ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.12.07 р.
Справа № 44/321пн

Господарський суд Донецької
області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Семенюшко
Г.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою
суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1(представник ОСОБА_2,
довіреність 1079 від 04.09.07 року), до виконавчого комітету Донецької міської
ради (представник Снегірьов О.М., довіреність 01/15-6725 від 12.12.05 року) та
до комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації міста Донецька”
(представник до судового засідання не з'явився) про визнання права власності
суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1на вбудоване
нежитлове нерухоме приміщення загальною площею 57,9 м2, розташоване за адресою
АДРЕСА_1-

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1(далі - Підприємець) звернувся до суду з
позовом до виконавчого комітету Донецької міської ради (далі - Комітет) та до
комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації міста Донецька” (далі
- Бюро) про визнання права власності Підприємця на вбудоване нежитлове нерухоме
приміщення загальною площею 57,9 м2, розташоване в АДРЕСА_1 (далі -
Приміщення). Позовні вимоги Підприємця ґрунтуються на неузгодженні Комітетом
питання про перепланування та переведення у нежитловий фонд спірного
Приміщення, не зважаючи на те, що Приміщення не є придатним для проживання, а
його реконструкція, здійснена Підприємством для використання спірної
нерухомості у комерційних цілях, є такою, що відповідає встановленим
будівельним правилам та нормам. Означена бездіяльність Комітету, на думку
позивача, порушує речові права позивача на Приміщення, оскільки Підприємець не
в змозі використовувати Приміщення у власній підприємницькій діяльності, тобто
обмежується право користування Приміщенням, як складова частина права
власності.

Представник Підприємця в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник Комітету в судовому
засіданні заперечив проти позову, зазначивши, що дозволу на реконструкцію
Приміщення - не надано оскільки вказана нерухомість реконструйована самовільно,
крім того, в матеріалах справи відсутні дані про оспорювання Комітетом права
власності Підприємця, через що позивач був не вправі подавати поточний позов.

Відповідач Бюро до судового
засідання не з'явився. не зважаючи на належне повідомлення про час та місце
судового засідання, відзиву на позову заяву не надав. Втім, суд вважає за
можливе розглянути справу за відсутності представника Бюро, оскільки наявних у
справі матеріалів достатньо для надання правової оцінки спірним відносинам, а
подання відзиву є правом, а не обов'язком Бюро.

також зазначив, що жодним чином не
оспорює право власності Підприємця, через що позовні вимоги до Бюро є
безпідставними.

В порядку статей 41-42 ГПК України,
суд провів судову будівельно-технічну експертизу, за висновками якої,
Приміщення відповідає вимогам будівельних норм та правил, у тому числі
протипожежних та санітарних, перебуває у доброму стані, має 100% готовності і є
непридатним для проживання громадян (нежитловим).

Вислухавши у судовому засіданні
представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за
своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов Підприємця до Комітету
підлягає задоволенню, наразі у позові до Бюро слід відмовити виходячи з наступного.

В порядку, передбаченому статтями
655-697 ЦК України, між продавцями громадянами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та покупцем Підприємцем 19.04.07 року укладено договір щодо
купівлі-продажу АДРЕСА_1загальною площею 59,4 м2 (далі - Об'єкт). Означений
договір купівлі-продажу згідно статті 657 ЦК України укладено у письмовій формі
та посвідчено приватним нотаріусом.

В порядку статей 209-210 ЦК України
та згідно пункту 7 вищезазначеного договору, право власності Підприємця на
Об'єкт виникло з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації
договору - з 19.04.07 року.

Таким чином, виходячи зі змісту
норм статей 12-13, 15 Закону України „Про власність” (чинного на момент
укладення правочину) та статей 316-317, 328 ЦК України - Підприємець є
добросовісним набувачем та власником Об'єкту, отриманого на підставах, що
передбачені договором та не заборонені законом.

Позивач самочинно здійснив
перебудову існуючого Об'єкту внаслідок чого утворилося Приміщення, яке
перестало бути житловим, про що свідчить технічний паспорт БТІ № 1/7093,
технічний висновок АТЗТ „Проектно-виробниче підприємство „Донбасреконструкція”
№ 1573-У/2007 та висновок судової будівельно-технічної експертизи № 241 від
14.12.07 року, згідно якого Приміщення не відповідає вимогам ДБН В.2.2-15-2005
„Житлові будівлі” (є нежитловим) і має експлуатуватися лише як нежитлове
приміщення.

Виходячи з норм частини 2 статті 7
Житлового кодексу Української РСР, непридатні для проживання жилі приміщення, у
тому числі Об'єкт, переобладнуються для використання в інших цілях. З огляду на
наведене, Підприємець, з метою реалізації власних прав на користування
Об'єктом, проживання у якому на теперішній час є неможливим, а також в порядку
реалізації права на свободу підприємницької діяльності, передбаченого статтями
41-42 Конституції України і статтями 317-319 ЦК України, здійснив
переобладнання Об'єкту у Приміщення. Зокрема, позивачем самочинно переобладнано
вже існуючу нерухомість. Ідентифікація цього нового об'єкту нерухомості
Приміщення, а також відповідність Приміщення існуючим санітарним, вогнетривким
та будівельним нормам та правилам, факт доброго стану Приміщення, та факт
непогіршення стану несучих конструкцій будинку внаслідок перебудови - визначені
низкою документів, у тому числі висновком судового експерта № 241 від 14.12.07
року, технічним висновком АТЗТ „Проектно-виробниче підприємство
„Донбасреконструкція” № 1573-У/2007 з додатками та технічним паспортом
комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації міста Донецька” з
інвентаризаційної справи № 1/7093.

З огляду на наведене, означене
право власності Підприємця на Приміщення виникло на законних підставах, тому
суд вважає безсумнівною наявність у позивача права власності на спірну
нерухомість. Статус нерухомого майна, що визначений статтями 181 та 331 ЦК
України, за висновком суду є властивим Приміщенню, оскільки за матеріалами
справи Приміщення розташоване на земельній ділянці, а його переміщення є
неможливим без знецінення та зміни призначення. Технічний паспорт на Приміщення
№ 1/7093, виданий органами державної реєстрації в порядку Закону України „Про
державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” та
Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого
майна, означає, що комунальним підприємством „Бюро технічної інвентаризації
міста Донецька” здійснено технічну інвентаризацію саме нерухомого майна
(Приміщення).

Статус спірної нерухомості як
нежитлового приміщення, витікає з висновку судового експерта № 241 від 14.12.07
року, технічного висновку АТЗТ „Проектно-виробниче підприємство
„Донбасреконструкція” № 1573-У/2007 з додатками та технічного паспорту
комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації міста Донецька” з
інвентаризаційної справи № 1/7093, за змістом яких цільовим призначенням
Приміщення не може бути проживання громадян. Вказане в порядку частини 4 статті
4 Житлового кодексу Української РСР означає, що Приміщення у будь-якому разі не
відноситься до житлового фонду і за висновком суду є нежитловим.

У відповідності до статті 328 ЦК
України встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, якщо
інше прямо не випливає із закону або не встановлене судом. Підприємець може
вимагати усунення будь-яких порушень його права власності, гарантованого
статтею 41 Конституції України, хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. За нормами статті 392 ЦК України, власник наділений
правом захисту права власності в суді у разі невизнання або оспорювання іншими
особами такого права власності.

Оскільки згідно змісту позовних
вимог та наданих матеріалів, Комітет вважає Приміщення самовільно
реконструйованим, що унеможливлює прийняття
його в експлуатацію, суд доходить висновку, що позивач мав право
звертатися до суду за захистом свого права власності, оскільки порушується
право Підприємця щодо використання Приміщення у підприємницькій діяльності, як
елемент речового права власності. Натомість доказів оспорювання Бюро права
власності Підприємця - суду не надано, через що позовні вимоги, звернені до
Бюро задоволенню не підлягають.

Жодних доказів порушення в
процедурі переобладнання Об'єкту у Приміщення чиїхось законних прав та
охоронюваних законом інтересів або будівельно-санітарних норм - суду не надано.

З огляду на наведене, причиною
виникнення спору є невизнання відповідачем права власності та права на
користування нежитловим Приміщенням, а також порушення Комітетом норм
Конституції України, ЦК України, ГК України та інших норм, які регулюють режим
права власності.

Відповідно до статті 49 ГПК
України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу покладаються судом на позивача, оскільки первинним підґрунтям
спору є вина позивача у непроведенні дій щодо отримання відповідних дозволів на
будівництво та переобладнання Приміщення.

На підставі ст.41-42 Конституції
України, ст.ст.181, 202, 316-317, 328, 331, 383, 392, 655-697 ЦК України,
ст.ст.4, 7 ЖК УРСР, ст.ст.1, 2, 22, 33, 34, 36, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд
-

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1до виконавчого комітету
Донецької міської ради про визнання права власності суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1на вбудоване нежитлове нерухоме приміщення загальною
площею 57,9 м2, розташоване за адресою АДРЕСА_1

Відмовити у задоволенні позову
суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1до комунального
підприємства „Бюро технічної інвентаризації міста Донецька” про визнання права
власності суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1на
вбудоване нежитлове нерухоме приміщення загальною площею 57,9 м2, розташоване
за адресою АДРЕСА_1

Визнати право власності суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1на вбудоване нежитлове
нерухоме приміщення загальною площею 57,9 м2, розташоване за адресою АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути
оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку
протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом
одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя
Мєзєнцев Є.І.

Надруковано
у 4 примірниках:

1
-позивачу

2-3
-відповідачам

4
-господарському суду Донецької області