ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2007                                                                                   Справа № А8/59

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В. (доповідача)

суддів: Ясир Л.О., Виноградник О.М.

при секретарі судового засідання: Лазаренко Л.М.

за участю представників сторін:

від відповідача-2: Стефлюк Юлія Василівна, довіреність №12-05/08 від 09.01.07,  представник;

від позивача та відповідача-1 представники у судове засідання не з’явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином .

розглянувши апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці  м.Дніпропетровськ на постанову господарського суду Дніпропетровської області від  05червня 2006р. у справі №А8/59

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Продімпорттрейд" м.Дніпропетровськ

до: Дніпропетровської митниці, м.Дніпропетроськ

В-2: Управління Державного казначейства у Дніпропетровській області  м.Дніпропетровськ

про зобов"язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

Постановою  господарського  суду Дніпропетровської області від 05.06.2006р. (суддя Дубінін І.Ю.)  позов задоволено  частково, зобов’язано Дніпропетровську митницю  повернути  товариству  з  обмеженою  відповідальністю "Проімпорттрейд" через  Управління державного   казначейства  України у Дніпропетровській  області  надмірно  сплачені  податки  та  збори  в  сумі 6146, 04 грн., яка  складається з   ввізного  мита  в розмірі 1922,53 грн.  та ПДВ в  розмірі 4 223,51 грн. Зобов’язано Дніпропетровську  митницю оформити  вантажно - митні декларації  замість  тимчасових декларацій  за  вже  поставлену товариством  з  обмеженою  відповідальністю "Продімпорттрейд" кільку балтійську  пряного   посолу, виходячи з  ваги  нетто, без врахування  тари  та тузлуку. В позові  про  зобов’язання  відповідача  здійснити  оцінку  митної  вартості  кільки  балтійської   пряного посолу  в аналогічний тарі, що находить на  адресу  позивача, виходячи  з  ваги  нетто, без  врахування  тари та  тузлуки, за контрактами з АТ "KAJAX FISHEXPORT" від 26.08.2005р.  та  з компанією "SIA MEZMALIM"  від 20.12.2005р.  відмовлено.

Постанова  мотивована тим, що кілька  балтійська пряного  посолу подається роздрібної  торгівлі  без  відер та  тузлуку,  тобто  вони  не є  невіддільною   первинною  тарою  та  не  повинні враховуватися  при  нарахуванні сум   ввізного  мита  та ПДВ.

Не  погодившись з  зазначеною постановою, відповідач  його  оскаржує  на  предмет  невідповідності  нормам  матеріального  та  процесуального  права. фактичним  обставинам  справи.

Посилаючись на основні  правила  інтерпретації  класифікації  товарів, наказ Держмитслужби України  від 09.07.1997р. № 307 ГОСТ 26664-85 "Консервы и  пресервы из  рыбы и морепродуктов. Методы  определения органолептических показателей, массы  нетто и массовой доли  составных  частей", скаржник зазначає, що  вага  нетто  товару (кілька  балтійська  пряного  посолу в  пластмасових  відрах та  тузлуку) визначається  як  вага кільки та  тузлуку, в  якому  вона   знаходиться, без  урахування  пластмасових  відер (тари).

Скаржник  стверджує, що  повернення  надмірно  сплачених податків  та  ввізного  мита  не  повинно проводитися з  рахунку  зазначеного судом, податки  та  ввізне  мито акумулюються на  різних окремих  рахунках, суду першої  інстанції були  надані  докази  про  наявність  рахунків митниці відкритих в Управління Державного казначейства у Дніпропетровській області  для  зарахування  платежів.

Скаржник  просить  скасувати  постанову, в  задоволенні відмовити.

30.08.2006 року провадження у справі було припинено до встановлення правонаступника Управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області у зв’язку з його реорганізацією.

08.12.2006 року Головне Управління Держказначейства України у Дніпропетровській області повідомили, що воно є правонаступником Управління Держказначейства України у Дніпропетровській області  щодо всіх зобов’язань стосовно всіх його кредиторів та боржників. 30.10.2006 року проведена державна реєстрація Головного Управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області (м. Дніпропетровськ, вул. Челюскіна, 1, код 23928791).

Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про державну реєстрацію юридичних осіб від 30.10.2006 року, довідкою №7395 з ЕДРПОУ, передавальним актом   №1).

Ухвалою від 18.12.2006 року Управління Державного казначейства у Дніпропетровській області замінено його правонаступником Головним Управлінням Державного казначейства України у Дніпропетровській області, поновлено апеляційне провадження у справі, розгляд апеляційної скарги призначено на 24.01.2007р.

В судовому засіданні 24.01.2007 року не з’явились представники скаржника, відповідача-1, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином 21.12.2006р та 22.12.2006р відповідно (т.2 а.с.48,50).

Представник відповідача-2 пояснив, що згідно Інструкції “Про порядок здійснення розрахунків з Державним бюджетом України за митом, податком на додану вартість, акцизним збором та іншими платежами, доходами і зборами” від 30.06.2000р №368/149 надмірно сплачене мито повертається з Державного бюджету Державним казначейством за умови подання власником копії рішення судового органу, а також підтвердження митним органом перерахування цих коштів до державного бюджету.

Також представник відповідача-2 пояснив, що представили №№ рахунків, на які були зараховані мито та податок на додану вартість по даному спору неможливо, оскільки з 01.02.2007 року буде здійснена заміна номерів цих рахунків, у зв’язку з чим в рішенні №№ рахунків можна не зазначати, вказавши тільки вид платежу, який підлягає поверненню з державного бюджету.

Приймаючи до уваги, що доводи скаржника  та пояснення відповідача-1 були заслухані в судовому засіданні 30.08.2006р (т.2 а.с.35), судова колегія вважає можливим вирішити спір в даному судовому засіданні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ТОВ "Продімпорттрейд" на підставі укладених з АТ “KAJAX FISHEXPORT”та компанією “"SIA MEZMALIM" контрактів отримало кільки пряного посолу:

-          за контрактом №26/08-2005 –1570 відер вагою брутто 20000 кг (нетто 15700кг) на загальну суму 7065 дол. США

-          зо контрактом 151205 від 15.12.2005 року  1600 відер, вагою брутто 20160 кг (нетто 16000 кг) на загальну суму 7200 дол США

Між сторонами при оформлені митної декларації виник спір  щодо оцінки митної вартості товару виходячи з ваги брутто, як вважає Дніпропетровська митниця, чи з ваги нетто, як вважає ТОВ “Продімпорттрейд”.

За вагою нетто митна вартість товару, отриманого за контрактом №26/08-2005 від 26.08.2005р становить 35 678, 25 грн, а за вагою брутто –45450 грн.

Таким чином, виходячи з ваги брутто, позивачем було сплачено 14544 грн ввізного мита та податку на додану вартість, виходячи з ваги нетто підлягало б сплаті 11423,11 грн.

За вагою нетто митна вартість товару, отриманого за контрактом №151205 від 15.12.2005р становить 36360 грн, за вагою брутто - 45813,60 грн.

Таким чином, виходячи з ваги брутто, позивачем було сплачено 14660, 35 грн ввізного мита та податку на додану вартість, виходячи з ваги нетто в такому випадку підлягало б сплаті 11707,92 грн.

Класифікація товару, який постачається в тарі (упаковці) здійснюється згідно з правилами підпункту "б" п. 5 Основних правил інтерпретації класифікації товарів, які є додатком до Закону України "Про митний тариф України” від 05.04.01 № 2371.

Згідно вказаному підпункту, пакувальний матеріал та пакувальні контейнери, що поставляються разом із товарами, слід класифікувати разом, якщо вони відносяться до такого типу упаковки, яка використовується для упакування цих товарів. Але, це положення є необов'язковим у разі, коли ці пакувальні матеріали або контейнери придатні для повторного використання.

Пунктом 6 вказаних Основних правил інтерпретації класифікації товарів, в редакції Закону України про внесення змін до деяких законів України від 07.07.005 № 2775, передбачені особливості застосування специфічних та комбінованих ставок ввізного мита, згідно яким при нарахуванні сум ввізного мита, стягнених за специфічними ставками, встановленими у грошовому розмірі за кілограм маси товару або комбінованими ставками зі специфічною складовою у грошовому розмірі за кілограм маси товару, як розрахункова база використовується маса товару з урахуванням первинної тари (упаковки) цього товару, яка невіддільна від товару до його споживання і в якій товар подається для роздрібного продажу.

Під терміном "Роздрібна продаж", слід розуміти діяльність з продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання, споживання.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду, що оскільки кілька балтійська пряного посолу подається до роздрібної торгівлі без відер та тузлуку, вони не є невіддільною первинною тарою, а тому не повинні враховуватися при визначені митної вартості товару.

Отже, митна вартість товару в даному випадку повинна визначатися з маси нетто, на підставі якої розраховується ввізне мито та податок на додану вартість.

Таким чином, завищення митної вартості товару призвело до надмірної сплати позивачем ввізного мита в розмірі 1922,53 грн 4223,51 грн податку на додану вартість, всього 6146,04 грн.

Згідно п.2.2 Інструкції про порядок здійснення розрахунків з Державним бюджетом України за митом, податком на додану вартість, акцизним збором та іншими платежами, доходами і зборами, затвердженої наказом Держмитної служби України та Мінфіну України від 30.06.2000р №368/149, зареєстрованим у Мінюсті України 18.07.2000р за №429/4630 сумі мита, податку на додану вартість, акцизного збору та інших платежів і зборів, щодо яких винесено рішення суду про повернення, повертаються Державним казначейством за умови подання власником копії рішення судового органу, а також підтвердження митним органом перерахування цих коштів до державного бюджету.

Після митного оформлення товару грошові кошти митницею були переховані до Державного бюджету через банк УДКУ у Дніпропетровській області на рахунки, на яких акумулюються надходження з ввізного мита та податку на додану вартість і ці докази надавалися митницею до господарського суду.

Відповідно до приписів ст.ст.2,48,50 Бюджетного кодексу України податки, збори, обов’язкові платежі та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок Держбюджету України і не можуть акумулюватися на рахунок органів стягнення.

Таким чином висновок господарського суду     про повернення з Дніпропетровської митниці через Управління Державного казначейства в Дніпропетровській області на користь позивача надмірно сплачених податку та мита в сумі 6146,04 грн.

Вказана сума повинна повертатися з Державного бюджету через Головне Управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області з рахунків,  на яких акумулюються ввізне мито в розмірі 1922 грн 53 коп та податок на додану вартість в розмірі 4223 грн 51 коп.

За викладених обставин постанова господарського суду в цій частині підлягає зміні.

Господарський суд правомірно не задовольнив позовні вимоги в частині зобов”язанння відповідача здійснювати оцінку митної вартості  кільки балтійської пряного посолу в аналогічній тарі, що надходить на адресу позивача, виходячи з ваги нетто без врахування тари та тузлуку, оскільки на час звернення з такою вимогою права і охоронювані інтереси позивача  не були порушені.

Доводи скаржника до уваги не приймаються, оскільки вони не відповідають п.6 Основних правил інтерпретації класифікації товарів, передбачених додатком до закону України “Про митний тариф України” від 05.04.2001 року №2371 в редакції Закону України від 07.07.2005 року №2775.

Керуючись ст.ст. 198, 201, 205, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці  м.Дніпропетровськ задовольнити частково.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від  05 червня 2006р. у справі №А8/59 викласти в наступній редакції:

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Продімпорттрейд" м.Дніпропетровськ з Державного бюджету України через Головне Управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області, (м. Дніпропетровськ, вул.Челюскіна,1) надмірно сплачене ввізне мито в розмірі 1922,53 грн та податок на додану вартість в розмірі 4223 грн 51 коп.

В решті постанову залишити без змін.

Головуючий                                                                                    О.В.Джихур

Судді:                                                                                                Л.О.Ясир

О.М.Виноградник