СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
РІШЕННЯ

23.01.07
Справа№ 4/2644-11/432

За позовом: Приватного
малого підприємства «Ліон-Тер»Транс, м.Тернопіль

до відповідача:
Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Львів

про стягнення
5896,10грн.

Представники:

від позивача: не
з»явився

від відповідача:
ОСОБА_1 - прив. п-ць

Стороні, яка бере участь у справі, роз'яснено зміст ст.22 ГПК України, а
саме її процесуальні права та обов'язки, зокрема, право заявляти відводи.

Суть позову:

Розглядається справа за позовом Приватного малого підприємства
«Ліон-Тер»Транс до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 5896,10грн.
боргу.

Позивач в судове засідання не з»явився, хоча у встановленому ст.64 ГПК
України порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи, що
підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення НОМЕР_1 від
27.12.2006року.

Відповідно до статті 75 ГПК України,
суд вважає за можливе розглянути справу при відсутності сторони, за наявними у
справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору
по суті.

Від здійснення технічного запису судового процесу відповідач відмовився.

В процесі розгляду справи суд встановив наступне:

Позивач аргументує позовні вимоги
посилаючись на укладений між сторонами договір НОМЕР_2 від 14 березня 2005року
відповідно до якого позивачем були надані послуги з перевезення вантажів за які
відповідач виступаючи в якості експедитора зобов»язався розрахуватись.

Внаслідок недобросовісного виконання
умов договору щодо оплати отриманих послуг у відповідача утворилась
заборгованість перед позивачем в розмірі 5003,94грн. яку останній просить суд
стягнути в примусовому порядку.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутнього представника сторони, суд вважає позовну
вимогу такою, що підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобов”язання має
виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст.525 ЦК України не
допускає односторонньої відмови від виконання договору чи зміни умов його
виконання. Зазначені правовідносини підпадають під дію ст. 530 ЦК України,
оскільки в Договорі встановлено строки виконання сторонами своїх зобов”язань.
Договором чітко встановлений строк, що відповідає певній події у часі, для
настання для відповідача обов”язку виконання умов Договору щодо оплати.

Відповідно до вимог п.3.1 договору розрахунки за
транспортно-експедиційні послуги повинні виконуватись у порядку оплати,
зазначеному в угодах-замовленнях. Відповідно до вимог п.3.3 договору оплата
повинна здійснюватись після виконання перевезення та надання експедитору
документів, котрі підтверджують виконання послуг. 8 серпня 2005року позивач за
заявкою (угодою -замовленням) відповідача НОМЕР_3 від 3 серпня 2005року
здійснив перевезення вантажу у міжнародному сполученні з м.Жовква (Україна) до
м.Зальцбург (Австрія). За виконання замовлення відповідач повинен був сплатити
5003,94грн., що обумовлено угодою - замовленням НОМЕР_3 від 03.08.2005року. За
умовами п. 1 угоди-замовлення, оплата перевезення  мала бути здійснена протягом 20 банківських
днів після отримання документів, котрі підтверджують перевезення та підписання
акту приймання-здачі наданих послуг. Акт з підписом, завіреним печаткою із
позначкою “сторони претензій не мають” був складений 8 серпня 2005року. Отже,
термін сплати завершився 5.09.2005року.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 901 ЦК України виконавець зобов”язаний за
завданням замовника надати послугу, а замовник зобов”язаний оплатити цю послугу
в розмірі, у строки та в порядку, встановленому договором відповідно до ч. ст.
903 ЦКУ. Згідно п.1.3 договору угода-замовлення є невід”ємною частиною
договору. Відповідно до ч.2 ст. 307 ГКУ, укладення договору перевезення
підтверджується складанням перевізного документа. Підтверджуючим документом у
здійсненні цього перевезення є міжнародна товарно-транспортна накладна.

Крім суми основної заборгованості позивачем нараховано відповідно до ст.
625 ЦК України 707,25грн. інфляційних та 184,91грн. річних.

Таким чином, загальна сума позову складає 5896,10грн.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на проведення ним
часткової проплати в сумі 2710,00грн., що підтверджується платіжними
дорученнями НОМЕР_4 від 24.11.2005року на суму 1610,00грн. та НОМЕР_5 від
12.04.2006року на суму 1100,00грн., яка позивачем не врахована. Таким чином,
стягненню підлягає 2293,94грн. Відповідач також не погоджується із нарахованням
річних та інфляційних, оскільки при їх нарахуванні позивачем врахована сума
5003,94грн.

З огляду на викладене, суд задовільняє позов частково в сумі 2293,94грн.
основного боргу, 157,24грн.річних та 421,91грн. інфляційних із врахуванням
проведеної проплати.

Судові витрати слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його
вини.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 116 ГПК України,,  суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь
Приватного малого підприємства «Ліон-Тер»Транс, м.Тернопіль, вул. Бордуляка, 12
() 2293,94грн. основного боргу, 157,24грн. річних,
421,91грн. інфляційних, 102,00грн. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України

Суддя
Сало І.А.