СУД
РІШЕННЯ

16.01.07р.

Справа № 33/4-07

За позовом:  Товариства з обмеженою відповідальністю
„Білтехніка”, м. Київ

до відповідача: Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

про:
стягнення 152537 грн. 91 коп.

Суддя  Разіна Т.І.

Представники:

від позивача: представник
Данилов Ю.В. за довіреністю від 15.01.07

від відповідача: не
явився

в засіданні приймали участь: -

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Білтехніка” звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовною заявою
про стягнення з  суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 134040 грн. 34 коп., пеню в
сумі 18497 грн. 57 коп.  та судові
витрати по справі.

Представник позивача позов
підтримав та просить його задовольнити в заявленій сумі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, документи, витребувані ухвалою суду від 22.12.2006р. не надав.
Поштове відправлення повернуто на адресу суду із відміткою органу поштового
зв'язку про відсутність адресату. Поштова адреса, вказана в позові відповідає  довідці Єдиного державного  реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Суд вважає за можливе розглянути
справу за наявними матеріалами згідно ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,  дослідивши
та оцінивши надані докази, заслухавши пояснення  представника позивача, суд

Встановив:

28.12.2005р. між товариством з
обмеженою відповідальністю „Білтехніка” (далі позивач) та суб'єктом
підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1 укладений договір НОМЕР_1
(далі договір).

Відповідно до умов договору продавець
(позивач по справі) продає, а покупець (відповідач по справі) купує телевізори
„Витязь” -далі товар.

Цивільні  обов'язки
виконуються  у  межах,
встановлених договором або актом цивільного законодавства (п.1 ст.14
Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) , а покупець
приймає або зобов'язується прийняти майно (товар)  і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач договірні зобов'язання  виконав,
поставивши відповідачу товар на суму 134040грн. 34коп., що підтверджується
видатковою накладною НОМЕР_2 від 29.12.2005р. (а.с.14) по довіреності НОМЕР_3
від 29.12.2005р. (а.с.13).

Відповідно до п. 4.2 договору
оплата за товар здійснюється в два етапи шляхом перерахування грошовий коштів
на розрахунковий рахунок продавця. 1 етап -20% від суми поставки згідно
накладної на наступний банківський день після постачання  товару на склад покупця. 2 етап -80% суми
оплачується протягом 30 календарних днів після постачання товару на склад
покупця.

Відповідач договірні зобов'язання
не виконав,   оплату  за товар не провів.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов  договору  та
вимог  цього  Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до   звичаїв   ділового
обороту  або  інших
вимог,  що  звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу
України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання не
допускається.

Відповідно до ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання
грошового зобов'язання.

На момент розгляду справи
заборгованість відповідача становить 134040грн. 34коп., докази   сплати заборгованості  в матеріалах справи відсутні, сторонами не
подані,  внаслідок чого суд вважає, що
позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи.

Позивач наполягає на стягненні пені
в сумі 18497грн. 57коп.

Відповідно до п. 4.3 договору в
разі невиконання п. 4.2 договору покупець оплачує продавцю за кожний день
прострочення пеню  згідно ст. 3 Закону
„Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань

Правочин   щодо
забезпечення   виконання    зобов'язання вчиняється у письмовій формі
(ст. 547 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 549 Цивільного
кодексу України  пенею  є
неустойка,  що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного  грошового
зобов'язання  за  кожен
день прострочення виконання.

Згідно до статті 193 Господарського
кодексу України відповідно до кожна сторона повинна вжити усіх заходів,  необхідних
для належного  виконання нею
зобов'язання,  враховуючи інтереси другої
сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань  є
підставою  для застосування
господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Відповідно до статті  230 Господарського кодексу України штрафними
санкціями    у   цьому
Кодексі   визнаються господарські
санкції у вигляді грошової  суми  (неустойка,
штраф, пеня),  яку учасник
господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним  правил
здійснення  господарської  діяльності, невиконання або неналежного
виконання господарського зобов'язання.

Згідно із п. 6 статтею 231
Господарського кодексу України штрафні
санкції   за   порушення
грошових   зобов'язань
встановлюються  у  відсотках,
розмір  яких визначається
обліковою ставкою Національного банку України,
за  увесь  час
користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Статтею 1 Закону України  “Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань”
передбачено, що платники грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений
статтею 1 цього Закону обчислюється від суми простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який
сплачується пеня.

Перевіривши розрахунок суми пені,
суд приходить до висновку про задоволення пені в сумі 18443 грн. 95 коп.

Відповідно до свідоцтва про
державну реєстрацію (а.с.34) відповідач зареєстрований за адресою АДРЕСА_1.

Кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу
(ст. 16 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.ст. 44, 49 ГПК України
судові витрати по справі покласти на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 47, 43,
44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_4)
на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Білтехніка” (02121, м.
Київ, вул. Вербицького, 8-а, кв. 135; ідентифікаційний код 32958587) 134040
грн. 34 коп. основного боргу, 18443 грн. 95 коп. пені, 1524 грн. 85 коп.
державного мита, 117 грн. 95 коп.  витрат
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В
решті суми позову відмовити.

Суддя
Т.І. Разіна