КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2007                                                                                           № 32/609

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Борисенко  І.В.

суддів:                                          Шипка  В.В.

Розваляєвої  Т.С.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Сторчун М.В. – дов. № Д-21 від 27.01.2007               Ващенко В.В. – дов. № Д-2/со від 27.01.2007

від відповідача - Лебедюк Ю.А. – дов. № 363/10 від 29.12.2006

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду м.Києва від 02.12.2006

у справі № 32/609 (Хрипун О.О.)

за позовом                               Державного підприємства "Укроборонсервіс"

до                                                   Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

про                                                  стягнення 32084334,12 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство „Укроборонсервіс” звернулось до суду з позовом до Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” про зобов'язання відповідача сплатити на користь ДП „Укроборонсервіс” суму основної заборгованості за договором № Д29-3.2/258-06/05-1622 від 20.09.2005 за постачання природного газу в грудні 2005 р. в розмірі 25485774,80 грн., а також пеню за зазначеним договором в розмірі 6534871,32 грн., що загалом складає 32020646,12 грн.; про зобов'язання відповідача сплатити суму понесених судових витрат, пов’язаних з оплатою послуг адвокатів по веденню справи в розмірі 38070,00 грн.. витрат на сплату державного мита в розмірі 25500,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118,00 грн.

16.11.2006 позивачем було подано заяву про зміну позовних вимог у зв'язку з частковим погашенням заборгованості відповідачем та збільшенням розміру пені. Позивач просить зобов'язати відповідача сплатити на користь ДП „Укроборонсервіс” суму основної заборгованості за договором № Д29-3.2/258-06/05-1622 від 20.09.2005 за постачання природного газу в грудні 2005 р. в розмірі 25235774,80 грн., а також пеню за зазначеним договором в розмірі 7364752,93 грн., що загалом складає 32600527,73 грн.; про зобов'язання відповідача сплатити суму понесених судових витрат, пов’язаних з оплатою послуг адвокатів по веденню справи в розмірі 38070,00 грн., витрат на сплату державного мита в розмірі 25500.00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118,00 грн.

24.11.2006 позивачем було подано заяву про зміну позовних вимог у зв'язку з частковим погашенням заборгованості відповідачем та збільшенням розміру пені. Позивач просить зобов'язати відповідача сплатити на користь ДП „Укроборонсервіс” суму основної заборгованості за договором № Д29-3.2/258-06/05-1622 від 20.09.2005 за постачання природного газу в грудні 2005 р. в розмірі 20485774,80 грн., а також пеню за зазначеним договором в розмірі 7441672,32 грн., що загалом складає 27927447,12 грн.; про зобов'язання відповідача сплатити суму понесених судових витрат, пов’язаних з оплатою послуг адвокатів по веденню справи в розмірі 38070,00 грн., витрат на сплату державного   мита   в   розмірі   25500,00   грн.   та   витрат   на   інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118,00 грн.

29.11.2006 позивачем було подано заяву про зміну позовних вимог у зв'язку зі збільшенням розміру пені. Позивач просить зобов'язати відповідача сплатити на користь ДП „Укроборонсервіс” суму основної заборгованості за договором № Д29-3.2/258-06/05-1622 від 20.09.2005 за постачання природного газу в грудні 2005 р. в розмірі 20485774,80 грн., а також пеню за зазначеним договором в розмірі 7489378.92 грн., що загалом складає 27975153,72 грн.; про зобов'язання відповідача сплатити суму понесених судових витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвокатів по веденню справи в розмірі 38070,00 грн., витрат на сплату державного мита в розмірі 25500,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118,00 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 01.12.2006р. у справі № 32/609 позов задоволено частково: зобов’язано Дочірню компанію „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” сплатити на користь Державного підприємства „Укроборонсервіс” 20 485 774,80 грн. основного боргу, 3 018 163,77 грн. пені, 18 681,30 державного мита, 86,45 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в іншій частині позову відмовлено.

Відповідач, частково не погоджуючись з рішенням суду, звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою № 31/10-13072 від 11.12.2006р., в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 01.12.2006р. у справі №32/609 в частині стягнення пені та прийняти нове рішення, яким зменшити пеню до 10%.

Відповідач в апеляційній скарзі вказує, що Господарським судом м. Києва не враховано всіх обставин, що мають істотне значення для вирішення даної справи.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва – без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засідання проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, письмових заперечень на неї та наявні матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між ДП „Укроборонсервіс” та ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України” було укладено договір № Д29-3.2/258-06/05-1622 від 20.09.2005 купівлі-продажу природного газу, відповідно до якого позивач зобов’язався передати відповідачу природний газ в передбачених додатковими угодами щомісячних обсягах, а відповідач - прийняти та оплатити кожний місячний обсяг газу до 30 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу (п. 4.3 договору).

Додатковою угодою № 1 (Д/У 29-7.2/681) до договору № Д29-3.2/258-06/05-1622 від 20.09.2005 сторони погодили зміну умов оплати, в новій редакції пункт 4.3 договору зобов'язує покупця оплатити кожний місячний обсяг газу до 07 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, або в терміни, які обумовлюються сторонами в додаткових угодах до договору.

Згідно з додатковою угодою № 3 (Д/У 29-7.2/681) до договору № Д29-3.2/258-06/05-1622 від 20.09.2005 відповідач взяв на себе зобов'язання оплатити кожний місячний обсяг газу до 27 числа місяця, наступного за місяцем поставки товару.

Відповідно до п. 3.1 договору газ, що поставляється, вважається прийнятим по кількості на підставі акту приймання-передача газу, що укладається в останній день місяця поставки газу згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1729 із змінами та доповненнями.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, на виконання договору №Д29-3.2/258-06/05-1622 позивач поставив протягом грудня 2005 року 354403409,00 куб.м. природного газу загальною вартістю 134389772,69 грн., що підтверджується актом приймання-передачі газу № 3 від 31.12.2005.

Встановлено, що відповідачем не виконано належним чином свої зобов'язання за договором. У зв’язку з частковою оплатою відповідачем за отриманий газ сума заборгованості за газ, поставлений у грудні 2005 року, станом на 29.11.2006 складає 20 485 774,80 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п.1 ст.612 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. (ст. 611 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 6.2 договору № Д29-3.2/258-06/05-1622 від 20.09.2005 передбачено, що у разі прострочення виконання будь-якого грошового зобов'язання за цим договором сторона, яка прострочила виконання грошового зобов'язання, крім відшкодування збитків сплачує на користь іншої сторони пеню в розмірі 0,1 % з простроченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується така пеня.

Згідно з ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Більш тривалий строк нарахування пені договором № Д29-3.2/258-06/05-1622 від 20.09.2005 не передбачений.

Суд першої інстанції правильно здійснив розрахунок пені за період з 28.01.2006 по 27.07.2006 у сумі  6 036 327,54 грн.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції підставно та обґрунтовано зменшив розмір штрафних санкцій на 50 % з огляду на наступне.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України надано право суду зменшити розмір штрафних санкцій у разі, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. При цьому повинно братися до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов’язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Місцевим господарським судом правомірно взято до уваги те, що не тільки відповідач, а й позивач є державними підприємствами та мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Сторонами не заперечується, що прострочення виконання зобов'язання відповідачем становить 10 місяців та на час розгляду справи господарським судом заборгованість складає 15,24 % загального обсягу поставленого газу.

За таких обставин, судом першої інстанції обґрунтовано зменшено розмір пені, що має сплатити відповідач, до 50% від суми пені, розрахованої відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, та зобов’язано відповідача сплатити на користь позивача 3 018 163,77 грн. пені.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки правовідносини боржника з третіми особами не звільняють його від належного виконання його зобов‘язань по господарських договорах.

Враховуючи усе вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 01.12.2006р. по справі № 32/609 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справ, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п.1 ст.103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” № 31/10-13072 від 11.12.2006р. залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 01.12.2006р. у справі № 32/609 – без змін.

2.   Матеріали справи № 32/609 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Борисенко  І.В.

Судді                                                                                          Шипко  В.В.

Розваляєва  Т.С.