ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

05.06.07                                                                                           Справа  № А-14/271

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                               Бонк Т.Б.

суддів                                                     Бойко С.М.

Марко Р.І.,

при секретарі   Гунька О. П.

з участю представників:

від скаржника (відповідача) –не з’явився,

позивача –не з’явився,

розглянувши апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Надвірнянському районі Івано-Франківської області

на постанову господарського суду Івано-Франківської області від 01.12.2006 року

у справі № А-14/271, суддя В.І.Булка

за позовом  відкритого акціонерного товариства  “Нафтохімік Прикарпаття”, м.Надвірна

до відповідача  державної податкової інспекції у Надвірнянському районі Івано-Франківської області

про  визнання недійсним рішення,

в с т а н о в и в :

постановою господарського суду Івано-Франківської області від 01.12.2006 року задоволено позов відкритого акціонерного товариства „Нафтохімік Прикарпаття” до  державної податкової інспекції у Надвірнянському районі Івано-Франківської області про визнання нечинним рішення про застосування заходів погашення податкового боргу платника податків за рахунок стягнення його активів №14 від 01.11.2006 року.

Постанова суду мотивована тим, що спірне рішення суперечить вимогам п.п.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, оскільки на час його прийняття у позивача відсутні суми узгоджених податкових зобов’язань (податковий борг), на погашення яких податковим органом приймається таке рішення.

В апеляційній скарзі  скаржник (відповідач) просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити, з підстав неповного з”ясування судом обставин, що мають значення для справи, апелюючи тим, що у позивача наявні суми податкових зобов»язань,  узгоджені внаслідок набрання законної сили постановами апеляційної інстанції по справах №А-1/81, №А-15/115, №А-14/142, №А-14/174, а тому рішення податкового органу про застосування заходів погашення податкового боргу платника податків за рахунок стягнення його активів №14 від 01.11.2006 року відповідає вимогам п.п.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Скаржник також не погоджується з висновком суду про безпідставне зарахування  податковим органом  коштів в рахунок погашення пені  за несвоєчасну сплату акцизного збору за період квітень-грудень 2002 року та січень 2003 року, покликаючись на  п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України „Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” та Податкове роз»яснення щодо  черговості  погашення  та окремих питань стягнення  сум податкового боргу, якими встановлено порядок календарної черговості погашення податкових зобов»язань з того самого платежу та не передбачено можливості за наявності  в платника податкового боргу  спрямування коштів в рахунок погашення  податкових зобов»язань, що мають більш пізніші терміни виникнення.

У запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить в її задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що  суми податкових зобов»язань по акцизному збору та чистому прибутку не є узгодженими, оскільки податкові повідомлення-рішення, якими позивачу визначено вказані податкові зобов»язання, оскаржені в судовому порядку по справах №А-14/175, №А-14/176, №А-14/142, №А-14/174.

При цьому, позивач зазначає що згідно п.п.5.2.4 п.5.2 ст.5 Закону України “Про порядок погашення зобов»язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” при  зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання  недійсним   рішення   контролюючого   органу  податкове зобов'язання  вважається  неузгодженим до розгляду судом справи по суті та  прийняття  відповідного рішення. Дана норма Закону носить імперативний характер та не містить винятків, а тому діє і повинна виконуватися ДПІ в Надвірнянському районі також у випадку повторного звернення платника податків до суду з позовом про визнання нечинним рішення контролюючого органу з інших підстав, які ще не розглядалися судом.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін з їх участю на засіданні, які підтримали свої позиції, пояснення дали аналогічні, викладені в письмових поясненнях та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ДПІ в Надвірнянському районі  на підставі п.п.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” прийнято рішення про застосування заходів погашення податкового боргу платника податків за рахунок стягнення його активів №14 від 01.11.2006 року, яке передбачає застосування до платника податків - ВАТ “Нафтохімік Прикарпаття” заходів щодо стягнення узгодженої суми податкового боргу за рахунок активів, що перебувають у його власності, а також за рахунок тих активів, право власності по яких товариство набуде у майбутньому.

Відповідно до п.п.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” джерелами погашення податкового боргу платника податків за рішенням органу стягнення, які є виконавчими документами, є будь-які активи платника податків (його філій, відділень, інших відокремлених підрозділів) з урахуванням обмежень, визначених цим Законом, а також іншими законами. З аналізу наведеної норми суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що для прийняття податковим органом рішення про застосування заходів погашення податкового боргу платника податків за рахунок стягнення його активів, у  платника податків повинен бути у наявності податковий борг.

Судом встановлено, що висновок податкового органу про наявність у позивача податкового боргу ґрунтується  на сформованих першій податковій вимозі ДПІ в Надвірнянському районі №1/146 від 26.07.2006 року на загальну суму 94806429,36 грн.,  в тому числі  90549222,73 грн. основного платежу та  4257206,63 грн. нарахованої пені, та  другій податковій вимозі ДПІ №2/156 від 28.08.2006 року на загальну суму податкових зобов’язань  95375972,24 грн., в тому числі 91209625,31 грн. основного платежу та 4166346,93 грн.  нарахованої пені. Збільшення суми податкових зобов’язань по основному платежу в другій податковій вимозі, здійснено, як зазначає податковий орган, на підставі п.п.3.1.1 ст.3 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”. Вищевказаною нормою передбачено, що за наявності в платника податків податкового боргу не передбачено можливості спрямування коштів в рахунок погашення податкових зобов’язань, що мають більш пізніші терміни виникнення. Кошти, що надійшли на сплату зобов’язань, з податку, збору (обов’язкового платежу), спрямовуються на погашення податкових зобов’язань з того самого платежу у порядку календарної черговості настання граничних термінів їх сплати. Така черговість погашення діє незалежно від волі платника податків та стосується як самостійно розрахованих платником податків податкових зобов’язань так і податкових зобов’язань, розрахованих контролюючим органом.

ДПІ в Надвірнянському районі включено до суми податкового зобов»язання згідно першої податкової вимоги №1/146 від 26.07.2006 року в розмірі 90549222,73 грн.  наступні суми: акцизний збір (бензин моторний для автомобілів) –47676258,32 грн., в тому числі 45763727,95 грн. основного платежу та 1912530,37 грн. пені;  акцизний збір (інші нафтопродукти) –46130348,27 грн., в тому числі 43807902,51 грн. основного платежу та 2322445,76 грн. пені; частина прибутку (доходу) господарських організацій у статутних фондах яких є державна частка), що вилучається до бюджету –999822,77 грн. , в тому числі 977592,27 грн. основного платежу та 22230,5 грн. пені.

Згідно другої податкової вимоги №2/156 від 28.08.2006 року до суми податкового зобов”язання в розмірі  95375972,24 грн. включено наступні суми: акцизний збір (бензин моторний для автомобілів) –47919173,54 грн., в тому числі 46043416,95 грн. основного платежу та 1875756,59 грн. пені;  акцизний збір (інші нафтопродукти) –46377008,95 грн., в тому числі 44086418,61 грн.  основного платежу та 2290590,34 грн. пені; частина прибутку (доходу) господарських організацій у статутних фондах яких є державна частка), що вилучається до бюджету –1079789,75 грн., в тому числі 1079789,75 грн. основного платежу.

Судом встановлено, що ДПІ в Надвірнянському районі включено до складу основного платежу узгоджених податкових зобов’язань наступні суми податків та зборів (обов’язкових платежів) :  акцизний збір за період квітень-грудень 2002 року –75 188 870,00 грн.; акцизний збір за період січень 2003 року –8 730 242,52 грн.; відрахування 15 відсотків чистого прибутку, які прирівнюються до дивідендів, за результатами господарської діяльності у 2003 році та щоквартальної фінансово-господарської діяльності у 2004 році в розмірі 977 592,27 грн. податкові зобов’язання, які утворились в зв’язку з тим, що кошти перераховані ВАТ “Нафтохімік Прикарпаття” на сплату поточних сум податків та зборів (обов’язкових платежів), однак, безпідставно зараховані ДПІ в Надвірнянському районі не за призначенням, а в рахунок погашення пені за несвоєчасну сплату акцизного збору за період  квітень-грудень 2002 року, акцизного збору за період січень 2003 року та відрахування 15 відсотків чистого прибутку, які прирівнюються до дивідендів, за результатами господарської діяльності у 2003 році та щоквартальної фінансово-господарської діяльності у 2004 році.

Згідно з п.1.3 ст.1 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами” податковим боргом (узгодженим податковим зобов’язанням) визнається податкове зобов’язання самостійно узгоджене платником податків, або в адміністративному чи судовому порядку, а  згідно п.п.5.2.4 п.5.2 ст.5 вказаного закону при  зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання  недійсним   рішення   контролюючого   органу  податкове зобов'язання  вважається  неузгодженим до розгляду судом справи по суті та  прийняття  відповідного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, акцизний збір за період квітень-грудень 2002 року  в сумі 75188870 грн. та за період січень 2003 року в сумі  8730242,52 грн. нарахований позивачу на підставі податкових повідомлень-рішень Надвірнянської ОДПІ  №/0, № від 09.01.2004 року та №/0, №/0 від 04.04.2003 року. Податкові повідомлення-рішення Надвірнянської ОДПІ №/0 та № від 09.01.2004 року оскаржені в судовому порядку, про що свідчить позовна заява №юр-1664 від 25.04.2005 року про визнання недійсними зазначених рішень та ухвала господарського суду Івано-Франківської області від 28.04.2005 року про порушення провадження по справі  №А-14/175. Податкові повідомлення-рішення Надвірнянської ОДПІ №/0, №/0 від 04.04.2003 року також оскаржені позивачем в судовому порядку, про що свідчить позовна заява №юр-1660 від 25.04.2005 року про визнання недійсними зазначених рішень та ухвала господарського суду Івано-Франківської області від 28.04.2005 року про порушення провадження по справі №А-14/176. Також  у справі №А-14/176 господарським судом Івано-Франківської області винесено постанову від 05.10.-13.10.2006 року, згідно з якою позов ВАТ “Нафтохімік Прикарпаття” задоволено.

Покликання скаржника на те, що постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.03.2005 року по справі №А-15/115 та постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12.04.2005 року по справі №А-1/81 вже було відмовлено в позові ВАТ “Нафтохімік Прикарпаття” про визнання  нечинними тих же спірних податкових повідомлень-ріщень, що стало підставою вважати визначені ними податкові зобов»язання узгодженими та включити їх до особових рахунків позивача, судом до уваги не приймається та спростовується  п.п.5.2.4 п.5.2 ст.5 Закону України “Про порядок погашення зобов??язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, згідно якої при  зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання  недійсним   рішення   контролюючого   органу  податкове зобов'язання  вважається  неузгодженим до розгляду судом справи по суті та  прийняття  відповідного рішення. Дана норма Закону носить імперативний характер та не містить винятків, а тому діє і повинна виконуватися ДПІ в Надвірнянському районі також у випадку повторного звернення платника податків до суду з позовом про визнання нечинним рішення контролюючого органу з інших підстав, які ще не розглядалися судом. Крім того, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.02.2007 року по справі №А-15/115 скасовано постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.03.2005 року по даній справі.

З наведеного суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що акцизний збір за період квітень-грудень 2002 року  в сумі 75188870 грн. та за період січень 2003 року в сумі  8730242,52 грн., нарахований ВАТ “Нафтохімік Прикарпаття” на підставі податкових повідомлень-рішень Надвірнянської ОДПІ  №/0, № від 09.01.2004 року та №/0, №/0 від 04.04.2003 року, на момент включення до податкових вимог позивача не був узгодженим.

Щодо відрахувань 15 відсотків чистого прибутку, які прирівнюються до дивідендів, за результатами господарської діяльності у 2003 році та щоквартальної фінансово-господарської діяльності у 2004 році, то визначення ДПІ в Надвірнянському районі зазначених відрахувань саме як податкового зобов’язання та застосування порядку визначення та стягнення відповідно до Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” є неправомірним, що підтверджується постановами Львівського апеляційного господарського суду у справі №А-14/142 від 22.08.2005 року та у справі №А-14/174 від 30.11.2005 року. Постанова Львівського апеляційного господарського суду у справі №А-14/142 від 22.08.2005 року скасована ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.12.2006 року, якою залишено в силі рішення місцевого суду без змін (тобто податкові повідомлення-рішення по цьому платежу визнано нечинними повністю). Згідно постанови Вищого адміністративного суду України, постанову Львівського апеляційного господарського суду у справі №А-14/174 від 30.11.2005 року скасовано, а справу  направлено на новий розгляд. Таким чином, справу №А-14/174 станом на сьогоднішній день по суті також не вирішено.

Наведене свідчить про те, що 15 відсотків чистого прибутку (доходу) господарських організацій (у статутних фондах яких є державна частка), що вилучається до бюджету не можна розцінювати як узгоджене податкове зобов»язання.

З наведених  підстав не можуть вважатися узгодженими податкові зобов’язання, які утворились в зв’язку з тим, що кошти, перераховані ВАТ “Нафтохімік Прикарпаття” на сплату поточних сум акцизного збору у 2005-2006 роках безпідставно зараховані ДПІ в Надвірнянському районі не за призначенням, а в рахунок погашення пені за несвоєчасну сплату акцизного збору за період  квітень-грудень 2002 року та січень 2003 року.

Щодо нарахування пені та штрафних санкцій, то такі нараховані податковим органом безпідставно, оскільки  податковий борг на момент здійснення нарахування у ВАТ “Нафтохімік Прикарпаття” був відсутній.

З наведеного суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про безпідставність прийняття податковим органом рішення про застосування заходів погашення податкового боргу платника податків за рахунок стягнення його активів №14 від 01.11.2006 року, оскільки на час його прийняття  у позивача відсутні суми узгоджених податкових зобов’язань (податковий борг), на погашення яких воно прийнято  всупереч вимог п.п.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, а тому місцевим судом підставно визнано його нечинним.

З вищенаведеного доводи скаржника про скасування постанови місцевого суду є безпідставними.

Постанова місцевого суду прийнята у відповідності з вимогами  діючого законодавства, а тому підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,

ухвалив :

постанову господарського суду Івано-Франківської області від 01.12.2006 року в  справі за номером А-14/271 залишити без змін, а апеляційну скаргу державної податкової інспекції в Надвірнянському районі  –без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи  повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя:                                                                  Бонк Т.Б.

Судді:                                                                                         Бойко С.М.

Марко Р.І.