ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

31.01.07
Справа  № 7/390-393

Львівський
апеляційний господарський суд,  в складі
колегії:

головуючого-судді:                  Бойко С.М.,

суддів:                                         Бонк Т.Б.,

Марко Р.І.,

при
секретарі   Чаплик І.,

з
участю представників:

від
скаржника (відповідача 3) -    з”явився,

позивача
-не з»явився,

відповідача
1, 2, 4 -   не з”явилися,

розглянув
апеляційну скаргу
приватного підприємця ОСОБА_1, м.Хуст

на рішення господарського суду
Закарпатської області від 27.11.2006 року, суддя С.Б.Швед, в справі  за  №
7/390-393/2006

за
позовом  Хустського міжрайонного прокурора  в інтересах держави в особі Хустської
об”єднаної державної податкової інспекції у Закарпатській області, м.Хуст

до
приватних підприємців

1.          ОСОБА_2, АДРЕСА_1

2.          ОСОБА_3, м.Хуст

3.          ОСОБА_1, м.Хуст

4.          ОСОБА_4, АДРЕСА_2

про
примусове стягнення
податкового боргу,

в с т а н о в и в :

рішенням
господарського суду Закарпатської області від 27.11.2006 року позовні вимоги
Хустського міжрайонного прокурора  в
інтересах держави в особі Хустської об”єднаної державної податкової інспекції у
Закарпатській області задоволено повністю до приватного підприємця ОСОБА_2 про
примусове стягнення податкового боргу в сумі 1652,15 грн. та до приватного
підприємця ОСОБА_3 про примусове стягнення податкового боргу в сумі 1400,47 грн.
та частково задоволено позовні вимоги до приватного підприємця ОСОБА_1 в
частині стягнення податкового боргу на суму 1483,20 грн..

Рішення
суду мотивовано тим, що визначене податковим органом податкове зобов»язання по
збору за забруднення навколишнього природного середовища для підприємця
ОСОБА_1. та самостійно  заявлені до
сплати підприємцями ОСОБА_2. та ОСОБА_3. суми
єдиного податку, є  згідно ст.5
Закону України „Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” податковим боргом, який не погашений
вказаними відповідачами, а тому підлягає примусовому стягненню з них.

В
частині стягнення податкового боргу з підприємця ОСОБА_1 на суму 59,86 грн. та
стягнення податкового боргу з підприємця ОСОБА_4 на суму 1350,70 грн.
провадження в справі припинено на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України в зв»язку з
погашенням вказаного податкового боргу.

В
апеляційній скарзі скаржник (відповідач 3) просить рішення суду частково
скасувати та в частині позовних вимог про стягнення боргу з підприємця ОСОБА_1
відмовити повністю, з підстав неповного з”ясування судом обставин, що мають
значення для справи та порушення норм матеріального права, апелюючи тим,
що  податковим органом безпідставно
визначено підприємцю податкове зобов»язання по збору за забруднення
навколишнього природного середовища та штраф за неподання  декларації по цьому збору, оскільки
підприємець перебуває на спрощеній системі оподаткування..

В
судове засідання представники прокурора, позивача та  відповідачів 1, 2, 4 не з"явилися, хоча
належним чином повідомлені про дату та місце судового засідання, що
підтверджено повідомленнями, а тому їх неявку суд розцінює як без поважних
причин і вважає за можливе розгляд справи провести без їх участі за наявними в
справі доказами.

Суд,
заслухавши пояснення представника скаржника та дослідивши наявні докази по
справі, вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, а провадження в справі
припиненню.

Згідно
з п.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної
юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення
адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі
сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова
чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції
на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Предметом
спору є вимога Хустського міжрайонного прокурора  в інтересах держави в особі податкового
органу про примусове стягнення податкового боргу з приватних підприємців.

Відповідно
до ст.4 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» Державна
податкова адміністрація України є центральним органом виконавчої влади, а
відповідно до п.1 ст.2 вказаного закону
завданнями органів державної податкової служби є, зокрема, здійснення
контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення,
повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків
і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених
законодавством (далі - податки, інші платежі).

На
виконання положень ст.10 Закону України “Про погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетом та державними цільовими фондами”, згідно п.п.10.1.1
п.10.1  якого у разі, коли інші,  передбачені цим Законом,  заходи з погашення   податкового
боргу  не  дали
позитивного  результату,
податковий орган здійснює  за  платника
податків  та  на
користь держави   заходи   щодо
залучення  додаткових  джерел
погашення суми  податкового боргу
шляхом стягнення коштів, які перебувають у його
власності,  а  за
їх  недостатності  - шляхом продажу інших активів  такого платника податків,

Примусове
стягнення податкової заборгованості - передбачена законодавством України процедура
погашення податкової заборгованості платника податків шляхом звернення
стягнення на активи відповідного платника податків.

Відповідно
з п.11 ст.10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” однією з
функцій органів державної податкової служби є подання до судів позовів до
суб'єктів  господарювання про стягнення
заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх
майна.

Вказане
свідчить, що в спірному випадку податковим органом на основі законодавства
здійснюються владні повноваження у сфері суспільних правовідносин, пов'язані з
вчиненням від імені держави дій щодо контролю за повнотою і своєчасністю сплати
до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових
платежів).

Таким
чином, податковий орган в розумінні п. 7 ст. 3 КАС України є суб'єктом владних
повноважень.

Аналіз
суб'єктного складу та характеру правовідносин свідчить, що дана справа є
справою адміністративної юрисдикції.

У
відповідності з п. 7 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення"
КАС України, після набрання чинності цим Кодексом заяви і скарги у справах, що
виникають з адміністративно-правових відносин, а також апеляційні, касаційній
скарга (подання) розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

На
порушення цих вимог суд першої інстанції уваги
не звернув та  розглянув спір,
керуючись положеннями ГПК України, які до спірних правовідносин не
застосовуються.

За
таких обставин рішення господарського суду Закарпатської області від 27.11.2006
року підлягає скасуванню, а провадження в справі -припиненню відповідно до п.1
ч.1 ст.80 ГПК України, згідно вимог якої господарський суд припиняє провадження
в справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Додатково
суд роз»яснює, що відповідно до Прикінцевих та перехідних положень КАСУ до
початку діяльності адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі
господарським судам відповідно до ГПК України вирішуються господарським судом
за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи
вищевикладене позивачу належало звернутися до господарського суду, проте за
процедурою, передбаченою Кодексом адміністративного судочиства.

Крім
цього, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу  на порушення місцевим судом правил об»єднання
в одне провадження, оскільки відповідно до ст.58 ГПК України суддя має право
об»єднати  кілька однорідних позовних
заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, в одну справу, що в
спірному випадку відсутнє, оскільки відповідачами по справі є різні приватні
підприємці.

Керуючись  ст.ст. 99,103,105 ГПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

рішення
господарського суду  Закарпатської
області від 27.11.2006 року в справі за №7/390-393/2006 скасувати.

Провадження
в справі  №7/390-393/2006 припинити.

Постанова
набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному
порядку.

Матеріали
справи  повернути в місцевий
господарський суд.

Головуючий-суддя:                                              С.М.Бойко

Судді:
Т.Б.Бонк

Р.І.Марко