ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.04.07 р.
Справа № 38/20пн

Господарський суд Донецької області
у складі судді Радіонової О.О.

при секретарі судового засіданні
Тулаінової І.А.

розглянув у відкритому судовому
засіданні  в  м. Донецьку справу

за позовом: Прокурора
Будьонівського району м.Донецька в інтересах держави в особі Донецької міської
ради м.Донецьк

до відповідача: Приватного
підприємця ОСОБА_1 м.Донецьк

третя особа: Управління з контролю
за використанням та охороною земель в Донецькій області м.Донецьк

про звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки площею 81,9 метрів квадратних в Будьонівському районі
АДРЕСА_1, яка використовується під магазин та станцію технічного
обслуговування, приведення зазначеної земельної ділянки у придатний для
використання стан.

за участю

представників сторін:

від прокуратури: не з”явився

від позивача: не з”явився

від відповідача: не з”явився

від третьої особи: Калашнікова
О.О.  гол. спец. юрисконсульт за дов. №
01-17-501-3 від 22.03.2007р.

У судовому засіданні оголошено
перерву з 04.04.2007р. до 16.04.2007р. згідно ст. 77 ГПК України

Суть справи:

Прокурор Будьонівського району
м.Донецька в інтересах держави в особі Донецької міської ради м.Донецьк,
звернувся до  господарського суду з
позовом до Приватного підприємця ОСОБА_1 м.Донецьк про звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки площею 81,9 метрів квадратних в Будьонівському
районі АДРЕСА_1, яка використовується під магазин та станцію технічного
обслуговування, приведення зазначеної земельної ділянки у придатний для
використання стан.

У судовому засіданні 20.02.2007р.
прокурор надав суду письмові обґрунтування щодо представлення інтересів держави
по справі, які судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів
справи.

Відповідач 06.03.2007р. надіслав до
суду листа від 21.02.2007р., в якому
пояснив, що земельну ділянку площею 81,9 м. кв., яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 самовільно не займав, про що
свідчать документи, які посвідчують право власності на будівлю 1952р.
будування, а також технічний паспорт БТІ на цю будівлю та паспорт БТІ на
земельну ділянку, яка знаходиться під цією будівлею.

Крім цього, відповідач зазначив,
що  своєчасно сплачував земельний
податок, а на теперішній час вирішується питання виводу будівлі  із житлового фонду, оскільки ним
використовувалась земельна ділянка не за цільовим призначенням, за що
відповідач сплатив штраф.

Відповідач зазначив, що  заява щодо виділення земельної ділянки на
розміщення об'єкту побутового обслуговування
подана і до цього часу ведеться робота
щодо оформлення земельної ділянки.

Лист судом розглянутий, прийнятий
до уваги та залучений до матеріалів справи.

16.03.2007р. прокурор та позивач
надали суду клопотання, в якому просять суд залучити  до участі у справі  якості третьої особи - Управління з контролю
за використанням та  охороною земель в
Донецькій області.

Прокурор та сторони у судовому засіданні
16.03.2007р. надали суду клопотання про продовження строку розгляду справи на
один місяць.

Клопотання судом розглянуті та  задоволені.

Ухвалою суду від 06.03.2007р. суд
залучив до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні позивача Управління з контролю за
використанням та охороною земель в Донецькій області та продовжив строк
розгляду справи на один місяць до 16.04.2007р.

20.03.2007р. позивач надіслав до
суду письмові пояснення НОМЕР_13, в яких пояснив, що  факт визнання відповідачем содіяних
правопорушень підтверджується сплатою штрафу у сфері земельного законодавства,
а також тим, що акт перевірки від 16.06.2006р. їм не був оскаржений. В той же
час,  в обгрунтування того, що відповідач
самовільне не займав земельну ділянку, був наданий договір дарування
домоволодіння АДРЕСА_1. Відповідно  до
діючого законодавства, якщо договором про відчуження жилого будинку розмір
земельної ділянки не визначений, то до набувача переходить право власності на
ту земельну ділянку, яка зайнята жилим будинком, а відповідно до наданих
відповідачем документів,  житло є
об'єктом права приватної власності.

ОСОБА_1 видано припис від
16.06.206р. НОМЕР_1 щодо усунення виявленого порушення земельного
законодавства.

14.09.2006р. спеціалістами складено
акт, в якому встановлено, що відповідачем не виконано вимоги припису від
16.06.2006р. НОМЕР_1, а саме не оформлено правовстановлюючі документи на
земельну ділянку по АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 видано повторний припис від
14.09.2006р.НОМЕР_2 щодо  усунення
виявлених порушень земельного законодавства, а також складено  протокол про адміністративне правопорушення
від 14.09.2006р. НОМЕР_3 за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 188-5
КУпАП.

16.09.2006р. винесено постанову про
накладення адміністративного стягнення НОМЕР_4 за скоєння вищевказаного
адміністративного правопорушення.

24.01.2007р. та 07.02.2007р.
ОСОБА_1 було сплачено штраф у сумі 255грн.

У судовому засіданні  04.04.2007р. спеціаліст  Управління з контролю за використанням та
охороною земель в Донецькій області Волкова В.Ю. надала суду пояснення щодо
перевірки відповідача. по справі, в яких зазначила, що на вимогу прокуратури
Будьонівського району    м. Донецька №
36нр від 08.06.2006р. була здійснена перевірка дотримання вимог земельного
законодавства на земельній ділянці по АДРЕСА_1.

В ході перевірки встановлено, що
житловий будинок за вищевказаною адресою (згідно технічної документації) було
куплено фізичною особою ОСОБА_1  Ним
використовується земельна ділянка площею 81,9 кв. м по АДРЕСА_1 під СТО  без правовстановлюючих документів, про
що  складено акт та видано припис з
встановленням терміну усунення порушення. При проведенні повторної перевірки
складено акт, протокол та видано повторний припис.

Донецький обласним головним
управлінням земельних ресурсів винесено постанову від 16.08.2006р. про  накладення адміністративного стягнення на гр.
ОСОБА_1

Судове засідання  відкладалося у зв'язку з необхідністю
представлення витребуваних судом
додаткових документів по  справі.

Перед початком розгляду справи
прокурора, представників сторін було ознайомлено з правами та обов'язками
відповідно до вимог ст. 22 ГПК України.

Прокурор,  представники сторін надали суду клопотання
про  відмову від фіксації судового
процесу технічними засобами, яке судом розглянуто, задоволено та залучено
до  матеріалів   справи.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази по справі та вислухавши уповноважених прокурора та
представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична
особа-підприємець, що підтверджено свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця серії ВОО
НОМЕР_5 від 07.08.2002р.

Як фізичній особі, ОСОБА_1   було дарована квартира номер один, яка
складається з трьох житлових кімнат загальною площею 83,9 кв.м., в тому числі
житловою 52,6 кв.м, що складає 51/100 частину домоволодіння номер двадцять
один, що знаходиться по АДРЕСА_1, що підтверджено договором дарування частини
домоволодіння від 08.04.2003р., який посвідчено нотаріально та зареєстровано в
реєстрі за НОМЕР_6

У червні 2006р. ПП ОСОБА_1
звернувся до Донецького міського голови із заявою на виділення земельної
ділянки для розміщення об”єкта по здійсненню послуг населенню.

12.07.2006р. було складено акт
технічного стану кв.АДРЕСА_1, який затверджено директором КР ЖЄК № 1
Будьонівського районі Е.Ю.Булавицькою, яким підтверджено, що проживання в
квартирі неможливо та рекомендується її використання в якості нежилої.

Рішенням  виконкому Будьонівської районної ради в
м.Донецьку від 22.12.2006р. НОМЕР_7 визнано непригодною для проживання квартиру
АДРЕСА_1 площею 167,9 кв.м та вирішено направити клопотання виконкому Донецької
міської ради про перевід жилого приміщення - квартири АДРЕСА_1в нежиле для
подальшого розміщення компьютерного клуба.

Прокуратурою Будьонівського району
м. Донецька проведено перевірку додержання
вимог земельного законодавства приватним підприємцем ОСОБА_1 (далі-
відповідач).

Перевіркою встановлено, що гр.
ОСОБА_1 самовільно зайнята та використовується не за цільовим  призначенням земельна ділянка площею 81,9 кв.
м. в Будьонівському  районі    м. Донецька по АДРЕСА_1 під магазин,
станцію технічного  обслуговування без
правовстановлюючих документів, про що складено акти перевірки від 16.06.2006р.,
від 14.08.2006р,   які підписані
відповідачем без заперечень.

Також винесені приписи щодо
усунення виявлених порушень земельного законодавства                      НОМЕР_1від 16.06.2006р.,
який відповідач  підписав особисто,
приписи НОМЕР_8,НОМЕР_2 від 14.08.2006р. направлені відповідачу  поштою.

Крім того, складені протоколи про
адміністративне правопорушення від 14.08.2006р. НОМЕР_9, НОМЕР_10, винесена
постанова про накладення адміністративного стягнення від 16.08.2006р. НОМЕР_11,  яка не підписана відповідачем та направлена
поштою.

Враховуючи те, що до теперішнього
часу порушення земельного законодавства з боку відповідача не усунуте, прокурор
просить суд зобов'язати Приватного підприємця ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту
земельну ділянку площею 81,9 метрів квадратних в Будьонівському районі
АДРЕСА_1, яка використовується під магазин та станцію технічного
обслуговування; привести зазначену земельну ділянку у придатний для
використання стан.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Позивач в підтвердження своїх вимог
посилається на акти перевірки дотримання вимог земельного законодавства від
16.06.2006р., від 14.08.2006р., приписи від 16.06.2006р. НОМЕР_1, від
14.08.2006р. НОМЕР_8, протокол про адміністративне правопорушення від
14.08.2006р. НОМЕР_9, постанови про накладення адміністративного стягнення від
16.08.2006р. НОМЕР_11, свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-
підприємця НОМЕР_5 серія ВОО, реєстраційну картку суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи, лист від 20.09.2006р. НОМЕР_12, письмові
обґрунтування, клопотання від16.03.2007р., пояснення від 20.03.2007р. НОМЕР_13,
правоустановчі документи тощо.

Відповідач посилається на  лист від 21.02.2007р., заявку на виділення
земельної ділянки для розміщення об'єкту по наданню послуг населенню,  план земельної ділянки,  проектна пропозиція, заяви  ВЕА НОМЕР_14, НОМЕР_15, експертний висновок
від 12.02.2007р.,  платіжні доручення від
14.03.2005р. НОМЕР_16, від 12.05.2006р. НОМЕР_17,  від 20.02.2007р. НОМЕР_18 від 24.01.2007р.
НОМЕР_19, від 07.02.2007р. НОМЕР_20, акт технічного стану кв. АДРЕСА_1 від
12.07.2006р. , заяви від 12.12.2006р., від 03.07.2006р.,  технічний паспорт, договір дарування частини
домоволодіння від 08.04.2003р. акт комісії від 19.09.2006р. рішення  від 22.12.2006р. НОМЕР_7,  свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця,  тощо.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 21 Господарського
процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і
відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у ст. 1
цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи,
перевірка вимог земельного законодавства була здійснена відносно фізичної особи
ОСОБА_1, що підтверджено актами перевірки від 16.06.2006р., від 14.08.2006р.,
відповідними приписами та постановою про накладання адмінстягнення від
16.08.2006р. НОМЕР_11, поясненнями головного спеціаліста Волкової В.Ю.

Тобто, у судовому засіданні  встановлено, що перевірявся стан додержання
земельного законодавства  гр. ОСОБА_1, як
фізичною особою, а не як суб”єктом підприємницької діяльності.

Крім того, в акті перевірки
дотримання вимог земельного законодавства від 14.08.2006р. мова йде про те, що
земельна ділянка використовується гр.ОСОБА_1 не за цільовим призначенням,
оскільки за техдокументацією БТІ будівля призначена для житлового будинку в
порушення ст. 96 Земельного кодексу України. Тобто, в акті передбачено інше
порушення, яке  предмету спору не
стосується.

Ані прокурором ані позивачем не
доведено, що саме відповідач самовільно зайняв
земельну ділянку  площею 81,9 кв.м
АДРЕСА_1.

Більш того, позивач у своїх
поясненнях від 20.03.2007р. НОМЕР_13 підтвердив, що відповідно  до діючого законодавства, якщо договором про
відчуження жилого будинку розмір земельної ділянки не визначений, то до
набувача переходить право власності на ту земельну ділянку, яка зайнята жилим
будинком, а відповідно до наданих відповідачем документів,  житло є об'єктом права приватної власності.

Між тим, на земельній ділянці
АДРЕСА_1 розташований жилий будинок, в якому ОСОБА_1, як фізичній особі,   була дарована квартира номер один, яка
складається з трьох житлових кімнат загальною площею 83,9 кв.м., в тому числі
житловою 52,6 кв.м, що складає 51/100 частину домоволодіння номер двадцять
один.

Таким  чином, суд вважає, що  прокурором безпідставно заявлені позовні
вимоги про зобов”язання приватного підприємця ОСОБА_1 звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку 81,9 кв.м в Будьонівському районі м.Донецька АДРЕСА_1,
яка використовується під магазин та СТО та приведення земельної ділянки у
придатний для використання стан, а відтак, позовні вимоги є такими, що
задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 33, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позові прокурора Будьонівського
району м.Донецька в інтересах держави в особі Донецької міської ради м.Донецьк
до Приватного підприємця ОСОБА_1 м.Донецьк про звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки площею 81,9 метрів квадратних в Будьонівському районі
АДРЕСА_1, яка використовується під магазин та станцію технічного
обслуговування, приведення зазначеної земельної ділянки у придатний для
використання стан, відмовити у зв”язку з безпідставністю.

Рішення оголошено у судовому
засіданні 16.04.2007р.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі подання
апеляційної скарги або внесення апеляційного подання - після розгляду справи
апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через
місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня
прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя
Радіонова О.О.

Надруковано
5 примірників:

1
- до справи

2
- сторонам у справі

2-прокурорам