ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
РІШЕННЯ

"21" березня 2007 р.

справа №
20-9/437-10/247-5/038-12/086

За позовом: Державного підприємства
“Українське агентство з авторських  та
суміжних прав” Міністерства освіти і науки України (01030,
м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 34)

До: Приватного  підприємства “Телерадіокомпанія “Балаклавія”
(99018, м. Севастополь, вул. Крестовського,28-а)

Треті особи:
Телерадіокомпанія військово-морських збройних сил України “Бриз” (99011
м. Севастополь, вул. 4-а Бастіонна, 5, а/с 140)

Акціонерне товариство закритого типу
“Українська незалежна ТВ -корпорація” (01054 м. Київ, вул. Дмитрівська,
30)

Товариство з обмеженою відповідальністю
“Музичний канал “О-ТВ” (01024 м. Київ, вул. Богомольця, 4,
9-ї поверх )

Товариство з обмеженою відповідальністю
“Мелорама”  (01054
м. Київ, вул. Рейтарська, 35-А )

про стягнення
компенсації за порушення авторських прав в сумі 59250 грн., витрат
зв'язаних з відшкодуванням вартості проїзду, добові витрати на відрядження в розмірі
4729,44 грн.,

Суддя Харченко І.А.,

Представники
сторін

Від позивача  -Зінченко Р.В., довіреність №12 від
29.09.2006, представник;

Від відповідача  - Довбня О.В., паспорт АР 034433,
виданий 12.12.95р., директор;

Бабошкін Є.А.,
довіреність б/н від 01.07.06, представник;

Третя особа ТРК ВМС ЗСУ “Бриз” -Пекус
Т.Ю., довіреність № 66 від 07.02.07;

Третя особа АТЗП “Українська
незалежна ТВ -корпорація” -не з'явився,

Третя особа ТОВ “Музичний канал
“О-ТВ” -Панченко О.В., довіреність №100 від 15.01.2007,
представник,

Третя особа ТОВ “Мелорама” -не
з'явився;

Суть спору:

Державне підприємство “Українське агентство
з авторських та суміжних прав” Міністерства освіти і науки України звернулося
до господарського суду міста Севастополя із позовом до Приватного підприємства
“Телерадіокомпанія “Балаклавія”  про
стягнення компенсації за порушення авторських прав в сумі 75840,00 грн.

Рішенням господарського суду міста
Севастополя від 24 лютого -04 березня 2005 року у задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 16 -23 червня 2005 року по справі
№20-9/437 рішення господарського суду міста Севастополя від 24.02.-04.03.2005
скасовано, позов задоволено.

Постановою Вищого господарського
суду України від 18 жовтня 2005 року за результатами розгляду касаційної скарги
приватного підприємства “Телерадіокомпанія “Балаклавія” рішення господарського
суду міста Севастополя від 24.02-04.03.05 та постанова Севастопольського
апеляційного господарського суду від 16-23.06.2005 у справі № 20-9/437
скасовані, справа передана на новий розгляд.

Ухвалою Господарського суду міста
Севастополя від 14 листопада 2005 року справа №20-9/437 прийнята до провадження
суддею Бакумової Л.Є., справі привласнений №20-9/437-10/247.

Ухвалою суду від 28.11.2005
провадження у справі №20-9/437-10/247 було зупинено до розгляду Верховним Судом
України касаційної скарги Державного підприємства “Українське агентство з
авторських та суміжних прав” на постанову Вищого господарського суду України
від 18 жовтня 2005 року по цій справі та повернення матеріалів справи до
Господарського суду міста Севастополя.

Ухвалою Верховного суду України від
22.12.2005 відмовлено у порушенні касаційного провадження з перегляду постанови
Вищого господарського суду України від 18.10.05 у справі № 20-9/437.

Розпорядженням голови
господарського суду міста Севастополя №5 від 01.02.2006 справа
№20-9/437-10/247, яка знаходилася у провадженні судді Бакумової Л.Є., у зв'язку
з хворобою судді, передана до провадження судді Євдокимова І.В.

Ухвалою суду від 02.02.2006 справа
прийнята до провадження суддею Євдокимовим І.В., справі привласнений №20-9/437-10/247-5/038.

Ухвалою суду від 15.02.2006
провадження по справі поновлено.

Ухвалою суду від 01.03.2006 до
участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача, залучені: Телерадіокомпанія ВМС ЗС
України “Бриз”; Акціонерне товариство закритого типу “Українська незалежна ТВ -
корпорація”; Товариство з обмеженою відповідальністю “Музичний канал “О-ТВ”.

Ухвалою суду від 13.04.2006 до
участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача залучено Товариство з обмеженою
відповідальністю “Мелорама”.

Ухвалою голови господарського суду
міста Севастополя від 12.05.06 задоволена заява представника позивача про
відвід судді Євдокимова І.В., справа № 20-9/437-10/247-5/038  передана до провадження судді Харченко І.А.

Ухвалою від 16.05.2006 справа
прийнята до провадження суддею Харченко І.А., справі привласнений
№20-9/437-10/247-5/038-12/086.

Ухвалою від 15.08.2006 викликані в
судове засідання посадові особи ДП “Українське агентство з авторських  та суміжних прав” Міністерства освіти і науки
України для дачі письмових пояснень і сповіщення про знані їм відомості та
обставини у справі керівник моніторингу ОСОБА_1 та інспектор ОСОБА_2

Позивач уточнив позовні вимоги (вх.
№8219 від 14.03.2007) просить стягнути з відповідача компенсацію за порушення
авторських прав в розмірі 59250 грн. та витрати, зв'язані з відшкодуванням
витрат вартості проїзду до місцю виклику та назад, добові витрати на відрядження
в розмірі 4729,44 грн.

Треті особи АТЗП “Українська
незалежна ТВ -корпорація”, ТОВ “Мелорама”
явку повноважних представників до судового засідання не забезпечили, Про
дату, місце та час засідання повідомлені належним чином -рекомендованою
кореспонденцією.

Відповідач позовні вимоги не
визнав, заперечення виклав згідно відзиву на позов (вх. №27270 від 24.11.2004),
пояснив, що відповідач не може бути первісним суб'єктом права інтелектуальної
власності на передачу організації віщання, тому що не є створювачем програми,
не здійснювало замову за свій рахунок виготовлення цієї програми.

Третя особа ТОВ “Музичний канал
“О-ТВ” письмово пояснила (вх. №8134 від 31.03.2006), що телепрограми є окремим
об'єктами інтелектуальної власності, на використання яких відповідач   отримав дозвіл законного власника таких прав
ТОВ “МК О-ТВ” відповідно до договору, більш нічиїх дозволів згідно з чинними
законодавством відповідач не повинен був отримувати.

Третя особа АТЗП “Українська
незалежна ТВ -корпорація” письмово пояснила (вх. №8136 від 31.03.2006) що
позивач не є власником і йому не передавалися майнові права на аудіовізуальний
твір -телевізійну версію концерту “Пісня-2004”, а тому позовні вимогу
задоволенню не підлягають.

Третя особа ТОВ “Мелорама” письмово
пояснила (вх. №12106 від 11.05.2006)  що
позивач не є власником і йому не передавалися майнові права на аудіовізуальний
твір -телевізійну версію концерту “Пісня-2004”, а тому позовні вимогу
задоволенню не підлягають.

Розгляд справи відкладався, у
розгляді справи оголошувалась перерва, строк вирішення спору продовжувався  в порядку статей 69, 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно  статей 20, 22 Господарського процесуального
кодексу України у судовому засіданні представникам сторін та третім особи роз'яснені  процесуальні права та обов'язки.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази, заслухав представників сторін та третіх осіб,
суд,

встановив:

Державним підприємством  “Українське агентство з авторських та
суміжних прав” та рядом авторів були укладені угоди на управління майновими
правами,  з Некомерційним партнерством
“Незалежне агентство авторських прав” - договір   № 21/ПИ від 05.01.99,  з Російським авторським товариством - договір
б/н від 01.09.00, з приватним підприємством “Українське музичне видавництво”
договір № П1/03 від 05.01.03, відповідно з якими позивачу належать повноваження
на управління правами авторів музичних творів.

27 лютого 2004 року в період з
16:43 до 22:05 ПП “Балаклавія”, ретранслюючи твори, які містились в програмах
каналів “О-ТV” та “Інтер”, використав твори наступних авторів шляхом їх
публічного сповіщання по кабелю:

- Кузьмін В. Б. -“Зачем уходишь
ты”, автор тексту та музики Кузьмін  В.
Б.;

- Юрій Шатунов -“Седая ночь”, автор
тексту та музики Кузнєцов С. Б.;

- Михайло Поплавський -“Шаланды”,
автор тексту Гуревич В. І., автор  музики
Богословський М. В.;

- Андрій Губін  - “Девушки как звезды”, автор тексту та
музики Клементьєв А. В.;

- Лері Він -“Бумажный корабль”,
автор тексту Дятлов В. І., автор музики Кирющенко А. А.;

- Корни -“Плакала береза”, автор
тексту Андрєєв М. В., автор музики Матвієнко І. І.;

- Краски -“Мамочка моя”, автор
тексту та музики Воронов О. В.;

- Премьер Министр -“Простая
арифметика”, автор тексту Кавалерян К. А., автор музики Брейтбург К. О.;

- Фабрика  - “Девушки фабричные”, автор тексту Шаганов
О. О., автор музики Матвієнко І. І.;

- Авраам Русо -“Все пройдет”, автор
тексту Дербеньов Л. П., автор музики Дунаєвський М. И.;

- Аліна Гросо -“Лодочка”, автор
тексту Кіровський В. В., авто музики АхріменкоР. В.;

- Таїсія Повалій -“Возвращаю”,
автор тексту Рибчинський Ю. Є., автор музики Петра Н. М.;

- Маша Распутіна -“Роза Чайная”,
автор тексту Степанов В. О.,  автор
музики Метов К. Е.;

- Анастасія Стоцька - “Вены-реки”,
автор тексту та музики  Парамонов В. В.

Ці факти зафіксовані позивачем в
акті фіксації публічного сповіщання творів шляхом передачі по кабелю від
27.02.04 та на відеокасеті з записом трансляції, який був здійснений у квартирі
абонента ПП “ТРК “Балаклавія”.

Державне підприємство “Українське
агентство з авторських та суміжних прав” кваліфікувало цей факт як порушення
авторських прав та звернулось до господарського суду з позовом про захист
порушеного права, посилаючись на статті 15, 32, 50, 52 Закону  України “Про авторське право та суміжні
права”.

Відповідно до вказаного Закону вище
перелічені пісні є музичними творами з текстом або без тексту, тобто, об'єктом
авторського права.

В силу статті 32 Закону України
“Про авторське право і суміжні права” автору, який має авторське право,
належить виняткове право надавати іншим особам дозвіл на використання твору
будь-кому одним або всіма відомими способами на підставі авторського права.

Відповідно до частини 1 статті  31 Закону України “Про авторське право і
суміжні права” автор (або інша особа, яка має авторське право) може передати
свої майнові права будь-якій іншій особі повністю або частково з оформленням
такої передачі авторським договором.

Майнові права, які передаються за
авторським договором, повинні бути в ньому зазначені, права не зазначені в
авторському договорі, як відчужені, вважаються такими, що не передані.

В матеріали справи позивачем надані
ряд договорів, які підтверджують, на думку Державного підприємства  “Українське агентство з авторських та
суміжних прав”, наявність у нього права на захист інтересів авторів.

Державним підприємством  “Українське агентство з авторських та
суміжних прав” було укладено угоди на управління майновими права з наступними
авторами:

-          Рибчинським Ю. Є. № 75682 від
29.02.02;

-          Петрашом Н. М. № 75682 від 24.04.04;

-          Кірющенко А. А. № 36631 від 18.03.04;

-          Кіровським В. В. № 33415 від
10.01.03;

-          Ахрименко Р. В. № 02845 від 03.12.02.

Відповідно до умов вищевказаних
угод автор передає агентству виключне право на управління своїми майновими
правами на твори (як на ті, що існують на момент підписання угоди, так і на ті,
що будуть створені під час дії даної угоди)
при їх використанні шляхом:

-          публічного сповіщання;

-          публічного показу;

-
відтворення та запису;

-          відтворення та розповсюдження творів
образотворчого і декоративно -прикладного мистецтва.

05.01.99 між ДП “Українське
агентство з авторських та суміжних прав” (далі ДП УААСП) та Некомерційним
Партнерством “Незалежна Агенція Авторських Прав” (далі НААП) було укладено
договір № 21/ПИ, відповідно до умов якого, НААП доручає, а ДП УААСП  приймає зобов'язання по управлінню майновими
правами авторів музичних творів з текстом чи без нього, які в даний час входять
або протягом дії договору увійдуть до каталогу НААП. Під Творами, які входять
до каталогу НААП, слід розуміти охоронювані авторським правом Твори, виключними
правами, на використання яких під час дії Договору  володіє НААП.

Відповідно до умов пункту 7
договору ДП УААСП зобов'язується:

-          укладати з особами, які
використовують Твори з каталогу НААП, Договори, умовами яких повинно бути
надання невиключних прав на використання цих Творів засобами, вказаними в
пункті 4 Договору, а також виплата ДП УААСП авторської винагороди за відповідне
використання цих творів;

-          збирати та здійснювати розподіл  зібраної авторської винагороди, яка належить
авторам;

-          здійснювати будь-які юридичні дії,
які необхідні для захисту прав, управлінням яких займається ДП УААСП.

01.09.00  між ДП УААСП
та Російським авторським товариством (далі РАТ) було укладено договір
без номера, відповідно до вимог якого РАТ надає ДП УААСП виключне право
надавати на території, яка входить до сфери діяльності ДП УААСП, дозвіл на всі
публічні виконання музичних творів з текстом чи без тексту.

05.01.03 між  ДП УААСП та Приватним Підприємством
“Українське музичне видавництво” (далі - Видавництво) було укладено договір №
П1/03.

Пунктом 2.1 вказаного Договору
Видавництво передає виключно ДП УААСП право здійснювати управління  авторськими правами на публічне
виконання,  публічне сповіщання
музикальних Творів з текстом чи без тексту, які в даний час входять або протягом
дії договору увійдуть до каталогу
Видавництва.

Таким чином, вищевикладене
свідчить, що позивач має право звертатись до господарського суду для захисту
порушеного авторського права.

Як доказ порушення авторського
права позивач представив відеокасету з відеозаписом фактів трансляції
перелічених вище аудіовізуальних творів -на квартирі ОСОБА_3., яка мешкає за
адресою: місто Севастополь, АДРЕСА_1.

Колегія господарського суду
проглянула відеокасету, надану позивачем.

Як слід з пояснень позивача, на
даній касеті зафіксовані публічні покази музичних творів вказаних вище, що
повністю відповідає складеному 27.02.04 акту фіксації публічного сповіщання
творів шляхом передачі по кабелю, що є в матеріалах справи. При перегляді на
екрані зафіксований логотип телеканалів “О -ТV” та “Інтер”, інший будь -який
логотип на касеті відсутній.

Наданий позивачем доказ у вигляді
відеокасети із записом телепрограм не може бути прийнятим судом в якості
належного доказу з  підстав того, що із
запису не зрозуміло де і коли його зроблено (тобто чи в квартирі абоненту відповідача
чи десь в іншому місці), з якого каналу трансляції (чи з кабельного або
іншого).

Статтею 17 Закону України “Про
авторське право і суміжні права”
встановлено, що авторами аудіовізуального твору є:

а) режисер-постановник;

б) автор сценарію і (або) текстів, діалогів;

в) автор  спеціально  створеного
для  аудіовізуального твору
музичного твору з текстом або без нього;

г) художник-постановник;

д) оператор-постановник.

Одна і та сама фізична особа може суміщати дві або більше  із наведених у цій частині авторських
функцій.

Якщо   інше
не  передбачено  у
договорі  про  створення аудіовізуального   твору,
автори, які зробили   внесок   або зобов'язалися  зробити внесок у створення аудіовізуального
твору і передали  майнові  права
організації,  що  здійснює
виробництво аудіовізуального
твору,  чи продюсеру
аудіовізуального твору,  не мають  права
заперечувати  проти  виконання
цього  твору,   його відтворення,   розповсюдження,   публічного
показу,   публічної
демонстрації,  публічного  сповіщення,
а  також  субтитрування
і дублювання  його  тексту,
крім права на окреме публічне виконання музичних  творів,
включених   до   аудіовізуального   твору.
За оприлюднення  і кожне публічне
виконання,  показ,  демонстрацію чи сповіщення аудіовізуального
твору, його здавання у майновий найом і (або)
комерційний  прокат  його
примірників  за  всіма
авторами аудіовізуального
твору   зберігається   право
на   справедливу винагороду,   що
розподіляється   і  виплачується
організаціями колективного управління або іншим способом.

Автори,  твори
яких  увійшли  як
складова   частина   до аудіовізуального   твору
(як  тих,  що
існували  раніше,  так  і
створених у процесі роботи над аудіовізуальним твором), зберігають
авторське   право   кожний
на  свій  твір
і  можуть  самостійно використовувати  його
незалежно  від  аудіовізуального  твору
в цілому,  якщо  договором
з організацією,  що здійснює
виробництво аудіовізуального твору,  чи з
продюсером аудіовізуального твору не передбачено інше.

Статтею 39 Закону України “Про
авторське право і суміжні права”
встановлено, що у разі, коли виконання використовується в
аудіовізуальному творі, вважається, що виконавець передає організації, яка
здійснює виробництво аудіовізуального твору, або продюсеру аудіовізуального
твору  всі  майнові
права на виконання,  якщо інше не
передбачено договором.

Як вбачається з наданих доказів, у
травні 2001 року ПП “ТРК “Балаклаві” звернулось до позивача із пропозицією про
укладання між сторонами додатку до ліцензійного договору № НОМЕР_1, в якому
передбачалося надання відповідачу прав на ретрансляцію телевізійних програм і
каналів, які відносяться до суміжних прав і належать організаціям мовлення.

В обґрунтування своєї відмови
позивач посилається на те, що у відповідності до статті 35 Закону України “Про
авторське право і суміжні права” від 23.12.93, організації мовлення мають
виключне право дозволяти чи забороняти публічне сповіщення своїх програм шляхом
їх ретрансляції, фіксації на матеріальному носії, відтворення своїх передач,
сповіщання в ефір і по проводах, публічного сповіщання передач у місцях з
платним входом, а також забороняти поширення на території України чи з
території України сигналу, що несе програми, розповсюджуючим органом, для якого
цей сигнал із супутника не призначався. Також, організаціям мовлення належить
право на одержання винагороди за будь -яке використання їх передач. Позивач
запропонував ПП “ТРК “Балаклавія”
укласти відповідні угоди з телекомпаніями, вказаними в надісланому ПП
“ТРК “Балаклавія” Додатку, або іншою особою, якій належать суміжні права в дані
програми.

На виконання цієї пропозиції
відповідачем було укладено ряд окремих договорів:

-          з АТЗП “Українська незалежна ТВ
-корпорація” (Договір № 91 від 21.12.01);

-          з ТОВ “Музичний канал “О-ТВ” (Договір
№ 348 від 30.01.04.

Як встановлено пунктом 2.1.2
Договору №348 від 30.01.04  ТОВ “МК
“О-ТВ” приймає на себе обов'язок по врегулюванню правових відношень з
власниками прав на інтелектуальну власність, програми яких використовуються каналом
“О-ТВ”.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає, що відповідачем не порушені норми чинного законодавства стосовно
захисту авторського права.

Стосовно вимог позивача щодо
відшкодування витрат вартості проїзду, добові витрати та сплату витрат на відрядження
в сумі 4729,44 грн., то згідно вимог частини 5 статті 49 Господарського
процесуального кодексу України, - витрати, пов'язані з розглядом справи в
даному випадку покладаються на позивача.

Виходячи з викладеного, суд дійшов
висновку про неможливість задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись 17, 31, 32, 39 Закону
України “Про авторське право і суміжні права”, ст. 49, 69, 77, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд, -

Вирішив:

У задоволенні позовних вимог
відмовити.

Примірники рішення надіслати на
адресу сторін та третім особам рекомендованою кореспонденцією.

Суддя
І.А. Харченко

Рішення оформлено та підписано

в порядку ст. 84 ГПК України

26.03.2007.