ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

11.09.07р.

Справа № А18/279-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-Миг"      м.Дніпропетровськ

до   Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної

виконавчої служби Міністерства юстиції України

м.Київ

про визнання дій протиправними та нечинними актів

Суддя  Петрова В.І.

Представники сторін:

від позивача:           Семикіна Л. В. – дов. № 0301 від 03.08.2006 р.від відповідача:                 не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить суд визнати протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з прийняття постанови № 121/10 від 21.02.2007 р. та постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.02.2007р. щодо примусового виконання виконавчого напису від 09.11.2005р. № 3986, та визнати постанову від 21.02.2007р. № 121/10 та постанову про закінчення виконавчого провадження від 21.02.2007р., прийняті Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, нечинними.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем при прийнятті постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.02.2007 р. щодо примусового виконання виконавчого напису від 09.11.2005 р. № 3986 були порушені вимоги ст.ст.3, 34, 36, 37 Закону України „Про виконавче провадження" та відповідно права та інтереси позивача, оскільки наслідком закінчення виконавчого провадження з зазначених державним виконавцем підстав є стягнення з позивача виконавчого збору.

Відповідач мотивованих заперечень проти позову  суду не надав, повноважений представник, який був присутній в судовому засіданні 23.07.2007, проти позову заперечував.

В судове засідання 15.08.2007 р. відповідач явку представника не забезпечив. Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений судом про час та місце судового засідання у справі, що підтверджується матеріалами справи, а також приписи ст.181 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні за згодою позивача оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.11.2005 р.    державним    виконавцем    Відділу    примусового   виконання рішень Департаменту  державної  виконавчої  служби  Міністерства  юстиції  України  було винесено постанову № 348/10 про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого напису за реєстровим № 3986, який виданий 09.11.2005р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу про звернення стягнення на майно боржника - ТОВ "ЕНЕРГО-МИГ" для задоволення вимог АППБ „Аваль" в розмірі 16378927,56 грн. за рахунок коштів, виручених від реалізації майна (а. с.12).

02.02.2006 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при примусовому виконанні виконавчого напису № 3986 від 09.11.2005р. було прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 851090, а саме на піввагони в кількості 40 шт. (а. с.13).

11.03.2006р. на підставі ухвали Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 03.02.2006р., якою було зупинено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 3986 від 09.11.2005р., державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було прийнято постанову про зупинення виконавчого провадження (а. с.15, 16).

Постановою відповідача від 05.12.2006 р. майно, арештоване згідно постанови від 02.02.2006 року, звільнено з під арешту.

29.12.2006 р. виконавче провадження поновлено в зв'язку з прийняттям господарським судом Дніпропетровської області рішення від 28.04.2006 по справі № 16/103, яким відповідача зобов'язано звільнити з під арешту на піввагони в кількості 175 шт. (а. с.22, 17-21).

29.12.2006 р. державним виконавцем складено акт про відсутність у боржника майна, визначеного виконавчим документом.

29.12.06 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято постанову № 121/10 про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв’язку з відсутністю у боржника майна, визначеного виконавчим документом, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості, і здійснені державним виконавцем  відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (а. с.23, 24).

21.02.2007 р. начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на підставі ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису за реєстровим № 3986 від 09.11.2005.

21.02.2007 р. державним виконавцем Губяком С. В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого напису від 09.11.05 р. №3986 (а. с.27).

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого напису № 3986 від 09.11.2005р. був лист Дніпропетровської обласної дирекції ВАТ  "Райффайзен Банк Аваль"  № 281 від 23.01.2007р., яким остання повідомила відповідача про погашення боргу по кредитному договору та відсутності заборгованості по виконавчому напису № 3986 від  09.11.2005 р.

Згідно ч.2 ст. 36 Закону України „Про виконавче провадження", виконавче провадження зупиняється, зокрема, у випадку, передбаченому п.4 ст.34, тобто зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, до закінчення існування названих обставин.

Частиною 5 ст. 36 Закону України „Про виконавче провадження", передбачено, що після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або заявою стягувана, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у 3-денний строк надсилається сторонам.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 03.02.2006 р., якою було зупинено виконавче провадження, відкрите постановою № 348/10 від 21.11.2005р. по примусовому виконанню виконавчого напису № 3986 від 09.11.2005р., скасована не була, отже діяла під час вчинення державним виконавцем оскаржуваних дій.

Таким чином, державним виконавцем вчинені виконавчі дії щодо прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження під час дії ухвали Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 03.02.2006р., що не відповідає вимогам ст.ст.3, 34, 36 Закону України "Про виконавче провадження".

При прийнятті оскаржуваної постанови відповідач, як на підставу своїх дій, послався на п.8 ч.1 ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження".

Між тим, ст.37 Закону України „Про виконавче провадження" містить вичерпний перелік   підстав   для   закінчення   виконавчого   провадження. Лист   же  Дніпропетровської обласної дирекції Відкритого акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" № 281 від 23.01.2007р., яким було повідомлено відповідача про погашення боржником за кредитним договором - ТОВ „Енерго-Миг" заборгованості не може бути підставою для закінчення виконавчого провадження, оскільки згідно з п.8 ст.37 Закону України „Про виконавче провадження" підставою для закінчення виконавчого провадження є фактичне повне виконання рішення згідно з виконавчим документом.

Виконавче ж провадження порушувалося відповідачем по примусовому виконанню виконавчого напису про звернення стягнення на заставлене позивачем майно, а не по виконавчому документу по стягненню з ТОВ "Енерго-Миг" заборгованості за кредитним договором. Тобто погашення боржником заборгованості здійснювалося не згідно з виконавчим документом - виконавчим написом №3986 від 09.11.2005р., який і був підставою для відкриття виконавчого провадження за постановою № 348/10 від 21.11.2005р.

Отже, відповідачем під час прийняття оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження було допущено порушення ст.ст.3, 34, 36, 37 Закону України „Про виконавче провадження", що є безумовним порушенням прав та інтересів позивача, як сторони виконавчого провадження, оскільки закінчення виконавчого провадження має наслідком настання певних правових наслідків, зокрема сплати виконавчого збору, передбачених Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищенаведене та обставини справи, суд вважає, що відповідачем  при прийнятті спірної постанови не було дотримано вищенаведених засад, а оскаржувані дії та постанова відповідача є неправомірними.

З підстав викладеного, господарський суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими   та   такими,   що   підлягають   задоволенню.

Судові   витрати   по   справі   судового збору у сумі 3,40 грн. слід стягнути з державного бюджету.

Керуючись ст.ст.17-19, 87, 94, 160-163, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов  задовольнити.

Дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з прийняття постанови № 121/10 від 21.02.2007 та постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.02.2007 щодо примусового виконання виконавчого напису від 09.11.2005р. № 3986 визнати протиправними, а постанову від 21.02.2007 № 121/10, та постанову про закінчення виконавчого провадження прийняту Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України визнати нечинними.

Стягнути з державного бюджету України (отримувач: Відділення Держказначейства у Жовтневому районі м.Дніпропетровська, м.Дніпропетровськ, пл.Шевченка, 7, код 24246786, р/р 0005  в УДК у Дніпропетровській області м.Дніпропетровська, МФО 805012)  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Енерго-Миг" (49005, м.Дніпропетровськ, вул. Сімферопольська, 2-а, ).судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3,40 грн. (три гривні 40 копійок).

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

В.І. Петрова

Постанову виготовлено 13.02.2008 р.