ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2007 р.
№ 3/110-36/597-16/245

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів :

головуючого
Овечкіна  В.Е.,

суддів
Чернова Є.В.,

Цвігун В.Л.,

за  участю  представників  сторін:

позивача
відповідача
- Онищук Р.Ю.,
- Євтодьєва І.М.,

третіх осіб
скаржника
- не з'явилися,
- Марченко А.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні
касаційну скаргу

ТОВ “ТА “Світ подорожей”

на  постанову
від 03.09.2007 Київського  апеляційного господарського суду

у справі
№3/110-36/597-16/245

за позовом
ТОВ “Видання “Спортивна газета”

до
(треті особи –

про
РВ ФДМ України по м.Києву
Київська міська рада, Головне управління охорони культурної спадщини КМДА, Головне управління культури і мистецтв КМДА)
зобов’язання укласти договір купівлі-продажу

До початку судового засідання надійшла заява ТОВ “ТА “Світ подорожей” від 18.12.2007 про відмову від касаційної скарги, підписана від імені  ТОВ “ТА “Світ подорожей” представником Марченком А.В., яка касаційною інстанцією відхиляється, а викладена в ній відмова від касаційної скарги ТОВ “ТА “Світ подорожей” не приймається з наступних підстав.

Заява від 18.12.2007 про відмову від касаційної скарги підписана не уповноваженим на це представником ТОВ “ТА “Світ подорожей”, оскільки виходячи зі змісту довіреності від 03.10.2007 №03-10/07 (а.с.46 том 3) представнику ТОВ “ТА “Світ подорожей” Марченку А.В. не надано повноважень відмовлятися від касаційної скарги на підставі ст.1116 Господарського процесуального кодексу України, а, відтак, зазначена заява є такою, що не породжує відповідних процесуальних наслідків.

Окрім того, відповідно до ч.2 ст.1116 ГПК України касаційна інстанція має право не прийняти відмову від скарги, якщо ця дія суперечить законодавству або порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси. Враховуючи наведене вище, касаційна інстанція не приймає відмову ТОВ “ТА “Світ подорожей” від касаційної скарги, оскільки прийняття такої відмови призведе до порушення прав та охоронюваних законом інтересів Київської міської ради, оскільки орендні платежі за укладеним між ТОВ “ТА “Світ подорожей” та КП “Київжитлоспецексплуатація” договором оренди від 01.08.2007 №10/2678 є надходженнями до бюджету м.Києва.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м.Києва від 20.07.2007 (суддя Ярмак О.М.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2007 (судді Капацин Н.В., Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А.), позов задоволено –на підставі ст.ст.8,10,11,23 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств” та на виконання рішень Київської міської ради від 29.04.2004 №222/1432 та від 24.06.2004 №319/1529 зобов’язано РВ ФДМ України по м.Києву провести приватизацію нежилого приміщення площею 566,20 кв.м. по вул.Б.Хмельницького, 51 (літера “А”) в м.Києві шляхом укладення з позивачем договору купівлі-продажу зазначеного приміщення.

ТОВ “ТА “Світ подорожей” в поданій касаційній скарзі просить рішення та постанову скасувати, посилаючись на те, що оскаржувані рішення та постанова стосуються прав та обов’язків скаржника, який згідно укладеного з КП “Київжитлоспецексплуатація” договору від 01.08.2007 №10/2678 на даний час є орендарем спірного приміщення площею 566,20 кв.м., здійснив в ньому ремонтні роботи за власні кошти, що відповідно до п.51 Державної програми приватизації на 2000-2002рр. дає орендарю правові підстави для приватизації об’єкта оренди.

Колегія суддів, перевіривши фактичні обставини справи на предмет правильності їх юридичної оцінки судами попередніх інстанцій та заслухавши пояснення присутніх у засіданні представників сторін і скаржника, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувані рішення та постанова –залишенню без змін з наступних підстав.

Оскаржуване рішення про задоволення позову мотивоване набуттям позивачем на підставі рішень Київської міської ради від 29.04.2004 №22/1432 та від 24.06.2004 №319/1529 права на приватизацію нежилого приміщення площею 566,20 кв.м. по вул.Б.Хмельницького,51, літера “А” в м.Києві шляхом викупу, а також обставинами неправомірного ухилення державного органу приватизації від укладення з позивачем договору купівлі-продажу вказаного приміщення на підставі Закону України “Про тимчасову заборону приватизації пам’яток культурної спадщини” від 01.02.2005 (набрав чинності з 23.02.2005 р.), який не має зворотної дії до спірних приватизаційних правовідносин.

Колегія враховує, що касаційна скарга не містить жодних заперечень щодо встановлених судами фактичних обставин набуття позивачем права на приватизацію спірного об’єкту шляхом викупу.

У відповідності до ст.107 ГПК України касаційну скаргу мають право подати також особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення чи постанову, що стосується їх прав в обов’язків. Тобто, особи, які не є сторонами по справі (ст.21 ГПК України) та третіми особами (ст.ст.26,27 ГПК України) повинні доводити той факт, що оскаржуване рішення стосується їх прав та обов’язків.

Проте, ТОВ “ТА “Світ подорожей” не доведено, що оскаржувані ним рішення та постанова у даній справі стосуються прав та обов’язків цього товариства з огляду на таке.

Твердження скаржника про необхідність його залучення до участі у справі грунтуються на тому, що за умовами укладеного з КП “Київжитлоспецексплуатація” договору оренди від 01.08.2007 №10/2678 ТОВ “ТА “Світ подорожей” є орендарем спірного нежилого приміщення, провів за власні кошти ремонтні роботи в цьому приміщенні та відповідно до п.51 Державної програми приватизації має право на викуп орендованого комунального майна, стосовно якого здійснено за згодою орендодавця невідокремлювані поліпшення вартістю не менше 25% залишкової вартості майна.

Колегія визнає безпідставними такі доводи скаржника, оскільки укладення з позивачем в подальшому договору купівлі-продажу орендованого скаржником приміщення внаслідок виконання оскаржуваного рішення ніяким чином не може порушити чи обмежити прав ТОВ “ТА “Світ подорожей”, як орендаря, на користування вищезгаданим приміщенням, оскільки згідно імперативних вимог п.2 ч.1 ст.23 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” в разі переходу права власності до інших осіб договір оренди зберігає чинність для нового власника.

Отже, договір оренди від 01.08.2007 №10/2678 в разі переходу до позивача в процесі приватизації права власності на об’єкт оренди зберігатиме чинність для позивача як нового власника.

Окрім того, оскаржуване рішення від 20.07.2007 прийнято господарським судом м.Києва ще навіть до укладення зі скаржником договору оренди від 01.08.2007, а тому об’єктивно не могло зачіпати права скаржника, який за станом на 20.07.2007р. не  мав статусу орендаря приміщення по вул.Б.Хмельницького, 51-А в м.Києві.

Що стосується посилань ТОВ “ТА “Світ подорожей” на здійснення ним за власні кошти поліпшень орендованого майна та одержання у зв’язку з цим на підставі п.51 Державної програми приватизації на 2000-2002рр. права на викуп орендованого майна, то такі безпредметні посилання товариства не заслуговують на увагу, оскільки виходячи зі змісту п.51 Державної програми приватизації на 2000-2002рр. обов’язковою підставою для набуття орендарем права на викуп об’єкта оренди є прийняття компетентним органом (в даному випадку –Київською міською радою) рішення про його приватизацію способом викупу орендарем (скаржником) з включенням до відповідного переліку, як це передбачено ч.1 ст.7, ч.1 ст.11 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств”.

Натомість, з матеріалів справи не вбачається, судами не встановлено та скаржником не доведено скасування чи визнання недійсними рішень Київради від 29.04.2004 №222/1432 та від 24.06.2004 №319/1529 щодо приватизації спірного об’єкту шляхом викупу позивачем, як і не доведено прийняття Київською міською радою рішення про включення спірного нежилого приміщення до переліку об’єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу скаржником.

Зазначеної правової позиції також дотримується Верховний Суд України при перегляді в касаційному порядку рішень у справах зі спорів, що виникають з приватизаційних правовідносин (постанови від 04.02.2003 у справі №17-6-3/02-1980 та від 01.06.2004 у справі №11/68-03), вказуючи, зокрема, про обов'язковість прийняття державним органом приватизації (ФДМ України) або місцевими радами рішення про затвердження переліків об'єктів групи “А”, які підлягають приватизації певним способом (аукціон, конкурс, викуп), а також про те, що статтею 11 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств” конкретно визначено випадки, коли в орендаря виникає право викупу майна, стосовно якого є рішення про приватизацію.

Касаційна інстанція також враховує приписи абзацу 1 пункту 5 мотивувальної частини та абзацу 2 пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2000 №14-рп/2000 у справі №1-16/2000, згідно яких доцільність застосування того чи іншого способу приватизації визначається органом приватизації самостійно, окрім випадків, визначеним законами.

Зокрема, викуп застосовується у випадках, передбачених ст. 11 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств" та іншими законами, і є в такому разі обов'язковим для органів приватизації та органів, які затверджують переліки об'єктів малої приватизації.

Водночас пропозиція покупця щодо способу приватизації підлягає розгляду у визначений законом строк, але вона не є обов'язковою для органів, які визначають або затверджують переліки об'єктів малої приватизації, за винятком випадків, передбачених ст.11 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств" та іншими законами.

Разом з тим, наведені скаржником факти закінчення з 24.07.2006р. дії договору оренди спірного приміщення, укладеного з позивачем, та виселення останнього з цього приміщення на підставі судових рішень у справі №3/474, не позбавляють позивача права на приватизацію раніше орендованого приміщення шляхом його викупу, оскільки таке право набуто позивачем на підставі рішень Київради від 29.04.2004 №222/1432 та від 24.06.2004 №319/1529, які не скасовані та не визнані недійсними у встановленому порядку.

Отже, оскаржуваними рішенням та постановою не зачіпаються права ТОВ “ТА “Світ подорожей”, як орендаря нежилого приміщення площею 566,20 кв.м. по вул.Б.Хмельницького, 51-А в м.Києві, чим спростовуються твердження скаржника про те, що вказані судові акти безпосередньо впливають на права та обов’язки товариства, а тому відсутні підстави як для залучення ТОВ “ТА “Світ подорожей” до участі у даній справі, так і для задоволення касаційної скарги.

Зважаючи на вищенаведене, колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене та керуючись ст.1115, ч.2 ст.1116, ст.ст.1117-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ТОВ “Туристичне агентство “Світ подорожей” від 18.12.2007 про відмову від касаційної скарги, підписану від імені  ТОВ “Туристичне агентство “Світ подорожей” представником Марченком А.В., відхилити.

Відмову ТОВ “Туристичне агентство “Світ подорожей” від касаційної скарги не прийняти.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2007 у справі №3/110-36/597-16/245 залишити без змін, а касаційну скаргу ТОВ “Туристичне агентство “Світ подорожей” –без задоволення.

Головуючий, суддя                                                                                           В.Овечкін

Судді:                                                                                                      Є.Чернов

В.Цвігун