ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.01.07 р.                                                                               Справа № 16/403пд

Суддя Господарського суду Донецької області В.В.Манжур,

Розглянувши  у відкритому судовому засіданні справу

за  позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Агро-Союз”,              смт. Ювілейне, Дніпропетровська обл.

До відповідача   1. Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об’єднання “Апекс” м. Донецьк

2. Мале приватне науково-виробниче підприємство “Апекс” м. Донецьк

про    визнання  недійсним договору № 12/05-1 від 05.12.2005р.

За участю:

Представників сторін :

від позивача:                Верещак Б.І. по дор.

від  відповідача :            1.  не з’явився

2.  не з’явився

ВСТАНОВИВ:   в  судовому  засіданні  було  оголошено  перерву  згідно ст. 77  ГПК України  до 22.01.2007р.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Компанія “Агро-Союз” смт. Ювілейне, Дніпропетровська область звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об’єднання “Апекс” м. Донецьк, до Малого приватного науково-виробничого підприємства “Апекс”           м. Донецьк про визнання  недійсним  договору № 12/05-1 від 05.12.2005р. укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче об’єднання “Апекс” та Малим приватним науково-виробничим підприємством “Апекс”.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що зміст договору суперечить ЦК України, законам, іншим актам цивільного законодавства, вказує на те, що договір було оформлено з метою ухилення від виконання рішення господарського суду, відповідно до господарського кодексу відповідачі не мали права укладати договір, посилається  на те, що договір не містить істотних умов визначених законодавством, особа яка вчиняла Договір від імені відповідачів не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності.  на момент укладання договору.

Представник малого приватного науково-виробничого підприємства “Апекс” проти задоволення позову заперечує.

Представник Товариств з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче об’єднання “Апекс”, у судове засідання не з’явився, письмового пояснення по завленим вимогам не надав, хоч був повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників  сторін, суд встановив наступне:

05.12.2005р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Науково-виробничим об’єднання “Апекс” та Малим приватним науково-виробничим підприємством “Апекс” було укладено договір № 12/05-1.

Позивач посилається на те, що договір № 12/05-1 від 05.12.2005р. укладений між відповідачами 05.12.2005р. було оформлено після арешту та заборони відчуження майна Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробничого об’єднання “Апекс”.

Акт опису та арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче об’єднання “Апекс” складено 9 серпня 2006р., а спірний договір укладено 05.12.2005р.

Відповідно до ст. 33 ГПК України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили проте, що договір                   № 12/05-1  було укладено не 05.12.2005р. , а після 9 серпня 2006р.

Позивач вказує на те, що даний договір було укладено з метою ухилення Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче об’єднання “Апекс” від виконання рішення господарського суду від 14.02.2006р.

Зазначене твердження позивача судом не приймається , оскільки в рішенні по справі № 1/482 вказано, що Товариством з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче об’єднання “Апекс” були прийняті заходи для погашення боргу товарами, але Товариство з обмеженою відповідальністю “Компанія “Агро-Союз” від цього відмовилося, наполягаючи на грошовому виконанні зобов’язання.

В позовній заяві позивач вказує на те, що відповідачі не мали право на укладання договорів, а саме підписувати договір купівлі-продажу, а не поставки чим грубо порушили закон.

Відповідно до умов договору (п.1.1.) передбачено, що продавець зобов’язується поставити, а покупець прийняти та сплатити на умовах викладених в договорі товар.

Відповідно до приписів ст.. 628 ЦК України встановлено, що сторони мають право укладати договори які містять елементи різних договорів тобто змішані договори.

Статтею 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона – постачальник зобов’язується передати (поставити) в обумовлені строки другій стороні – покупцеві товар, а покупець зобов’язується прийняти та оплатити вказаний товар та сплатити за нього певну грошову суму.

Виходячи з зазначеного сторони при укладанні спірного договору не порушили норми передбачені статтею 265 ГК України.

Позивач вказує на те, що договір не містить істотних істотних умов, а саме: умов Правил Інкотермс, вимоги, щодо якості товару, умов поставки.

Відповідно до ч. 3 ст. 180 ГК України встановлено, що сторони при укладанні господарського договору зобов’язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Умовами договору № 12/05-1 від 05.12.2005р. між сторонами погоджено предмет, ціну та строк дії договору, тому підстав вважати його таким, що не містить істотних умов не має.

Позивач вказує на те, що особа , яка вчиняла договір від імені відповідачів, не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності, а саме Биховський С.В. не мав права підписувати Договір одночасно від імені обох відповідачів, в обґрунтування посилається на ч.3 ст. 238 ЦК України.

Відповідно до приписів ч.3 ст. 238 ЦК України, представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Тобто всі дії представник зобов’язаний здійснювати в інтересах того, кого він представляє.

Тобто хоч сам договір підписаний однією особою, але ця особа діяла в інтересах тієї особи представником якої вона була, а підписання договору однією особою не говорить про порушення інтересів сторін.

Крім того у діючому законодавстві не має норми права яка б забороняла одній особі представляти одразу інтереси декілька інших осіб.

На підставі зазначеного суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Агро-Союз” смт. Ювілейне слід відмовити в зв’язку з тим, при укладанні договору між Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об’єднання “Апекс” та Малим приватним науково-виробничим підприємством “Апекс” , сторонами не були порушені вимоги Цивільного кодексу України, законів та інших актів цивільного законодавства.

Витрати по сплаті   держмита  та  витрати на  інформаційно - технічне   забезпечення  судового   процесу  , покладаються  в  разі  неправомірних  дій  , на  позивача  по  справі   згідно   ст.ст.   44,49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 43, 49, 77, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Агро-Союз” смт. Ювілейне до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об’єднання “Апекс” м. Донецьк, до Малого приватного науково-виробничого підприємства “Апекс” м. Донецьк про визнання недійсним договору № 12/05-1 від 05.12.2005р. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

Суддя                                                                         Манжур В.В.