СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.07                                                                                 Справа № 3/3

Суддя Доманська М.Л.,   розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю  “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Серговської філії, м. Стаханов Луганської області

до Державного підприємства винзавод "Алко-Прима", м. Кіровськ Луганської області

про стягнення  4 412 грн. 89 коп.

за участю представників сторін:

від позивача:  Сенюта О.А. (дов. від 04.01.07 № 40),

від відповідача: не прибув (явка обов'язкова),

встановив:

Суть спору: заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за перевищення договірної величини споживання електроенергії в сумі 3 651 грн. 20 коп., пені –329 грн. 89 коп., 3 % річних –92 грн. 33 коп. та інфляційних нарахувань –339 грн. 47 коп.

Представником  позивача  подано клопотання про відмову від здійснення технічної  фіксації судового процесу, яке  судом задовольняється.

Відповідач відзиву на позов не надав, у судове засідання не прибув, справу розглянуто за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Дослідивши  матеріали  справи,   вислухавши представника позивача, суд прийшов до наступного.

Між сторонами у справі укладений договір від  01.03.04 № А2112 (а.с.25-28), та додаткова угода до цього договору від 30.09.05 (а.с.62), згідно з якими “Постачальник електричної енергії” (позивач у справі) зобов‘язався постачати електричну енергію “Споживачеві” (відповідачеві у справі), а останній –оплачувати одержану  енергію  згідно з умовами даного договору, у 5-денний термін, з  дня отримання наданих  “Постачальником електричної енергії” рахунків.

Відповідно до п.4.4.2 договору сторони домовились, що за перевищення встановлення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно з вимогами розділу 5 Договору, Споживач  сплачує Постачальнику електричної енергії двократну вартість різниці між фактично спожитою та договірною величиною.

Відповідно  до п.9 Додатку до договору «Порядок розрахунків»(а.с.29) " кінцевий розрахунок за спожиту у розрахунковому   періоді   активну   електроенергію,   оплату за недовраховану електроенергію , за   перевищення   договірних   величин споживання електричної енергії та потужності, надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, сум на відшкодування збитків,  пені за порушення термінів розрахунків Споживач здійснює на підставі наданих Постачальником електричної енергії рахунків у 5-денний термін, з  дня їх отримання ."

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сторонами у справі підписані Додатки до договору "Обсяги постачання електричної енергії", в яких сторони узгодили договірні величини споживання електричної енергії за місяцями, у тому числі на листопад 2005 року –5 тис. кВт/г та на лютий  2006 року –14 тис. кВт/г (а.с.30,31).

Згідно з умовами договору  споживач має право не пізніше 20 числа поточного розрахункового місяця звернутися до Постачальника електроенергії із заявкою на очікуваний обсяг  споживання  електроенергії в цьому розрахунковому періоді.  Заявки на очікуваний обсяг  споживання  електроенергії для коригування договірної величини на розрахункові періоди листопад 2005 року та на лютий  2006 року від відповідача не надійшли.

Фактичне споживання електричної енергії  згідно зі  звітами відповідача склало: у листопаді 2005 –8972 кВт/г , у лютому 2006  -16945 кВт/ч.

Таким чином, Відповідач перевищив договірні величини споживання електроенергії у листопаді 2005 року - на 3972 кВт/ч,  у лютому 2006  - на 2945 кВт/ч.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику»споживачі (крім населення, професійно - технічних навчальних закладів і вищих навчальних закладів 1-4 рівнів акредитації державної та комунальної форм власності) у разі споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці між фактично спожитою та договірною величиною споживання електроенергії. Пунктом 4.4.2__Договору, в редакції пункту 2 Додаткової угоди від 30.09.05 , також передбачено, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії двократну вартість різниці між фактично спожитою та договірною величиною.

На підставі вищевказаного, відповідачу була нарахована економічна санкція за перевищення договірної величини споживання електроенергії у листопаді 2005 на суму 2011 грн. 42 коп., у лютому 2006  - 1639 грн. 78 коп., а всього на суму 3651 грн. 20 коп.

Відповідно до умов договору відповідачу були направлені рахунки від 23.12.05 № 2523 (а.с.22, 23), від 14.03.06 № 536 (а.с.24) щодо  оплати за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у листопаді 2005 року та у лютому  2006 року.

Вказані рахунки не були своєчасно оплачені відповідачем, у зв’язку з чим  за відповідачем утворилась заборгованість з оплати за перевищення договірних величин   споживання   електричної   енергії   у листопаді 2005 року та у лютому  2006 року в   сумі   3651 грн. 20 коп.,   яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Крім того, позивачем у відповідності з чинним законодавством та п.4.4.1 договору  нарахована пеня у сумі 329 грн. 89 коп.  за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань , яку він просить стягнути на свою користь.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України позивачем нараховані  3% річних від простроченої суми - 92 грн. 33 коп., інфляційних нарахувань у сумі 339 грн. 47 коп.,  які  він також просить стягнути на свою користь.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, позовні вимоги не спростував.

Оцінивши обставини справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом.

Стаття 526 Цивільного кодексу  України встановлює, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Несвоєчасно сплачений борг за перевищення договірних величин   споживання   електричної   енергії   у листопаді 2005 року та у лютому  2006 року в   сумі   3651 грн. 20 коп.  підтверджений матеріалами справи, у тому числі  вищезазначеними звітами відповідача про використану у листопаді 2005 року та у лютому  2006 року електроенергію,  відповідним рахунками, направленими відповідачеві до оплати.

Правова природа двократної вартості перевищення договірної величини споживання електроенергії  визначена ст. 27 Закону "Про електроенергетику”, якою передбачено, що споживання електроенергії понад встановлені договірні величини є правопорушенням в електроенергетиці.

Стаття 26 Закону "Про електроенергетику” (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) встановлює, що споживач  у випадку споживання електричної енергії понад  договірну величину за розрахунковий період  сплачує енергопостачальнику  двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини, яка в розумінні статті 27 Закону "Про електроенергетику” є санкцією.

З наведеного вбачається, що обов’язок сплати даної економічної санкції споживачем електричної енергії виникає безпосередньо в силу закону при наявності факту правопорушення в електроенергетиці, а також договору.

За умовами вищевказаного договору сплата нарахованої плати за перевищення договірних величин споживання електроенергії є зобов’язанням відповідача.

Заявлена до стягнення сума  плати за перевищення  договірних величин споживання електроенергії у листопаді 2005 року та у лютому  2006 року складає 3651 грн. 20 коп. та  підтверджується матеріалами справи.

Пеня у сумі 329 грн. 89 коп. за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань, 3% річних від простроченої суми - 92 грн. 33 коп.,  інфляційні нарахування у сумі 339 грн. 47 коп. нараховані та заявлені до стягнення позивачем обґрунтовано, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

За таких обставин, позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, ст. 526 Цивільного кодексу України,  керуючись ст.ст. 33,43, 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

вирішив:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Державного підприємства винзавод "Алко-Прима", Луганська область,                м. Кіровськ, вул..Виноградна, 1, код 05401169,

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Серговської  філії Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання”,  м. Стаханов, вул.Телефонна,8, код 26204102,

на рахунок 1 у Стаханівському відділенні Ощадбанку № 3114, МФО 364092, плату за перевищення договірних величин споживання електроенергії  -  3651 грн. 20 коп.,

на  рахунок в АППБ „Аваль” м.Київ, МФО 380805,  пеню у сумі 329 грн. 89 коп. , 3% річних - 92 грн. 33 коп.,  інфляційні нарахування - 339 грн. 47 коп. та  102 грн. 00 коп. - витрат по держмиту та 118 грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати на виконання наказ позивачеві після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення : 03.03.07.

Суддя                                                                                                   М.Л.Доманська