СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

12 лютого 2007 року

місто Севастополь    Справа № 2-25/15235-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Черткової І.В.,

суддів                                                                      Дугаренко О.В.,

Фенько Т.П.,

секретар судового засідання                                        Казанова О.В.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився

відповідача: не з'явився

третьої особи: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Маргарітов М.В.) від 14.11.2006 у справі № 2-25/15235-2006А

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-СВ" (вул. Ген. Васильєва, 27-а, Сімферополь, 95000)

до           Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим (вул. М. Залки, 1/9, Сімферополь, 95053)

3-тя особа  Відкрите акціонерне товариство "Сімферопольський моторний завод"  (вул. Ген. Васильєва, 27а,Сімферополь,95000)

про визнання протиправними та скасування акта перевірки та податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.11.2006 у справі № 2-25/15235-2006 А (суддя Маргарітов М.В.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-СВ" до Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим про визнання протиправними та скасування акта перевірки та податкових повідомлень-рішень задоволено частково. Податкові повідомлення –рішення Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим від 01.09.2006 № /0 та № /0 скасовані. В іншій частині позову провадження у справі закрито.

Постанова господарського суду мотивована тим, що позивач правомірно скористався правом на податковий кредит та відніс на валові витрати суму коштів за господарською операцією з підприємством „Надія”. Відповідачем не доведено безтоварності зазначеної операції.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду першої інстанції скасувати, в позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при здійсненні господарської операції позивача з підприємством „Надія” фактично передачі товару не відбулось, підприємство займалось підробкою документів і взагалі не продавало ніякій товар, тому формування податкового кредиту та валових витрат на підставі документів, виданих зазначеним підприємством є незаконним.

В судовому засіданні 05.02.2007 відповідач підтримав свої вимоги.

Позивач надав судовій колегії відзив на апеляційну скаргу, який мотивований тим, що порушень норм чинного законодавства при здійсненні господарської операції з підприємством "Надія" ним не припущено, тому донарахування податків та фінансових санкцій здійснено відповідачем неправомірно.

Позивач у судовому засіданні 05.02.2007 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову господарського суду залишити без змін.

Представник третьої особи в судовому засіданні 05.02.2007 підтримав доводи та вимоги позивача.

На підставі розпорядження першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 05.02.2007 склад судової колегії було змінено: суддю Волкова К.В. було замінено на суддю Дугаренко О.В.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 05.02.2007 по 12.02.2007.

Переглянувши постанову суду відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила таке.

17.08.2006 Державна податкова інспекція у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим провела перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2003 по 31.03.2006, про що складено акт № 4745/23-2/25623937 (а.с. 13-44).

На підставі зазначеного акту Державна податкова інспекція у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим 01.09.2006 прийняла та надіслала на адресу позивача податкові повідомлення –рішення № /0 (а.с. 11) та № /0 (а.с. 12).

Податковим повідомленням –рішенням від 01.09.2006 № /0 позивачу донарахований податок на додану вартість у сумі 17339 грн. та застосовані фінансові санкції у сумі 8670,00 грн.

У період, за який здійснювалась перевірка, позивач за договором купівлі - продажу від 09.02.2006 придбав у підприємства „Надія” товар, а саме: металеві вироби на загальну суму 104030,34 грн. (а.с. 48). 13.02.2006 продавець за названим договором –підприємство „Надія” виписав рахунок № 24/06, на підставі якого позивач мав оплатити металеві вироби (а.с. 49). В той же день  товар був переданий позивачеві, що підтверджується накладною № 24/06 від 13.02.2006 (а.с. 50), та була виписана податкова накладна № 24/06 від 13.02.2006 на суму 104030,34 (а.с. 51). Позивач сплатив кошти за товар, отриманий за зазначеною накладною, платіжними дорученнями № 11 від 13.02.2006 у сумі 20664,00, № 12 від 15.02.2006 у сумі 29300,34 грн.  № 13 від 16.02.2006 у сумі 54066,00 грн. (а.с. 46-47). У зв’язку з цим на підставі зазначеної податкової накладної позивач скористався правом на податковий кредит у сумі 17338,39 грн.

При прийнятті оспорюваного податкового повідомлення - рішення відповідач врахував, що Слідчим відділом податкової міліції Державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим в рамках кримінальної справи № 677030051 (ч. 3 ст.212 УК України від 26.04.06) встановлено, що  підприємство „Надія” (ЕДРПОУ 31336446 м. Сімферополь) формувало свої валові витрати (придбання товарів, матеріалів) з використанням підроблених документів. Зокрема, оформлялись прибуткові документи від суб'єктів господарської діяльності ТОВ "Єрматекс" (м. Київ), ТОВ "Постачальник-ГК" (м. Київ),ТОВ "Торгцентр-БГТ" (м. Київ), ТОВ Леокос" (м. Київ),ТОВ "ДОН ВЕН" (м.Київ) працівниками підприємства „Надія" в офісі за адресою: М.Сімферополь вул.Артилерійська,90 з використанням печаток, які були вилучені при обшуку. На первинних документах ставили підпис також працівники підприємства „Надія" від імені посадових осіб ТОВ "Єрматекс" (м. Київ), ТОВ "Постачальник-ПТК" РПОУ 33144738   (м.   Київ),ТОВ   "Торгцентр-БГТ"      (м.   Київ),   ТОВ ііеокос"     (м.   Київ),ТОВ   "ДОН   ВЄН"      (м.Київ). При цьому використувались підроблені печатки цих підприємств.

На підставі викладеного, відповідачем зроблений висновок про те, що підприємство „Надія” не займалось господарською діяльністю, фактично воно не продавало позивачу товар, тому позивач визначив податковий кредит у сумі 17338,39 грн. без достатніх правових підстав.

Відповідно до пункту 1.7 статті 1 Закону України „Про податок на додану вартість” податковий  кредит  -  сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до підпункту 7.4.1. пункту 7.4 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” податковий  кредит звітного періоду складається із сум податків,  сплачених (нарахованих) платником  податку  у  звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт,  послуг),  вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва  (обігу)  та основних   фондів   чи   нематеріальних   активів,  що  підлягають амортизації.

Відповідно до підпункту 7.5.1. пункту 7.5. статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” датою виникнення права платника  податку  на  податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

або дата  списання  коштів  з  банківського  рахунку платника податку  в  оплату   товарів   (робіт,   послуг),   дата   виписки відповідного  рахунку  (товарного  чека)  -  в  разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата  отримання  податкової накладної,  що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Позивачем не порушено зазначених вимог Закону, які регулюють порядок застосування права на податковий кредит. Податкова накладна № 24/06 від 13.02.2006 на суму 104030,34, на підставі якої позивач сформував податковий кредит, виписана підприємством „Надія”, яке зареєстроване як юридична особа. Доказів, які б підтверджували скасування її реєстрації, відповідач не надав. Підприємство „Надія” є платником податку на додану вартість, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість від 05.03.2001 № 00951048 (а.с.52). Отже, податкова накладна № 24/06 від 13.02.2006 видана належною особою.

Що стосується сплати податку на додану вартість за господарською операцією між позивачем та підприємством „Надія”, то обов’язок сплати податку до бюджету покладений на продавця, яким є підприємство „Надія”.

Доводи відповідача про те, що зазначена господарська операція є безтоварною, тобто, фактично передання товару не відбулось, спростовується матеріалами справи. Металеві вироби, які позивач придбав у підприємства „Надія”, були продані в подальшому третій особі –Відкритому акціонерному товариству „Сімферопольський моторний завод” за накладною від 15.02.2006 № РН-0000002 (а.с. 90), виданою позивачем. Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено Відкрите акціонерне товариство „Сімферопольський моторний завод”, яке надало ту ж саму накладну (а.с. 92). Позивачем була виписана також податкова накладна № 2 від 15.02.2006 на суму 105070,64 грн. (а.с. 93). Відкрите акціонерне товариство „Сімферопольський моторний завод” сплатило зазначену суму на рахунок позивача, що підтверджується банківськими виписками позивача (а.с. 91) та платіжними дорученнями його контрагента (а.с. 94). В подальшому зазначений товар був використаний у виробництві  Відкритим акціонерним товариством „Сімферопольський моторний завод”, що підтверджується актами списання матеріалів на виробництво (а.с. 96-123).

З огляду на викладене, підстав для донарахування податку на додану вартість у сумі 17339,00 грн. у відповідача не було. Отже, немає підстав і для застосування фінансових санкцій у сумі 8670,00 грн. За таких умов податкове повідомлення –рішення Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим від 01.09.2006 № /0 підлягає скасуванню.

Податковим повідомленням –рішенням від 01.09.2006 № /0 позивачу донарахований податок на прибуток підприємств у сумі 10336,00 грн. та застосовані фінансові санкції у сумі 2067,00 грн. (а.с. 11).

За договором купівлі - продажу від 09.02.2006 придбав у підприємства „Надія” товар, а саме: металеві вироби на загальну суму 104030,34 грн., в тому числі 17338,39 грн. –податок на додану вартість (а.с. 48). Позивач сплатив кошти за товар за зазначеним договором платіжними дорученнями № 11 від 13.02.2006 у сумі 20664,00, № 12 від 15.02.2006 у сумі 29300,34 грн.  № 13 від 16.02.2006 у сумі 54066,00 грн. (а.с. 46-47) та відніс 86692,00 грн. на валові витрати.

Як зазначалось вище, зазначена господарська операція, на думку позивача, є безтоварною, що з’явилось підставою для донарахування позивачу податку на прибуток у сумі 10336,00 грн. та застосування фінансових санкцій у сумі 2067,00 грн.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону України „Про оподаткування  прибутку підприємств” валові  витрати  виробництва  та  обігу - сума будь-яких  витрат  платника  податку  у  грошовій, матеріальній    або   нематеріальній   формах,   здійснюваних   як компенсація вартості товарів (робіт,  послуг),  які  придбаваються (виготовляються)   таким   платником  податку  для  їх  подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до підпункту 5.2.1 Закону України „ Про оподаткування  прибутку підприємств” до складу валових витрат включаються суми   будь-яких   витрат,   сплачених   (нарахованих) протягом  звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням   виробництва,   продажем  продукції  (робіт,  послуг) і охороною  праці, у тому числі витрати  з придбання електричної енергії (включаючи    реактивну), з урахуванням   обмежень, установлених  пунктами  5.3-5.7 цієї  статті.

При віднесенні на валові витрати 86692,00 грн. за господарською операцією позивача з підприємством „Надія” ним були дотримані зазначені норми Закону. Крім того, позивачем не порушено також жодної норми Закону України „Про оподаткування  прибутку підприємств” щодо обмежень віднесення до складу валових витрат.

Доводи відповідача щодо безтоварності зазначеної господарської операції не можуть бути підставою для висновку про правомірність донарахування податку на прибуток у сумі 10336,00 грн. та застосування фінансових санкцій у сумі 2067,00 грн. з підстав, що викладені вище. Отже, податкове повідомлення –рішення Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим від 01.09.2006 № /0 підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог в частині скасування акту перевірки, то господарським судом правомірно закрито провадження в цій частині, оскільки акт перевірки є лише висновком перевіряючих і не може розглядатись судом  як рішення суб'єкта владних повноважень.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтєю 200, пунктом 1 частини 1статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим від 13.12.2006 залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.11.2006 у справі № 2-25/15235-2006 А залишити без змін.

Ухвала набирає   законної  сили  з  моменту  проголошення          і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя                                        І.В. Черткова

Судді                                                                      О.В. Дугаренко

Т.П. Фенько