межах своїх функціональних обов'язків, повинен відкрити особові рахунки) не пізніше першого робочого дня, наступного за днем одержання від структурних підрозділів органу державної податкової служби з обліку платників списків платників, визначених у п. 1.6 цієї Інструкції.

На лицьовому боці картки відображаються умови справляння платежу та дані про платника податків (у тому числі терміни подання розрахунків та терміни сплати, вид бюджету, код бюджетної класифікації), а також інформація про податкові зобов'язання, нараховані за результатами документальних перевірок.

Зворотний бік картки відображає стан розрахунків платників з бюджетом (суми нарахованого та сплаченого платежу, пені, штрафних (фінансових) санкцій, плати за кредит, суми податкового боргу та надміру сплачені) та інше.

Відповідно до Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2002 року у справі №17/301 та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду по справі №17/301 від 20.02.2003р. був частково задоволений позов комунального підприємства „Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" (м. Новомосковськ Дніпропетровської області) до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції у Дніпропетровській області про визнання недійсними податкових вимог Новомосковської ОДНІ від 06.11.2001 року №1/72; від 19.12.2001 року №2/139, визнання такими, що не підлягають виконанню платіжних вимог Новомосковської ОД ПІ, стягнення з відповідача 364 грн. 26 коп.

При цьому судами було встановлено, що позивачем на протязі 2001 року направив до ТО „Самара-Агро" Дніпропетровської дирекції АК АПБ „Україна" платіжні доручення на перерахування до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів), а саме:

-          платіжне доручення № 165 від 05.05.2001 року на суму 5000 грн. (ПДВ);

-          платіжне доручення № 184 від 18.05.2001 року на суму 8400 грн. (ПДВ);

-          платіжне доручення № 185 від 18.05.2001 року на суму 2700 грн. (податок на прибуток);

-          платіжне доручення №229 від 18.06.2001 року на суму 1400 грн. (податок на прибуток);

-          платіжне доручення №230 від 18.06.2001 року на суму 7200 грн. (ПДВ);

-          платіжне доручення №258 від 12.07.2001 року на суму 5000 грн. (податок на прибуток);

-          платіжне доручення №259 від 12.07.2001 року на суму 23546,95 грн. (ПДВ)

всього: 44146,95грн. ПДВ та 9100,00грн. податку на прибуток.

Вказані платіжні доручення прийняті до виконання Новомосковським ТВБ відділенням Дніпропетровської дирекції банку „Україна", про що свідчить відповідна відмітка банківської установи на останньому екземплярі платіжних доручень.

Грошові кошти, які були списані з рахунку платника податку (позивача) до державного бюджету (державних цільових фондів) не надійшли з вини банківської установи.

За викладених обставин суди прийшли до висновку, що «оскільки позивачем були сплачені податки і збори відповідними платіжними дорученнями, то повторна сплата цих податків не відповідає вимогам законодавства. Тобто, перша і друга податкові вимоги не відповідають вимогам чинного законодавства і правомірно визнані недійсними господарським судом Дніпропетровської області.»

Отже, судами встановлено, що відсутній податковий борг у сумі 44146,95грн. з ПДВ та 9100,00грн. з податку на прибуток, що сплачений відповідно до вищевказаних платіжних доручень.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України  обставини, встановлені судовим     рішенням в адміністративній,  цивільній або господарській справі,  що набрало законної сили,  не доказуються при розгляді інших  справ,  у  яких беруть  участь  ті самі особи або особа,  щодо якої встановлено ці обставини.

Проте, відповідач зазначає, що позивач не звільняється від обов’язку щодо сплати податкового боргу, що виник у зв’язку з несплатою позивачем вищевказаних сум узгоджених податкових зобов’язань, а податковий орган від стягнення вказаного податкового боргу, що перешкоджає провести списання у картці особового рахунку Комунального підприємства Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації сум вказаного податкового боргу.

На думку суду вказаний висновок відповідача є таким, що не відповідає фактични обставинам справи, оскільки судом встановлено що спірні податкові  зобов’язання були сплачені позивачем вищевказаними платіжними дорученнями своєчасно і відповідач безпідставно обліковує в особових рахунках позивача податковий борг у сумі 44146,95грн. з ПДВ та 9100,00грн. з податку на прибуток, що призвело до нарахування пені.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, п.6 Розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов'язати Новомосковську об'єднану державну податкову інспекцію провести списання у картці особового рахунку Комунального підприємства Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації за платежем14010100 "Податок на додану вартість" суми податкового боргу 44146 грн. 95 коп. та пені, на нього нарахованої.

Зобов'язати Новомосковську об'єднану державну податкову інспекцію провести списання у картці особового рахунку Комунального підприємства Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації за платежем 11020200 "Податок на прибуток" суми податкового боргу 9100 грн. 00 коп. та пені, на нього нарахованої.

Присудити судові витрати у сумі 3грн.40коп. з Державного бюджету України на користь Коммунального підприємства Ново московське міжрайонне  бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до ч. 3 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі.

Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                         М.П.Кожан

Дата складення постанови у повному обсязі 01.10.2007р.