ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.12.07 р.                                                                               Справа № 36/247

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Будко Н.В.

при секретарі судового засідання Новіченко Н.В.

розглянувши  відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Асоціації „Фінансових промислових та торгівельних підприємств „Донбаський Розрахунково-Фінансовий Центр” м.Донецьк

до відповідачів: Державного підприємства „Артемвугілля” м.Горлівка та Державного підприємства „Шахта „Олександр-Захід”

про: стягнення 951 870грн.

За участю:

представників сторін:

від позивача: Луньов А.С. по дов., Морська О.В. по дов.;

від відповідача-1: Калініч А.В. по дов.;

від відповідача-2: не з’явився;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Асоціація „Фінансових, промислових та торгівельних підприємств „Донбаський Розрахунково-Фінансовий Центр” м.Донецьк, звернувся до  господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Державного підприємства „Артемвугілля” м.Горлівка, про стягнення основного боргу в сумі 713 070грн., 3% річних в сумі 56 967грн. 46коп., суми інфляції 181 832грн. 85коп.

В ході розгляду спору позивач надав суду уточнення до позовної заяви, в якій в яких вказує, що в до основного боргу включена заборгованість по актам за січень та березень 2005 року.

Також, в ході розгляду спору позивач надав письмову заяву №7030 від 21.12.07р., якою згідно ст. 22 Господарського процесуального кодексу України уточнив позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача ДП „Артеміввугілля” основний борг в сумі 13 131грн. 82коп., 3% річних в сумі 57 809грн. 78коп. та суму інфляції 206 012грн. 90коп.

Суд розглядає вимоги позивача з урахуванням уточнення.

В обґрунтування вимог позивач посилається на договір №9уз/379 від 01.10.03р. з додатками до нього, додаткові угоди до договору, акти виконаних робіт, звірки рядового вугілля, яке надійшло, та відвантаження продуктів збагачення по договору №9уз/379 від 01.10.03р., рахунки, податкові накладні.

Відповідач ДП „Артемвугілля” позовні вимоги не визнає, оскільки вважає, що заборгованість по договору №9уз/379 від 01.10.03р. перед позивачем згідно актів звірки взаєморозрахунків складає лише 805грн. 44коп. Що стосується штрафних санкцій, то відповідач вважає, що згідно ст. 258 ЦК України строк позовної давності складає 1 рік, який позивачем пропущений, у зв’язку з чим просить суд відмовити позивачу у стягненні суми інфляції та 3% річних.

Разом з тим, під час розгляду спору відповідач пояснив, що ш/у Калініна №3 входить не до складу ДП „Артемвугілля”, а до складу ДП „Шахта „Олександр-Захід”.

У зв’язку з цим суд ухвалою від 11.10.07р. за клопотанням позивача згідно ст. 24 Господарського процесуального кодексу України залучив до участі у справі іншого відповідача – Державне підприємство „Шахта „Олександр-Захід”.

Відповідач ДП „Шахта „Олександр-Захід” визнав наявність заборгованості в сумі 75 073грн. 26коп. перед позивачем, однак вважає, що вона виникла не по договору №9уз/379 від 01.10.03р., а за іншим договором, який не є підставою виникнення цього спору.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін та оцінивши подані докази господарським судом ВСТАНОВЛЕНО:

01 жовтня 2003 року позивач та відповідач-1 уклали договір №9уз/379 з додатками до нього.

Пунктом 1.1 договору сторони визначили, що відповідач-1 передає на перероблення позивачу рядове вугілля, кількість і якість якого вказані у додатках, для збагачення ЦЗФ „Вузлівська”, а позивач приймає вугілля, збагачує його та передає відповідачу-1 продукти збагачення.

Додатковими угодами від 01.01.04р. та 31.03.04р. сторони дійшли згоди про пролонгацію договору №9уз/379 від 01.10.03р. до 01.04.04р. та 31.12.04р. відповідно.

20.12.04р. сторони уклали додаткову угоду до договору, якою визначили строк його дії з 01.10.03р. по 31.03.05р. та встановили, що вартість збагачення 1т. вугілля складає 12,08грн. за 1 метричну тону вугілля без урахування ПДВ, з урахуванням плати за користування вагонами та збору за подачу-збирання вагонів.

Згідно наказу Міністерства палива та енергетики України від 18.08.04р. №493 була припинена діяльність ДП „Артемвугілля” шляхом реорганізації: приєднання до Державного підприємства „Донецька вугільна коксівна компанія”.

Згідно п.19 означеного наказу ДП „Донецька вугільна коксівна компанія” є правонаступником усіх прав та обов’язків ДП „Артемвугілля”.

У зв’язку з цим у 2005 році сторони уклали додаткову угоду до договору, якою замінили у преамбулі та розділі 12 договору сторону – державне підприємство „Артемвугілля” на Державне підприємство „Донецька вугільна коксівна компанія”.

Однак, відповідно до наказу Міністерства палива та енергетики України №238 від 26.05.05р. ДП „Артемвугілля”, відповідач-1 за цією справою, поновив виробничо-господарську діяльність з 01.06.05р. і згідно п.3.3 Статуту є правонаступником майнових прав та обов’язків ДП “Донецька вугільна коксівна компанія”, пов’язаних з діяльністю ВП “Артемвугілля” згідно з розподільчим балансом.

На виконання умов договору позивач виконав роботи по збагаченню рядового вугілля у період з жовтня 2003 року по березень 2005р. на загальну суму 4 880 088грн. 45коп., що підтверджується актами виконаних робіт звірки рядового вугілля, яке надійшло та відвантаження продуктів збагачення по договору №9уз/379 від 01.10.03р., підписаними представниками обох сторін без зауважень та заперечень, і для оплати виставив рахунки на суму 4 880 732грн. 50коп.

Пунктом 6.2 договору сторони передбачили, що відповідач-1 здійснює оплату вартості збагачення вугілля протягом 1 банківського дня з моменту  відвантаження вугілля для збагачення.

Однак відповідач-1 належним чином не виконав взяті на себе договірні зобов’язання щодо оплати виконаних позивачем робіт по  актам виконаних робіт звірки рядового вугілля, яке надійшло та відвантаження продуктів збагачення по договору №9уз/379 від 01.10.03р. за грудень 2004р. на суму 35628грн.11коп., за грудень 2004р. на суму 42 588грн. 01коп., за грудень 2004р. на суму 64 740грн. 46коп., за грудень 2004р. на суму 216421грн. 19коп., за листопад 2004р. на суму 56 500грн.99коп., за листопад 2004р. на суму 45 122грн. 54коп., за листопад 2004р. на суму 29 210грн. 59коп., за листопад 2004р. на суму 210 315грн. 06коп., за жовтень 2004р. на суму 60 028грн. 36коп., за жовтень 2004р. на суму 82 705грн. 03коп., за жовтень 2004р. на суму 191 483грн. 56коп., за жовтень 2004р. на суму 48 963грн. 58коп., за березень 2005р. на суму 1 814грн. 98коп., за січень 2005р. на суму 3 527грн. 70коп., за січень 2005р. на суму 3 957грн. 41коп., внаслідок чого на день пред’явлення позову за ним виникла заборгованість в сумі 713 070грн.

В ході розгляду спору відповідач-1 неодноразово стверджував, що практично вся сума боргу перед позивачем ним була погашена, неоплаченою залишилась заборгованість лише в сумі 805грн. 44коп., про що свідчать акти звірки взаєморозрахунків.

З даними твердженнями відповідача-1 позивач категорично не погодився.

У зв’язку з цим з метою вирішення питання щодо визначення суми заборгованості за виконані позивачем роботи, яке має істотне значення для повного та всебічного розгляду спору по суті, господарський суд ухвалою від 29.10.07р. з власної ініціативи призначив по справі судову бухгалтерську експертизу та згідно п.1 ч.2 ст.79 Господарського процесуального кодексу України зупинив провадження по справі.

17.12.07р. до господарського суду надійшов висновок судово-економічної експертизи №20/25  від 17.12.07р., у зв’язку з чим суд ухвалою від 18.12.07р. поновив провадження по справі.

З висновку судово-економічної експертизи №20/25 від 17.12.07р. вбачається, що в результаті проведеного дослідження за даними первинних документів бухгалтерського обліку Асоціації “Фінансових, промислових та торгівельних підприємств “Донбаський Розрахунково-фінансовий Центр” рахується кредиторська заборгованість на дату складання експертизи в сумі 712 804грн. 32коп. та за даними первинних документів бухгалтерського обліку ДП “Артемвугілля” рахується заборгованість в сумі 69 9 671грн. 83коп. Розбіжності даних дослідження з даними ДП “Артемвугілля” на суму до збільшення на 13 132грн. 49коп. виникли внаслідок неврахування ДП “Артемвугілля” до сплати рахунку №354 від 31.03.05р. на суму 9944грн. 26коп. по актах звірки рядового вугілля, що надійшло та відвантажених продуктів збагачення у січні-березні 2005р., в т.ч. по шахті Калініна (шахтодільниця №2) на суму 3 527грн. 70коп., по ш/у Леніна (шахтодільниця №2) – 3 857грн. 41коп., за березень 2005р. по ш/у Леніна (шахтодільниця №2) – 1 814грн. 98коп. (з урахуванням змін вартості збагачення рядового вугілля – рахунок на загальну суму 9 944грн. 26коп.), розбіжності на суму 3 188грн. 23коп. експерту не виявляється можливим документально обґрунтувати, оскільки експерту не надано на дослідження ДП “Артемвугілля” та ДП “Шахта “Олександр-Захід” (шахта Калініна №3) первинні документи по вищенаведених операціях по договору №9уз/379 від 01.10.03р. Отже, в результаті проведеного дослідження експертом встановлено, що на момент проведення експертизи кредиторська заборгованість ДП “Артемвугілля” перед Асоціацією “Фінансових, промислових та торгівельних підприємств “Донбаський Розрахунково-фінансовий Центр” за надані послуги по договору №9уз/379 від 01.10.03р. з урахуванням п.10.3 договору складає 712 804грн. 32коп.

Однак, як вбачається з наданої позивачем заяви №7030 від 21.12.07р. про уточнення позовних вимог, відповідач-1 частково погасив заборгованість 14.12.07р. в сумі 699 672грн. 50коп., про що свідчить платіжне доручення №07512 від 14.12.07р. та платіжне доручення №07513 від 14.12.07р.

Таким чином, на день прийняття рішення заборгованість відповідача-1 перед позивачем по договору №9уз/379 від 01.10.03р. складає 13 131грн. 82коп.

Доказів оплати боргу в сумі 13 131грн. 82коп. відповідач-1 суду не представив, у зв’язку з чим суд робить висновок, що зобов’язання відповідача-1 перед позивачем на момент прийняття рішення суду залишилось невиконаним, що є порушенням вимог статей  525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин, враховуючи те, що факт заборгованості підтверджений матеріалами справи, договором №9уз/379 від 01.10.03р. з додатками до нього, додатковими угодами до договору, актами виконаних робіт, звірки рядового вугілля, яке надійшло, та відвантаження продуктів збагачення по договору №9уз/379 від 01.10.03р., рахунками, податковими накладними, висновком судово-економічної експертизи №20/25 від 17.12.07р., суд вважає, що позовні вимоги з урахуванням уточнення в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 13 131грн. 82коп. обґрунтовані, доведені належним чином та підлягають задоволенню.

Згідно статті 625 ЦК України прострочення відповідачем-1 грошового зобов’язання тягне за собою обов’язок сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Враховуючи висновок судово-економічної експертизи №20/25 від 17.12.07р., відповідно до якого сума 3% річних складає 57 809грн. 78коп., а сума інфляції 206 012грн. 90коп.,  з огляду на наявність заборгованості, суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Приймаю чи до уваги те, що вина Державного підприємства “Олександр-Захід” у порушенні умов договору №9уз/379 від 01.10.03р. відсутні, господарський суд звільняє відповідача-2 від відповідальності.

Доводи відповідача-1 стосовно того, що позивачем пропущений річний строк позовної давності, передбачений ст.258 ЦК України суд вважає юридично неспроможними та до уваги не приймає з огляду на таке.

Згідно ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Інфляційні втрати, які позивач просить суд стягнути з відповідача, пов’язані з інфляційними процесами в державі та за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних – платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені відповідачем.

Тому, на три проценти річних, ні індекс інфляції не можна розцінювати як неустойку (заходи  відповідальності за порушення зобов’язання), та у зв’язку з цим застосовувати до них скорочені строки позовної давності, передбачені ст. 258 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеній частині позову.

Оскільки спір виник з вини відповідача, витрати по проведенню судової експертизи  в сумі 7 896грн. підлягають віднесенню на нього.

На підставі вищенаведеного, згідно  ст. ст. 509, 525, 526, 614, 625 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Асоціації “Фінансових, промислових та торгівельних підприємств “Донбаський Розрахунково-Фінансовий Центр” м.Донецьк до Державного підприємства “Артемвугілля” м.Горлівка з урахуванням уточнення.

Стягнути з Державного підприємства “Артемвугілля”, (84601, м.Горлівка, пр.Леніна, 13, р/р5001 в ДФ АКБ “Надра” МФО 335710) на користь Асоціації “Фінансових, промислових та торгівельних підприємств “Донбаський Розрахунково-Фінансовий Центр” (83014, м.Донецьк, вул.Лівобережна, 66, р/р965 у філії Укрексімбанку м.Донецьк, МФО 334817) основний борг в сумі 13 131грн. 82коп., суму інфляції 206 012грн. 90коп.,  3% річних в сумі 57 809грн. 78коп., витрати по проведенню судової експертизи в сумі 7 896грн., витрати по сплаті держмита в сумі 2 769грн.55коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 34грн.33коп.

Видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Будко Н.В.