ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2007 р.                                                 Справа №  11/764/06

м. Миколаїв

За позовом:  Державного підприємства “Дельта-лоцман”

(54001, м.Миколаїв, вул.Лягіна, 27)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Інфлот-Універсал”

(98319, АРК, м.Керч, вул.Г. Петрової, 2, кв.279)

Суддя  Василяка К.Л.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача: Кошева А.В. –дов. №8 від 24.11.2006р.

від відповідача: Роленко М.Ю. –дов. від 29.12.2006р.

Суть спору:  визнання договору від 22.09.2006р. укладеним в редакції позивача та зобов’язання відповідача підписати договір

Відповідач у відзиві на позов проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те що спірний договір було ним підписано та привласнено номер; Кодекс торговельного мореплавання регулює відносини, які пов’язані з використанням суден і до цих відносин повинні застосовуватись положення господарського кодекс України; до укладання договору №05/06-07 від 12.10.2006р. подання заявок на лоцманське проведення та надання послуг з регулювання руху суден, прийняття рахунків та їх оплата не були конклюдентними діями, які свідчать про прийняття умов договору запропонованих позивачем, а здійснювались відповідно до договору №33/06-КФ від 22.12.2005р. укладеному з ДП „ДМЛС”. Позивачу було повернуто запропонований ним проект договору разом з протоколом розбіжностей до нього і для зручності у користуванні було також направлено проект договору, в якому було відображено всі розбіжності викладені в протоколі розбіжностей, а не новий договір. Відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

В запереченнях на відзив позивач стверджує, що 18.10.2006р. на його адресу надійшла від відповідача  пропозиція укласти договір №05/06-07 від 12.10.2006р. на умовах останнього, що фактично є відмовою від одержаної пропозиції і водночас новою пропозицією. Позивач не отримував протоколу розбіжностей оскільки у поштовому відправлені отриманому 18.10.2006р. містилась лише пропозиція укласти інший договір, на умовах запропонованих відповідачем. І тільки 07.12.2006р. позивач отримав листа від 27.11.2006р., в якому відповідач вказував на наявність протоколу розбіжностей, який на його думку було прийнято позивачем.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали  справи,  суд –

в с т а н о в и в:

Загальний порядок укладання господарських договорів між господарюючими суб’єктами регулюється ст. 181 Господарського кодексу України.

Частина 1 названої статті передбачає, що господарський договір викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Частина 2 цієї статті передбачає, що проект договору може бути запропоновано будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надсилається другій стороні у двох примірниках.

29.09.2006р. позивач направив на адресу відповідача  проект договору б/н  про надання послуги з лоцманського проведення та регулювання руху суден, що не оспорюється відповідачем.

Частина 3 названої статті говорить, що сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Частина 4 згаданої статті передбачає, що за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження в договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Листом за вих. №549/06 від 12.10.2006р. товариство „Інфлот-Універсал” направило на адресу ДП „Дельта - Лоцман” лист, в якому повідомляло, що надсилає підписаний  ним та скріплений печаткою договір про надання послуг по лоцманській проводки та регулювання руху суден №05/06-07 від 12.10.2006р. з протоколом розбіжностей в 2-х екземплярах, які прохав підписати та один повернути на його адресу.

В разі прийняття розбіжностей до договору, для зручності в користуванні, підписати доданий до листа проект договору, викладений з врахуванням розбіжностей.

Одночасно в листі зазначено додатки на 51 аркуші.

Позивач  стверджує, що 18.10.2006р. на його адресу надійшла від відповідача  пропозиція укласти договір №05/06-07 від 12.10.2006р. на умовах останнього, що фактично є відмовою від одержаної пропозиції і водночас новою пропозицією. Протокол розбіжностей він не отримував, оскільки у поштовому відправлені містилась лише пропозиція укласти інший договір, на умовах запропонованих відповідачем.

З такою позицією позивача суд погодитись не може, оскільки відповідачем надані належні і допустимі докази відправлення позивачу згаданого вище листа, що підтверджується поштовою квитанцією від 13.10.2006р. та рахунком на оплату цих послуг.

Крім цього, як зазначено у поштовій квитанції № 260468 від 13.10.2006р. вага відправлення складає 0,2 кг, що може відповідати вазі 51 аркуша, (протокол розбіжностей на 5 аркушах), тобто тому пакету документів, що були направлені позивачу.

В свою чергу, позивач не надав до суду інших доказів, що спростовували б твердження відповідача, в тому числі і доказів того, що ним було розглянуто отриманий підписаний проект договору, як нову пропозицію відповідача щодо його укладання.

Листом від 27.11.2006р. відповідач повідомив позивача про те, що ним було направлено підписаний договір №05/07-07 з протоколом розбіжностей, але відомостей про прийняття або про відмову від прийняття пропозицій не надходило, а тому вважає, що протокол розбіжностей було прийнято позивачем в редакції відповідача.

Як передбачено ч.5 статті 181 ГК України, сторона, яка одержала протокол розбіжностей по договору, зобов’язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати у цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Як зазначено в позовній заяві підписаний відповідачем спірний договір було отримано ним 18.10.2006р., але без протоколу розбіжностей і, на його думку, це був договір в новій редакції.

Отже, кожна з сторін у цій справі не погодили свої дії щодо укладання договору, та не вжили всіх можливих заходів щодо врегулювання розбіжностей.

29 грудня 2006р., державне підприємство „Дельта –Лоцман” звернулось до господарського суду з позовом про визнання договору б/н від 22.09.2006р. укладеним в редакції позивача.

Приймаючи рішення по справі судом взято до уваги наступне:

Частина 5 ст. 181 Господарського кодексу України передбачає можливість передачі спору до суду щодо врегулювання розбіжностей, які не були прийняті після отримання договору з розбіжностями.

В той же час, названою статтею передбачено, що передача спору щодо врегулювання розбіжностей до суду, можлива лише тоді, коли на це є згода другої сторони.

Доказів того, що позивач отримав згоду відповідача на передачу спору до суду сторонами не надано.

Отже, за таких підстав спір не підлягає вирішенню у судовому порядку, оскільки договір вважається неукладеним.

Посилання позивача на те, що відповідач вчиняв конклюдентні дії що свідчать про акцепт ним оферти, а саме: надавались ДП „Дельта-лоцман” заявки на лоцманське проведення суден та надання послуг з регулювання руху суден, приймались рахунки, оплачувались отримані послуги,  капітанами суден підписувались лоцманські квитанції, які у своїй сукупності підтверджують виконання послуг за договором зі сторони позивача, не можуть бути покладені в основу при прийнятті рішення, оскільки спростовуються поясненнями та доказами відповідача стосовно того, що перелічені вище дії здійснювались відповідно до договору №33/06-КФ від 22.12.2005р. укладеному з ДП „ДМЛС”, майнові права та обов’язки за яким перейшли до ДП „Дельта-Лоцман”, свідченням чого є форма заявки, яка відповідає формі встановленої додатками №2 та №3 до названого договору.

Оскільки Державне підприємство „Дельта-Лоцман” не визнано у встановленому порядку монополістом на ринку послуг,  що ним надаються, а відповідач є суб’єктом підприємницької діяльності, і діючим законодавством не передбачено обов’язку для сторін у цьому спорі обов’язкове укладання договорів на про надання послуги з лоцманського проведення та регулювання руху суден, суд вважає, що дія частини 7 статті 181 Господарського кодексу України до цих спірних правовідносин застосована бути не може.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 44,49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання  апеляційної скарги, або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя                                                        К.Л.Василяка