донецький апеляційний господарський суд
УХВАЛА

Іменем України

19.03.2007 р.                                                                                  справа №31/275а

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого:
Величко Н.Л.

суддів
Алєєвій І.В.

М’ясищева А.М.

при секретарі:                               Поляковій В.Є.

за участю представників сторін:

від позивача:
Черемісова О.А. –дов. від 01.02.07.

від відповідача:
Кравцова Е.В. –дов. від 21.02.07., Гуляєва А.С. –дов. від 21.02.07., Литвин Г.В. – дов. від 25.12.06.

Розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Спеціалізованої державної податкової  інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку

на постанову господарського суду

Донецької області

від
13.12.2006 року

у справі
31/275а (суддя Ушенко Л.В.)

за позовом
Закритого акціонерного товариства “Виробниче об’єднання “Конті” м. Донецьк

до
Спеціалізованої державної податкової  інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку

про
визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/0/24827/10/15-16-23/2 від 07.09.06р. в частині визначення суми основного зобов’язання в розмірі 908035,75грн. та штрафних санкцій в сумі 908938,61грн.

1. Стислий виклад суті постанови місцевого господарського суду.

13.09.2006 року Закрите акціонерне товариство “Виробниче об’єднання “Конті”                     м. Донецьк звернулось до Спеціалізованої державної податкової  інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку  з позовом про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/0/24827/10/15-16-23/2 від 07.09.2006р. в частині визначення суми основного зобов’язання в розмірі 908035,75грн. та штрафних санкцій в сумі 908938,61грн.

Ухвалою від 14.09.2006 року господарський суд Донецької області відкрив провадження в адміністративній справі та призначив попереднє судове засідання.

Ухвалою від 18.10.2006 року провадження у справі №31/275а було зупинене до 27.11.2006 року.

27.11.2006 року господарський суд Донецької області поновив провадження у даній справі.

Позивач заявою від 04.12.06р. вих. №360/1 (т.4, арк.1-2) уточнив позовні вимоги і просив визнати недійсним спірне податкове повідомлення-рішення в частині визначення податку на прибуток у сумі 908000грн. та штрафної санкції у сумі 908000грн.

Ухвалою від 04.12.2006 року суд першої інстанції закінчив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.

Постановою господарського суду Донецької області від 13.12.2006 року у справі №31/275а (суддя Ушенко Л.В.) задоволено позов  Закритого акціонерного товариства “Виробничого об’єднання “Конті” м. Донецьк до Спеціалізованої державної податкової  інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/0/24827/10/15-16-23/2 від 07.09.2006р. в частині визначення податку на прибуток в сумі 908000 грн. та штрафної санкції в сумі 908000 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення  визнане недійсним в частині визначення податку на прибуток в сумі 908000 грн. та штрафної санкції в сумі 908000 грн.

Постанова суду мотивована тим, що позивач діяв в межах наданого ДПА в Донецькій області роз’яснення від 05.05.03р. №6208/10/15-413-2 при наявності неоднозначного трактування прав та обов’язків платника податків, визначених в “Порядку обчислення прибутку, одержаного від здійснення інвестицій на діючих підприємствах, розташованих на територіях пріоритетного розвитку в Донецькій області, та складання відокремленого балансу фінансово-господарської діяльності з реалізації інвестиційного проекту”, затвердженого наказом ДПА України №111 від 05.03.99р., зареєстрованого в Мін’юсті 22.03.99р. №176/3469 та  наказі  ДПА України №143 від 29.03.03р., зареєстрованому в Мін’юсті 08.04.03р. №271/7592 “Про затвердження форми декларації з податку на прибуток та порядку її складання”, що свідчить про “конфлікт інтересів”, що дає підстави для прийняття рішення на користь платника податків.

Загальний строк розгляду склав 3 місяці, процесуальний -1 міс.16 днів.

2. Підстави, з яких порушене  питання про перегляд постанови.

Відповідач, Спеціалізована державна податкова  інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку, не погоджуючись з постановою господарського суду, звернувся з апеляційною скаргою про її скасування, так як вважає, що вона прийнята з  неправильним застосуванням норм матеріального права. Просить у задоволенні позову відмовити.

В своїй апеляційній скарзі заявник наполягає на тому, що під час розгляду справи судом була дана невірна оцінка наказу ДПА України №111 від 05.03.99р., зареєстрованого в Мін’юсті 22.03.99р. №176/3469, яким затверджений “Порядок обчислення прибутку, одержаного від здійснення інвестицій на діючих підприємствах, розташованих на територіях пріоритетного розвитку в Донецькій області, та складання відокремленого балансу фінансово-господарської діяльності з реалізації інвестиційного проекту”. Відповідач вказує на те, що даний наказ є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює порядок обчислення прибутку, одержаного від здійснення інвестицій на діючих підприємствах, розташованих на територіях пріоритетного розвитку в Донецькій області. Порядок складання декларації з податку на прибуток підприємства регламентується наказом ДПА України №143 від 29.03.03р., зареєстрованим в Мін’юсті 08.04.03р. №271/7592 “Про затвердження форми декларації з податку на прибуток та порядку її складання”.

Податковий орган вважає, що підприємство повинно заповнювати декларацію з податку на прибуток за формою, яка встановлена наказом ДПА України №143, однак прибуток звільнений від оподаткування розраховується саме на підставі наказу ДПА України №111, оскільки саме Порядок, затверджений цим наказом, є спеціальним для обчислення прибутку, одержаного від здійснення інвестицій на підприємствах.

Крім того, відповідач зазначає, що судом порушені приписи пп.4.4.2 п.4.4 статті 4 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-ІІІ від 21.12.2000р. (зі змінами та доповненнями). Він вважає невірним висновок суду про те, що підприємство при розрахунку прибутку правомірно діяло в межах наданого ДПА у Донецькій області листа від  05.05.03р. №6208/10/15-413-2, який вважає роз’ясненням,  оскільки господарський суд повинен був надати також юридичну оцінку  листу ДПА України від 09.10.03р. №15675/7/15-1217 “Щодо складання декларації про прибуток підприємства суб’єктами ТПР”, який має пріоритет над податковим роз’ясненням підпорядкованого їй контролюючого органу.

3. Доводи, викладені в запереченнях на апеляційну скаргу.

Позивач, Закрите акціонерне товариство “Виробниче об’єднання “Конті”                     м. Донецьк,  проти доводів, викладених у скарзі заявником заперечує, вважає постанову суду першої інстанції законною і обґрунтованою та підтверджує відсутність підстав для її скасування. При цьому він посилається на те, що господарським судом надана вірна юридична оцінка нормам наказів ДПА України №111 від 05.03.99р. та №143 від 29.03.03р. Вказані нормативні акти оцінувались судом з огляду на приписи пп.4.4.1 п.4.4 статті 4 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-ІІІ від 21.12.2000р. (зі змінами та доповненнями).

Позивач вказує на те, що посилання податкового органу на лист ДПА України від 09.10.03р. №15675/7/15-1217 “Щодо складання декларації про прибуток підприємства суб’єктами ТПР” не можуть бути взяті до уваги, оскільки в ньому йдеться про суб’єктів м. Харкова, які здійснюють свою діяльність відповідно до Закону України від 11.05.00р. №1714-ІІІ “Про спеціальний режим інвестиційної діяльності на території м. Харкова” та не має відношення до суб’єктів, що здійснюють діяльність на територіях пріоритетного розвитку в Донецькій області відповідно до Закону України “Про спеціальні економічні зони та спеціальний режим інвестиційної діяльності в Донецькій області” від 24.12.98р. №356-ХІV (із змінами та доповненнями). Позивач наполягає на тому, що жодного податкового роз’яснення стосовно того, нормами якого із наказів ДПА (№111 чи №143) треба користуватись платникам податків при розрахунку суми пільгового прибутку від реалізації інвестиційного проекту на територіях пріоритетного розвитку в Донецькій області не має. Із зазначеного приводу є тільки лист ДПА у Донецькій області від  05.05.03р. №6208/10/15-413-2, який не скасований податковим органом та є діючим податковим роз’ясненням.

4. Як встановлено судом першої інстанції та визнається сторонами по справі.

Податковий орган здійснив виїзну планову документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.07.04р. по 31.03.06р., за наслідками якої був складений  акт  №142/15-16-23-2125243 від 28.08.06р.

Зокрема у акті перевірки зазначено, що у 2004р. позивач був суб’єктом господарювання, який реалізував 2 інвестиційних проекти: “Комплексна модернізація виробництва кондитерських виробів” (договір про інвестування від 24.04.2000р. № 18/6 –2001р.) та “Створення та експлуатація потужностей по виробництву нових видів кондитерських виробів” (договір про інвестування від 09.10.2002р. № 31/6–2002р.) (т.1, арк. 30) і відповідно до Закону України “Про спеціальні економічні зони і спеціальний режим інвестиційної діяльності в Донецькій області” від 24.12.98р. №356-ХІV (зі змінами та доповненнями) мав пільги в оподаткуванні податку на прибуток.

Контролюючим органом констатований факт завищення позивачем сум прибутку, звільненого від оподаткування (рядок 10 декларації з податку на прибуток) та відповідно заниження прибутку, що підлягає оподаткуванню (рядок 11 декларації) у другому півріччі 2004р. на суму 908 тис.грн.. в результаті порушення п. 7.3 п. 7 розділу І наказу ДПА України №111 від 05.03.1999р. “Про затвердження Порядку обчислення прибутку, одержаного від здійснення інвестицій на діючих підприємствах, розташованих на територіях пріоритетного розвитку в Донецькій області та складання відокремленого балансу фінансово-господарської діяльності з реалізації інвестиційного проекту”, зареєстровано в Мін’юсті 22.03.99р. за № 176/3469 (далі Наказ №111).

Суть та причини встановлених розбіжностей у визначенні (обчисленні) прибутку, який звільнявся від оподаткування в акті перевірки не деталізовані.

Позивач не погодився із висновком податкового органу, викладеним в акті перевірки щодо даного порушення і надав письмові заперечення, які були СДПІ відхилені.

Акт перевірки став підставою для прийняття податковим органом податкового повідомлення-рішення №/0/24827/10/15-16-23/12 від 07.09.06р., яким  позивачу визначене податкове зобов’язання з податку на прибуток у сумі 909 035,75 грн. та штрафні (фінансові) санкції в сумі 908 938,61 грн.

Позивач  оскаржив дане податкове повідомлення-рішення в частині визначення податку на прибуток у сумі 908 тис.грн. та штрафної санкції у цій же сумі.

Як вбачається із змісту спірного  податкового повідомлення-рішення податок на прибуток у вказаній сумі визначений за порушення пп. 7.3 п. 7 розділу 1 наказу ДПА України №111 від 05.03.1999р. “Про затвердження Порядку обчислення прибутку, одержаного від здійснення інвестицій на діючих підприємствах, розташованих на територіях пріоритетного розвитку в Донецькій області та складання відокремленого балансу фінансово-господарської діяльності з реалізації інвестиційного проекту”, а штрафні санкції застосовані відповідно до п. 17.1.3 та п. 17.1.6 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-ІІІ від 21.12.2000р. (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до свідоцтв №31/6–2002 від 09.10.2002р. (т.3, арк.6) та №6/6–2004р. від 16.11.04р.(т.3,арк.42) про схвалення інвестиційного проекту, виданого Радою з питань спеціальних економічних зон та спеціального режиму інвестиційної діяльності в Донецькій області та договорів №55 від 18.11.02р.(т.3, арк.55) і №78 від 25.11.04р. на реалізацію інвестиційних проектів на території приоритетного розвитку, укладених між позивачем та Донецькою міською радою та додаткових угод до них, позивач реалізовував інвестиційні проекти:  “Створення та експлуатація потужностей по виробництву нових видів кондитерських виробів” та “Будівництво та експлуатація нового виробничого комплексу” і мав право не сплачувати податок на прибуток, отриманий від інвестиційної діяльності перші три роки та сплачувати його за ставкою 50 % від діючої ставки наступні три роки.

Законом України “Про оподаткування прибутку підприємств” (в редакції, що діяла на момент спірних відносин) в п. 22.5 ст. 22 було передбачено, що на період дії спеціального режиму інвестиційної діяльності на територіях пріоритетного розвитку в Донецькій області податок на прибуток справляється з платників цього податку з урахуванням особливостей, встановлених Законом України “Про спеціальні економічні зони та спеціальний режим інвестиційної діяльності в Донецькій області” від 24.12.98р.

У статті 14 Закону України “Про спеціальні економічні зони та спеціальний режим інвестиційної діяльності в Донецькій області” (чинна на момент спірних відносин) (виключена на підставі Закону України від 25.03.05р. “Про внесення змін та доповнень до Закону України “Про Державний бюджет України на 2005р.” та деяких інших законодавчих актів України” з 31.03.05р.), було встановлено, що спеціальний режим інвестиційної діяльності застосовується до суб’єктів підприємницької діяльності, які реалізують схвалені Радою інвестиційні проекти у пріоритетних видах економічної діяльності на територіях пріоритетного розвитку згідно з укладеним контрактом.

Відповідно до цього режиму (п. “б” ч. 2 ст. 14 Закону) звільняється на три роки від оподаткування прибуток, одержаний від реалізації інвестиційних проектів, схвалених Радою, на новостворених підприємствах, діючих підприємствах, їх філіях та інших структурних підрозділах –платниках податку, на яких відбувались реструктуризація, реконструкція, модернізація, перепрофілювання, в частині одержаній від освоєння інвестицій, на підставі документів окремого (бухгалтерського, податкового) обліку, якщо інвестиції в них еквівалентні не менш як 1 млн. доларів США, для малих підприємств –не менше як 250 тис. доларів США.

Порядок обчислення прибутку, одержаного від здійснення інвестицій на діючих підприємствах, встановлюється ДПА України.

Прибуток таких підприємств з інвестицією в них еквівалентною не менш як 1 млн. дол. США, одержаний з четвертого по шостий рік, оподатковується за ставкою 50% діючої ставки оподаткування.

Зазначені пільги застосовуються з моменту отримання першого прибутку.

На виконання статті 14 зазначеного Закону, ДПА України своїм наказом №111 від 05.03.99р. (зареєстрований в Мін’юсті 22.03.99р. за № 176/3469) затвердила “Порядок обчислення прибутку, одержаного від здійснення інвестицій на діючих підприємствах, розташованих на територіях пріоритетного розвитку в Донецькій області та складання відокремленого балансу фінансово-господарської діяльності з реалізації інвестиційного проекту”.

До затвердження нової форми декларації з податку на прибуток позивач надавав до СДПІ декларацію по формі, затвердженій наказом ДПА України від 08.07.97р. № 214 із змінами та доповненнями (за реєстр. в Мін’юсті 14.08.97р. за № 313/2117), до якої подавав додаток № 1 (розрахунок обчислення прибутку згідно “Порядку”, затвердженого наказом ДПА України №111 від 05.03.99р. та додаток №4 до цього наказу (відокремлений баланс фінансово-господарської діяльності з реалізації інвестиційного проекту).

Наказом ДПА України №143 від 29.03.03р. була затверджена нова форма декларації з податку на прибуток та порядок її складання (зареєстровано в Мін’юсті 08.04.03р. № 271/5592), а наказ ДПА України № 214 від 08.07.97р. втратив чинність.

До нової форми декларації з податку на прибуток затверджені додатки, зокрема додаток К 5 “розрахунок прибутку, що звільняється від оподаткування” до декларації про прибуток і розрахований відповідно до даного додатку прибуток, що звільнений від оподаткування, включався до рядка “10” декларації про прибуток. Показники, що відображені в декларації та у додатках до неї з однаковим кодом рядків повинні співпадати.

Разом з тим, прибуток розрахований відповідно до “Порядку обчислення прибутку, одержаного від здійснення інвестицій на діючих підприємствах, розташованих на територіях пріоритетного розвитку в Донецькій області та складання відокремленого балансу фінансово-господарської діяльності з реалізації інвестиційного проекту” (додаток № 1), затверджений наказом ДПА України від 05.03.99р. №111, та прибуток, розрахований згідно додатку К5 (розрахунок прибутку, що звільняється від оподаткування) до рядку 10 нової форми декларації, затвердженої наказом ДПА України № 143 від 29.03.03р. мали різні показники.

В ІІ півріччі 2003р. та в 2004р. (в т.ч. в періоді, за який здійснено донарахування податку на прибуток (3 квартал –4 квартал 2004р.) позивач заповнював декларацію про прибуток по новій формі, затвердженій наказом №143 від 29.03.03р. з додатком К5 (розрахунок прибутку, звільненого від оподаткування) та додавав до неї відокремлений баланс фінансово-господарської діяльності з реалізації інвестиційного проекту (додаток № 4 до “Порядку”).

Правильність даних декларацій з податку на прибуток позивача за період ІІ півріччя 2003р.–І півріччя 2004р. (по новій формі декларації) перевірялась СДПІ під час комплексної документальної перевірки дотримання вимог податкового законодавства (акт № 618/08-40-3-25/2243 від 02.12.04р. і порушень, пов’язаних з правильністю визначення прибутку, що підлягав звільненню від оподаткування (додаток К5 до декларації) і заповнення рядків декларації в цій частині не було встановлено (т. 1 арк. 79).

Розбіжності між сторонами виникли з приводу правильності визначення прибутку, що звільняється від оподаткування, отриманого від реалізації інвестиційного проекту і відображення його в декларації.

Як вбачається із змісту  чинного на момент спірних правовідносин “Порядку обчислення прибутку, одержаного від здійснення інвестицій на діючих підприємствах, розташованих на територіях пріоритетного розвитку в Донецькій області та складання відокремленого балансу фінансово-господарської діяльності з реалізації інвестиційного проекту”, затвердженого наказом ДПА України №111 від 05.03.99р. та Наказу ДПА України № 143 від 29.03.03 “Про затвердження форми декларації з податку на прибуток підприємства та Порядку її складання”, а саме: додаток К-5 до рядку 10 декларації (“Розрахунок прибутку, що звільняється від оподаткування”) встановлюють методологічно різні показники його визначення. В результаті чого, за даними рядка 10 декларації позивача за 9 місяців 2004р. прибуток, звільнений від оподаткування, розрахований відповідно до додатку К-5 складав 10240,40 грн., за 4 квартал 2004р. (річна) –34 341,80 грн., а за даними перевірки СДПІ прибуток, звільнений від оподаткування, розрахований згідно “Порядку” за 3 квартал 2004р. складав 9 180,1грн., за 2004р. –31 770,42 грн. і за даними СДПІ підлягало донарахуванню 908 тис.грн. податку на прибуток (3 квартал 2004р. –265 100грн., ІV квартал 2004р. –642 900грн.).

5.Мотиви, за якими апеляційна інстанція виходила при прийнятті ухвали.

Відповідно до ст.2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 11 Закону України “Про систему оподаткування” від 18.02.1997р. № 77/97-ВР (із змінами та доповненнями) платники податку несуть відповідальність  за  правильність  обчислення,   своєчасність сплати  податків  і  зборів  (обов'язкових  платежів) і додержання законів  про  оподаткування відповідно до законів України.

Законом України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-ІІІ від 21.12.2000р. (зі змінами та доповненнями) (далі Закон №2181) у пп. 4.1.1 п.4.1 ст. 4 передбачено, що платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов’язання, яку зазначає у податковій декларації.

Як вбачається із матеріалів справи податковим органом була здійснена виїзна планова документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.07.04р. по 31.03.06р., результати  якої викладені у акті перевірки  №142/15-16-23-2125243 від 28.08.06р.

Відповідно до Закону України “Про державну податкову службу в Україні” та з метою забезпечення єдиного порядку відображення результатів документальних перевірок суб'єктів підприємницької діяльності - юридичних осіб, їх філій, відділень та інших відокремлених підрозділів Державна податкова адміністрація України Наказом від 10.08.2005 року №327, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 р. за №925/11205, затвердила Порядок оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства (далі Порядок).

Згідно з п. 1.3 даного Порядку за результатами проведення невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок фінансово-господарської діяльності суб'єктів господарювання оформляється акт, а в разі відсутності порушень податкового, валютного та іншого законодавства - довідка.

Акт - службовий документ, який стверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання.

При проведенні планової виїзної перевірки складається один зведений акт планової перевірки.

Зведений акт - службовий документ, який стверджує факт проведення планової виїзної перевірки з усіх питань за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання (п.1.4 Порядку).

У відповідності до пунктів 1.6 та 1.7 наведеного Порядку за результатами невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються в акті невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Пунктом 2.3 Порядку передбачений порядок складання описової частини акту невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок.

Так, згідно з 2.3.2 цього пункту за кожним відображеним в акті фактом порушення податкового законодавства необхідно:

висвітлити показники, які відображаються суб'єктом господарювання у податковій та іншій звітності, та фактичні показники, виявлені у ході перевірки на підставі первинних документів податкового та бухгалтерського обліку суб'єкта господарювання у розрізі періодів у грошових одиницях, передбачених звітністю;

у разі виявлення розбіжностей чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті нормативно-правових актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків, в якому дане порушення здійснено, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб суб'єкта господарювання щодо встановлених порушень;

зазначити первинний документ, на підставі якого вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку (навести кореспонденцію рахунків операцій), та інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення.

Як вбачається із змісту акту перевірки №142/15-16-23-2125243 від 28.08.06р. він не містить чіткого описання порушення, виявленого податковим органом в ході перевірки позивача, а саме: відсутні відомості щодо методики визначення прибутку, що звільняється від оподаткування, отриманого від реалізації інвестиційного проекту і порядку відображення його в декларації, яку застосував платник податку та яка повинна була бути застосована; розрахунок суми податкового зобов’язання, яку позивач зазначив у податковій декларації;  розрахунок податкового органу, за яким він визначив суму прибутку підприємства та інше.

З огляду на зазначене, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає, що даний акт перевірки не можна вважати відповідним  доказом порушень позивачем чинного законодавства, встановлених контролюючим органом в ході перевірки.

Частиною 4 статті 70 КАС України встановлено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

У відповідності до статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судова колегія вважає, що податковим органом не доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення проти адміністративного позову.

Враховуючи в сукупності всі обставини справи, судова колегія дійшла висновку, що господарський суд обґрунтовано виніс постанову, яка відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству, а мотиви, з яких надана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для її скасування.

Керуючись статтями 184, 195, 198, 200, 205, пунктами 6, 7 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Донецький апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Постанову від 13.12.2006 року господарського суду Донецької області у справі №31/275а залишити без змін, а апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової  інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку   - без задоволення.

У судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом одного місяця після складання повного тексту ухвали. Касаційна скарга подається безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складений та підписаний  23.03.2007 року.

Головуючий:

Судді:

Надруковано 6 примірників:

1 –у справу; 2 –сторонам;

1 –ГС Донецької області;

1 –ДАГС.