КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2007                                                                                           № 2/274

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Григоровича О.М.

суддів:                                         Гольцової Л.А.

Рябухи В.І.

при секретарі:                     Терещенко Я.О.

За участю представників:

-позивача: Баляба О.В. (директор),

-відповідача: Зайченко Є.О. (дов. від 03.09.07 № 12с),

Одинець К.В. (дов. від 03.09.07 № 6с),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Київській області

на рішення Господарського суду м.Києва від 26.07.2005

у справі № 2/274 (Домнічева І.О.)

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноінвест"

до                                                   Служби автомобільних доріг у Київській області

про                                                  стягнення 126 233 грн.,

(у справі оголошувалася перерва з 13.11.06 по 22.11.06)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Техноінвест” (далі-позивач) звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Служби автомобільних доріг у Київській області (далі-відповідач) про стягнення 126 233 грн. збитків, завданих відповідачем внаслідок невідповідності умов проїзду перехрестя вимогам безпеки руху.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 26.07.05 позов задоволено повністю.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати у зв’язку з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв’язку із порушенням місцевим судом норм матеріального права.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач стверджує, що доводи відповідача є безпідставними, а рішення місцевого суду – таким, що прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою колегії суддів Київського апеляційного господарського суду від 10.04.06 у відповідності до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) продовжено строк розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.05.06 у справі призначено автотехнічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Апеляційне провадження у справі зупинено.

11.09.06 автотехнічну експертизу у справі було проведено, про що складено висновок № 620/621, а матеріали справи повернуто до апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 13.10.06 апеляційне провадження у справі відповідно до вимог ст. 79 ГПК України поновлено.

В судовому засіданні 13.11.06 позивачем було заявлено усне клопотання про призначення у справі автодорожньої експертизи, оскільки експерт КНДІСЕ при проведенні автотехнічної експертизи не зміг дати відповіді на п’яте питання, зазначене в ухвалі суду від 03.05.06 (відповідне письмове клопотання із переліком питань, які мають бути роз’яснені експертом під час проведення експертизи позивачем подано 15.11.06 через канцелярію суду).

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.11.06 у справі призначено автодорожню експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз із обов’язковим виїздом експерта на місце, де сталася дорожньо-транспортна пригода (25-ий кілометр + 750 метрів автомобільної дороги Київ-Ковель). Апеляційне провадження у справі зупинено.

На вирішення експертизи поставлені наступні питання:

“1. Чи відповідає організація дорожнього руху на ділянці, де сталося ДТП вимогам Державного стандарту України 3587 –97 “Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану” та схемі організації дорожнього руху, узгодженій у встановленому порядку? Якщо не відповідає, то в чому? Чи знаходиться ця невідповідність у причинному зв’язку з ДТП з технічної точки зору?

2. Чи мав водій “СААБ” можливість з відстані 41,9-53,5 м від місця ДТП при пересуванні по зустрічній смузі розпізнати попереду аварійне перехрестя за відсутності знаків та розмітки?”.

Згідно висновку дорожньо-технічної експертизи від 31.05.07 № 10636 (дата висновку помилково вказана як 31.05.06) організація дорожнього руху на ділянці автомобільної дороги загального користування “Київ-Ковель-Ягодин” км 25+500 – км 25+800 не відповідала вимогам п.п. 4.1.1, 4.2.1 ДСТУ –3587 та схемі організації дорожнього руху, узгодженій в встановленому порядку і п. 3.2.7 ДСТУ –2587 в частині розташування дорожнього знаку 2.3 “Головна дорога” відносно перехрестя, та в довжині нанесення дорожньої горизонтальної розмітки 1.6, які, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв’язку з виїздом автомобіля на перехрестя при русі по зустрічній смузі руху. Щодо другого питання, то вимогами ДСТУ не регламентоване поняття розпізнавання перехрестя. Тому, визначити експертним шляхом “Чи мав водій “СААБ” можливість з відстані 41,9-53,5 м від місця ДТП при пересуванні по зустрічній смузі розпізнати попереду аварійне перехрестя за відсутності знаків та розмітки?” із-за відсутності вимог щодо визначення розпізнавання перехрестя, неможливо.

27.06.07 колегією суддів на підставі ст. 79 ГПК України поновлено апеляційне провадження у справі та призначено скаргу до розгляду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні докази, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

16.03.05 о 9:45 на 25-ому кілометрі + 750 метрів автомобільної дороги “Київ-Ковель” сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля “СААБ”, державний номер 41336 КА, власником якого є позивач та за участю автомобіля “Мерседес”, державний номер 55173 КА, власником якого є гр. Здебський О.Г.

Автомобілем позивача керував гр. Кочмарук М.В., який є юрисконсультом позивача, і 16.03.05 за вказівкою керівника був направлений в смт. Буча для роботи з представниками фірми “Атанас”, які працюють по запуску міні-пекарні ТОВ “Техноінвест”.

Командиром 2-ого взводу 4-ої роти ПДПС капітаном Красуцьким О.Р., який прибув на місце ДТП, було складено схему дорожньо-транспортної пригоди, протокол огляду транспортного засобу, протокол огляду місця події та протокол про адміністративне правопорушення від 16.03.05 № 462989. Протокол про адміністративне правопорушення разом з іншими матеріалами передано до Солом’янського районного суду м. Києва для розгляду по суті.

Постановою Солом’янського районного суду м. Києва від 06.04.05 у справі № 3-4596, за результатами розгляду матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності Кочмарук М.В. за ст.124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв’язку із відсутністю в діях Кочмарук М.В. складу адміністративного правопорушення (матеріали адміністративної справи №3-4596 були витребувані Київським апеляційним господарським судом для ознайомлення).

Дослідивши показання свідків, протокол огляду місця ДТП та схему до нього Солом’янський районний суд м. Києва встановив, що перед автомобілем “СААБ” рухався автомобіль ВАЗ 2107, а також вантажний автомобіль.

Можливості бачити автомобіль марки “Мерседес”, який рухався перед вантажним автомобілем у Кочмарука М.В. не було.

Перед початком обгону Кочмарук М.В. переконався у тому, що автомобіль, який їхав попереду, не подав сигнал про намір повернути ліворуч, тобто виконав вимоги п.14.2 б) Правил дорожнього руху.

Кочмарук М.В. також діяв згідно п.14.5 Правил дорожнього руху, за яким водій транспортного засобу, який виконує обгін, може залишитися на смузі зустрічного руху, якщо після повернення на раніше займану смугу йому доведеться знову розпочати обгін, за умови, що він не створить небезпеки зустрічним транспортним засобам, а також не перешкоджатиме транспортним засобам, які рухаються за ним з більш високою швидкістю.

Також районним судом було враховано відсутність попереджувального знаку (дорожньої розмітки) про наявність повороту (перехрестя, прилягання доріг), які б враховувалися водіями під час руху на дорозі та вчиненні відповідних маневрів.

З урахуванням викладеного районний суд дійшов висновку, що відсутність дорожніх знаків (розмітки) відповідно до ст. 282 КУпАП є обставиною, що сприяла вчиненню дорожньо-транспортної пригоди, оскільки водії, які здійснюють обгін не мають можливості враховувати можливість здійснення попереднім автомобілем відповідного маневру (повороту ліворуч, зокрема).

Відповідно до вимог ст.9 Закону України “Про дорожній рух” до компетенції відповідача належить, зокрема, забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху.

Частиною 5 статті 24 згаданого вище Закону визначено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів, керівні працівники дорожньо-експлуатаційних організацій несуть відповідальність, в тому числі і кримінальну, якщо дорожньо-транспортна подія сталася з їх вини.

Місцевим господарським судом під час розгляду справи було встановлено, що при обмеженій оглядовості дорожні знаки та дорожня розмітка надали можливість учасникам дорожньо-транспортної пригоди здійснювати одночасно виключні дії, як то обгін та поворот на перехресті, що в свою чергу стало причиною цієї ж дорожньо-транспортної пригоди.

Як було зазначено вище, висновком дорожньо-технічної експертизи від 31.05.07 № 10636 встановлено, що організація дорожнього руху на ділянці автомобільної дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, не відповідала вимогам п.п. 4.1.1, 4.2.1 ДСТУ –3587 “Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану.” та схемі організації дорожнього руху, узгодженій в встановленому порядку і п. 3.2.7 ДСТУ –2587 “Розмітка дорожня. Технічні вимоги. Правила застосування.” в частині розташування дорожнього знаку 2.3 “Головна дорога” відносно перехрестя, та в довжині нанесення дорожньої горизонтальної розмітки 1.6, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв’язку з виїздом автомобіля на перехрестя при русі по зустрічній смузі руху.

Згідно зі ст. 14 Закону України “Про дорожній рух” учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Відповідно до п.8 абз.2 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Актом № 97 товарознавчого дослідження від 31.03.05 підтверджується, що розмір завданих позивачеві збитків становить 126233 грн. Про проведення товарознавчого дослідження відповідач був повідомлений листом від 18.03.05 № 8 та від 21.03.05 № 9. Листом від 22.03.05 № 06с/229 відповідач відмовився від участі при проведенні товарознавчого дослідження.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини 1, 2 ст. 1166 ЦК України).

З урахуванням викладених обставин справи, висновку дорожньо-технічної експертизи від 31.05.07 № 10636 колегія суддів вважає, що доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі, не підтверджують відсутності вини останнього у завданні позивачеві майнової шкоди та дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

Колегія суддів також вважає за можливе задовольнити подану в судовому засіданні заяву позивача про покладення на нього господарських витрат, пов’язаних з проведенням судової експертизи.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м. Києва від 26.07.05 у справі № 2/274 залишити без змін, а апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Київській області – без задоволення.

Головуючий суддя                                                                      Григорович О.М.

Судді                                                                                          Гольцова Л.А.

Рябуха В.І.

11.09.07 (відправлено)