ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.01.07 р.
Справа № 45/370пн

за позовом: Суб'єкта
підприємницької діяльності - ОСОБА_1, код НОМЕР_1, м.Маріуполь

до відповідача: Маріупольської
міської ради, , м.Маріуполь

про визнання права власності

Суддя     Б.Д. Плотніцький

при секретарі судового засідання
Івашури О.А.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 - прив.підпр.

Від відповідача: Бурлаченко О.С. -
гол.спец.-юрисконс.

В засіданні суду брали участь

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Суб'єкт підприємницької
діяльності - ОСОБА_1, м.Маріуполь, звернувся до господарського суду Донецької
області з позовом до відповідача, Маріупольської міської ради, м.Маріуполь, про
визнання права власності на самовільно збудовану будівлю продовольчого магазину
загальною площею 109,4 кв.м. за АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на наявність у нього права власності на спірний об'єкт, з
урахуванням факту надання йому земельної ділянки відповідно рішення Виконавчого
комітету Маріупольської міської ради.

Відповідач у відзиві на позовну
заяву № б/н б/д (НОМЕР_2) позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить суд
задовольнити позов позивача.

Крім цього, Маріупольською міською
радою, м.Маріуполь заявлене клопотання про віднесення судових витрат на
позивача, оскільки з боку відповідача не було припущено будь-яких неправильних
дій, внаслідок яких виник спір по цій справі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, господарським судом встановлене
наступне:

На підставі договорів
купівлі-продажу НОМЕР_3, НОМЕР_4 та НОМЕР_5. Суб'єкту підприємницької
діяльності - ОСОБА_1 був виданий державний акт на право приватної власності на
земельну ділянку площею 0,0459 для будівництва та обслуговування житлового
будинку, господарських будівель та споруд АДРЕСА_1 від 22.03.2004р.

Рішенням виконавчого комітету
Маріупольської міської ради НОМЕР_6 позивачу за цим позовом була дозволена
зміна цільового призначення частини зазначеної земельної ділянки, проведення
проектно-вишукувальних робіт та розробку проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,0251га для будівництва продовольчого магазину
АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, Суб'єктом
підприємницької діяльності- ОСОБА_1 розроблені та узгоджені проектно-кошторисна
документація на будівництво продовольчого магазину та проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею 0,0251га АДРЕСА_1.

Рішенням Виконавчого комітету
Маріупольської міської ради НОМЕР_7 „Про зміну цільового призначення частини
земельної діялнки в Орджонікідзевському районі міста Приватному підприємцю
ОСОБА_1” позивачу було змінене цільове призначення частини земельної ділянки та
затверджені проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий
НОМЕР_8) площею 0,0251га для роздрібної торгівлі у неспеціалізованому магазині
з перевагою продовольчого асортименту (для будівництва та подальшої
експлуатації продовольчого магазину) АДРЕСА_1.

Відповідно до затвердженого в
Головному Управлінні Архітектури та Містобудування Маріупольської міської ради
НОМЕР_10 генпланом передбачалось будівництво першої черги продовольчого
магазину площею 73,15 кв.м. та друга черга будівнитва, яка передбачала знос
господарських споруд.

15.06.2005р. виконавчим комітетом
Маріупольської міської ради прийняте рішення НОМЕР_9, згідно з яким було
прийнято в експлуатацію першу чергу будівництва продовольчого магазину площею
76 кв.м. АДРЕСА_1.

Як стверджує позивач, в 2006р. на
даній земельній ділянці було розпочате будівництво другої черги пристройки
продовольчого магазину.

Проте проектно - кошторисна
документація не була розроблена, тобто, і не був отриманий дозвіл Головного
Управління Архітектури та Містобудування Маріупольської міської ради.

За таких підстав позивач звернувся
до господарського суду з позовом про визнання права власності на самовільно
збудовану будівлю продовольчого магазину загальною площею 109,4 кв.м. за
АДРЕСА_1.

Відповідач у відзиві на позовну
заяву № б/н б/д (НОМЕР_2) позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Виходячи з принципу повного,
всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, господарський суд
вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі,
враховуючи наступне:

Статтею 48 Закону України “Про
власність” передбачено, що власник може вимагати  усунення будь-яких порушень його права, хоч
би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування
завданих цим збитків. Захист права власності здійснюється судом або третейським
судом.

Відповідно до ст.16 Цивільного
кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути
визнання права.

За змістом ст.376 Цивільного
кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на  земельній ділянці, що не була відведена для
цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Право власності на самочинно
збудоване нерухоме майно у відповідності із ч.3 ст.376 Цивільного кодексу
України може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за
умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване
нерухоме майно.

Таким чином, з урахуванням вимог
вказаної статті для вирішення судом питання щодо наявності права власності
особи на самочинне будівництво необхідним є встановлення факту надання
земельної ділянки під уже збудоване майно.

Відповідно до ст.4-3 Господарського
процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється
на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які
вона посилається в обгрунтування своїх вимог або заперечень.

При дослідженні матеріалів справи,
судом встановлено, що згідно з рішенням Виконавчого комітету Маріупольської
міської ради НОМЕР_7 позивачу було змінене цільове призначення частини
земельної ділянки та затверджені проект землеустрою щодо відведення земельної
ділянки (кадастровий НОМЕР_8) площею 0,0251га для роздрібної торгівлі у
неспеціалізованому магазині з перевагою продовольчого асортименту (для
будівництва та подальшої експлуатації продовольчого магазину) АДРЕСА_1.

Як встановлено судом, згідно з
наданим до матеріалів справи Державним актом на право земельної ділянки від
10.12.2004р. позивач за цим позовом є власником земельної ділянки площею 0,0251
га, яка розташована АДРЕСА_1.

Одночасно даним Державним актом
зафіксоване цільове призначення (використання) земельної ділянки, зокрема було
зазначено, що земельна ділянка призначена для будівництва та подальшої
експлуатації продовольчого магазину.

Таким чином, згідно з вимогами
ст.376 Цивільного кодексу України, враховуючи факт надання земельної ділянки,
суд може визнати за позивачем право власності на самовільно збудовану будівлю
продовольчого магазину загальною площею 109,4 кв.м. за АДРЕСА_1.

При цьому, судом прийнято до уваги
наданий позивачем до матеріалів справи висновок про результати дослідження та
оцінки технічного стану конструкцій
продовольчого
магазину пАДРЕСА_1, який складений Товариством з обмеженою відповідальністю
Інститутом „Мариупольгражданпроект”, м.Маріуполь, копія якого наявна в
матеріалах справи.

Зокрема, згідно з вказаним
висновком встановлено, що технічний стан основних несучих будівельних
конструкцій збудованої одноповерхової будівлі другої черги магазину продовольчих
товарів АДРЕСА_1 задовільний та забезпечує можливість нормальної експлуатації
їх та і магазину в цілому.

Відповідно до ст.43 Господарського
процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Виходячи з того, що згідно з
ліцензією серії АА №767757 Товариству з обмеженою відповідальністю Інститут
„Мариупольгражданпроект”, м.Маріуполь надане право здійснювати обстеження та
оцінювання технічного стану будівельних конструкцій, суд приймає до уваги
вказаний вище висновок як доказ дотримання позивачем будівельних норм і правил
при будівництві спірного об'єкту.

На підставі вищевикладеного,
враховуючи, що позовні вимоги про визнання права власності доведені позивачем,
обгрунтовані законодавством та фактичними матеріалами справи, виходячи з того,
що відповідачем позовні вимоги визнані, позов про визнання права власності на
самовільно збудовану будівлю продовольчого магазину загальною площею 109,4
кв.м. за АДРЕСА_1, підлягає задоволенню.

Враховуючи, що за висновками суду,
з боку відповідача не було припущено будь-яких неправильних дій, внаслідок яких
виник спір по цій справі, судові витрати у відповідності із ст.49
Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на позивача
повністю.

Таким чином, клопотання відповідача
в цій частині господарським судом задоволене.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Суб'єкта
підприємницької діяльності - ОСОБА_1, м.Маріуполь, до Маріупольської міської
ради, м.Маріуполь, про визнання права власності на самовільно збудовану будівлю
продовольчого магазину загальною площею 109,4 кв.м. за АДРЕСА_1, задовольнити.

Визнати право власності Суб'єкта
підприємницької діяльності - ОСОБА_1, м.Маріуполь на самовільно збудовану
будівлю продовольчого магазину загальною площею 109,4 кв.м. за АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через
господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів
з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня
набрання рішенням законної сили.

Рішення прийняте в судовому
засіданні  17.01.2007р.

Суддя
Плотніцький
Б.Д.