ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2007 р.
№ 12/441-06

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. – головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Суми (далі –відділення АМК)

на рішення господарського суду Сумської області від 27.11.2006 та

постанову Харківського апеляційного господарського  суду  від 31.01.2007

зі   справи  № 12/441-06

за  позовом  державного територіально-галузевого об’єднання "Південно-Західна залізниця", м. Київ (далі –Залізниця)

до  відділення АМК

про  визнання акта недійсним

та зустрічним позовом відділення АМК

до Залізниці

про стягнення 20825 грн.

за участю представників сторін:

позивача  - Микуляка В.В., Бахурінської М.М.,

відповідача –Косодія П.М.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Позов подано про визнання недійсним рішення адміністративної колегії відділення АМК від 27.06.2006 № 28 зі справи № 02-06/10-2006 (далі –оспорюване рішення).

В ході вирішення спору відповідачем подано зустрічний позов, в якому відділення АМК просило стягнути із Залізниці 17000 грн. штрафу згідно з оспорюваним рішенням та 3825 грн. пені за порушення строку сплати штрафних санкцій.

Рішенням господарського суду Сумської області від 27.11.2006 (суддя Костенко Л.А.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 31.01.2007 (колегія суддів у складі: суддя Погребняк В.Я. –головуючий, судді Горбачова Л.П., Гончар Т.В.), первісний позов задоволено, а в зустрічному позові відмовлено. Названі рішення попередніх судових інстанцій з посиланням на приписи статей 12, 13, 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі –Закон), статті 37 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, статті 9 Закону України "Про залізничний транспорт", статті 7 Закону України "Про ціни і ціноутворення" мотивовано тим, що:

під час справляння плати за послуги зі зважування вантажів на вагонних вагах, надані за бажанням вантажовідправника, застосовуються вільні тарифи, що виключає можливість кваліфікації таких дій Залізниці за пунктом 1 частини другої статті 13 Закону;

відділенням АМК невірно встановлено часові межі ринку, що вплинуло на правильність визначення частки Залізниці на ринку названих послуг та визначення монопольного становища останньої.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України відділення АМК просить скасувати оскаржувані рішення та постанову місцевого та апеляційного господарських судів та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Скаргу мотивовано тим, що фактично позивачем за первісним позовом за одне зважування вантажу стягувалася подвійна плата –за базовим збором та за вільним тарифом, що є порушенням, яке передбачено пунктом 1 частини другої статті 13 Закону. Крім того, за твердженням скаржника, визначення часових меж ринку послуг зі зважування вантажів на вагонних вагах здійснювалося відповідно до Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб’єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 № 49-р (далі –Методика).

У поясненнях на касаційну скаргу Залізниця зазначає про неправильність визначення відділенням АМК монопольного становища на ринку та неправомірність накладення штрафу.

Усіх учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені  будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб’єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. А згідно з частиною другою статті 4 названого Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення. Відповідно ж до приписів статті 60 Закону України “Про захист економічної конкуренції” рішення органів Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарського суду.

У пункті 4 Інформаційного листа Верховного Суду України від 26.12.2005 № 3.2-2005 також зазначено: “Закони України можуть передбачати вирішення певних категорій публічно-правових спорів в порядку іншого судочинства (наприклад, стаття 60 Закону України “Про захист економічної конкуренції” встановлює, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення)”.

Отже, спір у цій справі відноситься до підвідомчості господарських судів і підлягає вирішенню за правилами ГПК України.

Перевіривши на підставі встановлених судовими інстанціями фактичних обставин справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Судовими інстанціями у справі встановлено, що:

- згідно з оспорюваним рішенням:

Залізниця в особі Конотопської дирекції залізничних перевезень у період з січня по березень 2006 року займала монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг зі зважування вантажів на вагонних вагах у межах належних їй залізничних колій у Сумській області з часткою 44,5 відсотка;

дії Залізниці в особі Конотопської дирекції залізничних перевезень у вигляді встановлення та стягнення плати за зважування вантажів на вагонних вагах одночасно за вільним тарифом та базовим збором визнано порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та пунктом 1 частини другої статті 13 Закону, а саме - зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку названих послуг шляхом встановлення таких умов придбання або реалізації товару, які було б неможливо встановити за умов існування значної конкуренції на ринку, що призвело до ущемлення інтересів інших суб’єктів господарювання та споживачів;

Залізницю зобов’язано припинити назване порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом скасування телеграфного розпорядження, на підставі якого встановлено плату за зважування вантажів на вагонних вагах за вільним тарифом, внесення відповідних змін до договорів про організацію перевезень вантажів та проведення розрахунків за перевезення та надані Залізницею послуги;

на Залізницю накладено штраф у сумі 17000 грн.;

- оспорюване рішення прийнято за результатами перевірки відділенням АМК додержання Залізницею в особі Конотопської дирекції залізничних перевезень вимог законодавства про захист економічної конкуренції та розгляду цим відділенням справи № 02-06/10-2006 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

- зважування у випадках, які не передбачені пунктом 52 Статуту залізниць України, здійснюється Конотопською дирекцією залізничних перевезень на підставі договорів про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничні послуги, що укладаються з вантажовідправниками;

- відповідно до телеграфного розпорядження Залізниці від 03.03.2005 № Н/111 за виконання згаданих операцій зі зважування Конотопською дирекцією було встановлено такі види оплати, як за три виконані послуги, а саме –за зважування і перевірку вантажу на прохання одержувача (відправника),за маневрову роботу з подачі й збирання вагонів на ваги та з ваг, за переважування вантажу (користування вагами);

- за висновком АМК, такий порядок розрахунків фактично передбачав стягнення Залізницею за одне зважування вагонів подвійної плати за зважування вантажів на вагонних вагах  - за вільним тарифом та базовим збором;

- основними конкурентами позивача за первісним позовом у даному регіоні є хлібоприймальні підприємства, діяльність яких має сезонний характер та активізується наприкінці року, в зв’язку з чим частка Залізниці в особі Конотопської дирекції залізничних перевезень на ринку названих послуг, визначена лише за період з січня по березень 2006 року, не є об’єктивним показником.

Причиною виникнення спору в даній справі стало питання про правомірність застосування до Залізниці заходів майнової відповідальності згідно з оспорюваним рішенням за порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно із статтею 48 Закону за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи АМК приймають рішення, зокрема, про:

визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

визнання суб’єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку;

накладення штрафу;

усунення наслідків порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Статтею 59 Закону визначено підстави для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів АМК, а саме:

неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи;

недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими;

невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи;

порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

В абзаці першому пункту 2 роз’яснення президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 № 02-5/35 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів” зазначено, що підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації –позивача у справі.

Згідно з пунктом 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником.

Відповідно до частин першої, третьої статті 9 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлення тарифів на перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу залізничним транспортом (за винятком приміських пасажирських перевезень) у межах України здійснюється на підставі бюджетної, цінової та тарифної політики у порядку, що визначає Кабінет Міністрів України. Розрахунки за роботи і послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу, пошти, щодо яких не здійснюється державне регулювання тарифів, провадяться за вільними тарифами, які визначаються за домовленістю сторін у порядку, що не суперечить законодавству про захист економічної конкуренції.

Отже, як встановлено судовими інстанціями, надання Залізницею послуг зі зважування вантажів здійснюється на договірній основі за принципами вільного ціноутворення.

Відтак слід погодитися з висновками господарських судів про відсутність з боку позивача за первісним позовом порушення антимонопольного законодавства у встановленні цін за послуги зі зважування вантажу на вагонних вагах.

До того ж здійснення контролю за правильністю формування і застосування цін і тарифів не належить до компетенції органів Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень.

Розділом 2 Методики передбачено, що визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання включає в себе певні дії, зазначені в цьому розділі, зокрема, розрахунок частки суб’єктів господарювання на ринку та складання переліку продавців (постачальників, виробників), покупців (споживачів) товару (товарної групи) - потенційних конкурентів, покупців, які можуть продавати (постачати, виробляти), придбавати (споживати, використовувати) той самий або/та аналогічний товар (товарну групу) на ринку.

Згідно з розділом 8 Методики до формули розрахунку частки суб’єкта господарювання на ринку входить також час, що складає часові межі ринку.

Згідно з пунктами 7.1, 7.3 Методики часові межі ринку визначаються як проміжок часу (як правило - рік), протягом якого відповідна сукупність товарно-грошових відносин між продавцями (постачальниками, виробниками) і споживачами утворює ринок товару із сталою структурою. Проміжок часу менший, ніж один рік, може визнаватися часовими межами ринку, за умов, що:

період повного обороту авансованого капіталу у виробництві відповідного товару є значно меншим, ніж один рік;

протягом цього часу, у відповідь на значиме підвищення цін на ринку, продавці (постачальники, виробники) мають можливість вжити відповідних заходів і стабілізувати пропозицію, а значна кількість споживачів, що скоротили споживання внаслідок цього підвищення, можуть без значних труднощів відновити обсяги споживання;

монопольне (домінуюче) становище суб'єкта (суб'єктів) господарювання обумовлене наданням йому особливих прав, повноважень, пільг з боку органів влади, органів місцевого самоврядування чи органів адміністративно-господарського управління та контролю або інших суб'єктів господарювання, які займають монопольне (домінуюче) становище.

З огляду на наведені законодавчі положення господарські суди дійшли вірного висновку про необ’єктивність обчисленого відділенням АМК показника щодо частки Залізниці в особі Конотопської дирекції залізничних перевезень на ринку з урахуванням невірно визначених часових меж ринку, а також про відсутність правових підстав для відповідної правової кваліфікації її дій за частиною другою статті 13 Закону.

Відтак передбачених законом підстав для скасування оскаржуваних рішень та постанови місцевого і апеляційного господарських судів не вбачається.

Керуючись статтями 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Сумської області від 27.11.2006 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 31.01.2007 зі справи 12/441-06 залишити без змін, а касаційну скаргу Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України –без задоволення.

Суддя

В.Селіваненко

Суддя

І. Бенедисюк

Суддя
Б.Львов