ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

12.02.07                                                                                           Справа  № 5/2248-28/206А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої-судді                                  Дубник О.П.

суддів                                                      Орищин Г.В.

Якімець Г.Г.

При  секретарі  судового  засідання     Ніколайчук С.В.

розглянув     апеляційну скаргу  державної податкової інспекції (далі ДПІ) у Сокальському районі №6711/10-009 від 20.10.06р.

на постанову господарського суду Львівської області від 03.10.2006р.

у справі          №5/2248-28/206А

за позовом           Сокальського міського комунального підприємства (далі МКП) водопровідно-каналізаційного господарства, м.Сокаль

до                     ДПІ у Сокальському районі, м.Сокаль

про          визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 21.04.06р. №/1 на суму 31461,08 грн., №/1 на суму 1369,51 грн., №/1 на суму 8305,04 грн.

за участю представників

від  позивача – Хома Т.М., Тімашева Л.І. - представники (дов. у справі);

від  відповідача –Яремко В.П. - представник (дов. у справі).

Розпорядженням голови суду, яке знаходиться в матеріалах справи, проведено зміни в складі колегії суду.

Причини відкладення розгляду справи викладено в ухвалах суду.

Права та обов’язки згідно ст.ст. 49, 51 КАС України роз’яснено, заяв про відвід суддів не поступало.

Технічна  фіксація  судового  процесу  здійснювалась з  допомогою  програмно-апаратного  комплексу “Оберіг”.

Постановою господарського суду Львівської області від 03.10.2006р. у цій справі (суддя Морозюк А.Я.) частково задоволено позов Сокальського МКП водопровідно-каналізаційного господарства до ДПІ у Сокальському районі та визнано нечинними податкові повідомлення-рішення відповідача від 21.04.06р. №/1 на суму 31461,08 грн., №/1 на суму 1369,51 грн. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Постанова суду в частині задоволених позовних вимог мотивована п.п.15.1.1 п.15.1, п.п.15.2.1 п.15.2 ст.15, п.п.17.1.7 п.17.1, п.17.3 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 року №2181-Ш, із змінами та доповненнями (далі Закон №2181-Ш), п.2.2 ст.2, п.п.6.1.7 п.6.1 ст.6 Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України від 17.03.01р. №110, із змінами, п.п.3.2, 4.4, 4.5 Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків, затвердженого наказом ДПА України від 21.06.01 року №253, із змінами, на підставі яких місцевим господарським судом зроблено висновок про те, що податкові повідомлення-рішення від 21.04.06р. №/1  та №/1 прийнято після спливу строку давності для застосування штрафу, передбаченого п.п.17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закону №2181-Ш, тобто після 1095 днів.

Відмовляючи в задоволені позову щодо визнання нечинним податкового повідомлення-рішення відповідача від 21.04.06р. №/1, суд першої інстанції керувався приписами п.7.7 ст.7 Закону №2181-Ш, яким передбачено, що податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а у разі одночасно його виникнення за різними податками, зборами (обов’язковими платежами) - у рівних пропорціях.

З підстав, зазначених в апеляційній скарзі, ДПІ у Сокальському районі оскаржила постанову суду в частині задоволених позовних вимог, наполягаючи на тому, що строки давності в 1095 днів для визначення суми податкових зобов’язань не поширюються на фінансові санкції, накладені за порушення граничних строків сплати позивачем узгоджених сум податкових зобов’язань, оскільки такі не є податковим боргом і на них не можуть розповсюджуватись положення ст.ст.15, 18 Закону №2181-Ш.

Апелянт просить скасувати оскаржувану постанову суду в частині визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 21.04.06р. №/1 на суму 31461,08 грн., №/1 на суму 1369,51 грн.

У заперечені на апеляційну скаргу Сокальське МКП водопровідно-каналізаційного господарства не погоджується з доводами апелянта, вважаючи, що відповідно до п.17.3 ст.17 Закону №2181-Ш штрафні санкції прирівнюються до узгодженого податкового зобов’язання, граничний строк сплати яких, 1095 днів, сплив з моменту здійснення позивачем платежів по узгоджених податкових зобов’язаннях.

Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, судом встановлено наступне:

суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги (ч.1 ст.195 КАС України).

08.02.06р. представниками Сокальського відділення Червоноградської МДПІ проведено невиїзну документальну перевірку сплати узгодженого податкового зобов'язання по податку на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах) Сокальським МКПВКН по поданій звітності за період з жовтня 2001 року по жовтень 2002 року, лютий 2005 року, за результатами якої складено акт перевірки №22/15-0/20845840.

На підставі вищевказаного акту перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 08.02.05р. №/0  на суму 31461,08 грн. та №/0 на суму 1369,51 грн.

В результаті адміністративного оскарження позивачем вказаних вище податкових повідомлень-рішень ДПІ у Сокальському районі 21.04.06р. прийняла аналогічні за змістом податкові повідомлення - рішення:

-          №/1, яким згідно п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5, п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону №2181-Ш за затримку на 253 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 62922,16 грн. до позивача застосовано штраф у розмірі 50 відсотків  в сумі 31461,08 грн.;

-          №/1, яким згідно п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5, п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону №2181-Ш за затримку на 30 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 13695,1 грн. до позивача застосовано штраф у розмірі 10 відсотків в сумі 1369,51 грн.;

-          №/1, яким згідно п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5, п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону №2181-Ш за затримку на 131 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 16610,08 грн. до позивача застосовано штраф у розмірі 50 відсотків в сумі 8305,04 грн., які є предметом даного спору;

Зокрема, актом перевірки встановлено, що позивачем порушено п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону №2181-Ш в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, внаслідок чого на підставі п.п.17.1.7 п 17.1 ст.17 цього ж Закону останньому нараховано штрафну санкцію по податку на додану вартість на суму 41135,63 грн., в тому числі в розрізі періодів: з 21 листопада 2001 року по 10 вересня 2002 року - 31 461,08 грн.; з 02 вересня 2002 року по 27 грудня 2002 року - 1 369,51 грн.; з 31 березня 2005 року по 08 серпня 2005 року - 8 305,04 грн.

У відповідності до п.п.1.2 ст.1 Закону №2181-Ш податкове зобов’язання –це зобов’язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим законом або іншими законами України. Згідно з п.5.1. ст.5 вищевказаного Закону, податкове зобов’язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації (розрахунку), вважається узгодженим з дня подання такої декларації.

Згідно з п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону №2181-Ш платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, визначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.1 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Відповідно до Закону України «Про державну податкову службу в Україні»однією з функцій, які здійснюють органи державної податкової служби, є контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

При здійсненні контролю за своєчасністю розрахунків з бюджетом по податку на додану вартість, Сокальським відділенням Червоноградської ОДПІ було встановлено, що позивачем несвоєчасно сплачено до бюджету задекларовані ним же суми по податку на додану вартість, тобто ним порушено граничний строк сплати узгодженого податкового зобов'язання, передбаченого п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону 2181-ІП.

Згідно з вимогами підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону 2181-ІІІ, у разі коли платник податків не сплачує суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф.

Платник податків сплачує один із зазначених у цьому пункті штрафів відповідно до загального строку затримки незалежно від того, чи були застосовані штрафи, визначені у підпунктах 17.1.1-17.1.6 цього пункту, чи ні. При цьому складається податкове повідомлення за формою та згідно з вимогами, установленими Порядком направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків, затвердженим наказом ДПА України від 21.06.2001 №253, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06.07.2001 за №567/5758( у редакції наказу ДПА України від 27.05.03 № 247), із змінами та доповненнями.

Слід зазначити, що в даному випадку податковий орган не визначав податкове зобов'язання позивача (збільшував чи зменшував його), яке було самостійно визначене позивачем при поданні ним податкових декларацій і є узгодженим, а застосовував штраф за порушення граничних строків сплати узгоджених сум податкових зобов'язань.

Як зазначалось вище в постанові суду апеляційної інстанції, податкове зобов’язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої декларації, а податкове зобов’язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до п.4.2 та 4.3 ст.4 Закону №2181-Ш, вважається узгодженим в день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених п.п.5.2.2 цього пункту.

При зверненні платника податків до суду з позовом про визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов’язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Зазначене дає підстави стверджувати, що штрафні санкції, застосовані до позивача оскаржуваними податковими повідомленнями, не можуть вважатись податковим боргом, а від-так, на них не розповсюджуються положення ст.ст.15, 18 Закону №2181-Ш.

Таким чином, суд першої інстанції помилково при прийнятті рішення посилається на п.п.15.1.1 п.15.1 ст.15 Закону №2181-Ш, який застосовується лише при визначенні податкових зобов’язань, а не штрафних санкцій.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем не доведено своєчасність сплати узгоджених податкових зобов’язань.

З огляду на обставини справи, апеляційний господарський суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задоволити, постанову місцевого господарського суду в частині задоволених позовних вимог скасувати.

На підставі вищенаведеного, керуючись п.п.6, 7 розділу VII, ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, ч.5 ст.254 КАС  України –

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу задоволити.

2.          Постанову господарського суду Львівської області від  03.10.2006р. у цій справі скасувати і прийняти нову постанову. В позові Сокальського МКП водопровідно-каналізаційного господарства до ДПІ у Сокальському районі про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 21.04.06р. №/1, №1/1, №/1 відмовити.

3.          Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може  бути  оскаржена  в касаційному порядку згідно ст.ст.211, 212 КАС України.

4.          Постанова суду складена в повному обсязі 02.03.07р.

Головуюча-суддя                                                                  О.П. Дубник

суддя                                                                                        Г.В.Орищин

суддя                                                                                        Г.Г.Якімець