ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2007 р.
№ 14/178-18/62

Вищий  господарський  суд  України  у  складі  колегії  суддів:

головуючого
Подоляк О.А.

суддів :
Грека Б.М.,
Дерепи В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Івано-Франківського міського
споживчого товариства

на постанову
від 09.10.2006 р. Львівського
апеляційного господарського суду

у справі
№ 14/178-18/62

за позовом
ВАТ “Прикарпаттяобленерго”

до
Івано-Франківського міського
споживчого товариства

про
стягнення 7861,45 грн.

за участю представників:

від позивача
-  Іванишин В.І.

від відповідача
-  Мартинюк Н.Р., Кульчинська Г.І.

В С Т А Н О В И В:

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 13.06.2006 р. (суддя Гриняк Б.П.) в позові відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 09.10.2006 р. (судді: Мельник Г.І., Новосад Д.Ф., Михалюк О.В.) рішення господарського суду Івано-Франківської області від 13.06.2006 р. скасовано, позов задоволено: стягнуто з відповідача на користь позивача 7861,76 грн.

Не погоджуючись з постановою, Івано-Франківське міське споживче товариство звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 11.06.2001 р. між ВАТ “Прикарпаттяобленерго” (електропостачальна організація) та Івано-Франківським міським споживчим товариством (споживач) укладено договір на користування електричною енергією № 168. Додатком до договору передбачений перелік об’єктів споживача, що живляться електроенергією від мереж ВАТ “Прикарпаттяобленерго”.

Судами досліджено, що 07.04.2003 р. представниками Івано-Франківського РЕМ проведено перевірку електрогосподарства в будинку по вул. Незалежності, 179-А, м. Івано-Франківська, щодо дотримання вимог Правил користування електричною енергією, за наслідком якої виявлено порушення Правил, а саме: з ввідного пристрою 0,4 кВт, будинку приєднаний ввідний кабель 380 В до гуртожитку ЖЕД ПБО ОСС поза приладом обліку електроенергії, про що складено акт №060854 від 07.04.2003 р.

Акт про порушення Правил користування електричною енергією №060854 від 07.04.2003 р. підписано повноважним представником Івано-Франківського міського споживчого товариства без зауважень та застережень.

У зв’язку з цим, ВАТ “Прикарпаттяобленерго” здійснило перерахунок недоврахованої електричної енергії та звернулось до суду з позовом про стягнення грошових коштів із Івано-Франківського міського споживчого товариства.

Приймаючи рішення про відмову в позові місцевий господарський суд виходив з необґрунтованості пред’явлених вимог.

Апеляційний господарський суд правомірно не погодився з помилковими висновками місцевого господарського суду.

В силу ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 1.3 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 р. № 28 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 р. за № 417/1442 (надалі –Правила), постачання електричної енергії здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між споживачем та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між споживачем та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Згідно положень пунктів 7.30, 7.31, 7.32 Правил (у редакції на момент виникнення спірних відносин) у випадках виявлення у споживача змін у схемі ввімкнення розрахункового засобу обліку та електричного керуючого годинника в схемах багатотарифного розрахункового обліку або зміни керуючої програми, пошкоджень, зриву пломб, штучного гальмування диска, зупинки електрогодинника та інших порушень, спричинених діями споживача, які призводять або можуть призвести до зниження показів споживання електричної енергії, покази розрахункового засобу обліку не враховуються, а постачальник електричної енергії здійснює перерахунок за користування електричною енергією за період від дня останнього контрольного зняття представником постачальника електричної енергії показів розрахункового засобу обліку чи фактично проведеної і підтвердженої актом технічної перевірки роботи схеми комерційного обліку, що мала передувати виявленню порушень, але цей період має не перебільшувати шести місяців.

У разі виявлення уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці оформляється двосторонній акт порушень за встановленою формою.

Акт складається у присутності представника споживача в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача підписати акт робиться запис про відмову.

На підставі акта порушень, погодженого споживачем, уповноваженими представниками постачальника електричної енергії за регульованим тарифом визначаються обсяг недоврахованої електроенергії та/або сума завданих споживачем збитків та виписуються споживачу додаткові розрахункові документи для сплати відповідно до законодавства України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що капітальна двоповерхова споруда по вул. Незалежності, 179-а в м. Івано-Франківську знаходиться на балансі Івано-Франківського міського споживчого товариства з 28.01.1981 р. Станом на 07.04.2003 р. інших договорів про постачання електроенергії на даний об'єкт з іншою юридичною особою чи фізичними особами не існувало.

Відповідно до положень пунктів 4.1, 4.2 Правил електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами обліку електричної енергії для розрахунків за спожиту електричну енергію, а приєднання та підключення до мереж електропередавальної організації електроустановок споживачів, що не забезпечені розрахунковими засобами обліку електричної енергії, забороняється.

Приймаючи постанову, апеляційний господарський суд виходив з того, що кабельні лінії, від яких здійснено безоблікове підключення об'єкту, знаходяться на балансі відповідача, який є відповідальним за їх збереження та за несанкціоновані підключення, тому останній зобов’язаний відшкодувати позивачу вартість безпідставно спожитої електроенергії.

Висновки господарського суду апеляційної інстанції відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, нормам матеріального і процесуального права, є законними та обґрунтованими.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Перевіривши у відповідності до ч. 2 ст. 1115 ГПК України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду та постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що господарський суд апеляційної інстанції в порядку ст. ст. 43, 47, 33, 34, 43, 99, 101 ГПК України всебічно, повно і об’єктивно розглянув в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; обґрунтовано поставив під сумнів помилкові твердження господарського суду першої інстанції; із дотриманням положень ст. 11112 ГПК України підставно прийняв до уваги вказівки, що містилися у постанові Вищого господарського суду України від 25.01.2006 р.; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази; належним чином проаналізував відносини сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України, повторно розглядаючи справу, апеляційний господарський суд повно з’ясував обставини, які мали значення для правильного розгляду поданої апеляційної скарги. Висновки апеляційного суду, якими спростовано необґрунтовані твердження місцевого господарського суду, а також обставини, на які посилалось Івано-Франківське міське споживче товариство в обґрунтування своїх вимог і заперечень, ґрунтуються на доказах, наведених в постанові суду, та відповідають положенням чинного законодавства. На підставі встановлених фактичних обставин судом апеляційної інстанції з'ясовано дійсні права і обов'язки сторін, правильно застосовано матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, підставно скасовано рішення місцевого господарського суду, обґрунтовано задоволено позов. Як наслідок, прийнята судом постанова відповідає положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Посилання оскаржувача на інші обставини не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення ст. 1117 ГПК України та з підстав їх суперечності матеріалам справи.

Твердження оскаржувача про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Івано-Франківського міського споживчого товариства залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 09.10.2006 р. у справі № 14/178-18/62 залишити без змін.

Головуючий, суддя                                                                      О. Подоляк

С у д д і:                                                                                          Б. Грек

В. Дерепа