ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  34/408

22.11.07

За позовом
Малого приватного підприємства «Голик»

до
Третя особа
Житлово-експлуатаційної організації № 605
Товариство з обмеженою відповідальністю «Ра Дизайн Компані»

про
стягнення  53 000 грн.

Суддя
Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –
Півненко А.О. (довіреність б/н від 06.08.2007);

від відповідача –
від третьої особи –
Єланська О.І. (довіреність № 18-1775/11 від 27.12.2006);
Демчук Л.В. (довіреність б/н від 17.09.2007).

У судовому засіданні за згодою сторін було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Мале приватне підприємство «Голик»(далі – Підприємство) звернувся до господарського суду з позовом до Житлово-експлуатаційної організації № 605 (далі –ЖЕО) про стягнення 53 000 грн. збитків.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок безпідставного відключення позивача представниками відповідача від мережі передачі електроенергії, Підприємство не змогло виконати свої зобов’язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Ра Дизайн Компані»(далі –Товариство) за договором щодо обов'язку організувати безперебійну подачу електроенергії до нежилого приміщення (власником якого є позивач), в якому повинні були проводитись Товариством передбачені договором ремонтні роботи. Невиконання позивачем вказаного вище обов'язку зумовило розірвання Товариством договору в односторонньому порядку і застосування останнім до позивача передбаченої договором відповідальності - неповернення авансового платежу у розмірі 3 000 грн. та сплати неустойки в сумі 50 000 грн.

ЖЕО позов не визнало, мотивувавши свої заперечення тим, що Підприємством не надано належних доказів, які свідчили б про причетність відповідача до припинення електропостачання. Згідно з Правилами технічної експлуатації електроустановок споживачів (затверджені наказом Міністерства палива та енергетики України від 25 липня 2006 року № 258; зареєстровані в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1143/13017) відновлення   безперервного електропостачання в електромережі Підприємства не тільки не входить до прав та обов'язків працівників ЖЕО, а є грубим порушенням діючих Правил. Відповідач не є постачальною, передавальною або обслуговуючою організацією, і не може забезпечувати безперервну подачу електроенергії позивачу. Отже, ЖЕО не є відповідальною особою щодо відшкодування збитків завданих Підприємству.

Ухвалою від 16.10.2007 Товариство залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Товариство позовні вимоги Підприємства підтримало у повному обсязі, з мотивів викладених позивачем у позовній заяві.

Розгляд справи відкладався.

У судовому засіданні 13.11.2007 було оголошено перерву до 22.11.2007.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

08.07.2002 Підприємство та АК «Київенерго» уклали договір на користування електричною енергією № 30-03332, відповідно до якого АК «Київенерго»зобов’язується постачати електричну енергію Підприємству в приміщення розташоване у м. Києві по вул. професора Підвисоцького 10/10 у відповідності до умов договору, а Підприємство зобов’язується своєчасно проводити оплату за використану електричну енергію та виконувати інші умови, визначені даним договором.

19.05.2006 Підприємство уклало з Фондом приватизації комунального майна Печерського району м. Києва договір купівлі-продажу нежитлових приміщень № 988, відповідно до якого позивач купив у Фонду приватизації комунального майна Печерського району м. Києва нежилі приміщення загальною площею 123,60 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. професора Подвисоцького/Драгомирова, 10/10.

19.06.2007 між Підприємством (Замовник) та Товариством (Виконавець) було укладено договір про виконання робіт № 03 (далі –Договір про виконання робіт), відповідно до розділу 1 якого Виконавець приймає на себе зобов’язання (за дорученням Замовника) власними силами і засобами та з власних матеріалів виконати на користь Замовника передбачені даним Договором ремонтні роботи, а саме: обшивка стін та стель гіпсокартоном, малярні роботи, електромонтажні роботи, в нежилому приміщенні загальною площею 123,60 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. професора Подвисоцького/Драгомирова, 10/10, а Замовник у свою чергу, зобов’язується прийняти і оплатити виконану Виконавцем роботу відповідно до умов даного Договору.

Відповідно до пункту 2.2 Договору про виконання робіт Виконавець має право: вимагати від Замовника належного виконання умов Договору; з дозволу Замовника залучати за власний рахунок до виконання роботи третіх осіб за окремими цивільно-правовими угодами; в односторонньому порядку розірвати Договір у випадку порушення Замовником будь-якої умови Договору, в т.ч. якщо таке порушення зумовлює неможливість Виконавцю виконати взяти на себе зобов’язання.

Згідно з пунктом 2.3 зазначеного Договору Замовник зобов’язаний: неухильно дотримуватись умов даного Договору; прийняти від Виконавця та оплатити останньому виконану ним роботу відповідно до умов даного Договору, крім випадків, передбачених даним Договором; всіляко сприяти Виконавцю у виконанні останнім умов Договору, в т.ч. організувати забезпечення безперебійної подачі до нежилого приміщення електроенергії.

Вартість роботи, виконуваної Виконавцем за даним Договором, з урахуванням ПДВ становить 5 000 грн. (пункт 3.1 Договору про виконання робіт).

Винагорода виконавця, передбачена пунктом 3.1 Договору, виплачується Замовником Виконавцю наступним чином: 60% від вартості роботи, передбаченої пунктом 3.1 Договору, виплачується Замовником Виконавцю авансовим платежем в день укладення сторонами даного Договору; 40% від вартості роботи, передбаченої пунктом 3.1 Договору, виплачується Замовником Виконавцю за актом здачі-приймання виконаної роботи (пункт 3.2 Договору про виконання робіт).

У випадку порушення Замовником будь-якої умови Договору, що зумовить розірвання Договору Виконавцем в односторонньому порядку, сплачена Замовником авансовим платежем Виконавцю грошова сума останнім Замовнику не повертається (пункт 5.3 Договору про виконання робіт).

Пунктом 5.4 Договору про виконання робіт передбачено, що у випадку розірвання Виконавцем Договору в односторонньому порядку у зв’язку з неможливістю Виконавця приступити до виконання Договору з вини Замовника, Замовник втрачає право вимагати від Виконавця повернення авансового платежу і сплачує Виконавцю додатково неустойку у розмірі 50 000 грн.

01.07.2007 Підприємство та Товариство склали акт про неможливість підключення електроенергії, у якому вказали, що представниками відповідача було самовільно вимкнено електроенергію у приміщенні позивача за адресою: м. Київ, вул. професора Подвисоцького/Драгомирова, 10/10. Також в акті зазначено, що на спробу Підприємства підключити безперебійну подачу електроенергії, представники ЖЕО не відреагували та відмовили позивачу у підключенні електроенергії.

З матеріалів справи також вбачається, що на виконання пункту 3.1 Договору про виконання робіт Підприємство платіжним дорученням № 45 від 03.07.2007 сплатило Товариству 3 000 грн.

04.07.2007 Товариство направило Підприємству лист № 17, у якому зазначило, що на підставі пункту 2.2 Договору про виконання робіт воно розриває цей Договір в односторонньому порядку; відповідно до пункту 5.3 вказаного Договору кошти у сумі 3 000 грн. перераховані Підприємством не будуть повернуті останньому; керуючись пунктом 5.4 Договору Товариство вимагає від Підприємства виплати неустойки у сумі 50 000 грн.

На виконання вказаного листа та пункту 5.4 Договору про виконання робіт позивач платіжним дорученням № 46 від 04.07.2007 сплатив Товариству неустойку у сумі 50 000 грн.

За таких обставин справи позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Частинами 1 та 2 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (частина 2 статті 224 Господарського кодексу України).

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе лише при наявності передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який є підставою цивільно-правової відповідальності.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Відповідно до Правил користування електричною енергією (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 серпня 2002 року № 928) (далі –Правила), що  визначають взаємовідносини споживачів електричної енергії, постачальників електричної енергії та електропередавальних організації, основним керуючим документом є договір на користування електричною енергією, який встановлює права, обов’язки, границі балансової та експлуатаційної відповідальності сторін.

Згідно з наданих позивачем документів, а саме –Договору № 3003332 на користування електричною енергією та Акта розмежування балансової приналежності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін від 15.04.1993 року вбачається, що відповідальними сторонами за даним Договором є АЕК «Київенерго»та Підприємство. ЖЕО у цьому договорі не фігурує ні в якості постачальної, передавальної, експлуатаційної чи обслуговуючої організації, тобто не несе відповідальність за якість та безперебійність електропостачання.

Відповідно до Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів (затверджені наказом Міністерства палива та енергетики України від 25 липня 2006 року № 258; зареєстровані в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1143/13017) черговий персонал ЖЕО не має права проводити оперативні перемикання ліній електропостачання в мережах, що не належать до  його експлуатаційної відповідальності.

Таким чином, відновлення безперервного електропостачання в електромережі Підприємству не тільки не входило до прав та обов'язків працівників ЖЕО, а й було б грубим порушенням вказаних Правил.

Відтак, посилання Підприємства на те, що працівники ЖЕО чинили йому перешкоди у користуванні електричною енергією, при цьому відмовлялися вжити заходів до забезпечення безперебійної передачі електричної енергії, суд не бере до уваги.

Позаяк між Підприємством та ЖЕО не було укладено договору про спільне використання технологічних мереж основного споживача електроенергії, то при виконанні ремонтно-будівельних робіт позивач повинен був надати необхідну документацію на проведення електромонтажних робіт, ознайомити з ними електротехнічний персонал ЖЕО, надати інформацію про кваліфікацію електротехнічного персоналу, що входить до складу Підприємства і домовитись про спільний доступ до ГРЩ по вул. Підвисоцького 10/10 у м. Києві.

Згідно зі статтею 33 ГПК України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Підприємством суду не були надані належні докази, які б підтверджували причетність відповідача до припинення електропостачання електрообладнання позивача.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги Підприємство посилається на статтю 41 Конституції України, статті 321, 391 ЦК України, відповідно до яких кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні; право приватної власності є непорушним; власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

При цьому позивач всупереч статті 33 ГПК України не доводить, яким саме чином ЖЕО перешкоджало володіти, користуватися і розпоряджатися Підприємством своєю власністю.

Таким чином, позивачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається відповідач заперечуючи проти позовних вимог.

Враховуючи зазначене, позивачем не доведено наявність складу цивільного правопорушення у діях відповідача, а саме не доведено протиправність поведінки ЖЕО та причинний зв'язок між протиправною поведінкою ЖЕО та завданими Підприємству збитками.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при відмові в позові покладаються на позивача (частина 5 статті 49 ГПК України).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денногс строку з дня його підписання.

Суддя
Сташків Р.Б.

Рішення підписано 25.12.2007