ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "24" січня 2007 р.                                                       по справі  № 3/8-38

за позовом відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку                            №1 Волинської філії ВАТ „Укртелеком”, м. Володимир-Волинський

до відповідача: відділу Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, м. Луцьк

про стягнення 4618 грн. 91 коп. заборгованості, пені, суми інфляційних та процентів річних

Голова господарського суду Волинської області

Кравчук В.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Рудаков О.І.–юрисконсульт І-ї категорії ЦЕЗ №1 Волинської філії ВАТ „Укртелеком”             (дов. від 12.08.2005р.)

від відповідача: Куксенко С.В. –юрисконсульт ВДАІ УМВС України у Волинській області (дов. №11/349 від 24.01.2007р.)

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представникам сторін було роз’яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні на підставі                          ст. 22 ГПК України учасникам судового процесу було роз’яснено їх права та обов’язки. Заяв                            та клопотань на розгляд господарського суду не поступило.

Суть спору: Позивач –відкрите акціонерне товариство “Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку №1 Волинської філії ВАТ „Укртелеком”, м. Володимир-Волинський звернувся до господарського суду                  з позовом про стягнення з відповідача –відділу Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, м. Луцьк 4618,91 грн., в тому числі 4166,02 грн. заборгованості по оплаті наданих у відповідності до укладених між сторонами договорів №39 від 10.09.2001р., №30 від 30.12.2004р. та №3 від 18.01.2005р. послуг електрозв’язку у період                                           з 01.12.2004р. по 30.11.2006р., 67,66 грн. пені, нарахованої за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань та непроведення у належні строки розрахунків по оплаті наданих послуг (за період з 21.06.2006р.                       по 20.12.2006р.), а також 302,71 грн. суми інфляційних (за період з 01.12.2004р. по 30.11.2006р.) та 82,52 грн. процентів річних (за період з 21.12.2004р. по 20.12.2006р.), нарахованих у відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України.

В судовому засіданні представником позивача пред’явлені до відповідача позовні вимоги було підтримано в повному обсязі.

Відповідач у відзиві від 22.01.2007р. №11/348 на позовну заяву та представник останнього                            в судовому засіданні пред’явлені до відділу Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області позовні вимоги визнали повністю зазначивши при цьому, що причиною неоплати наданих послуг у встановлені угодами строки та порядку стало неналежне бюджетне фінансування відділу, відсутність у останнього належних коштів для оплати послуг зв’язку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2001 року, 30 грудня 2004 року та 18 січня 2005 року між Центром електрозв’язку №1 Волинської дирекції (на даний час філії) ВАТ “Укртелеком”, м. Володимир-Волинський та відділом Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, м. Луцьк було укладено договори про надання послуг електрозв’язку за №39, №30 та №3.

У відповідності до умов зазначених угод позивачем було взято на себе зобов’язання щодо забезпечення якісного та безперебійного надання відповідачу послуг телефонного зв’язку.

На виконання умов вказаних договорів Центром електрозв’язку №1 Волинської філії                              ВАТ “Укртелеком” впродовж періоду з грудня місяця 2004 року по листопад місяць 2006 року надавались ВДАІ УМВС України у Волинській області послуги електричного зв’язку.

У відповідності до представлених господарському суду документів відповідачу у визначений період було надано, а останнім отримано та використано послуг електричного зв’язку на суму 32963,81 грн. Визначена вартість наданих позивачем послуг включає в себе абонентську плату за користування відповідачем телефонними номерами, а також вартість здійснених останнім у звітний період міжміських переговорів та інших наданих послуг.

Викладене підтверджується долученими позивачем до матеріалів справи особовими рахунками №№39 за послуги електрозв’язку за період з 01.12.2004р. по 30.11.2006р., оборотною відомістю                                         по рахунку №39, розрахунками заборгованості та іншими документами –а.с. 8-10, 22-47).

Проте, відділ Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області взяті на себе згідно угод №39 від 10.09.2001р., №30 від 30.12.2004р. та №3 від 18.01.2005р. зобов’язання, зокрема, в частині проведення з позивачем повних розрахунків по оплаті наданих останнім послуг електрозв’язку (у строки, порядку та розмірах, визначених договорами)                                         не виконав, вартість наданих послуг в повному обсязі не оплатив.

Відповідачем у період з грудня 2004 року по грудень 2006 року в рахунок оплати послуг електрозв’язку було перераховано позивачу 39724,73 грн. Із вказаної суми оплати 10926,94 грн. було зараховано в рахунок погашення заборгованостей минулих періодів, а 28797,79 грн. в рахунок оплати послуг, наданих у звітний період.

У зв’язку з викладеним у відповідача станом на 01.01.2007р. виникла заборгованість в сумі                  4166,02 грн., що й стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов’язки суб’єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом,                   але таких, що йому не суперечать.

В даному випадку, відносини між сторонами носять договірний характер, укладені між останніми договори про надання послуг електрозв’язку предметом судових розглядів не виступали, недійсними судом               не визнавались, сторонами розірвані не були.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов’язання. Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на викладене, враховуючи укладення між сторонами договорів, надання позивачем відповідачу послуг електрозв’язку, отримання останніх відділом Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області та не проведення при цьому всіх належних розрахунків і платежів, господарський суд прийшов до висновку про підставність пред’явленого позивачем до відповідача позову, зокрема, в частині стягнення заборгованості періоду з 01.12.2004р.                   по 30.11.2006р. в сумі 4166,02 грн.

Крім того, відповідачу у відповідності до п. 5.8 договорів №39 від 10.09.2001р., №30 від 30.12.2004р. та №3 від 18.01.2005р., Закону України „Про телекомунікації”, ст.ст. 230, 231 Господарського кодексу України та ст.ст. 549, 550 Цивільного кодексу України за прострочку здійснення належних розрахунків по оплаті наданих послуг електрозв’язку було нараховано пеню, котра у відповідності до представлених господарському суду розрахунків склала 67,66 грн. (за період прострочки платежів з 21.06.2006р.                       по 20.12.2006р.)

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з представленими господарському суду розрахунками, відповідачу відповідно                                   до ст. 625 Цивільного кодексу України було нараховано 302,71 грн. суми інфляційних за період прострочки платежів з 01.12.2004р. по 30.11.2006р., а також 82,52 грн. процентів річних за період прострочки платежів             з 21.12.2004р. по 20.12.2006р.

Розглянувши позовні вимоги щодо стягнення суми пені, інфляційних та процентів річних суд вважає, що останні підставні, нараховані у відповідності та з дотриманням вимог чинного законодавства                                і підлягають до задоволення в повному об’ємі.

Враховуючи, що спір до суду було доведено з вини відповідача, витрати, пов’язані з поданням позовної заяви до суду та розглядом справи в суді (сплата державного мита та оплата інформаційно-технічного забезпечення судового процесу), що поніс позивач, слід відшкодувати останньому                               у відповідності до ст. 49 ГПК України за рахунок відділу Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 144, 173, 193, 230, 231 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 549, 550, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з відділу Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (м. Луцьк, вул. Залізнична, 15, р/р 0030 в УДК у Волинській області, МФО 803014, код 24525635) на користь відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку №1 Волинської філії ВАТ „Укртелеком” (м. Володимир-Волинський,                             вул. Сагайдачного, 1, р/р 260071967 в АППБ „Аваль” м. Луцька, МФО 303569, код 23251963) 4166,02 грн. заборгованості, 67,66 грн. пені, 302,71 грн. суми інфляційних та 82,52 грн. процентів річних, а всього 4618,91 грн., 102 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита та 118 грн. в повернення витрат                  по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Голова господарського суду

Волинської області                                                                                 В.О. Кравчук