ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2007 р.
№ 22/288-05-7544

Вищий господарський суд України у складі: суддя Бенедисюк І.М. –головуючий, судді Бакуліна С.В. і Самусенко С.С.

розглянув касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство", м. Ізмаїл Одеської області (далі –ВАТ "Українське Дунайське пароплавство")

на рішення господарського суду Одеської області від 05.10.2005 та

постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.12.2005

зі справи  № 22/288-05-7544

за позовом прокурора міста Ізмаїла (далі –Прокурор) в інтересах держави в особі Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів,     м. Одеса (далі –відділення Фонду)

до ВАТ "Українське Дунайське пароплавство"

про стягнення 54 395,64 грн.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2005 року Прокурор в інтересах держави в особі відділення Фонду звернувся до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з ВАТ "Українське Дунайське пароплавство" штрафних санкцій у сумі 54 395,64 грн. за недотримання у 2004 році нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Рішенням названого суду від 05.10.2005 (суддя Торчинська Л.О.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.12.2005 (колегія суддів у складі: суддя Бєляновський В.В. - головуючий, судді Шевченко В.В., Мирошниченко М.А.), позов задоволено. Судові рішення мотивовано тим, що відповідачем не виконано вимоги Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (далі –Закон) щодо створення робочих місць для працевлаштування інвалідів.

ВАТ "Українське Дунайське пароплавство" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в який просить скасувати рішення та постанову попередніх судових інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування місцевим та апеляційним господарськими судами норм матеріального  права, зокрема, Закону.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 06.02.2006 касаційну скаргу ВАТ "Українське Дунайське пароплавство" разом з матеріалами даної справи передано для вирішення до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2007 ВАТ "Українське Дунайське пароплавство" відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі, а касаційну скаргу повернуто до Вищого господарського суду України з посиланням на відсутність у Вищого адміністративного суду України повноважень з перегляду в касаційному порядку рішень, прийнятих не за Кодексом адміністративного судочинства України (далі –КАС України).

Сторони відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги. Представники сторін в судове засідання не з’явились.

Перевіривши правильність застосування попередніми судовими інстанціями норм процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність часткового задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

У зв’язку з набранням чинності КАС України з 01.09.2005 до компетенції адміністративних судів віднесено усі публічно-правові спори, позивачами в яких є особи, на захист прав, свобод та інтересів яких подано адміністративний позов до суб’єкта владних повноважень (статті 2, 3, 17, 50 і 104 названого Кодексу).

Відповідно до приписів статті 4 КАС України правосуддя в адміністративних справах здійснюється адміністративними судами. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пункт 4 статті 17 КАС України визначає, що до компетенції адміністративних судів відносяться спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Визначення суб’єкта владних повноважень наведено в пункті 7 статті 3 КАС України: це –орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з статтею 8 Закону державне управління в галузі забезпечення соціальної захищеності інвалідів здійснюється центральним органом виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, Міністерством охорони здоров’я України та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 1 Положення про Фонд соціального захисту інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 № 1434, Фонд соціального захисту інвалідів є урядовим органом державного управління, який діє у складі Мінпраці та підпорядковується йому.

Згідно з пунктом  9 цього ж Положення для реалізації покладених на Фонд завдань за погодженням з Мінпраці утворюються територіальні відділення Фонду в межах граничної чисельності його працівників.

За змістом статті 20 Закону саме Фонду соціального захисту інвалідів надано право стягнення адміністративно-господарських санкцій за недодержання законодавчо встановленого нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Отже, даний спір є публічно-правовим та на нього поширюється юрисдикція адміністративних судів. Відповідну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду України від 17.01.2006 зі справи № 13/189, від 24.01.2006 зі справи № 11/268 та інших.

Пунктами 6 і 7 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення"  (в редакції, що діяла на момент прийняття місцевим господарським судом рішення зі справи)  КАС України передбачалося, що:

- до початку діяльності окружного адміністративного суду  адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до ГПК України, вирішуються відповідним господарським судом за правилами КАС України;

- після набрання чинності КАС України заяви і скарги у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, а також апеляційні, касаційні скарги (подання), заяви (подання) про перегляд судових рішень у зв’язку з нововиявленими та винятковими обставинами у таких справах, подані і не розглянуті до набрання чинності КАС України, розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Абзацами першим та другим пункту 6 розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" (в редакції Закону України від 06.10.2005) КАС України передбачено, що до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами КАС України. Касаційний перегляд рішень за такими справами здійснює Вищий адміністративний суд України за правилами КАС України.

Проте даний спір, який має публічно-правовий характер, місцевим та апеляційним господарськими судами у порушення вимог статей 1, 12 ГПК України після набрання чинності КАС України розглянуто в порядку господарського судочинства.

Водночас Вищий господарський суд України не має повноважень з касаційного перегляду публічно-правових спорів по суті, що знайшло відображення й у постановах Верховного Суду України від 24.01.2006 зі справ №№ 1/5-90, 1/4-89, 1/2-87, 07/296, від 21.02.2006 № 5/334-18/559 та інших.

Таким чином, розгляд місцевим та апеляційним господарськими судами публічно-правового спору в порядку господарського судочинства унеможливив здійснення касаційної перевірки прийнятих ними рішень зі справи в порядку адміністративного судочинства, внаслідок чого зазначені судові рішення підлягають безумовному скасуванню згідно зі статтею 11110 ГПК України.

Відповідну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду України від 14.11.2006 зі справи № 10/153, від 13.02.2007 зі справ                      № 2-27/1828.1-2006 та № 25/162-06-4457.

У свою чергу, абзацом третім пункту 6 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" КАС України після початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні позови, подані до відповідних місцевих господарських судів у справах, що підсудні окружному адміністративному суду, передаються цими судами до окружного адміністративного суду, якщо провадження у справі ще не відкрито.

За повідомленням Державної судової адміністрації України (газета "Урядовий кур’єр" за 04.07.2007 № 116), Одеський окружний адміністративний суд розпочав свою діяльність з 03.07.2007.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду  Одеської області від 05.10.2005 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.12.2005 зі справи  № 22/288-05-7544 скасувати.

Справу передати до господарського суду Одеської області для виконання вимог розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                   І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                   С. Бакуліна

Суддя                                                                                                   С. Самусенко