КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2007                                                                                           № 6/47

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Андрієнка  В.В.

суддів:                                          Малетича  М.М.

Студенця  В.І.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Тарасун В.Г., Дем’янюк В.К.

від відповідача - Журжій А.В., Чорна Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгові мережі"

на рішення Господарського суду м.Києва від 19.10.2006

у справі № 6/47 (Ковтун С.А.)

за позовом                               Відкритого акціонерного товариства "Центральний гастроном"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгові мережі"

про                                                  визнання недійсним догвору та зобов"язання повернути майно

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерного товариства “Центральний гастроном” звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “Торгові мережі” про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого будинку, укладеного між сторонами та посвідченого за реєстром № 2361 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юрченком В.В. 28.04.2004, а також зобов’язання повернути позивачу нежилий будинок № 47, що знаходиться в місті Києві на проспекті Перемоги, загальною площею 5019 кв. м., який є предметом оспорюваного договору.

Рішенням суду від 01.06.2006 у позові було відмовлено повністю. Підставою для відмови у визнанні недійсним договору як такого, що вчинений внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, стало те, що рішення про укладення договору за 4738210 грн. було прийнято не одноособово головою правління Андрущак К.В., а колегіальним органом – правлінням.

В ході розгляду апеляційної скарги ВАТ «Центральний гастроном» на вказане рішення апеляційна інстанція встановила, що під час укладення оспорюваного договору спеціальною метою представників обох сторін був намір надати за рахунок ВАТ “Центральний гастроном” такі переваги ТОВ “Торгові мережі”, які остання не могла б отримати у випадку добросовісного виконання членами правління ВАТ “Центральний гастроном” своїх обов’язків. Дані висновки апеляційного суду ґрунтуються на рішенні Шевченківського районного суду від 17.07.2006 у справі № 22-7201, залишеному в силі постановою Апеляційного суду міста Києва від 14.09.2006, яким визнано недійсними рішення правління ВАТ  “Центральний гастроном” від 27.09.2004 про відчуження нежитлового будинку.

У той же час, оскільки на момент вирішення місцевим господарським судом справи рішення Шевченківського районного суду не було прийнято, Київський апеляційний господарський суд погодився з висновками господарського суду міста Києва про відсутність правових підстав для задоволення позову, у зв’язку з чим постановою від 29.09.2006 вказане вище рішення залишив без змін.

Позивач звернувся до суду з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

За твердженням позивача, нововиявленою обставиною є набрання законної сили 14.09.2006 рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 17.07.2006 у справі 2-5579/06 про визнання недійсним рішення правління ВАТ “Центральний гастроном” від 27.09.2004 (протокол № 39) про  відчуження будівлі по проспекту Перемоги, 47.

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.10.2006 р. заяву відкритого акціонерного товариства «Центральний гастроном» про перегляд рішення господарського суду міста Києва № 6/47 від 01.06.2006 за нововиявленими обставинами задоволено, прийнято рішення, згідно із яким вирішено скасувати рішення господарського суду міста Києва № 6/47 від 01.06.2006 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю, а саме:

- визнано недійсним договір купівлі-продажу нежилого будинку, укладений 28.09.2004 між відкритим акціонерним товариством “Центральний гастроном”  та товариством з обмеженою відповідальністю “Торгові мережі”, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юрченком В.В. та зареєстрований за № 2361;

- визнано за відкритим акціонерним товариством “Центральний гастроном” право власності на нежилий будинок , що знаходиться в м. Києві по проспекту Перемоги під номером 47, загальною площею 5019 кв. м.;

- виселено з нежилого будинку, що знаходиться в м. Києві по проспекту Перемоги під номером 47, загальною площею 5019 кв. м., товариство з обмеженою відповідальністю “Торгові мережі”.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ “Торгові мережі” звернулось  до Київського апеляційного господарського суду  з апеляційною скаргою,  в якій просить  рішення скасувати в повному обсязі та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Після прийняття апеляційної скарги до розгляду відповідач уточнив вимоги апеляційної скарги та просив суд скасувати рішення місцевого господарського суду від 19.10.2006 р., залишити в силі рішення від 01.06.2006 р.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач стверджує про те, що  позивачем не доведеним факт зловмисної домовленості представників сторін, оскільки представник  позивача діяв в межах повноважень, наданих йому статутом, та на виконання рішення правління позивача від 27.09.2004 про продаж будівлі за ціною 4738210 грн. Вказана вартість будівлі була визначена звітом ТОВ “Євроконсалтинг”. Також на думку відповідача, є необґрунтованими посилання позивача на помилку щодо властивостей речі, а саме: його ціни, оскільки сторони при укладенні договору добровільно дійшли згоди щодо ціни об’єкту нерухомості, і ціна предмету договору не є його (предмета) властивістю, а включає в себе за погодженням сторін вартість майна з урахуванням попиту, споживання, стану речі, її технічних та інших показників, і ніяким чином ціна об’єкту нерухомості не може впливати на можливість його використання за цільовим призначенням.

Позивач просив рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила  наступне.

28.09.2004 між ВАТ “Центральний гастроном” та ТОВ “Торгові мережі” було укладено договір купівлі-продажу нежилого будинку (далі - Договір), предметом якого є продаж позивачем відповідачу нежилого будинку, що знаходиться у місті Києві на проспекті Перемоги під номером 47, загальною  площею 5019 кв. м.

Балансова вартість приміщення, як зазначено у Договорі (п. 2.1), становить 1978385,45 грн. У той же час, приміщення було продано за ринковою вартістю у розмірі 4738210 грн., яка була визначена відповідно до експертного висновку оціночної діяльності  -  ТОВ   “Міжгалузевий кліринговий  центр “Євроконсалтинг”.

Звіт про незалежну оцінку ринкової вартості майна у вигляді нежитлової будівлі гастроному загальною площею 5019 кв. м., що розташована за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 47, було виконано ТОВ “Міжгалузевий кліринговий  центр “Євроконсалтинг”, яке має сертифікат № 1297/02 суб’єкта оціночної діяльності від 6 вересня 2002, на замовлення ВАТ “Центральний гастроном”.

Рішення про продаж будинку згідно з експертною оцінкою було прийнято правлінням ЗАТ “Центральний гастроном” 27.09.2003, на якому були присутні чотири члени правління.

Зі сторони ВАТ «Центральний гастроном» Договір було підписано його представником - головою правління Андрущак Катериною Василівною.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов’язана або має право вчиняти  правочин від імені другої сторони, яку вона представляє, представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи  та  з   інших  підстав, встановлених   актами  цивільного законодавства (ч. 3 ст. 237 ЦК України).

Статут є установчим документом товариства у якому, поряд з іншими, вказуються органи управління юридичної особи та їх компетенція (ст.ст. 87, 88 України).

Отже, статут товариства є актом юридичної особи, на підставі якого виникає представництво.

Відповідно до статуту абзац 2 пункту 9.16 статті 9 позивача до компетенції голови правління як вищої його посадової особи віднесено керівництво розробкою поточних планів діяльності і заходів, необхідних для вирішення статутних завдань товариства.

У зв’язку з цим він має право укладати будь-які угоди, видавати доручення, відкривати в установах банків розрахункові та інші рахунки (абзац 12 пункту 9.16 статті 9 статуту).

У свою чергу, правління позивача є виконавчим органом товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, і до компетенції якого відносяться будь-які оперативні питання управління повсякденною виробничо-комерційною діяльністю товариства та вирішення питань, які за чинним законодавством, цим статутом або постановою загальних зборів акціонерів не віднесені до компетенції іншого органу управління товариства.

Рішенням № 2-5579/06 від 17.07.2006 Шевченківського районного суду міста Києва рішення правління відкритого акціонерного товариства “Центральний гастроном” від 27.09.2003, оформлене протокoлом № 39, визнано недійсним. Рішенням апеляційного суду міста Києва від 14.09.2006 р. вказане рішення місцевого суду змінено в частині застосування матеріального права, а в іншій частині рішення суду залишено без змін.

Вказаним рішенням встановлено, що правління ВАТ “Центральний гастроном” на чолі з головою правління Андрущак К.В. прийняло рішення про продаж будівлі по проспекту Перемоги, 47 на підставі обставин, які не відповідають дійсності, а отже, діяло недобросовісно, нерозумно та не в інтересах товариства та акціонерів, всупереч вимогам, які встановлюють загальний, публічний порядок виконання своїх обов’язків виконавчим органом, та в порушення публічного порядку, встановленого ст.  41 Конституції України щодо правомочності власника вільно (на підставі власної дійсної волі) володіти, користуватись, розпоряджатись власним майном.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов’язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Крім того, як зазначено вище, у зв’язку з цим Київським апеляційним господарським судом спростовано висновки про те, що волевиявлення позивача було наслідком його дійсної волі на продаж будівлі за ціною 4738210 грн.

Відповідно до встановлених апеляційним судом обставин Фроленкова Л.О. на момент укладення спірного договору одночасно обіймала посаду директора ТОВ   “Торгові мережі” та брала участь в управлінні  ВАТ “Центральний гастроном” як член правління  та голосувала по відчуженню спірного майна.

Згідно з положеннями статуту “Торгові мережі” єдиними учасником товариства є ЗАТ “Центральне”, генеральним директором якого є син Андрущак К.В. - Андрущак Ростислав Олегович, який на момент укладення договору купівлі-продажу був членом правління ВАТ “ Центральний гастроном” та брав участь у голосуванні стосовного відчуження спірного майна.

Отже, під час укладення оспорюваного договору спеціальною метою представників обох сторін був намір надати за рахунок ВАТ “Центральний гастроном” такі переваги ТОВ “Торгові мережі”, які остання не могла б отримати у випадку добросовісного виконання членами правління ВАТ “Центральний гастроном” своїх обов’язків.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

При цьому колегія суддів береться до уваги наступне.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (п. 1 Роз’яснення ВГСУ від 21.05.2002 р. N 04-5/563).

Рішенням № 2-5579/06 від 17.07.2006 Шевченківського районного суду міста Києва встановлено факт невідповідності рішення правління відкритого акціонерного товариства “Центральний гастроном” від 27.09.2003, оформленого протокoлом № 39, вимогам чинного законодавства. Також суд встановив, що при прийняття цього рішення правління діяло недобросовісно, нерозумно та не в інтересах товариства та акціонерів, що є порушенням ст. 92 Цивільного кодексу України. Встановлення судом цього факту стало підставою для визнання недійсним рішення правління відкритого акціонерного товариства “Центральний гастроном” від 27.09.2003, оформленого протокoлом № 39.

Отже, вищезазначені факти, встановлені у рішенні Шевченківського районного суду міста Києва, підпадають під ознаки нововиявлених обставин, наведених Вищим господарським судом України у п. 1 Роз’яснення від 21.05.2002 р. N 04-5/563 щодо їх наявності  на час розгляду справи.

Виходячи з викладеного, оскільки Договір було укладено на виконання рішення правління товариства, яке визнано в судовому порядку недійсним, Договір є недійсним.

Відповідно до ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов’язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими, у зв’язку з чим заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами підлягає задоволенню, а рішення господарського суду міста Києва від 01.06.2006 - скасуванню.

Отже, підстав для скасування рішення Господарського суду м. Києва від 19.10.2006 року у справі № 6/47 Київський апеляційний господарський суд не вбачає, а тому апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгові мережі» підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м. Києва від 19.10.2006 року у справі № 6/47 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгові мережі»   - без задоволення.

Головуючий суддя                                                                      Андрієнко  В.В.

Судді                                                                                          Малетич  М.М.

Студенець  В.І.

24.01.07 (відправлено)