ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2007                                                                                   Справа № 38/186

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:                   головуючого судді –Тищик І.В.- доповідач,

суддів –Сизько І.А., Верхогляд Т.А.

при секретарі –Заєць П.Л.

за участю представників

позивача: Д”якова І.О., Сміянова О.Є.

відповідача: Зибало Н.О.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Придніпровський”, м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської  області від 03.11.05 року у справі № 38/186

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Придніпровський”, м. Дніпропетровськ

до державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинська, м. Дніпродзержинськ

про визнання частково недійсними податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.05 року у справі №38/186 (суддя Бишевська Н.А.) в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень ДПІ у м. Дніпродзержинська №/0 від 13.05.2005р. та №/1/24571 від 25.07.2005р. про визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість у сумі 19031 грн. відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач –ТОВ „Торговий дім „Придніпровський” звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення господарського суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.  При цьому скаржник посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права та неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи. На думку скаржника, висновок контролюючого органу щодо неправомірності віднесення підприємством до валових витрат витрат по отриманих автотранспортних та рекламних послугах в зв’язку з відсутністю первинних документів, підтверджуючих валові витрати, являється безпідставним, що спричинило необґрунтоване донарахування податку на додану вартість та застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідач у запереченнях на апеляційну скаргу вважає доводи, викладені у апеляційній скарзі, необґрунтованими, висновки господарського суду правомірними та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Розгляд справи здійснюється за правилами Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до п. 6 Розділу VІІ Прикінцеві та перехідні положення цього Кодексу.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного:

13.05.2005 року ДПІ у м. Дніпродзержинську було прийнято податкове повідомлення - рішення №/0, яким ТОВ „Торговий дім „Придніпровський”, було визначено податкове зобов’язання з податку на додану вартість у загальній сумі 19031,0 грн., у тому числі: 3849,0грн. –основний платіж та 15182,0грн. –штрафні (фінансові) санкції.

Підставою для прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення явився акт від 11.05.2005р. про результати планової документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства ТОВ „Торговий дім „Придніпровсь- кий”, за період з 18.04.2004р. по 01.01.2005р. Проведеною перевіркою було встановлено, що в порушення пп. 7.2.1 п. 7.2, пп.7.4.4 та 7.4.5 п.7.4 ст. 7  Закону України „Про податок на додану вартість” підприємством занижено податок на додану вартість за 2004р. на суму 3849,0 грн. внаслідок завищення податкового кредиту за вказаний період.

За результатами адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення було залишено без змін та прийнято податкове повідомлення-рішення №/1/24570 на ту ж суму.

З огляду на матеріали справи, колегія суддів встановила, що позовна заява містить як вимоги про визнання недійсними повідомлень-рішень ДПІ у м. Дніпродзержинську від 13.05.2005р. №/0 та від 25.07.2005р. №/1/24570 (найменування позову), так  і вимоги про визнання недійсними повідомлень-рішень ДПІ у м. Дніпродзержинську від 13.05.2005р. №/0 та від 25.07.2005р. №/1/24571 (резолютивна частина).

При розгляді справи господарським судом позовні вимоги не уточнювалися.

Однак, колегія суддів вважає за необхідне відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України розглянути вимоги позивача у повному обсязі, оскільки це необхідно для повного захисту прав сторони у справі, про захист яких вона просить. Правомірність нарахування податку на прибуток та застосування штрафних (фінансових) санкцій за податковим повідомленням-рішенням №/1/24570 від 25.07.2005р. пов’язано з предметом спору та з обставинами справи і саме це рішення, як випливає з наданих матеріалів, оскаржується платником податку у даній справі.

Відповідно до акту перевірки позивачем в порушення п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” віднесено до податкового кредиту по автотранспортним послугам, в тому числі - ПДВ 3 291 грн. по угодах з ТОВ “Кліо” та ТОВ “Кремтрансавто”, відповідно 2 135,81 та 1155 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ “Торговий дім “Придніпровський” уклало угоду №0109/АВ від 15.09.2004р. з ТОВ “Кліо”, яке є перевізником-експедитором. В акті перевірки ДПІ зазначила, що позивачем не надані товарно-транспортні накладні, митні та інші документи, які підтверджують факт здачі вантажу покупцю та взагалі надання послуг ТОВ “Кліо”, вартість яких складає 48971грн.

Перевіркою також зафіксовано, що згідно з угодою №21-10/01 від 27.10.2004р. ТОВ “Кремтрансавто” надано транспортні послуги на суму 6 930 грн. В акті виконаних робіт від 08.11.2004р. не відображено, що возилося, ким, товарно-транспортні накладні відсутні.

Посилаючись на відсутність первинних документів, підтверджуючих валові витрати, ДПІ визначила необгрунтованість віднесення до валових витрат вартість вищевказаних послуг і, як наслідок, необгрунтованість віднесення сум ПДВ по вказаних послугах в розмірі  3 291 грн. до податкового кредиту.

Разом з тим, у справі №38/192 між цими ж сторонами Дніпропетровським апеляційним господарським судом встановлено факт обгрунтованості віднесення до валових витрат вартості отриманих позивачем автотранспортних послуг та визнано недійсними податкові повідомлення-рішення в частині донарахування податку на прибуток по вищевказаних операціях.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАСУ вищевказані обставини, які встановлені постановою від 16.02.2006 року у справі   №38/192 не підлягають доказуванню в цій справі.

З урахуванням обґрунтованості віднесення до валових витрат вартості отриманих позивачем автотранспортних послуг, слід визнати обґрунтованим і віднесення сум ПДВ по вказаних послугах в розмірі  3 291 грн. до податкового кредиту, а донарахування ДПІ податку на додану вартість в сумі 3 291 грн. та штрафних санкцій в розмірі 1646 грн. –неправомірним.

Слід також визнати необґрунтованим донарахування штрафних санкцій в розмірі 13 257 грн. по операціях з ТОВ завод “Техноніколь” на підставі п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Враховуючи, що згідно з п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов’язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті “б” підпункту 4.2.2 пункту 4.2 ст.4 цього Закону, такий платник податків зобов’язаний сплатити штраф у розмірі п’яти відсотків від суми недоплати за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов’язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше 50% такої суми.

Оскільки донарахування податкових зобов’язань по вказаних операціях не мало місця (розрахунок ДПІ а.с. 51 т.2),  нарахування штрафних санкцій на суму 13 257 грн. здійснено ДПІ необґрунтовано.

Також необґрунтовано донараховано ДПІ податок на додану вартість за листопад 2004 року  на суму 392 грн. та штрафна санкція в розмірі 197 грн.  по податковій накладній №6978 від 30.11.04 року виданою ВАТ “ДМЗ” в зв’язку з відсутністю в податковій накладній одиниць виміру, кількості та ціни.

Недоліки в заповненні податкової накладної, виявлені ДПІ в результаті перевірки, зокрема одиниць виміру, кількості та ціни, не роблять її недійсною і не свідчать про її неналежність та недопустимість як доказу. В податковій накладній (а.с.137 т.1) визначено номенклатуру поставлених послуг, а саме: зважування вагонів та їх подача з сітки залізниці, в податковій накладній визначено також вартість вказаних послуг. Достовірність фактичного здійснення господарської операції, сплати податку на додану вартість ДПІ в акті перевірки не оспорюється.

Що ж стосується факту надання рекламних послуг в жовтні 2004р. ДП “Придніпровська залізниця” на суму 1000грн., то завищення товариством валових витрат по операції з надання ДП “Придніпровська залізниця” рекламних послуг на суму 1000грн. встановлено постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 16.02.2006 року у справі   №38/192  і відповідно до ч.1 ст.72 КАСУ вищевказані обставини не підлягають доказуванню в даній справі.

З урахуванням викладеного, сума податку на додану вартість в розмірі 166 грн. та штрафна санкція в розмірі 170 грн. ДПІ донараховані обґрунтовано і господарським судом в цій частині правомірно відмовлено в задоволенні позову.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 25.07.2005р. №/1/ 24571, позовні вимоги про визнання недійсним якого апеляційним судом не розглянуто та не вирішено (ухвала Вищого адміністративного суду України від 19.12.2006р.), колегія суддів виходила з наступного:

В даній справі предметом позову являється правомірність нарахування підприємству-позивачу податку на додану вартість; податковим повідомленням-рішенням, вказаним вище, підприємству був нарахований податок на прибуток.

Так, податковим повідомленням-рішенням від 25.07.2005р. №/1/ 24571, як убачається з матеріалів справи (т.І а.с.115), позивачу було визначено суму податкового зобов’язання з податку на прибуток у розмірі 16034,0 грн., у тому числі 13361,0 грн. –основний платіж та 2673,0 грн. –штрафні фінансові санкції.

Правомірність визначення податкових зобов’язань з податку на прибуток досліджувалася у справі № 38/192, зазначене податкове повідомлення-рішення постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.02.2006р. визнано недійсним в частині донарахування основного платежу  в сумі 13 153,0грн. та 2631,0 грн. штрафних санкцій; в решті - залишено без змін.

Оскільки з цього самого спору і між цими ж сторонами є постанова суду, що набрала  законної сили, в даній частині провадження у справі належить закрити.

З огляду на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи та чинному законодавству колегія суддів дійшла висновку про підставність вимог позивача щодо скасування оспорюваного рішення. Доводи відповідача не приймаються колегією суддів в силу викладеного.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 160,196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України,  суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Придніпровський” задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.05 року у справі № 38/186 скасувати.

Визнати недійсними податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Дніпродзержинську № /0 від 13.05.2005р. та № /1/24570 від 25.07.2005р. в частині донарахування основного платежу в сумі 3683,0 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 15012,0 грн.

В іншій частині вимог щодо податкових повідомлень-рішень ДПІ у м. Дніпродзержинську № /0 від 13.05.2005р. та № /1/24570 від 25.07.2005р. в позові відмовити.

В частині позову щодо визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/1/24571 від 25.07.05р. провадження у справі закрити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Придніпровський” 63,75 грн. судових витрат, у тому числі за апеляційною скаргою.

Виконання даної постанови доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                     І.В.Тищик

Судді:                                                                                І.А.Сизько

Т.А. Верхогляд