АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2007
№ 36/457

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Губенко Н.М.

суддів:                                          Барицької  Т.Л.

Ропій  Л.М.

при секретарі:                     Дегтярюк Л.О.

За участю представників:

від позивача - Гладишенко М.І. - представник
(дов. б/н від 14.06.2006);

від відповідача - ОСОБА_2 - представник
(дов.НОМЕР_1),

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

на рішення Господарського суду м.Києва від
05.12.2006

у справі № 36/457 (Трофименко Т.Ю.)

за позовом                               Товариства з
обмеженою відповідальністю “Тект-Трейд”

до                                                   Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

про
стягнення 86 735,28 грн

Згідно із розпорядженням Голови
Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2007 № 01-23/1/3 розгляд
апеляційної скарги здійснюється у наступному складі колегії суддів: головуюча -
Губенко Н.М., судді: Барицька Т.Л., Ропій Л.М.

В судовому засіданні 02.03.2007
оголошено перерву до 27.03.2007 на підставі ст.ст. 77, 86, 99 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від
05.12.2006 у справі №36/457 позов Товариства з обмеженою відповідальністю
“Тект-Трейд” до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
задоволено повністю. За рішенням підлягає стягненню з відповідача на користь
позивача 69 341,12 грн. основного боргу, 3 467,05 грн. збитків від інфляції, 10
460,05 грн. пені, 832,68 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Судове рішення мотивоване тим, що:
01.09.2004 між ТОВ “Альфа-транс” та Суб'єктом підприємницької
діяльності-фізичною особою ОСОБА_1 було укладено договір оренди нежитлового
приміщення НОМЕР_2, відповідно до умов якого відповідач отримав у строкове
платне користування нежитлове приміщення; факт отримання відповідачем
нежитлового приміщення підтверджується актом приймання-передачі від 01.09.2004;
15.10.2005 між ТОВ “Альфа-транс”, Суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною
особою ОСОБА_1 та ТОВ “Українські інвестиційні системи” було укладено додаткову
угоду про заміну сторони за договором оренди нежитлового приміщення НОМЕР_2 від
01.09.2004, за умов якої ТОВ “Альфа-транс”, за договором орендодавець,
передало, а ТОВ “Українські інвестиційні системи” прийняло на себе права та
обов'язки орендодавця і стало стороною за договором оренди нежитлового приміщення
НОМЕР_2 від 01.09.2004; у пункті 4 даної угоди сторони дійшли згоди про те, що
орендна плата включно по 14.10.2005 належить ТОВ „Альфа-транс”, а орендна плата
з 15.10.2005 належить ТОВ “Українські інвестиційні системи”; місцевим
господарським судом встановлено, що за період дії договору з 01.09.2004 по
14.10.2005 відповідачу було нараховано 234 384,09 грн. орендної плати, однак, в
порушення вимог законодавства та умов договору, орендна плата за користування
приміщенням була сплачена відповідачем лише частково, а саме у розмірі 165
042,97 грн.; таким чином, сума основного боргу за договором оренди від
01.09.2004 становить 69 341,12 грн.; крім того, на підставі п. 4.3 договору від
01.09.2004 відповідач зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 10 460,05 грн., з
яких 8 554,60 грн. за період з 15.10.2005 по 09.06.2006 та 1 905,45 грн. за
період з 10.06.2006 по 08.08.2006, а також відповідно до ч. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України 3% річних від простроченої суми, що становить 3
467,05 грн.; 17.11.2005 між ТОВ “Альфа-транс” та ТОВ “Тект-Трейд” було укладено
угоду № В26 про переуступку права вимоги за договором оренди нежитлових
приміщень у торговельному центрі “Будинку одягу” в м. Києві, Львівська площа,
8а, відповідно до умов якої ТОВ “Альфа-транс” передало, а ТОВ “Тект-Трейд”
прийняло на себе право вимоги ТОВ “Альфа-транс” щодо грошових коштів за
договором оренди нежитлових приміщень НОМЕР_2 від 01.09.2004; про заміну
кредитора у зобов'язанні відповідач був належним чином повідомлений листом №
3/36 від 23.11.2005; враховуючи викладене, господарський суд першої інстанції
прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з
відповідача 69 341,12 грн. основного боргу, 3 467,05 грн. збитків від інфляції
та 10 460,05 грн. пені; господарський суд першої інстанції не прийняв до уваги
твердження відповідача про нікчемність договору оренди від 01.09.2004 з
01.09.2005, оскільки дані твердження є безпідставними і не ґрунтуються на
нормах чинного законодавства.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста
Києва від 05.12.2006 у справі № 36/457 повністю з підстав порушення норм
матеріального права, невідповідності висновків, викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам справи та прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити частково.

Підстави апеляційної скарги
обґрунтовуються наступними доводами.

Заявник посилається на те, що договір
оренди нежитлового приміщення НОМЕР_2 від 01.09.2004 укладався сторонами на 4
місяці, однак, у зв'язку з продовженням строку дії договору на підставі п.
11.5, загальний його строк дії склав 1 рік 2 місяців 16 днів, тобто з
01.09.2005 вказаний договір відповідно до положень ч. 2 ст. 793 Цивільного
кодексу України повинен бути нотаріально посвідчений. Однак даний договір не
був нотаріально посвідчений, а отже місцевий господарський суд мав визнати його
з 01.09.2005 нікчемним та задовольнити позовні вимоги частково, враховуючи той
факт, що в матеріалах справи відсутні докази існування договірних відносин між
сторонами з 01.09.2005 по 16.11.2005.

У відзиві на апеляційну скаргу
позивач заперечує проти доводів скарги та просить рішення Господарського суду
м. Києва від 05.12.2006 у справі № 36/457 залишити без змін, а вимоги
апеляційної скарги без задоволення, посилаючись на наступне: договір оренди
нежитлового приміщення НОМЕР_2 від 01.09.2004 був укладений сторонами на 4
місяці, у зв'язку із чим відповідно до норм чинного законодавства його
нотаріальне посвідчення та державна реєстрація не вимагаються; стаття 793
Цивільного кодексу України носить імперативний характер та розповсюджує свою
дію на договори оренди, що укладаються строком на один рік і більше, проте,
даною нормою не вимагається нотаріального посвідчення договору оренди, строк
якого продовжений сторонами (пролонгований).

Розглянувши апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи, заслухавши представників сторін, колегія суддів
встановила наступне.

01.09.2004 між Товариством з
обмеженою відповідальністю “Альфа-Транс”, за договором орендодавець, та
Суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_1, за договором
орендар, укладено договір оренди нежитлового приміщення НОМЕР_2, за умовами
якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування
нежитлове приміщення, а саме: торгову площу - 65,0 кв. м. на 2-му поверсі, яка
розміщена за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8а.

Відповідно до п. 3.1 договору
НОМЕР_2 орендар вступає в права користування майном після складання акта
приймання-передачі, що є невід'ємною частиною цього договору.

Факт передачі майна орендодавцем та
прийняття його орендарем підтверджується актом приймання-передачі в оренду
нерухомого майна до договору оренди НОМЕР_2 від 01.09.2004.

Строк дії договору встановлено
сторонами з 01.09.2004 до 31.12.2004 (пункт 11.1 договору НОМЕР_2).

15.10.2005 між ТОВ “Альфа-транс”,
СПД ОСОБА_1 та ТОВ “Українські інвестиційні системи” було укладено додаткову
угоду про заміну сторони за договором оренди нежитлового приміщення НОМЕР_2 від
01.09.2004, за умов якої ТОВ “Альфа-транс”, за договором оренди нежитлового
приміщення НОМЕР_2 орендодавець, передало, а ТОВ “Українські інвестиційні
системи” прийняло на себе права та обов'язки орендодавця і стало стороною за
договором оренди нежитлового приміщення НОМЕР_2 від 01.09.2004.

Відповідно до п. 3 вищевказаної
угоди СПД ОСОБА_1, за договором орендар, погодився на заміну сторони за
договором і визнав за ТОВ “Українські інвестиційні системи” всі права та
обов'язки орендодавця з моменту підписання сторонами цієї угоди.

Згідно із пунктом 4 додаткової
угоди орендні платежі за жовтень 2005 року розподіляються наступним чином:
орендна плата з 01.10.2005 по 14.10.2005 включно належить ТОВ “Альфа-транс”
(п.п. 4.1); орендна плата з 15.10.2005 належить ТОВ “Українські інвестиційні
системи” (п.п. 4.2).

17.11.2005 між ТОВ “Альфа-транс”
(за договором цедент) та ТОВ “Тект-Трейд” (за договором цесіонарій) була
укладена угода № В26 про переуступку права вимоги за договором оренди
нежитлових приміщень у “Будинку одягу” в м. Києві, Львівська площа, 8а,
відповідно до умов якої цедент передав, а цесіонарій прийняв на себе право
вимоги цедента щодо оплати грошових коштів за договором оренди нежитлових приміщень
у “Будинку одягу” в м. Києві, Львівська площа, 8а, укладених між цедентом та
орендарями - юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької
діяльності, зокрема, за договором оренди нежитлового приміщення НОМЕР_2 від
01.09.2004, укладеного з СПД ОСОБА_1 - суми заборгованості у розмірі 69 341,12
грн.

Актом від 18.11.2005
підтверджується передання цедентом та прийняття цесіонарієм оригіналів
документів, на виконання умов угоди № В26 про переуступку права вимоги за
договором оренди нежитлових приміщень у “Будинку одягу” в м. Києві, Львівська
площа, 8а, а саме: заборгованості по орендній платі за період з 01.04.2004 по
16.11.2005 (включно) за договорами, що зазначені в пункті 1 цієї угоди.

Відповідно до статті 101 ГПК
України апеляційний господарський суд у процесі перегляду справи за наявними у
справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє
законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному
обсязі.

Згідно з частиною 2 статті 99 ГПК
України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

З метою з'ясування всіх обставин
справи ухвалою апеляційного господарського суду від 13.02.2007 позивача було
зобов'язано надати докази надсилання відповідачу листа № 3/36 від 23.11.2005
про заміну кредитора у договорі оренди нежитлового приміщення НОМЕР_2 від
01.09.2004, а відповідача докази виконання зобов'язання за договором оренди
перед первісним кредитором.

Однак  сторонами витребувані докази надані не були,
а тому відповідно до приписів ст. ст. 75, 99 ГПК України апеляційний
господарський суд переглядає справу за наявними в ній матеріалами.

16.08.2006 ТОВ “Тект-Трейд” (далі -
позивач) до Господарського суду міста Києва подана позовна заява про стягнення
з СПД ОСОБА_1 (далі - відповідач) 69 341,12 грн. основного боргу, 10 460,05
грн. пені та 6 934,11 грн. збитків від індексу інфляції.

Позивачу угодою № В26 про
переуступку права вимоги за договором оренди нежитлових приміщень у “Будинку
одягу” в м. Києві, Львівська площа, 8а передано право вимоги за договором
оренди нежитлового приміщення НОМЕР_2 від 01.09.2004 за період з 01.09.2004 по
14.10.2005.

Пунктом 4.1 договору НОМЕР_2
закріплено, що договірна плата за користування орендованим майном у вересні
2004 року становить 13 858,00 грн., в т.ч. ПДВ 2 309,67 грн. за місяць, а
починаючи з жовтня 2004 року 17 322,50 грн., в т.ч. ПДВ 2 887,08 грн. за
місяць; до орендної плати включені вартість комунальних послуг та вартість
послуг на утримання приміщення (пропорційно площі приміщення, яке орендує
орендар).

10.11.2004 сторонами за договором
оренди НОМЕР_2 була укладена угода про зміни № 1 до договору оренди нежитлового
приміщення НОМЕР_2 від 01.09.2004, відповідно до якої пункт 4.1 договору
НОМЕР_2 було викладено у новій редакції: „4.1 Договірна плата за користування
орендованим майном становить 15 795 грн., у тому числі ПДВ 2 632,50 грн.; до
орендної плати включені вартість комунальних послуг та вартість послуг на
утримання приміщення (пропорційно площі приміщення, яку займає орендар).
Відповідно до п. 2 вказаної угоди ця угода починає свою дію з 10.11.2004.

01.04.2005 сторонами за договором
оренди НОМЕР_2 була укладена угода про зміни № 2 до договору оренди нежитлового
приміщення НОМЕР_2 від 01.09.2004, згідно із якою пункт 4.1 договору НОМЕР_2
було викладено у новій редакції: „4.1 Договірна плата за користування
орендованим майном становить 13 795,00 грн., у тому числі ПДВ 2 299,17 грн. за
місяць; до орендної плати включені вартість комунальних послуг та вартість
послуг на утримання приміщення (пропорційно площі приміщення, яку займає
орендар). Відповідно до п. 2 вказаної угоди ця угода починає свою дію з
01.04.2005.

Таким чином, відповідно до умов
договору НОМЕР_2 відповідачу за період з 01.09.2004 (дата укладення договору
оренди та виникнення договірних зобов'язань) по 14.10.2005 (відповідно до п.
4.1 додаткової угоди від 15.10.2005 про заміну сторони за договором оренди
нежитлового приміщення НОМЕР_2 від 01.09.2004) було нараховано до сплати 234
384,09 грн., з яких відповідачем було сплачено 165 042,97 (карта рахунку: 361,
а.с. 43), а отже сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 69
341,12 грн., що свідчить про правильність розрахунків суми, вказаної в угоді №
В26 про переуступку права вимоги за договором оренди нежитлових приміщень у
“Будинку одягу” в м. Києві, Львівська площа, 8а.

Відповідно до ст. 193
Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.ст. 526, 629 ЦК
України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Статтями 610, 612 Цивільного
кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне
виконання); боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або
законом.

Відповідач свої зобов'язання
належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 69
341,12 грн.

Частиною 2 ст. 518 Цивільного
кодексу України передбачено, якщо боржник не був письмово повідомлений про
заміну кредитора у зобов'язанні, він має право висунути проти вимоги нового
кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент
пред'явлення вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок
до пред'явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Відповідач на вимогу ухвали
апеляційного господарського суду від 13.02.2007 не надав доказів виконання
договору оренди від 01.09.2004 НОМЕР_2 перед ТОВ „Альфа-транс”.

Таким чином, колегія суддів вважає,
що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про обґрунтованість
позовних вимог в частині стягнення 69 341,12 грн. основного боргу на користь
позивача.

Апеляційний господарський суд не
погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо задоволення
позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3 467,05 грн. збитків від інфляції
та 10 460,05 грн. пені відповідно до уточнених позовних вимог (а.с. 65-66),
виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512
Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Згідно із ст. 514 Цивільного
кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або законом.

З аналізу вищенаведених норм можна
зробити висновок, що у правочині щодо заміни кредитора сторони вправі
самостійно визначити обсяг прав, які переходять до нового кредитора.

Як вбачається із змісту укладеної
між ТОВ “Альфа-транс” та ТОВ “Тект-Трейд” угоди № В26 про переуступку права
вимоги за договором оренди нежитлових приміщень у “Будинку одягу” в м. Києві,
Львівська площа, 8а, новому кредитору за договором оренди нежитлового
приміщення НОМЕР_2 від 01.09.2004 - ТОВ “Тект-Трейд” перейшло право вимоги саме
у вигляді сплати відповідачем конкретно визначеної суми заборгованості - 69
341,12 грн.

Пунктом 2 вищевказаної угоди
передбачено, що цесіонарій набуває права вимоги оплати сум грошових коштів
(заборгованість по орендній платі за період з 01.04.2004 по 16.11.2005 включно)
за договорами, що зазначені в пункті 1 цієї угоди.

Актом від 18.11.2005
підтверджується передання цедентом та прийняття цесіонарієм оригіналів
документів, на виконання умов угоди № В26 про переуступку права вимоги за
договором оренди нежитлових приміщень у “Будинку одягу” в м. Києві, Львівська
площа, 8а, а саме: заборгованості по орендній платі за період з 01.04.2004 по
16.11.2005 (включно) за договорами, що зазначені в пункті 1 угоди.

Таким чином, первісним кредитором -
ТОВ “Альфа-транс” не було окремо передано новому кредитору - ТОВ “Тект-Трейд”
право на стягнення неустойки, зокрема, пені та відшкодування збитків від
інфляції, а отже позовні вимоги в частині стягнення 3 467,05 грн. збитків від
інфляції та 10 460,05 грн. пені задоволенню не підлягають.

Апеляційний господарський суд не
може прийняти до уваги доводи, викладені відповідачем в апеляційній скарзі,
враховуючи викладене та виходячи з наступного.

Твердження відповідача в апеляційній
скарзі про те, що договір оренди нежитлового приміщення НОМЕР_2 з 01.09.2005 є
нікчемним у зв'язку з відсутністю його нотаріального посвідчення та державної
реєстрації, не може бути прийняте апеляційним господарським судом до уваги,
оскільки дані твердження є необґрунтованими.

Згідно із ч. 2 ст. 793 Цивільного
кодексу України (в редакції на час укладення договору оренди) договір найму
будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на один рік
і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до п. 11.1 договору
НОМЕР_2 договір діє з 01.09.2004 по 31.12.2004, тобто договір укладався
сторонами на 4 місяці.

Таким чином, на момент укладення
договору НОМЕР_2 від 01.09.2004 нотаріальне посвідчення договору НОМЕР_2
відповідно до вимог чинного законодавства не вимагалось.

Статтею 764 Цивільного кодексу
України встановлено, якщо наймач продовжує користуватися майном після
закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця
протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше
встановлений договором.

Враховуючи, що строк дії договору
оренди НОМЕР_2 був продовжений неодноразово сторонами на підставі п. 11.5
договору та ст. 764 Цивільного кодексу України, підстав стверджувати про
обов'язковість його нотаріального посвідчення та державної реєстрації немає,
оскільки обов'язковість додержання вимоги закону щодо нотаріального посвідчення
та державної реєстрації має істотне значення на момент укладення договору та
виходячи з того додержано сторонами вимоги закону чи ні, визначати відповідає
такий правочин загальним вимогам, додержання яких є необхідним для його
чинності чи ні (ст. 203 Цивільного кодексу України). Отже обов'язковість
нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору найму будівлі або
іншої капітальної споруди (їх окремої частини) у разі його пролонгації нормами
чинного законодавства не передбачена, тому підстави для задоволення вимог
апеляційної скарги відсутні.

З огляду на викладене, колегія
суддів дійшла висновку про наявність підстав для зміни рішення суду першої
інстанції та часткового задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 105
Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення Господарського суду міста Києва від
05.12.2006 у справі №36/457 змінити, виклавши резолютивну частину рішення в
наступній редакції:

“Позов задовольнити частково.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Тект-Трейд”
(03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, 64; р/р 1371 в КМФ АКБ
“Укрсоцбанк”, МФО 322012, ) 69 341,12 грн. основного боргу, 693,62
грн. державного мита та 98,29 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

В решті частини позову відмовити.”

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю “Тект-Трейд” (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська,
64; р/р 1371 в КМФ АКБ “Укрсоцбанк”, МФО 322012, )
на користь Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер ІНФОРМАЦІЯ_1) 72,42 грн. державного мита за
розгляд апеляційної скарги.

3. Видачу наказів доручити
Господарському суду міста Києва.

4. Справу № 36/457 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Губенко Н.М.

Судді                                                                                          Барицька  Т.Л.

Ропій  Л.М.

02.04.07 (відправлено)