ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" березня 2007 р.
Справа  № 27/437-06-13885

За позовом
товариства з обмеженою відповідальністю „Віпарк”

До відповідача
товариства з обмеженою відповідальністю „Продукт”

Про стягнення 10689,90 грн.

Суддя Семенюк Г.В.

Представники:

Від позивача
Остаповська О.В., довіреність від 10.09.2006 року;

Від відповідача
не з‘явився;

Суть спору:
Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення 10689,90 грн.

У судовому засіданні від 26.03.2007 року Позивач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій просить суд стягнути з Відповідача суму основного боргу у розмірі 9419,43 грн.

Відповідач, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, своїх  представників  в  судове  засідання  не направив незважаючи на виклик суду, відзив на позов не надав, позовні вимоги по суті не заперечив.

Керуючись ст. 75  ГПК  України  суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір по суті без участі відповідача   і без відзиву на позов за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі  обставини справи та заслухавши представника позивача, суд, встановив.

19.08.2003 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір поставки упаковки № 31, а саме: плівки пакувальної п/п з кольоровим друком між лоями. Згідно з п.4.3 договору Відповідач зобов’язався сплатити Позивачу суму вартості поставленої продукції, а саме: 50% передплата за кожну партію (протягом 5 календарних днів) з моменту отримання заявки, 50% не пізніше 10-ти банківських днів з моменту отримання відповідачем вказаної продукції.

У відповідності до умов договору Позивачем була здійснена поставка товару Відповідачу за накладними № ВК –00280 від 01.09.2004 року, № ВК-00000034 від 28.01.2005 року.

Внаслідок несплати вартості отриманих за накладними № ВК –00280 від 01.09.2004 року, № ВК-00000034 від 28.01.2005 року товарів у Відповідача утворилась заборгованість перед Позивачем у сумі 60321,95 грн.

Відповідач частково сплатив борг та згідно з розрахунком позивача залишок заборгованості складає - 9419,43 грн.

Згідно з п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 435-IV від „16” січня 2003 року, що набрав чинності з 01.01.2004 року - Цивільний   кодекс  України  застосовується  до  цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин,  які виникли  до  набрання  чинності Цивільним кодексом України, положення Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків,  що  виникли  або  продовжують  існувати після набрання ним чинності.

У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Господарського кодексу України № 436-IV від «16»січня 2003 року, що набрав чинності з 01.01.2004 року - Господарський кодекс України застосовується до господарських відносин,  які виникли  після  набрання  чинності його положеннями відповідно до прикінцевих та перехідних положень Господарського кодексу України. До господарських  відносин,  що  виникли до набрання чинності відповідними положеннями Господарського кодексу України, зазначені положення   застосовуються   щодо   тих  прав  і  обов'язків,  які продовжують існувати або  виникли  після  набрання  чинності  цими положеннями.

Враховуючи те, що правовідносини що є предметом позову за цією справою виникли до 01.01.2004 року, але фактично продовжували існувати і після 01.01.2004 року, то при вирішенні спору повинні застосовуватись нові редакції Цивільного та Господарського кодексів України.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України 435-IV від „16” січня 2003 року, що набрав чинності з 01.01.2004 року, - в силу зобов'язання одна  сторона (боржник)   зобов'язана   вчинити   на   користь   другої  сторони (кредитора) певну дію (передати  майно,  виконати  роботу,  надати послугу,  сплатити  гроші  тощо) або утриматися від певної дії,  а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України 435-IV від „16” січня 2003 року, що набрав чинності з 01.01.2004 року, - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 9419,43 грн. обґрунтовані, підтверджені наявними у справі матеріалами, відповідають чинному законодавству, відповідачем не заперечуються, отже підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідач, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, своїм правом на участь у судових засіданнях не скористався, позовні вимоги по суті не заперечив.

У відповідності до ст. 69 ГПК спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Ухвалою заступника голови господарського суду Одеської області від 26.02.2007 року строк розгляду справи було продовжено за межі двохмісячного строку для розгляду справі.

Відповідно до ст. 93 Цивільного Кодексу України, - місцезнаходженням  юридичної  особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Згідно з Довідкою головного управління статистики в Одеській області № 01-02-114-20 від 11.01.2007 року товариства з обмеженою відповідальністю „Продукт” значиться в ЄДРПОУ за адресою, що вказана позивачем у позовній заяві.

Ухвали господарського суду надіслані на адресу відповідача, що вказана позивачем у позовній заяві та відповідачем у спірних договорах до суду не повертались, що свідчить про належне повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи.

Прийняття участі в розгляді справи це право, а не обов'язок відповідача.

Таку ж правову думку висловив Одеській апеляційний господарський суд у своїй Постанові від 15.11.2005 року зі справи № 27/182-05-5016.

Станом на 26.03.2007 року можливість подальшого відкладення розгляду справи відсутня у зв’язку з закінченням всіх строків відведених ст. 69 ГПК України для розгляду справи.

В частині стягнення 1270,47 грн. провадження по справі  припинити, на підставі п.4 ст. 80 ГПК України, у зв’язку з відмовою від позову.

Витрати по сплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу віднести за рахунок відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, згідно ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44-49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.
Позов задовольнити частково.

2.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Продукт” (65000, м. Одеса, вул. Ат. Чепиги, 15), , р/р 980 ФАКБ „Иннетбанк”, МФО 328094 на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Віпарк” (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 8), , р/р в ВАТ „СЕБ Банк” м. Києва, МФО 300175 –9419,43 грн. основного боргу, 94,20  грн. державного мита  та 103,98 грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.
В частині стягнення 1270,47 грн. провадження по справі  припинити.

Наказ видати у порядку ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили у порядку передбаченому ст. 85 ГПК України.

Суддя                                                                                       Семенюк Г.В.