КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2007                                                                                           № 05-5-18/15916

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Мартюк А.І.

суддів:                                         Зубець Л.П.

Лосєва А.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -: Ісаєва С.Г., дов. б/н від 02.03.2007р.

відповідача 1: Пікалова А.О., дов. б/н від 27.07.2006р.

Каракулов М.В., дов. б/н від 20.03.2007р.

відповідача 2: не з’явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Компанія "Юнілевер Н.В." (Unilever N.V)

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 08.12.2006

у справі № 05-5-18/15916 (Мандриченко О.В.)

за позовом                               Компанія "Юнілевер Н.В." (Unilever N.V)

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Арома Трейд"

Державний департамент інтелектуальної власності Міністерства освіти інауки України

про                                                  визнання недійсним свідоцтва

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.12.2006р. у справі № 05-5-18/15916 повернуто позовну заяву без розгляду. Повернуто з бюджету державне мито у сумі 85,00 грн., перераховане платіжним дорученням № 772 від 23.11.2006р.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, Компанія “ЮНІЛЕВЕР Н.В.” звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу про повернення позовної заяви Господарського суду м. Києва від 08.12.2006р. у справі № 05-5-18/15916 та направити справу до Господарського суду м. Києва для розгляду по суті.

Представник відповідача-2 у судове засідання не з’явився. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача-2.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Ухвала суду про повернення позовної заяви мотивована п.3 ст.63 ГПК України, а саме судом зазначено, що копії перекладів доказів, які додані до позовної заяви, копії нотаріальних посвідчень справжності підпису перекладача не можуть вважатися нотаріально засвідченим перекладом документів.

Однак, апеляційний суд зазначає, що до позовної заяви було додано засвідчені перекладачем копії перекладів документів, які є доказами. До того ж п.3 ст.63 ГПК України не передбачає повернення позовної заяви, якщо відсутні нотаріально засвідчені копії доказів по справі.

Також, свою ухвалу місцевий суд аргументував п.6 ст.63 ГПК України, а саме, суд вважає, що до позовної заяви не додано документів, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст.57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують, зокрема, відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України „Про затвердження Правил надання послуг поштового зв’язку” від 17.08.2002р. N1155 рекомендоване поштове відправлення - поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок “М”), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку.

На підтвердження виконання вимог ст. 56, 57 ГПК України в частині направлення відповідачам позовної заяви та доданих до неї документів позивачем надано описи від 23.11.06 р, з відміткою поштового штемпеля, з яких вбачається факт відправлення відповідачу1 та відповідачу2 позовної заяви та доданих до неї документів, данні докази є додатками до позовної заяви №7, №8. До описів позивачем додано поштові квитанції на підтвердження надсилання

Відповідно до роз’яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.97 р. N02-5/289 “Про деякі питання практики застосування Господарського Процесуального кодексу України” у застосуванні п. 6 ст. 63 ГПК господарському суду необхідно враховувати таке: розрахунковий документ, виданий відправникові поштового відправлення відповідно до п. 36 Правил надання послуг поштового зв’язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002р. N 1155, може вважатися належним доказом надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Таким чином, висновок суду про те, що позовна заява та додані до неї документи на адресу відповідача не направлялися суперечить фактичним обставинам справи.

Крім того, суд першої інстанції посилається на Гаазьку Конвенцію 1965 р. “Про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах2 із заявами та застереженнями відповідно до Закону України № 2052-ІІІ від 19.10.2000р., та зазначає про необхідність подання до позовної заяви підтвердження, складеного Міністерством юстиції України, як доказу направлення позовної заяви та документів, що додаються, відповідачеві.

Колегія Київського апеляційного господарського суду не погоджується з таким твердження суду першої інстанції виходячи з наступного.

Зазначена Конвенція 1965 року регулює порядок документообігу судових та позасудових документів в цивільних та комерційних справах між державними органами та посадовими особами, що у відповідності до ст. 3 Конвенції 1965 року мають компетенцію звертатися до Міністерства юстиції України (Центрального органу) із проханням та документами, що підлягають врученню за кордоном. Точно такий порядок стосується і позасудових документів у відповідності до ст. 17. Конвенції 1965 року. Тобто з проханням про вручення документів до Міністерства юстиції звертаються лише компетентний орган судової влади або судовий працівник із офіційними документами.

Отже вимоги зазначеної Конвенції 1965 року стосовно відправлення та вручення судових та позасудових документів не стосуються обов'язку позивача надіслати копію позовної заяви та документів, що додаються, сторонам по справі, зокрема відповідачу.

За таких обставин колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга Компанії “ЮНІЛЕВЕР Н.В.” підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду м. Києві у справі № 05-5-18/15916 підлягає скасуванню, а справа направленню на розгляд до суду першої інстанції по суті.

Керуючись ст. ст. 101 - 106 ГПК України, суд, -

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Компанії “ЮНІЛЕВЕР Н.В.” задовольнити.

Ухвалу Господарського суду м. Києва від 08.12.2006р. у справі № 05-5-18/15916 скасувати.

Матеріали справи № 05-5-18/15916 передати до Господарського суду м. Києва для розгляду.

Головуючий суддя                                                                      Мартюк А.І.

Судді                                                                                          Зубець Л.П.

Лосєв А.М.

13.04.07 (відправлено)