ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.01.07р.

Справа № 30/402-06

За позовом  компанії "Цеппелін Баумашинен Гмбх" (Zeppelin Baumaschines GmbH), Німеччина

до  товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ "Олімпекс ЛТД", м. Дніпропетровськ

про зобов'язання повернути сільськогосподарський трактор

Суддя  Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: Мельник М.М., довіреність № 48/2006 від 13.01.2006 року, представник;

Від відповідача: Мартинова Ю.С., довіреність від 01.11.2006 року, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, компанія "Цеппелін Баумашинен Гмбх" (Zeppelin Baumaschinen GmbH), Німеччина звернувся з позовом до суду, яким просить зобов'язати відповідача, товариство з обмеженою відповідальністю ВКФ "Олімпекс ЛТД", м. Дніпропетровськ повернути позивачу сільськогосподарський трактор "CATERPILLAR" модель "Challenger 55" серійний №7DM00442, судові витрати по справі покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору фінансового лізингу №155U/12/01 від 24.12.2001 року позивач передав відповідачу  у фінансовий лізинг сільськогосподарський трактор “САTERPILLAR” модель ”Challenger” серійний № 7DМ00442 в кількості 1 шт. вартістю 87000 доларів США. За умовами договору фінансового лізингу відповідач зобов’язаний здійснювати лізингові платежі, однак товариство з обмеженою відповідальністю ВКФ "Олімпекс ЛТД" своєчасно лізингові платежі не сплачувало, у зв’язку з чим у нього виникла заборгованість в сумі 55658 доларів США.

Позивач посилається на те, що відповідно до п.п.7.1-7.3 договору порушення відповідачем зобов’язань по оплаті лізингових платежів більше ніж на 15 днів після встановленого строку оплати є підставою для повернення відповідачем трактора позивачу.

Товариство з обмеженою відповідальністю ВКФ "Олімпекс ЛТД"  надало до суду клопотання про припинення провадження у справі у зв'язку з підсудністю даного спору іншому суду. Клопотання мотивовано тим, що  договором фінансового лізингу № 155U/12/01 від 24.12.2001 року було визначено, що якщо сторони не змогли врегулювати виниклі розбіжності, то спір передається для розгляду  та остаточного вирішення в Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України (п.13.2). Сторони  обумовили в договорі, що в процесі розгляду та вирішення суперечки буде застосовуватися регламент міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (п.13.3).

Компанія "Цеппелін Баумашинен Гмбх" надала пояснення в яких зазначила, що позивач вже звертався до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України з аналогічним позовом, однак йому було відмовлено в прийнятті до свого провадження справи за вказаним позовом.

Товариство з обмеженою відповідальністю ВКФ "Олімпекс ЛТД" заперечує проти пояснень позивача та зазначає, що йому було відмовлено у прийнятті справи до свого провадження з мотивів того, що позивачем було надано не належним чином підписаний договір фінансового лізингу, однак законодавство не забороняє повторному зверненню до суду після усунення недоліків.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи був відкладений з 07.12.2006 року на 21.12.2006 року. У судовому засіданні 21.12.2006 року оголошувалася перерва до 12.01.2007 року.

Клопотання про застосування засобів технічної фіксації судового процесу (аудіо запису) представниками сторін  не заявлялось.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд дійшов висновку про припинення провадження у справі з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 7 Закону України “Про міжнародний комерційний арбітраж” Арбітражна  угода  -  це  угода  сторін  про  передачу  до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в  зв'язку  з  будь-якими  конкретними  правовідносинами, незалежно від того, чи мають  вони  договірний  характер   чи  ні. Арбітражна  угода  може  бути  укладена  у  вигляді   арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

Арбітражна угода  укладається  в  письмовій  формі.  Угода вважається укладеною в письмовій  формі,  якщо  вона  міститься  в  документі,  підписаному  сторонами,  або  укладена  шляхом  обміну листами,  повідомленнями  по   телетайпу,    телеграфу    або    з використанням  інших  засобів  електрозв'язку,  що    забезпечують фіксацію  такої  угоди,  або  шляхом  обміну  позовною  заявою  та відзивом на позов, в  яких  одна  із  сторін  стверджує  наявність  угоди, а інша проти цього  не  заперечує.

Відповідно до п.13.2 договору фінансового лізингу №155U/12/01 від 24.12.2001 року якщо сторони не змогли врегулювати розбіжності, то спір передається для розгляду та кінцевого вирішення до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України.

Сторони погодилися з тим, що в процесі розгляду і вирішення спору буде застосовуватися Регламент Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (п.13.3 договору).

Згідно постанови Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17.10.2006 року компанії "Цеппелін Баумашинен Гмбх" відмовлено у прийнятті до провадження справи про розірвання  договору фінансового лізингу №155U/12/01 від 24.12.2001 року та стягнення 55658 доларів США. Постанова від 17.10.2006 року мотивована тим, що компанія "Цеппелін Баумашинен Гмбх" при поданні позову надала договір фінансового лізингу №155U/12/01 від 24.12.2001 року та додаткові угоди до нього  без підпису та печатки товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ "Олімпекс ЛТД".

Отже, причиною відмови МКАС у відкритті провадження у справі був доданий до позовної заяви договір, який не скріплений печаткою з боку ТОВ ВКФ „Олімп екс ЛТД”.

У судове засідання 21.12.2006 року товариством з обмеженою відповідальністю ВКФ "Олімпекс ЛТД" надано до господарського суду копії договору фінансового лізингу №155U/12/01 від 24.12.2001 року та додаткових угод до нього, які  підписані як зі сторони позивача так і зі сторони відповідача та з відтисками печаток.

Відповідно до частини 2 статті 207 Цивільного кодексу України договір вважається укладеним у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

Таким чином договір фінансового лізингу №155U/12/01 від 24.12.2001 року є укладеним у належній формі та відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства,  установи,  організації, інші юридичні особи (у тому  числі  іноземні),  громадяни,  які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули   статусу   суб'єкта  підприємницької  діяльності  (далі  - підприємства  та   організації),   мають   право   звертатися   до господарського    суду   згідно   з   встановленою   підвідомчістю господарських справ за захистом своїх  порушених  або  оспорюваних прав   і  охоронюваних  законом  інтересів.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підвідомчий господарським судам спір може бути передано на вирішення третейського суду, крім спорів про визнання недійсними актів,  а також спорів,  що виникають  при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб.

Передбачене вказаною нормою право було реалізовано сторонами шляхом укладення арбітражної угоди і включення її до п.13.2 договору фінансового лізингу №155U/12/01 від 24.12.2001 року, відповідно до якого якщо сторони не змогли врегулювати розбіжності, то спір передається для розгляду та кінцевого вирішення до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України.

Суд, до якого подано  позов  у  питанні,  що  є  предметом арбітражної угоди, повинен, якщо будь-яка із сторін попросить  про це  не  пізніше  подання  своєї  першої  заяви  щодо  суті  спору, припинити провадження у справі і направити сторони  до  арбітражу, якщо не визнає, що  ця  арбітражна  угода  є  недійсною,  втратила чинність або не може бути виконана (ч.1 ст. 8 “Про міжнародний комерційний арбітраж”), пункт 3.3 Роз’яснення Вищого арбітражного суду України від 06.11.2000 року (із змінами та доповненнями) №02-5/618 „Про внесення змін до деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”.

Відповідно до підпункту 2.3. пункту 2 Роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України від 23.08.1994 року №02-5/612 в редакції з 10.02.2004 року „Про деякі питання практики застосування статей 80 та 81 Господарського процесуального Кодексу України” провадження у справі підлягає припиненню з  посиланням  на пункт 1  статті  80  ГПК якщо при розгляді справи буде встановлено що: є письмова угода сторін про передачу спору на  вирішення третейського суду  (пункт  5  статті  80 ГПК).  Таку угоду сторони вправі укласти як до,  так і після порушення провадження у справі. В останньому  випадку  провадження  у справі підлягає припиненню з посиланням на  пункт 5 статті 80 ГПК .  Якщо ж таку угоду укладено до порушення провадження у справі, у прийнятті позовних матеріалів слід  відмовити  на  підставі пункту 1 статті 62 ГПК або припинити провадження у справі з посиланням на пункт 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Договір фінансового лізингу №155U/12/01 від 24.12.2001 року у встановленому законом порядку  у повному обсязі або в частині пункту 13.2 недійсним не визнано.

Оскільки угоду про розгляд спорів, що виникають за договором фінансового лізингу, укладено до порушення провадження у справі, провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 ст.80 ГПК України.

У  випадках  припинення провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 статті 80  Господарського процесуального кодексу України державне мито підлягає поверненню  позивачеві відповідно до пункту 3 статті 8 Декрету Кабінету Міністрів  України від 21.01.93р. №7-93 "Про державне мито".

Враховуючи вищевикладене керуючись  ст.ст.49,80п.1,86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі припинити.

Повернути компанії "Цеппелін Баумашинен Гмбх" (Zeppelin Baumaschinen GmbH), Німеччина  з Державного бюджету України державне мито в сумі 870 доларів США, яке зараховане до Державного бюджету України 13.10.2006 року згідно довідки Відкритого акціонерного товариства „Державний експортно-імпортний банк України” від 23.10.2006 року №153-1/2-590, що знаходиться в матеріалах справи.

Суддя

Н.М. Євстигнеєва