ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2007 р.
№ 3/36-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
Кривди Д.С.,

суддів:
Жаботиної Г.В.,
Уліцького А.М.

розглянувши касаційну скаргу
Сумської районної спілки споживчих товариств

на постанову
від 07.11.06 Харківського апеляційного господарського суду

та на рішення
від 21.09.06

у справі
№3/36-06

господарського суду
Сумської області

за позовом
Сумської районної спілки споживчих товариств

до
ТОВ “Послуга-С”

про
стягнення 452944,74 грн. та визнання протиправними дій відповідача

за участю представників сторін

від позивача:
Алфімов В.В., дов.

від відповідача:
Нємцев В.А., дов.

ВСТАНОВИВ:

Сумська районна спілка споживчих товариств звернулась до господарського суду Сумської області з позовом до ТОВ “Послуга-С " про визнання загальних зборів засновників Кооперативного підприємства "Послуга", які відбулися 14.08.05, неправомочними.

Позивач доводив, що 19.12.05 його було повідомлено про рішення загальних зборів від 14.08.05 щодо виключення його зі складу засновників КП “Послуга” за невиконання статутних обов’язків та перешкоджання діяльності КП “Послуга”, створеного згідно з рішенням зборів засновників, що відбулися 29.04.03, та установчого договору від 27.05.03, зареєстрованого в Сумській районній державній адміністрації розпорядженням №260 від 07.07.03. Відповідно до п. 1.1 Статуту КП “Послуга” зазначено, що засновниками цього підприємства є Сумська райспоживспілка та фізичні особи –Лавришик П.М., Погорілий В.В., Бойко О.І., Лисянський М.О., Боровик В.М., Бариш К.П. та Штика Т.О.

Позивач, посилаючись на положення ст. 95 Господарського кодексу України, ст. 98 ЦК України, п.п. 6.12, 16.1 Статуту, доводить, що рішення загальних зборів КП “Послуга” є неправомочним, оскільки збори скликано з порушенням статуту.

Відповідач позов не визнав, пояснюючи, що відповідно до п.п. 6.8, 6.9 Статуту КП “Послуга” засновники підприємства Боровик В.М. та Штика Т.О., які в сукупності володіють часткою в статутному фонді в розмірі 25,98%, 15.07.005 звернулись до Сумської райспоживспілки з вимогою про скликання загальних зборів, яку позивач залишив без реагування та не вніс до статутного фонду своєї частки у повному розмірі, тому 6 із 7 засновників оспореним позивачем рішенням виключили позивача зі складу засновників.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням від 23.03.06 господарський суд Сумської області у задоволені позову відмовив, пославшись на невідповідність вимог позивача положенням законодавства та установчих документів.

Постановою Вищого господарського суду України від 31.05.06 рішення суду першої інстанції скасовано, а справу передано на новий розгляд.

При цьому касаційна інстанція зазначила, що місцевий господарський суд, розглядаючи позов про визнання неправомочними загальних зборів КП “Послуга” від 14.08.05, не встановив усі суттєві обставини щодо правомірності дій засновників КП “Послуга” та підстав проведення оспорених зборів засновників. Суд першої інстанції не прийняв до уваги, що відповідно до п.п. 6.1, 6.12, 16.1, 16.5 Статуту рішення загальних зборів з питання виключення засновника з підприємства є правомочним на підставі одноголосного прийняття рішення зборів без участі такого Засновника в голосуванні, але у присутності всіх засновників. Відтак, загальні збори згідно з положеннями статуту КП “Послуга” є правомочними приймати рішення про виключення з членів підприємства у присутності усіх засновників, а здійснювати голосування без участі засновника, який підлягає виключенню.

Рішенням від 21.09.06 господарський суд Сумської області (суддя Лущик М.С.), яке залишено без змін постановою від 07.11.06 Харківського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: Олійник В.Ф. –головуючий, Кравець Т.В., Твердохліб А.Ф.), у задоволені позову відмовив.

Рішення і постанова мотивовані тим, що позивачем недоведені обставини, на які він посилався у позові, а також невідповідністю заявлених вимог позивача статуту КП “Послуга” і законодавству.

Ухвалою від 30.11.06 Вищий господарський суд України порушив касаційне провадження за касаційною скаргою позивача, в якій заявлено вимоги про скасування рішення і постанови та задоволення позову новим рішенням.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

За вимогами ст.ст. 42,43 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, касаційна інстанція зазначила, що місцевий господарський суд не встановили всі суттєві обставини, з яких подано позов щодо правомірності дій засновників КП “Послуга” та підстав проведення оспорених зборів засновників, а також не врахував положення п.п. 6.1, 6.12, 16.1, 16.5 Статуту щодо присутності всіх засновників при прийнятті рішення про виключення одного з членів.

При новому розгляді справи позивач з урахуванням уточнень до позовних вимог просив: стягнути з відповідача на свою користь 452944,74 грн. в рахунок відшкодування вартості частини нерухомого майна пропорційно частки в статутному фонді, не виплаченої при виключенні з числа учасників КП “Послуга”; визнати  протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачу вартості частини нерухомого майна товариства або  виділення його в натурі, пропорційно частині у статутному фонді; визнати протиправними дії відповідача щодо відчуження ним з корисливих мотивів всіх належних останньому на праві власності основних засобів, що призвело до стійкої фінансової неспроможності суб’єкта господарської діяльності та завдало великої матеріальної  шкоди позивачу; визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів засновників КП “Послуга”, викладене в протоколі №2 від 14.08.05 в частині розподілу належної Сумській райспоживспілці частки в статутному фонді між рештою учасників підприємства.

Тобто при новому розгляді справи позивачем було заявлено позов щодо визначення фактичної вартості його частки Сумської районної спілки споживчих товариств на момент виключення її з КП “Послуга” з клопотанням про проведення економіко-правової експертизи.

Суди першої та апеляційної інстанцій, зважаючи на обставини утворення статутного фонду КП “Послуга”, дійшли висновку, що відповідно до п. 16.3 Статуту КП “Послуга” при виході засновника з підприємства йому в тримісячний строк після закінчення звітного періоду (кварталу), в якому було прийняте рішення зборів про виключення з числа засновників, виплачується (повертається) внесок у Статутному фонді підприємства та частина прибутку, яка одержана підприємством у звітному році (по день виплати внеску). Виходячи з аналізу наведеного вище положення Статуту КП “Послуга”, у відповідача, який є правонаступником  КП  “Послуга”, 01.10.05 виникло зобов'язання перед позивачем щодо повернення внесеного ним до статутного фонду майна вартістю 2025 грн.

Стосовно виплати позивачеві частини прибутку, одержаного КП “Послуга” та ТОВ “Послуга-С” у 2005 році, суд вважає,  що розмір такої виплати повинен бути пропорційним виконанню позивачем свого обов'язку щодо сплати внесків до статутного фонду, що  ґрунтується на положеннях п. 6 ст. 6 Закону України “Про споживчу кооперацію” та п. 4.5 Статуту КП “Послуга”, відповідно до яких засновники несуть відповідальність по зобов'язанням підприємства в межах їх внесків до Статутного фонду. Аналогічно і підприємство має зобов'язання перед засновником в межах внесеного ним внеску.

Проте судами не задоволено клопотання позивача про проведення економіко-правової експертизи з питань дійсної вартості частки належної позивачу на момент його виключення зі складу підприємства та не наведено жодного висновку про відхилення вимог позивача щодо стягнення вартості цієї частки на момент виключення.

Відтак, судовими інстанціями повторно не виконано вимог ст.ст. 42, 43, 43 ГПК України щодо встановлення усіх суттєвих обставин у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України “Про кооперацію” в разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки –у натурі. Строк та інші умови одержання членом кооперативу своєї загальної частки встановлюються статутом кооперативу, при цьому строк одержання зазначеної частки не може перевищувати двох років, а відлік його розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту виходу або виключення з кооперативу.

Оскільки вимоги позивача засновані на положенні ст. 21 Закону України “Про кооперацію”, зважаючи на обставини припинення його членства у підприємстві поза його волею, вартість частки позивача підлягала визначенню на момент виходу, як це передбачено законом.

Не забезпечивши принципу змагальності та не встановивши обставини вартості частки позивача у статутному фонді КП “Послуга” на момент його утворення і виключення з підприємства на підставі належних економічно-фінансових, бухгалтерських документів, які відповідно до законодавства доводять спірні обставини, судами першої та апеляційної інстанцій при ухваленні рішення і постанови у справі не дотримано вимог процесуального і матеріального права, що є підставою для їх скасування і направлення справи повторно на новий розгляд до суду першої інстанція для встановлення усіх суттєвих обставин.

Керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, 1119-12 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Сумської області від 21.09.06 і постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07.11.06 у справі №3/36-06 скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий                                                                                Д.Кривда

Судді                                                                                                    Г.Жаботина

А.Уліцький