ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2007 р.
№ 15/97-1732 (8/18-694, 02-2/14-756)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді
Дерепи В.І.,

суддів
Грека Б.М., Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу державного підприємства "Енергоринок"

на
ухвалу господарського суду Тернопільської області від 23.06.2006 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.12.2006 року

у справі
№ 15/97-1732 (8/18-694 (02-2/14-756)

за позовом
державного підприємства "Енергоринок"

до
відкритого акціонерного товариства "Тернопільобленерго"

про
стягнення 184 502 252,17 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача –Король Н.І.

відповідача – Артимович І.Б., Салашна Л.М.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Енергоринок" звернулось до господарського суду Тернопільської області з позовом до відкритого акціонерного товариства "Тернопільобленерго" про стягнення 184 502 252,17 грн. Рішенням господарського суду Тернопільської області від 26 грудня 2005 року позов задоволено частково, стягнуто з відповідача 71 201 756,64 грн. заборгованості, 65 271,53 грн. пені, 17 373 257,96 грн. інфляційних та 4 631 225,52 грн. річних, в частині стягнення 14 620 016,17 грн. провадження у справі припинене, а в решті позову відмовлено.

На стадії виконавчого провадження відповідач у зв’язку з неможливістю виконання рішення від 26 грудня 2005 року звернувся до суду із заявою про розстрочку та відстрочку його виконання, яка ухвалою господарського суду Тернопільської області від 23 червня 2006 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 25 грудня 2006 року (судді Р.Марко, С.Бойко, Т.Бонк) з огляду на неможливість виконання рішення суду у зв’язку з важким фінансовим становищем відповідача була задоволена частково, розстрочене виконання рішення від 26 грудня 2005 року на шість років шляхом сплати 93 272 494,38 грн. рівними частинами помісячно. В частині відстрочки виконання цього рішення відмовлено.

У касаційній скарзі державне підприємство "Енергоринок", посилаючись на неправильне застосування судами норм процесуального права, а саме статті 121 Господарського процесуального кодексу України, просить зазначені судові акти скасувати, та відмовити в задоволені заяви про розстрочку виконання рішення.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення –без змін.

Заслухавши представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Зазначена стаття не обмежує право господарського суду певними обставинами, при наявності яких господарський суд може розстрочити виконання прийнятого ним рішення, проте визначальним фактором при наданні розстрочки є винятковість цих випадків та їх об’єктивний вплив на виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, місцевий господарський суд приймаючи ухвалу від 23.06.2006 року про розстрочку виконання судового рішення прийняв до уваги доводи відповідача про неможливість виконання рішення суду у зв’язку з важким фінансовим становищем відповідача та з метою недопущення доведення підприємства до стану стійкої неплатоспроможності або ліквідації.

Крім того, правилами статті 121 ГПК України суду не надане право одночасно розстрочити та відстрочити виконання рішення. За цих обставин, місцевий господарський суд правомірно відмовив в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 26.12.2005 року.

Отже, посилання скаржника на неправильне застосування господарським судом Тернопільської області та Львівським апеляційним господарським судом норм процесуального права при прийнятті судових актів є безпідставними.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені господарськими судами на підставі всебічного, повного і об’єктивного дослідження поданих сторонами доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм процесуального права.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Тернопільської області від 23 червня 2006 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25 грудня 2006 року у справі № 15/97-1732 (8/18-694 (02-2/14-756) залишити без змін, а касаційну скаргу державного підприємства "Енергоринок" - без задоволення.

Головуючий, суддя
В.Дерепа

Суддя

Б.Грек

Суддя

Л.Стратієнко