ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 грудня 2007 р.
№ 18/175-07 (31/146)

Вищий господарський суд України  у складі колегії суддів:

головуючого судді
Добролюбової Т.В.

суддів
Гоголь Т.Г.

Дроботової Т.Б.

розглянувши

касаційну скаргу
Дніпропетровської міської ради

на постанову
Дніпропетровського апеляційного  господарського суду

від
24.10.2007 року

у справі
№18/175-07( 31/146)

господарського суду
Дніпропетровської області

за позовом
Дніпропетровської міської ради

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Торг Інвест" (“Спрут і К”)

про
стягнення заборгованості по орендній платі за землю та розірвання договору оренди

ВстановиВ:

Касаційна скарга Дніпропетровської міської ради б/н, б/д на постанову Дніпропетровського апеляційного  господарського суду   від 24.10.2007 року  не приймається до розгляду та повертається судом  оскільки, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому  розмірі .

Згідно частини 1 статті 46 Господарського процесуального кодексу України державне мито сплачується в доход державного бюджету в порядку і розмірі, встановлених законодавством України. Порядок і розмір сплати державного мита в Україні встановлено Декретом Кабінету Міністрів України “Про державне мито”.

Підпунктом “г” пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” встановлено ставку державного мита із касаційних скарг на рішення та постанови господарських судів у розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру –50% ставки, обчислюваної з оспорюваної суми.

Згідно підпункту ”а” пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” державне мито, яке справляється з позовних заяв майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно підпункту ”в” пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” державне мито, яке справляється із позовних заяв немайнового характеру, в тому числі із позовних заяв у спорах, що виникають під час укладання, зміни або розірвання господарських договорів складає 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В даному випадку позовні вимоги складаються із позову майнового характеру про стягнення суми 40233.22грн. (50 відсотків ставки, обчислюваної з оспорюваної суми,  які сплачені скаржником платіжним дорученням № 1415 від 23.11.2007 року) та позову немайнового характеру про розірвання договору оренди (50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви для розгляду спору в першій інстанції – 42,50 грн., які не сплачені скаржником )

Зазначене є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду  на підставі пункту 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Після усунення зазначеного недоліку позивач не позбавлений можливості подати належно оформлену касаційну скаргу у порядку, встановленому розділом ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 86, 111, пунктом 4 частини 1 статі  1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Дніпропетровської міської ради б/н, б/д на постанову Дніпропетровського апеляційного  господарського суду від 24.10.2007 року  у справі № 18/175-07( 31/146) та додані до неї документи  повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя
Т.Добролюбова

судді:

Т.Гоголь

Т.Дроботова