Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2007 р.                                                           Справа № 35/151-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі Криворученко О.І.

за участю представників сторін:

позивача - Попова О.С., копія пост. дов. №27-33 від 24.02.06 р. у справі

відповідача -  Ріпи А.В., копія пост. дов. №5419 від 10.11.06 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 4399 Х/1-12) на рішення господарського суду Харківської області від 07.11.06 р. у справі № 35/151-06

за позовом Українського державного підприємства поштового зв"язку "Укрпошта" в особі Центру перевезення пошти Харківської дирекції, м. Харків,

до відкритого акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" вособі Харківського обласного управління, м. Харків,

про стягнення 3980,21 грн.,

встановила:

Українське державне підприємство поштового зв‘язку «Укрпошта»в особі Центру перевезення пошти Харківської дирекції, позивач, звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про зобов‘язання відповідача, ВАТ «Державний ощадний банк України»в особі Харківського обласного управління Ощадбанку, повернути безпідставно перераховані йому грошові кошти в сумі 3980,21 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 07.11.2006 р. (суддя Швед Е.Ю.) у задоволенні позову відмовлено.

Позивач з рішенням господарського суду Харківської області від              07.11.2006р. не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду першої інстанції скасувати повністю, прийняти нове рішення, яким зобов‘язати відповідача повернути позивачеві безпідставно перераховані грошові кошти в сумі 3980,21 грн.

В обгрунтування апеляційної скарги посилається, зокрема, на те, що оскільки позивач внаслідок несвоєчасного отримання повідомлення про смерть гр-на Чернишова Ю.Б. безпідставно здійснював після його смерті відшкодування  у зв"язку з каліцтвом протягом 10-ти місяців з листопада 2004 р. до вересня 2005 р. шляхом перерахування грошових коштів на особовий рахунок Чернишова Ю.Б., відкритий в ХОУ ВАТ "Державний ощадний банк України", то згідно зі статтями 386, 387, 1219 Цивільного кодексу України у відповідача з моменту безпідставного перерахування грошових коштів на рахунок Чернишова Ю.Б. виникли зорбов"язання щодо повернення позивачеві цих грошових коштів у розмірі 3980,21 грн.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу.

Представник відповідача у  судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване позивачем рішення законним та обгрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Колегія суддів дослідила матеріали справи, вислухала пояснення представників сторін, перевірила правильність застосування місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права та дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішень місцевого суду Московського району м. Харкова від 17.11.1976 р. у справі №2-3346 за позовом Чернишова Ю.Б. до автобази Харківського обласного виробничого-технічного управління зв"язку  про відшкодуваня збитків у зв"язку з каліцтвом та від 31.07.1987 р. у справі №2-2341 за позовом Чернишова Ю.Б. до автобази Харківського обласного виробничого-технічного управління зв"язку про відшкодуваня збитків у зв"язку з каліцтвом у  ТВБВ №10020/0285 філії Харківське обласне управління ВАТ "Ощадбанк" було відкрито особовий рахунок №13529 на ім"я Чернишова Ю.Б. для перерахування позивачем, який є правонаступником автобази Харківського обласного виробничого-технічного управління зв"язку, сум відшкодування завданих збитків.

У відповідь на звернення позивача про повернення грошових коштів в сумі 3980, 21 грн. №1028 від 07.11.2005 р. відповідач листом  №16-34/4113 від 18.11.2005 р. повідомив його про те, що списати з особового рахунку Чернишова Ю.Б. №13529 у ТВБВ №10020/0285 кошти у сумі 3980,21 і повернути їх на розрахунковий рахунок позивача неможливо, так як згідно з пунктами 1.7, 5.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, пунктами 6.37, 6. 39 Порядку відкриття, ведення та закриття рахунків фізичних осіб у національній валюті установами ВАТ "Ощадбанк", а також статтею 1071 Цивільного кодексу України зарахована на рахунок по вкладу сума не може бути повернута установою банку відправнику без письмової згоди власника вкладу і кошти з рахунків фізичних осіб установи банку списують тільки за дорученнями  власників цих рахунків або на підставі рішення суду.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" банківські рахунки - це рахунки, на яких обліковуються власні кошти.

Згідно зі статтею 1071 Цивільного кодексу України банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження, а без розпорядження клієнта грошові кошти можуть бути списані з його рахунку на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком та клієнтом, а пунктом 7.1 Інструкції про порядок відкриття, використання  і закриття  рахунків у національній та іноземній валютах №492 від 12.11.2003 р., затвердженої Постановою правління НБУ передбачено, що видаткові операції за поточними рахунками фізичних осіб здійснюються за розпорядженням власника або за його дорученням на підставі довіреності, засвідченої нотаріально.

Крім того, згідно зі статею 1068 Цивільного кодексу України банк зобов"язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта в день надходження до банку відповідного розрахункового документа.

А отже як випливає зі змісту вищевказаних норм, кошти, які надходять на   особовий рахунок №13529 у ТВБВ №10020/0285, є власністю відповідного клієнту банку, а не відповідача, який має право здійснювати операції за вказаним рахунком лише на підставі розпорядження, доручення клієнта або рішення суду чи на договірних засадах, а оскільки будь-яких розпоряджень, доручень клієнта щодо списання з його рахунку коштів у сумі 3980,21 грн. чи відповідного судового рішення про списання цих коштів на адресу відповідача не надходило, то він цілком правомірно відмовив позивачеві в їх поверненні, а місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відсутність порушень відповідача прав позивача та що позивач не є тим суб"єктом, рішення якого є підставою для списання  грошових коштів з особистого рахунку клієнта банку.

Посилання відповідача на те, що оскільки позивач внаслідок несвоєчасного отримання повідомлення про смерть гр-на Чернишова Ю.Б. безпідставно здійснив після його смерті відшкодування  в сумі 3980, 21 грн. шляхом перерахування грошових коштів на особовий рахунок Чернишова Ю.Б., відкритий в ХОУ ВАТ "Державний ощадний банк України", то згідно зі статтями 386, 387, 1212 Цивільного кодексу України у відповідача виникли зобов"язання щодо повернення позивачеві цих грошових коштів, не може вважатись обгрунтованими, так як згідно з нормами діючого законодавства  відповідач не був зобов"язаний повідомляти позивача про факт смерті власника рахунку №13529, а статтями 386, 387, 1212 Цивільного кодексу України, на які посилається позивач в позовній заяві та апеляційній скарзі як на підставу стягнення з відповідача 3980, 21 грн., передбачено лише повернення безпідставно набутого майна, тоді як перераховані на рахунок №13529 кошти не є власністю відповідача та ним не набувались, тим більше безпідставно, а були перераховані на рахунок Чернишова Б.Ю. на підставах та в порядку, передбачених чинним законодавством України.

Таким чином, господарський суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову про стягнення з відповідача 3980, 21 грн., повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 33, 43, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 07.11.2006 р. у справі №35/151-06 залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді