ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.07
Справа №АС3/718-06.

Господарський суд Сумської області , у складі судді Левченко П.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Шосткинської міжрайонної державної податкової інспекції

до  1-го відповідача   Товариства з обмеженою відповідальністю “ Конвалія ”

до 2-го відповідача    Товариства з обмеженою відповідальністю “Славутич”

про визнання угод( господарських зобов’язань)  недійсними .

За участю представників сторін:

від позивача:   Тихоненкова С.О., дов. № 13442/10/10-030 від 01.12.2006 р.

від 1-го відповідача:    не з’явився.

від 2–го відповідача:   не з’явився.

Суть спору : позивач просить визнати недійсними господарські зобов'язання по усним угодам між ТОВ «Конвалія» та ТОВ «Славутич» по податковим накладним : № 189 від 26.08.2005 року на загальну суму  124 653,06 грн., в т.ч. ПДВ 20775,51 грн.; № 191 від 29.08.2005 року на загальну суму  57 996,94 грн., в т.ч. ПДВ 9666,16 грн. ; № 195 від 31.08.2005  року на загальну суму 57349,99 грн., в т.ч. ПДВ 9558,33 грн., № 214 від 23.09.2005 року на загальну суму  150 002,93 грн., в т.ч. ПДВ 25 000,49 грн., № 219 від 26.09.2005 року  на загальну суму  149 997,98 грн., в т.ч. ПДВ 24 999,66 грн. з моменту їх виникнення, як такі що укладені з порушенням господарської компетенції, відсутності правосуб’єктності та з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства .

Перший відповідач подав пояснення на позовну заяву, в якому зазначив , що під час укладення спірних угод посадові особи  ТОВ «Конвалія» виходили з того, що представники ТОВ «Славутич» є сумлінними контрагентами. Вони представили належним чином завірені документи, необхідні для укладення угод і підтвердили свої повноваження відповідними документами, тощо. ТОВ «Конвалія» за придбані товарно-матеріальні цінності розрахувалась повністю, поставивши ТОВ «Славутич» товарно-матеріальні цінності на таку ж саме суму . Зобов’язання були виконані заліком зустрічних однорідних вимог .

На підставі викладеного, перший відповідач просить суд відмовити в задоволенні  позовних вимог .

Другий відповідач відзиву на позовну заяву не подав, в судове засідання не з’явився, про час та місце слухання справи був повідомлений  належним чином, тому, відповідно до ч. 6 ст.71 КАС України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив:

Відділом контрольно-перевірочної роботи Шосткинської міжрайонної державної податкової інспекції проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «Конвалія» ( код 14024122 ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2005 року по 30.06.2006 р., в ході якої встановлено, що одним із постачальників товарів було підприємство ТОВ «Славутич» ( код 25384791) . За перевiряємий період згідно усних угод ТОВ «Конвалія»  придбано  від ТОВ «Славутич»  товарно-матеріальні цінності на загальну суму 540 000 грн. 90 коп. ., в т.ч. ПДВ в сумі 90 000 грн. 15 коп.  Оприбуткування товарно-матеріальних цінностей проводилось згідно накладних № 185 від 26.08.2005 року, № 187 від 29.08.2005 року, № 192 від 31.08.2005 року, № 210 від 23.09.2005 року , № 212 від 26.09.2005 року та податкових накладних на придбання товарів, а саме : № 189 від 26.08.2005 року на загальну суму  124 653,06 грн., в т.ч. ПДВ 20775,51 грн.; № 191 від 29.08.2005 року на загальну суму  57 996,94 грн., в т.ч. ПДВ 9666,16 грн. ; № 195 від 31.08.2005  року на загальну суму 57349,99 грн., в т.ч. ПДВ 9558,33 грн., № 214 від 23.09.2005 року на загальну суму  150 002,93 грн., в т.ч. ПДВ 25 000,49 грн., № 219 від 26.09.2005 року  на загальну суму  149 997,98 грн., в т.ч. ПДВ 24 999,66 грн. .

Як вбачається з матеріалів  справи , на вищезазначених податкових накладних на придбання товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «Славутич» ( продавець)   вказано реквізити підприємства, а саме  і.п.н. 80, номер свідоцтва платника податку на додану вартість 36649408, юридична адреса : 01000, м. Київ, вул. П.Дехтяренко , 5.

Податок на додану вартість в сумі 90 000,15 грн. включено ТОВ «Конвалія» до складу податкового кредиту декларацій по ПДВ відповідних періодів , а саме : в серпні 2005 року в сумі 40 000 грн. , в вересні 2005 року в сумі 50 000 грн. 15 коп.

Витрати на придбання товарно-матеріальних цінностей в сумі 450 000 грн. 75 коп. включені до складу валових витрат в декларацій з податку на прибуток за 9 місяців 2005 року.

ТОВ «Конвалія» розрахувалось з ТОВ «Славутич» за отриманий товар шляхом проведення взаємозаліку за відвантажений товар.

Відділом контрольно-перевірочної роботи надіслано запит від 06.10.2006 року  № 10765/23-319 до ДПІ у Оболонському м. Києва на проведення зустрічної перевірки ТОВ «Славутич» з питань правових відносин із ТОВ «Конвалія».

Згідно відповіді ДПІ у Оболонському районі м. Києва від 11.10.2006 року, ТОВ «Славутич» не знаходиться на обліку у ДПІ Оболонського району м. Києва.

Відповідно довідки Державного реєстратора № 873 від 06.10.2006 р., зазначено, що державний реєстратор не зміг сформувати відповідний запит з причини того, що зазначений  ТОВ "Славутич"   не відповідає вимогам щодо ідентифікаційних кодів юридичних осіб.

До відділу КПР надійшла службова  записка начальника  Шосткинської ВПМ УПМ ДПА У Сумській області від 18.10.2006 року № 155/26-0 щодо відповіді УПМ ДПА у м. Києві від 11.10.2006 року № 4048/726-3515,Згідно відповіді ДПІ УПМ ДПА у м. Києві від 11.10.2006 року , підприємство ТОВ «Славутич» з вказаним кодом на податковому обліку по м. Києву зареєстрованим не значиться.

Таким чином,  особа, яка уклала усні угоди з боку ТОВ «Славутич» діяла з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки на момент укладення  угод з ТОВ « Конвалія» правоздатності та дієздатності відповідно до ст. ст. 91,92 Цивільного кодексу України не мала .

Зазначені обставини свідчать про те, що ТОВ «Славутич», будучи не зареєстрованим як платник податку у тому числі, податку на додану вартість, виписувало податкові накладні ТОВ «Ковалія» , чим порушувало п.п. 7.2.4, п.7.2. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» , в якому зазначено, що право на нарахування податку та складення податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому п. 9.2 статтею 9 Закону України «Про податок на додану вартість».

Пунктом  9.2 статті 9 Закону України «Про податок на додану вартість» передбачено, що будь-якій особі, діяльність якої підлягає оподаткуванню, присвоюється індивідуальний податковий  номер, що використовується для справлення  податку .

Таким чином, вищезгадані угоди укладені від імені ТОВ «Славутич»  з метою, яка суперечить інтересам держави і суспільства, тобто порушують основні принципи існуючого суспільного раду, спрямовані зі сторони ТОВ «Славутич» на ухилення від сплати  податків. ТОВ «Славутич» , виписуючи податкову накладну, виділяло окремою строкою ПДВ в розмірі , але на податковому обліку не знаходилось і не мало права ні на оформлення податкових накладних, ні на здійснення господарської діяльності .

Зважаючи на викладене , особи, які діяли від імені ТОВ «Славутич» мали умисел на ухилення від сплати податків, а отже діяли з метою яка суперечить інтересам держави і суспільства .

Перший відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує, але матеріалів в обґрунтування своїх заперечень суду не подав.

Таким чином, господарський суд вважає, що матеріалами справи підтверджується факт того, що з боку другого відповідача при укладені усних угод мав місце намір уникнути сплати податків або збільшення валових витрат та зменшення валового доходу та податку на прибуток, в зв’язку з тим, що це підприємство за вказаним кодом на податковому обліку по м. Києву зареєстрованим не значиться, тобто особа, яка уклала усні угоди з боку ТОВ "Славутич"  діяла з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки на момент укладення спірних угод це підприємство не було зареєстроване як платник податків та не мало цивільної правоздатності та дієздатності і цей факт встановлено. Беручи до уваги ці обставини, господарські зобов’язання, що були вчинені на підставі усних угод між відповідачами у даній справі , визнаються недійсними відповідно до ст. ст. 207-208 Господарського кодексу України.

Враховуючи зазначене та беручи до уваги, що матеріалами справи підтверджується факт того, що з боку другого відповідача господарські зобов’язання були вчинені з метою завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, а саме з наміром уникнути від сплати податків, господарський суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 207-208 Господарського кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати недійсними господарські зобов’язання по усним угодам між Товариством з обмеженою відповідальністю  «Конвалія» ( 41100, м.Шостка, вул.Шевченко,45 ; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Славутич» ( м. Київ , вул. Дехтяренко , буд.5) по податковим накладним : № 189 від 26.08.2005 року на загальну суму  124 653,06 грн., в т.ч. ПДВ 20775,51 грн.; № 191 від 29.08.2005 року на загальну суму  57 996,94 грн., в т.ч. ПДВ 9666,16 грн. ; № 195 від 31.08.2005  року на загальну суму 57349,99 грн., в т.ч. ПДВ 9558,33 грн., № 214 від 23.09.2005 року на загальну суму  150 002,93 грн., в т.ч. ПДВ 25 000,49 грн., № 219 від 26.09.2005 року  на загальну суму  149 997,98 грн., в т.ч. ПДВ 24 999,66 грн. з моменту їх виникнення, як такі що укладені з порушенням господарської компетенції, відсутності правосуб’єктності та з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства .

3.          Згідно ст. 186 КАС України заява про апеляційне оскарження постанови подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення (з дня складення постанови в повному обсязі). Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

4.          Згідно ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання, апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови підписаний суддею 25.01.2007 року.