ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.12.07 р.
Справа № 32/155пн

Господарський суд Донецької області
у складі судді О.М. Сковородіної при секретарі судового засідання: Бахмет А.В.

за участю представників сторін

від позивача: не з'явився

від відповідача: Єрьоменко Е.М. -
довіреність від 10.08.06р.

за позовом: ОСОБА_1м. Горлівка

до відповідача: Відкритого акціонерного
товариства „Концерн”Стірол” м. Горлівка

про спонукання до видачі акцій в
кількості 1490штук

в судовому засіданні оголошена

перерва
з 26.06.-27.06.07р.

Позивач, ОСОБА_1м. Горлівка,
звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Відкритого
акціонерного товариства „Концерн”Стірол” м. Горлівка про спонукання до видачі
акцій в кількості 1490штук.

В обґрунтування  вимог позивач посилався на те, що відповідач
невірно визначив кількість акцій, яка належала до видачі при акціонуванні
(приватизації) відповідача. Вважає, що відповідач помилково провів розрахунок
персоніфікованого чистого прибутку, який мав враховуватися при розподілі акцій
між працівниками відповідача.

За позовною заявою вимоги позивача
полягали у зобов'язанні відповідача видати йому 1490акцій.

Під час нового розгляду справи
позивачем 29.05.07р. були подані доповнення до позовної заяви, в якій позивач
збільшувала розмір позовних вимог та просила суд зобов'язати відповідача видати
позивачу акції на долю майна  відповідача
та кількість неотриманих позивачем акцій та житлових чеків в розмірі 27945акцій.

Збільшення позовних вимог було
мотивовано тим, що позивач вважає, що невикористаний нею „житловий чек” має
бути сплачений їй акціями відповідача.

11.06.07р. позивачем була подана
заява (арк. справи 73, т.2), в якій вона повідомляла суд про те, що певний
період часу вона хворіє, має другу групу інвалідності, і тому, вважає, що нею
не порушені строки позовної давності.

В доповненнях до позову від
13.06.07р. (арк. справи 82 т. 2), 15.06.07р. (арк. справи 109), 21.06.07р.
(арк. справи 136 т. 2), 25.06.07р. (арк. справи 56 т. 3), 27.06.07р. (арк. 67
т. 3), 03.07.07р. (арк. справи 88 т. 3), 05.07.07р. (арк. справи 104 т. 3),
03.12.7р. (арк. 4 т. 4) на підставі власних розрахунків збільшувала позовні
вимоги щодо зобов'язання відповідача до видачі акцій, та, остаточно, ці вимоги
визначені у 69334шт. акцій.

Всі наведені вище заяви прийняті
судом до розгляду та доведені до відома відповідача під час судових засідань.

Відповідач  проти позову заперечував, посилаючись на те,
що розрахунок кількості акцій належних до видачі позивачу проведений з повним
дотриманням Положення „Про порядок персоніфікації чистого прибутку та майна,
набутого організацією орендарів АК „Стірол” за результатами господарської
діяльності”. Продаж акцій ВАТ „Концерн „Стирол” на житлові чеки не здійснювався
взагалі, оскільки, не передбачений як планом приватизації Горлівського
орендного концерну „Стірол”, так і взагалі діючим законодавством щодо порядку
використання житлових чеків.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представників сторін, суд встановив.

Позивач знаходився у трудових
відносинах з відповідачем в період з 1975 по грудень 1994р. В червні 1994р.
було затверджено план приватизації Горлівського орендного концерну „Стірол” (т.
2 арк. справи 103-105).

Приватизація підприємства здійснювалась
відповідно до Закону України „Про приватизацію майна державних підприємств”,
декрету Кабінету Міністрів України „Про приватизацію цілісних майнових
комплексів державних підприємств та інших структурних підрозділів, переданих в
оренду” та інше.

Відповідно до затвердженого плану
приватизації (т. 2 арк. справи 103-105) пільговий продаж акцій членам
організації орендарів за їх номінальною вартістю здійснювався за рахунок
приватизаційних майнових сертифікатів та за рахунок власних коштів на половину суми
приватизаційного майнового сертифікату.

Також, планом приватизації був
передбачений вільний продаж акцій громадянам України за конкурсом за рахунок
майнових сертифікатів; продаж акцій інвесторам за некомерційним конкурсом за
грошові кошти.

На приватизаційний майновий
сертифікат, вартістю 1050000крб., позивачу було видано 2 акції, по вартості
525000крб. Кожна (в перерахунку на вартість акції по 0,25грн. = 42 акції
(2Ч21).

Таким чином на приватизаційний
сертифікат позивачу було видано 42 акції. Інша частина акцій в кількості
1428шт. за номінальною вартістю 0,25грн. була видана позивачу, як члену
організації орендарів за пільговим продажем за рахунок власних коштів.

Кількість цих акцій визначена на
підставі Положення про порядок персоніфікації чистого прибутку та майна,
набутого організацією орендарів АК „Стирол” за результатами господарської
діяльності. Пунктом 1.1 цього положення передбачено, що це положення розроблено
на підставі Законів України „Про оренду майна державних підприємств та
організацій”, „Про приватизацію майна державних підприємств”, у відповідності
до Порядку розрахунків за придбані об'єкти приватизації, затвердженого Головою
Національного банку  України і наказом
голови Фонду державного майна України № 467 від 2/XI-92р., та відповідно до Декрету
Кабінету Міністрів України „Про приватизацію цілісних майнових комплексів
державних підприємств та інших структурних підрозділів, зданих в оренду”, та
визначає джерела коштів для придбання майна концерну „Стірол”, встановлює
порядок зарахування коштів на відповідні рахунки та порядок розрахунку за
приватизоване майно.

Оцінюючи твердження позивача про
невідповідність проведеного підрахунку кількості акцій, належних їй як члену
організації орендарів, судом, за клопотанням позивача було призначено судову
експертизу, на вирішення якої поставлені питання:

„Чи відповідає розрахунок середньої
заробітної плати позивача, зроблений відповідачем при приватизації підприємства
(акціонуванні) у 1993-1994рр.,
Положенню „Про порядок персоніфікації чистого прибутку та майна,
придбаного організацією орендарів АК „Стирол” за результатами господарської
діяльності (арк. справи  32-34  т.2)? Чи відповідає загальний обсяг вартості
акцій, отриманих позивачем, її внескам на викуп цих акцій (в тому числі за
відрахуваннями з заробітної плати по шифрам, наданим відповідачем - арк.
справи  6-21 т.3)”?

Висновком судово-економічної
експертизи № 3631/24 від 26.10.07р. встановлено, що за період з січня 1993року
по серпень 1994р. розмір долі позивача в прибутку та майні, набутого організацією
орендарів при роботі АК „Стірол” на умовах оренди у відповідності до Положення
„Про порядок персоніфікації чистого прибутку та майна, набутого організацією
орендарів АК „Стірол” за результатами господарської діяльності” складає
22174218,75крб. (12298100,92+9876117,83); кількість акцій, відповідно вкладу,
від імені позивача, за період з вересня 1991р. по жовтень 1994р., на придбання
акцій підприємства, за данними дослідження складає в розмірі 948штук.
(23700218,75:25000) на суму 237,00грн. (0,25грн.Ч948шт.).

Зазначений висновок спростовує
позицію позивача щодо порушення її прав на отримання акцій відповідача,
внаслідок невірного підрахунку персоніфікованого чистого прибутку.

При цьому, виконуючи вказівку
Вищого господарського суду України за постановою від 17.04.07р. у справі №
2-3346/04, суд при наданні оцінки розрахунку середньої заробітної плати,
покладеної в основу розрахунку персоніфікованої суми в порівнянні з розрахунком
середньої заробітної плати, яка враховується при обчисленні пенсії, встановив
таке.

Як вбачається з п. 2.8 Положення
про порядок персоніфікації чистого прибутку та майна, набутого організацією
орендарів АК „Стирол” заробітна плата, яка визначалась за вказаним порядком,
включала в себе обмежений  перелік
виплат, а саме: оплата за тарифними ставками та окладами, оплата за час
находження у відрядженні, доплата за час роботи в нічний та вечірній часи,
оплата понаднормових, оплат за тимчасове заступництво, оплат за
профмайстерність, інші види доплат, які носять постійний характер, премії за
основні результати господарської діяльності.

В той же час, у заробіток для
обчислення пенсій включалися всі види оплати праці, на які нараховувалися
страхові внески, крім виплат одноразового характеру, перелік яких
затверджувався Кабінетом Міністрів України (ст. 66 Закону України „Про пенсійне
забезпечення” в редакції 1993-1994рр.).

Так, зокрема, до таких видів оплат
входили (та виплачувалися позивачу): разова матеріальна допомога (шифр 241),
матеріальна допомога на оздоровлення (шифр 246), допомога з тимчасової
непрацездатності (шифр 301), оплата додаткових відпусток за рішенням трудового
колективу (шифр 306) (арк. справи 6-19 т.3).

Тому, дійсно такі додаткові виплати
мали вплинути на більший розмір заробітної плати позивача при визначенні
розміру її пенсії.

Проте, ці додаткові виплати, не
можуть враховуватися для визначення рівня середньої заробітної плати,
покладеної в розрахунок персоніфікованої суми позивача, оскільки, їх включення
не передбачено Положенням про порядок персоніфікації чистого прибутку та майна,
набутого організацією орендарів АК „Стирол”.

Що стосується вимог про видачу
акцій відповідача на невикористану частку житлових чеків, суд виходить з
наступного.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 4
Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду” житлові чеки - це
приватизаційні папери, які одержуються всіма громадянами України і
використовуються при приватизації державного житлового фонду. Вони можуть також
використовуватись для приватизації частки майна державних підприємств, земельного
фонду.

При цьому, право на використання
житлових чеків, як приватизаційних сертифікатів, мають лише ті громадяни, які
мають житло  на праві власності, та/або
які отримали житлові чеки за приватизовану квартиру (будинок) (ч. 2 ст. 4
Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду”).

Дійсно, позивач, під час
приватизації житла, разом з членами сім'ї набула у власність житло загальною
площею 47,40кв.м.

Тобто, з урахуванням ч. 2 ст. 3, ч.
2 ст. 5  Закону України „Про приватизацію
державного житлового фонду” позивач та її сім'я мали право на одержання
житлових чеків, сума яких мала визначатись, виходячи з розміру недостатньої
площі та відновної вартості одного квадратного метру, та в подальшому, мали
використати житлові чеки (як приватизаційні сертифікати) під час приватизації
відповідача.

Проте, позивач не довела суду, що
вона взагалі використала своє право на отримання житлових чеків (замість
недовикористаної приватизаційної частки житлового фонду), та відповідно не
довела, що зверталась до відповідача (під час приватизації останнього) з
пропозицією на викуп акцій за рахунок житлових чеків (як прирівняних до
приватизаційних сертифікатів).

Невикористання права на
приватизацію частки майна відповідача за рахунок житлових чеків є власним
волевиявленням позивача, і тому, суд не вбачає порушення її прав відповідачем.

Суд одразу зазначає, що позивач не
має права вимоги на виплату акцій відповідача від імені своїх дітей (ОСОБА_2
іОСОБА_3), оскільки, останні є самостійними суб'єктами права, та в межах цього
спору  вони не є позивачами.

Крім того, абз. 2 ч. 1 ст. 4 Закону
України „Про приватизацію державного житлового фонду” встановлено, що
номінальна вартість житлового чеку визначається відновною вартістю наявного
державного житлового фонду з урахуванням загального індексу зростання вартості
майна - 10, прийнятого для розрахунків в Державній програмі приватизації
державного майна (606 млрд. крб. за станом на 1 липня 1992 року), з розрахунку
на кожного громадянина України - 12 тис. карбованців. Ця сума підлягає
періодичній індексації відповідно до рішень Кабінету Міністрів України.

Отже, визначення позивачем ринкової
вартості житла, як підстави для визначення права на певну кількість акцій
відповідача позбавлено правових обґрунтувань.

Одночасно, суд відхиляє доводи
відповідача про те, що позивачем пропущені строки позовної давності, оскільки,
як встановлено вище, право позивача не є порушеним, а тому, і не починався
перебіг строку позовної давності.

Враховуючи викладене, позовні
вимоги необґрунтовані та, як слід, не підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягаю віднесенню
на позивача в порядку, передбаченому ст. 49 ГПК України.

На підставі Закону України „Про
приватизацію державного житлового фонду”, Закону України „Про оренду майна
державних підприємств та організацій”, Закону України „Про приватизацію майна
державних підприємств”, Закону України „Про пенсійне забезпечення” в редакції
1993-1994рр., Порядку розрахунків за придбані об'єкти приватизації,
затвердженого Головою Національного банку
України і наказом голови Фонду державного майна України  № 467 від 2/XI-92р., наказу Фонду державного
майна України від 28.03.96р. № 351/26 „Про затвердження положення про порядок
використання житлових чеків для приватизаційного житла та частки майна державних
підприємств”, Декрету Кабінету Міністрів України „Про приватизацію цілісних
майнових комплексів державних підприємств та інших структурних підрозділів,
зданих в оренду”, керуючись  ст. ст. 22,
33, 38, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1м. Горлівка до Відкритого акціонерного товариства „Концерн”Стірол”
м. Горлівка про зобов'язання видати акції на долю майна, кількість неотриманих
акцій та житлових чеків в розмірі 69334шт. акцій.

Повний текст рішення підписаний
02.01.08р.

Рішення набирає законної сили
14.01.08р.

Рішення може бути оскаржено в
Донецький апеляційний господарський суд
згідно розділу XII ГПК України.

Суддя
Сковородіна О.М.