ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Р І Ш Е Н Н Я

02.08.2007р.                                                                                          Справа №  14/149

за позовом  Прокурора Червонозаводського району міста Харкова, пл. Руднєва, 4, м.Харків, 61050 в інтересах держави Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго", вул. Комітерну, 25, м. Київ, 01032 в особі відокремленого підрозділу "Держенергонагляд у Північному регіоні", вул. Кооперативна, 12, м. Харків, 61003

до  Військової частини А 1356, вул. Багачанська, 1, м. Миргород, Полтавська область,37601

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Головне управління Державного казначейства України в Полтавській області, 36011, м. Полтава, вул. Шевченка, 1

про  стягнення 3400,00 грн.

Суддя  Іваницький Олексій Тихонович

Представники:

від позивача:  Литвинова Н.С., дов. №315 від 29.12.2006р.

від відповідача:  Перепелиця Є.І., дов. №106 від 15.01.2007р.

від прокуратури: Лядецька О.В.

від третьої особи: не з'явився  (належним чином повідомлений)

СУТЬ СПОРУ:  розглядається позовна заява про стягнення 3400,00 грн. - штрафу за порушення законодавства про електроенергетику.

В судовому засіданні 02.08.2007р. за згодою сторін було оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 26.03.2007р. до участі у справі на підставі статті 27 ГПК України було залучено Головне управління Державного казначейства України в Полтавській області, 36011, м. Полтава, вул. Шевченка, 1.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 08.05.2007р. строк вирішення спору за клопотанням сторін було продовжено відповідно до частини 4 статті 69 ГПК України.

Ухвалою заступника голови господарського суду Полтавської області Пушка І.І. від 06.06.2007р. склад суду було змінено в зв'язку з відпусткою судді Іваницького О.Т. і справу передано на розгляд судді Георгієвського В.Д.

Суддя Георгієвський В.Д. прийняв справу до свого провадження і відклав її розгляд на 05.07.2007р. та на 02.08.2007р.

Ухвалою голови господарського суду Полтавської області Ціленка В.А. від 01.08.2007р. склад суду було змінено в зв'язку з виходом із відпустки судді Іваницького О.Т. і справа передано на розгляд судді Іваницькому О.Т.

Суддя Іваницький О.Т. прийняв справу і розглянув її по суті.

Відповідач у відзиві на позов, а його представник у судових засіданнях, проти позовних вимог заперечують, посилаючись на неправомірність накладення штрафу.

Дослідивши і оцінивши матеріали справи та подані докази, заслухавши представників сторін, суд встановив, що Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" підпорядковане Міністерству палива та енергетики України і засновано на державній власності.

Основною метою діяльності підприємства є забезпечення цілісності об'єднаної енергетичної системи, забезпечення інтересів держави, енергоощадних підприємств усіх форм власності, запобігання порушенням режимів і аварій системного значення та ліквідація наслідків можливих аварій з найменшими для держави втратами.

В ході перевірки Відокремленим підрозділом "Держенергонагляд в Північному регіоні" за дотриманням чинного законодавства встановлено, що 21 березня 2006 року інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у Полтавській області було проведено обстеження технічного стану електричного обладнання військової частини А1356, м. Миргород (далі - відповідач), про що було складено акт-обстеження №П-184-1 (копія в матеріалах справи).

За результатами обстеження відповідачу було видано обов'язкові для виконання приписи №П-184-1/1 та №П-184-1/2 від 21.03.2006р. про усунення виявлених порушень, які відповідач у встановлений термін не виконав, що підтверджується актом перевірки №П-639-1 від 22.09.2006р.

Старшим державним інспектором України з енергонагляду у Полтавській області за порушення законодавства про електроенергетику та за невиконання припису на відповідача згідно зі статтею 27 Закону України "Про електроенергетику" та "Положення про порядок накладання на суб'єктів господарської діяльності штрафів за порушення законодавства про електроенергетику", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1312 від 30.07.1999р., накладено штраф у розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 3400,00 грн., про що винесено постанову №ПП-68 від 10.11.2006р.

Відповідно до пункту 10 "Положення про порядок накладання на суб'єктів господарської діяльності штрафів за порушення законодавства про електроенергетику", відповідач повинен сплатити штраф протягом 30 днів із дня винесення постанови про його накладення. У разі несплати штрафу у зазначений термін він стягується в судовому порядку.

Відповідач на день подачі і прийняття рішення штрафу не сплатив.

Заперечення відповідача щодо ненадання прокурором в обґрунтування заявлених позовних вимог доказів, які б свідчили про порушення  інтересів держави, і що визначений прокурором позивач - Державне підприємство „Національна енергетична компанія „Укренерго” в особі відособленого підрозділу  „Держенергонагляд у Північному регіоні” може самостійно виступати стороною у справі, викладені у відзиві на позов, відхиляються судом виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2 статті 121 Конституції України на прокуратуру України покладено представництво інтересів громадянина або держави у суді у випадках, визначених законом.

Такі випадки передбачені статтями 33, 36-1 Закону України „Про прокуратуру”, статтями 2, 29 Господарського процесуального кодексу України, статтею 29 Кримінально-процесуального кодексу України, тощо.

Згідно зі статтею 36-1 Закону України „Про прокуратуру” однією із форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково, або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств з часткою державної власності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.99р. у справі про представництво прокуратурою інтересів держави в арбітражному судочинстві, яке згідно зі ст. 69 Закону України „Про Конституційний суд України” є обов’язковим для виконання, прокурор або його заступник самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів, чи в чому існує загроза інтересам держави, а також  вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Така заява є підставою для порушення справи в господарському суді.

Аналогічне положення містить і частина 3 статті 2 ГПК України.

Отже, чинним законодавством України господарським судам делеговані повноваження по вирішенню господарських спорів, а органам прокуратури визначати та представляти інтереси держави у суді.

Згідно з Указом Президента України „Про зміни в структурі центральних органів виконавчої влади” від 15.12.99р. №1573/99 з метою вдосконалення структури органів виконавчої влади та підвищення ефективності державного управління внесено зміни до структури центральних органів виконавчої влади та затверджено систему їх реалізації, якою визначено, що до складу органів виконавчої влади України входить Міністерство палива та енергетики України.

Відповідно до статті 9 Закону України „Про електроенергетику” та пункту 1 Положення про державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної та теплової енергії, затвердженого КМУ від 17.05.02р. №655 державний нагляд в електроенергетиці здійснює Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії (Держенергонагляд), яка підпорядкована безпосередньо Мінпаливенерго в частині виконання функцій, покладених на Держенергонагляд цим положенням та діє у складі державного підприємства, що здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління об’єднаною енергетичною системою України, та його територіальних структурних підрозділів. Таким державним підприємством є „Національна енергетична компанія „Укренерго”, яке підпорядковано Мінпаливенерго України і засновано на державній власності.

Статтею 5 Закону України „Про електроенергетику” визначено, що однією із засад державної політики в енергетиці є створення умов безпечної експлуатації об’єктів електроенергетики, а також забезпечення відповідальності енергопостачальників та споживачів.

Згідно зі статтею 9 Закону України „Про електроенергетику” державні інспектори з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії мають право давати споживачам обов’язкові для виконання приписи про усунення порушень нормативно-правових актів та застосовувати в установленому законом порядку санкції до суб’єктів господарської діяльності за порушення нормативно-правових актів. За ухилення від виконання або несвоєчасне виконання рішень чи приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії суб’єкти господарської діяльності несуть відповідальність у вигляді штрафу у розмірі до п’яти тисяч неоподатковуваних податком мінімумів доходів громадян. Суми штрафу зараховуються до державного бюджету України.

ДП НЕК „Укренерго” і відповідач не перебувають в господарських відносинах. Держенергонагляд, який входить до структури позивача, здійснює контролюючи функції. Самим фактом утворення та назви Інспекція Держенергонагляду держава задекларувала важливість та необхідність здійснення покладених на неї функцій до всіх споживачів електричної та теплової енергії.

За таких підстав, зазначений прокурором позивач є органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, пов’язаних із захистом інтересів держави.

Предметом позову у даному випадку є не інтереси конкретної юридичної особи, а інтереси держави в забезпеченні цілісності об’єднаної енергетичної системи України та бюджетної системи України, функціонування якої є необхідним для здійснення державою інших суспільно необхідних функцій.

Правовідносини сторін є публічними, оскільки  ДП НЕК „Укренерго” (позивач) у спірних правовідносинах виступає не як господарюючий суб’єкт, а як особа, до складу якої входить Держенергонагляд, що здійснює контролюючи функції і який підпорядкований державному органу - Міністерству палива та енергетики України.

Посилання відповідача на те, що стаття 27 Закону України „Про електроенергетику” не має ніякого відношення до покладеного на військову частину штрафу, також не може бути прийнято судом до уваги, оскільки частина 3 даної статті визначає: „Суб’єкти господарської діяльності несуть відповідальність за правопорушення в електроенергетиці … за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання рішень чи приписів … Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії – штраф до п’яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 85 тис. грн.”.

Згідно зі статтею 9 зазначеного Закону та п. 1 Положення „Про державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної та теплової енергії”, затвердженого КМУ від 07.08.96р. №929 зі змінами та доповненнями, державний нагляд в електроенергетиці здійснює Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії (Держенергонагляд). Державні інспектори з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії мають право застосовувати у встановленому законом України порядку санкції до суб’єктів господарської діяльності за порушення нормативно-правових актів.

Відповідно до пункту 4 Положення про державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної та теплової енергії, затвердженого КМУ від 07.08.1996р. №929 у редакції постанови КМУ від 17.05.02р. №665 на момент винесення припису і у редакції постанови КМУ №131 від 13.02.06р. на момент розгляду справи, завданнями та функціями державного енергетичного нагляду в тому числі є:

-          нагляд за технічним станом та організацією технічної експлуатації електричних установок споживачів крім установок, які експлуатує населення, тепловикористовуючих установок і теплових мереж, підключених до об’єктів електроенергетики;

-          здійснення в межах своєї компетенції контролю за усуненням суб’єктами електроенергетики та споживачами виявлених порушень законодавства про електроенергетику;

-          здійснення в межах своєї компетенції нагляду за дотриманням споживачами вимог Правил і нормативно-правових актів з питань енергопостачання.

В приписах №П-184-1/1 та №П-184-1/2 від 21.03.06р., виданих відповідачу інспектором Держенергонагляду вказано заходи, які приписуються для виконання відповідачеві з посиланням на Правила технічної експлуатації електроустановок споживачів та Правил влаштування електроустановок, які обов’язкові для виконання усіма міністерствами, відомствами, підприємствами, організаціями та установами і розповсюджуються на всі електроустановки споживачів.

Постанова про накладання штрафу не була оскаржена відповідачем в установленому законом порядку і на теперішній час є чинною.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті  129 Конституції України, ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами, обставини справи, які відповідно до законодавства, повинні бути певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Сторони вільні у наданні господарському суду своїх доказів і доведенні їх переконливості.

Якщо подані сторонами докази є недостатніми, господарський суд зобов’язаний витребувати від підприємств та організацій незалежно від їх участі у справі документи і матеріали необхідні для вирішення спору.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких господарський   суд   у  визначеному  законом  порядку  встановлює наявність  чи  відсутність  обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших  осіб,  які  беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення  представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Стаття 33 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна  довести  ті обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.  Докази подаються    сторонами    та    іншими   учасниками судового процесу.

Згідно зі статтею 34 ГПК України Господарський   суд  приймає  тільки  ті  докази,  які  мають значення для справи. Обставини справи, які  відповідно  до  законодавства  повинні бути  підтверджені  певними  засобами  доказування,   не    можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач  у відповідності до ст.ст.32-34,36 ГПК України не надав належних   доказів,  не довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх заперечень.

Позивач в обґрунтування позовних вимог надав належні докази /у матеріалах справи/, які дають підстави суду задовольнити їх повністю та стягнути з відповідача на користь держбюджету України  3400,00 грн. - штрафу, а також 102,00 грн. - держмита та плати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Враховуючи викладене, матеріали справи, керуючись статтями 27,29,32-34,36,43,44-45,49,69 (ч.4), 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Військової частини А 1356, 37600, Полтавська область, м. Миргород, вул. Багачанська,1 (р/р 0269 УДК в Полтавській області МФО 831019 код 08502014):

- в доход Держбюджету України (р/р 0012 ВДК у Миргородському районі, Полтавська область МФО 831019 , код платежу 21081100) штраф у сумі 3400,00 грн.;

- в  доход  Держбюджету  України на р/р № 0002, банк ГУДКУ в Полтавській області,  м. Полтава отримувач УДК у м. Полтава, МФО 831019, код ЗКПО 34698804, КБК 22090200 (символ 095)  державне мито у сумі 102,00 грн. ;

-  в  доход  Держбюджету  України на р/р №0002, банк ГУДКУ в Полтавській області, отримувач: УДК у м. Полтава МФО 831019 , КБК 22050000 (символ 259)  вартість послуг по інформаційно-технічному забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                            Іваницький О.Т.