ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.07                                                                                        Справа № 4/235

Господарський суд Львівської області в складі судді Гриців В.М. при секретарі Москалі Р.М. з участю представників: позивача Кузя А.П., відповідача Сенькевича В.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом закритого акціонерного товариства „Швейна фабрика „Довіра” до відкритого акціонерного товариства „Бориславська швейна фабрика „Спецодяг” про зобов’язання відповідача провести аудиторську перевірку його діяльності та надати аудитору аудиторської фірми „ІФ-Аудит” для підготовки аудиторського висновку

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство „Швейна фабрика „Довіра” звернулося з позовом до відкритого акціонерного товариства „Бориславська швейна фабрика „Спецодяг”, просить суд зобов’язати відповідача виконати вимогу позивача щодо проведення аудиторської перевірки діяльності товариства та надати аудитору аудиторської фірми „ІФ-Аудит” для підготовки аудиторського висновку належним чином засвідчені копії балансу ВАТ „Бориславська швейна фабрика „Спецодяг” за 2006 рік, річного звіту ВАТ „Бориславська швейна фабрика „Спецодяг” за 2006 рік, первинних документів, журналів-ордерів , головної книги, касової книги. Позовні вимоги обгрунтовує наступним.

Позивач є акціонером відкритого акціонерного товариства „Бориславська швейна фабрика „Спецодяг” та в сукупності володіє більш як десятьма відсотками акцій відповідача. На підставі ст.162 Цивільного кодексу України позивач 27 червня 2007 року надіслав відповідачу вимогу вих. №27 про проведення аудиторської перевірки діяльності товариства із вказанням дати та часу початку проведення перевірки, а саме 05 липня 2007 року об 11-00 год. Відповідач вимогу про проведення аудиторської перевірки не виконав, документи для її проведення не надав. Для проведення аудиторської перевірки відповідача позивач 27 липня 2007 року уклав з товариством з обмеженою відповідальністю „Аудиторська фірма „ІФ-Аудит” договір № 61 на виконання аудиторських послуг і 31 липня 2007 року повторно надіслав відповідачу листа з відомостями про аудиторську фірму яка буде проводити аудит, вимогою розпочати проведення аудиторської перевірки 14 серпня 2007р. о 11.30. год. допустити до проведення перевірки уповноважених аудиторів, а також надати їм всі необхідні для проведення аудиту документи. Відповідач знову не допустив аудиторів до проведення перевірки та не надав документів для проведення аудиту, що підтверджується актом про відмову в допуску до проведення аудиторської перевірки від 14 серпня 2007 року. Позивач вважає, що такі дії Відкритого акціонерного товариства «Бориславська швейна фабрика «Спецодяг»є неправомірними, суперечать чинному законодавству, а також порушують права позивача як акціонера відкритого акціонерного товариства „Бориславська швейна фабрика „Спецодяг”. Станом на дату звернення з позовною заявою до суду відповідач не надав суду висновку аудитора.

Відповідач позов заперечує. Надав суду відзив, у якому пояснює, що представник позивача звернувся з вимогою про проведення з 5 липня 2007 року аудиторської перевірки діяльності відповідача. У зв'язку з тим, що на підприємстві було розпочато підведення підсумків роботи за перше півріччя 2007 р. та складання звітності для податкових та інших державних органів (органи статистики, державні цільові органи тощо) відповідач не мав можливості розпочати аудиторську перевірку в день подання вимоги. Частина 2 ст.162 ЦК України зобов'язує акціонерне товариство провести аудиторську перевірку на вимогу акціонерів, що володіють разом більше як 10 % акцій. Відповідач не заперечував проти проведення аудиторської перевірки, про що був попереджений позивач, і провів аудиторську перевірку з 25 липня 2007 року до 10 серпня 2007 року за перше півріччя 2007, так-як позивач став акціонером ВАТ „Бориславська швейна фабрика „Спецодяг", що володіє більше 10% акцій з 2 листопада 2006 року. Пояснив, що відповідач у відповідності до ч.1 ст.162 ЦК України щорічно проводить аудиторську перевірку фінансово-господарської діяльності. Стверджує, що висновок аудитора було вручено позивачу 22 серпня 2007 року, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та доданих до неї документах. Надав суду оригінали доданих до позову документів для огляду у судовому засіданні, наполягає на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві. Укладення 27 липня 2007 року позивачем з товариством з обмеженою відповідальністю „Аудиторська фірма „ІФ-Аудит” договору № 61 на виконання аудиторських послуг, предметом якого є аудит фінансової звітності відкритого акціонерного товариства „Бориславська швейна фабрика „Спецодяг” вважає правомірним з тих підстав, що в силу закону витрати, пов’язані з проведенням аудиторської перевірки, покладаються на осіб, на вимогу яких проводиться аудиторська перевірка, тобто, в даному випадку - на позивача. Крім того вважає аудитора Бабій Г.П. пов’язаною майновими інтересами з відкритим акціонерним товариством „Бориславська швейна фабрика „Спецодяг” з тих підстав, що тривалий період часу аудитор Бабій Г.П. надає аудиторські послуги відповідачу і отримує за це оплату.

Представник відповідача позовні вимоги заперечив з підстав, викладених у відзив, на запитання суду надав додаткові пояснення. Вважає, що позивач не має права укладати договори з аудиторами на проведення аудиторської перевірки відповідача та вимагати проведення перевірки саме визначеним ним, позивачем, аудитором. Відповідач 25 липня 2007 року уклав з підприємцем-аудитором Бабій Г.П. договір на проведення аудиту № 16 на підставі якого й проведена аудиторська перевірка. Надав суду і позивачу аудиторський висновок щодо повного пакету фінансових звітів загального призначення відкритого акціонерного товариства „Бориславська швейна фабрика „Спецодяг” за результатами діяльності у 2006 році від 7 березня 2007 року, виконаний аудитором фізичною особою –підприємцем Бабій Г.П., свідоцтво про реєстрацію фізичної особи – підприємця Бабій Галини Петрівни, Сертифікат аудитора серії А № 003458 виданий Бабій Г.П. Аудиторською палатою України 24 вересня 1998 року, свідоцтво про внесення аудитора Бабій Г.П. в Реєстр аудиторських фірм та аудиторів, які одноособово надають аудиторські послуги за № 2040.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін, дослідив надані докази суд вважає, що в позові слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 162 Цивільного Кодексу України аудиторська перевірка діяльності акціонерного товариства, у тому числі такого, що не зобов'язане публікувати для загального відома документи, має бути проведена у будь-який час на вимогу акціонерів, які разом володіють не менш як десятьма відсотками акцій. Порядок проведення аудиторських перевірок діяльності акціонерного товариства встановлюється статутом товариства і законом. Витрати, пов'язані з проведенням такої перевірки, покладаються на осіб, на вимогу яких проводиться аудиторська перевірка, якщо загальними зборами акціонерів не буде ухвалене рішення про інше. Для проведення аудиторської перевірки акціонерне товариство повинне залучати аудитора, не пов’язаного майновими інтересами з товариством чи його учасниками.

Згідно з матеріалами справи закрите акціонерне товариство „Швейна фабрика „Довіра” володіє більше 10 відсотків акцій відкритого акціонерного товариства „Бориславська швейна фабрика „Спецодяг”. Виходячи з цього факту та в силу ст.162 Цивільного Кодексу України позивач двічі , 27 червня 2007 року і 31 липня 2007 року, звертався до відповідача з вимогою провести аудиторську перевірку діяльності відкритого акціонерного товариства „Бориславська швейна фабрика „Спецодяг”, а саме: 05 липня 2007 року об 11-00 год. та 14 серпня 2007р. о 11.30. год. Для проведення аудиторської перевірки відповідача товариство з обмеженою діяльністю аудиторсько-консалтингова фірма „Гал-Аудит” 5 липня 2007 року скерувало аудитора Лесюк Ігоря Васильовича, якому відповідач не надав документів для проведення аудиторської перевірки. Позивач не обгрунтував і не пояснив суду на якій підставі товариство з обмеженою діяльністю аудиторсько-консалтингова фірма „Гал-Аудит” скеровувало аудитора для проведення аудиторської перевірки відповідача. Також позивач 27 липня 2007 року уклав з товариством з обмеженою відповідальністю „Аудиторська фірма „ІФ-Аудит” договір № 61 на виконання аудиторських послуг і 31 липня 2007 року повторно надіслав відповідачу листа з відомостями про аудиторську фірму яка буде проводити аудит –товариство з обмеженою відповідальністю „Аудиторська фірма „ІФ-Аудит”, вимогою розпочати проведення аудиторської перевірки 14 серпня 2007р. о 11.30. год., допустити до проведення перевірки уповноважених аудиторів, а також надати їм всі необхідні для проведення аудиту документи. Відповідач не допустив аудитора товариства з обмеженою відповідальністю „Аудиторська фірма „ІФ-Аудит” до проведення аудиторської перевірки та не надав документів для проведення аудиту. Відповідач не заперечує права позивача, як акціонера, що володіє більше 10 відсотків акцій відкритого акціонерного товариства „Бориславська швейна фабрика „Спецодяг”, вимагати проведення аудиторської перевірки діяльності акціонерного товариства, як і не заперечує фактів означених звернень позивача та його, відповідача, відмови виконати такі вимоги позивача. Однак, вважає, що позивач не має права укладати договори з аудиторами на проведення аудиторської перевірки відповідача та вимагати проведення перевірки саме визначеним ним, позивачем, аудитором. Відповідач 25 липня 2007 року уклав з підприємцем-аудитором Бабій Г.П. договір на проведення аудиту № 16 на підставі якого й проведена аудиторська перевірка, що підтверджено аудиторським висновком щодо фінансових звітів загального призначення відкритого акціонерного товариства „Бориславська швейна фабрика „Спецодяг” за результатами діяльності у 1 півріччі 2007 року від 10 серпня 2007 року. Названий аудиторський висновок відповідач отримав 22 серпня 2007 року, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення та описом вкладення. Відповідач також надав суду аудиторський висновок щодо повного пакету фінансових звітів загального призначення відкритого акціонерного товариства „Бориславська швейна фабрика „Спецодяг” за результатами діяльності у 2006 році від 7 березня 2007 року, виконаний аудитором фізичною особою –підприємцем Бабій Г.П. Жодних зауважень, застережень чи претензій щодо аудиторських висновків позивач не висловив. Фізична особа –підприємець Бабій Галина Петрівна зареєстрована виконавчим комітетом Бориславської міської ради Львівської області 25 січня 1999 року, номер запису 0000661. Сертифікат аудитора серії А № 003458 виданий Бабій Г.П. Аудиторською палатою України 24 вересня 1998 року. Аудитор Бабій Г.П. внесена в Реєстр аудиторських фірм та аудиторів, які одноособово надають аудиторські послуги за № 2040, про що Аудиторською палатою України 23 лютого 2001 року видано свідоцтво термін дії якого продовжено до 26 січня 2011 року.

Правові засади здійснення аудиторської діяльності регулює закон України „Про аудиторську діяльність” статтею 17 якого, зокрема, визначено, що аудит проводиться на підставі договору між аудитором (аудиторською фірмою) та замовником. Замовник має право вільного вибору аудитора (аудиторської фірми) з дотриманням вимог вимог цього закону. У договорі на проведення аудиту та надання інших аудиторських послуг передбачаються предмет і термін перевірки, обсяг аудиторських послуг, розмір і умови оплати, відповідальність сторін.

Відповідно до вимог ст.ст. 80, 91,92 Цивільного Кодексу України юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Цивільна правоздатність юридичної особи, тобто, здатність мати цивільні права та обов’язки, може бути обмежена лише за рішенням суду. Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Юридична особа набуває цивільних прав та обов’язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. В силу положень ст. ст. 12, 13 Цивільного Кодексу України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. При здійсненні своїх прав особа зобов’язана утримуватися від дій, котрі могли б порушити права інших осіб.

Отже, позивач, як акціонер відкритого акціонерного товариства „Бориславська швейна фабрика „Спецодяг”, який володіє більше 10 відсотків акцій товариства, вправі вимагати у відповідача проведення аудиторської перевірки діяльності акціонерного товариства і така перевірка повинна бути проведена у встановленому законом порядку, а висновки аудитора надані акціонеру, на вимогу якого проводилась перевірка.

Однак, закон не надає права позивачу, як акціонеру, який володіє більше 10 відсотків акцій товариства, укладати з аудиторською фірмою (аудитором) договір для проведення аудиту діяльності іншої юридичної особи - відкритого акціонерного товариства „Бориславська швейна фабрика „Спецодяг”, самостійно визначати для цього аудиторську фірму ( аудитора ), вимагати у відповідача надання документів іншій особі, що є порушенням прав відповідача. Крім того, як зазначено вище, задовго до звернення з даним позовом, а саме 22 серпня 2007 року, позивач отримав аудиторський висновок щодо фінансових звітів загального призначення відкритого акціонерного товариства „Бориславська швейна фабрика „Спецодяг” за результатами діяльності у 1 півріччі 2007 року від 10 серпня 2007 року. Висновок виконаний аудитором Бабій Г.П. на підставі договору на проведення аудиту № 16, укладеного підприємцем-аудитором Бабій Г.П. з відкритим акціонерним товариством „Бориславська швейна фабрика „Спецодяг”.

З урахуванням викладеного незаконними і безпідставними є позовні вимоги - зобов’язати відповідача виконати вимогу позивача щодо проведення аудиторської перевірки діяльності товариства та надати аудитору аудиторської фірми „ІФ-Аудит” для підготовки аудиторського висновку належним чином засвідчені копії балансу ВАТ „Бориславська швейна фабрика „Спецодяг” за 2006 рік, річного звіту ВАТ „Бориславська швейна фабрика „Спецодяг” за 2006 рік, первинних документів, журналів-ордерів , головної книги, касової книги.

Відповідно до вимог ст.ст.33,34 ГПК України обов’язком позивача є належними і допустимими доказами доводити суду обставини, які є підставою його вимог чи заперечень.

Твердження позивача про те, що аудитор Бабій Г.П. пов’язана майновими інтересами з відкритим акціонерним товариством „Бориславська швейна фабрика „Спецодяг” з тих підстав, що тривалий період часу аудитор Бабій Г.П. надає аудиторські послуги відповідачу і отримує за це оплату не доведені та не грунтуються на законі. За приписами ст.3 закону України „Про аудиторську діяльність” аудиторська діяльність –це підприємницька діяльність, яка включає в себе організаційне і методичне забезпечення аудиту, практичне виконання аудиторських перевірок (аудит) та надання інших аудиторських послуг. Статтею 4 цього закону визначено, що аудитором може бути фізична особа, яка має сертифікат, що визначає її кваліфікаційну придатність на заняття аудиторською діяльністю на території України. Аудитор має право займатись аудиторською діяльністю як фізична особа-підприємець лише після включення його до Реєстру аудиторських фірм та аудиторів. Аудиторам забороняється безпосередньо займатися іншими видами підприємницької діяльності, що не виключає їх права отримувати дивіденди від акцій та доходи від інших корпоративних прав. Право аудитора Бабій Г.П. займатися аудиторською діяльністю підтверджене документами, що передбачені законом. Право аудитора отримувати оплату за проведення аудиту, надання інших аудиторських послуг прямо випливає із змісту статтей 3, 17 цього закону. Жодних доказів про те, що аудитор Бабій Г.П. пов’язана майновими інтересами з відкритим акціонерним товариством „Бориславська швейна фабрика „Спецодяг” позивач не назвав і не надав суду.

Твердження позивача про його право укладати договір з товариством з обмеженою відповідальністю „Аудиторська фірма „ІФ-Аудит” (предметом якого є аудит фінансової звітності ВАТ „Бориславська швейна фабрика „Спецодяг”) з тих мотивів, що в силу закону витрати, пов’язані з проведенням аудиторської перевірки, покладаються на осіб, на вимогу яких проводиться аудиторська перевірка (в даному випадку - на позивача), спростовуються викладеними вище положеннями статтей 12,13, 80, 91,92 Цивільного Кодексу України.

Судові витрати відповідно до вимог ст.49 ГПК України суд покладає на позивача.

Керуючись ст.ст.4, 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, 4-6, 4-7, 32, 43, 44, 49, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд–

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Суддя                                                                         Гриців В.М.