АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

20.03.07 р.          № 2/329а

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Сотнікова С.В.

суддів:
Дзюбка П.О.

Дикунської  С.Я.

при секретарі:                              Назаровій В.В.

За участю представників:

від позивача - Бойко О.О.

від відповідача - не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Приватний підприємець ОСОБА_1

на постанову Господарського суду м.Києва від
28.11.2006

у справі № 2/329а  (Михайлюк С.І.)

за позовом           Регіональне управління Департаменту з
питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом
підакцизних товарів ДПА України в Чернігівській області

до           Приватний підприємець ОСОБА_1

про          стягнення суми фінансової санкції

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Чернігівської
області від 28.11.2006р.у справі №2/329а позов задоволено повністю. Стягнуто з
Приватного підприємця ОСОБА_1 на користь Державного бюджету 1700 грн. штрафних
санкцій.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою, в якій просив постанову скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в позові з підстав неповного з'ясування обставин, що
мають значення для справи та порушення норм процесуального права.

Позивачем надано заперечення на
апеляційну скаргу, в яких не погодився з доводами відповідача, зазначивши, що
рішення суду першої інстанції ґрунтується на нормах чинного законодавства
України та просив залишити скаргу без задоволення, судове рішення суду першої
інстанції без змін.

В судовому засіданні представник
позивача просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. Враховуючи те, що апелянт у скарзі просив розглянути
справу за його відсутності, колегія вважає можливим здійснити перевірку постанови
суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними
матеріалами справи та без участі представника відповідача.

Колегія суддів, розглянувши доводи
апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення
представників сторін, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
Ніжинською об'єднаною державною податковою інспекцією була проведена перевірка
стану дотримання відповідачем вимог законодавства під час провадження
діяльності, пов'язаної з обігом алкогольних напоїв, за результатами якої
складено Акт НОМЕР_1 від 08.08.2006р., яким встановлено продаж алкогольних
напоїв на розлив за відсутності статусу підприємства громадського харчування,
чим порушено ч. 4 ст. 15-3 Закону України “Про державне регулювання виробництва
та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів”.

Відповідно до ч. 4 ст. 15-3 Закону
України “Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового,
коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” продаж
алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки
підприємствам громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають
статус підприємств громадського харчування, підприємств з універсальним
асортиментом товарів.

Згідно абз. 8 ч. 2 ст. 17
зазначеного Закону до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону
- 1700 гривень, у разі повторного протягом року порушення - 3400 гривень.

На підставі Акта перевірки НОМЕР_1
від 08.08.2006р. позивачем прийнято рішення про застосування фінансових санкцій
НОМЕР_2 від 02.10.2006р., яким згідно з абз. 8 ч. 2 ст. 17 Закону України “Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” вирішено застосувати до
відповідача фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. та
зобов'язано сплатити у встановленому законодавством порядку штраф до державного
бюджету.

Відповідно до ст. 5 Господарського
кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері
господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського
порядку, додержуючись вимог законодавства.

Згідно з пунктом 10 Порядку
застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України “Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 2 червня 2003 року № 790, у разі невиконання
суб'єктом підприємницької діяльності рішення про застосування фінансових
санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкції стягується на
підставі рішення суду.

Доказів на підтвердження визнання
недійсним чи скасування рішення про застосування фінансових санкцій НОМЕР_2 від
02.10.2006р. відповідачем ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не
надано, як і не надано доказів сплати застосованих санкцій в добровільному
порядку.

Крім того, апеляційна колегія
вважає за необхідне зазначити, що перевірка позивача проводилась в межах
повноважень, визначених Законом України “Про державну податкову службу в
Україні”, Законом України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій
у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, Законом України “Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності”, Закону України “Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” згідно з планом-графіком
проведення перевірок, на підставі направлення на проведення перевірки, виписані
посвідчення працівникам Ніжинської ОДПІ. За результатами перевірки складено Акт
перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності

НОМЕР_1 від 08.08.2006р., в якому
зокрема встановлено порушення ч. 4 ст. 15-3 Закону України “Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, який підписаний відповідачем без
зауважень.

Відповідно до п. 1.3 Порядку
оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та
позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого Наказом ДПА України №327 від 10.08.2005 акт
перевірки є носієм доказової інформації при виявленні порушення вимог
податкового, валютного та іншого законодавства суб'єкта господарювання.

Таким чином, на думку колегії
суддів, Акт перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у
сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності
НОМЕР_1 від 08.08.2006р. є належним доказом у справі, яким підтверджено факт
продажу алкогольних напоїв на розлив за відсутності статусу підприємства
громадського харчування.

Позивачем не надано ані суду першої
інстанції, ані апеляційному господарському суду будь-яких доказів на спростовання
фактів, які викладені у вказаному Акті перевірки НОМЕР_1 від 08.08.2006р.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Щодо доводів апелянта про порушення
судом першої інстанції норм процесуального права, а саме ігнорування клопотання
відповідача про виклик свідка, то з матеріалів справи вбачається, що відповідач
відмовився від зазначеного клопотання в судовому засіданні, про що зазначено в
протоколі судового засідання від 28.11.2006р. Будь-яких зауважень згідно ст. 43
КАС України до протоколу судового засідання від 28.11.2006р. відповідачем до
суду першої інстанції не подано. Разом з тим, відповідно до п. 4 ст. 202 КАС
України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є
порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що постанова Господарського суду Чернігівської області від
28.11.2006р. у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи, підстав для її скасування або зміни не
вбачається.

Керуючись статтями 198, 200, 205,
206, 209  Кодексу адміністративного
судочинства України Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємця
ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Господарського суду Чернігівської
області від 28.11.2006р. у справі  №
2/329а - без змін.

Матеріали справи № 2/329а повернути
Господарському суду Чернігівської області.

Ухвала може бути оскаржена шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця після набрання законної сили судовим  рішенням
суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя          Сотніков С.В.

Судді

Дзюбко П.О.

Дикунська  С.Я.