ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

09 січня 2007 р.

№ 8/3842

Вищий господарський суд України  у складі колегії суддів:

головуючого судді

Мачульського Г.М.,

суддів:

Кривди Д.С.,

Шаргала В.І.

розглянувши матеріали

касаційної скарги

Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Хмельницькій області

на постанову

Житомирського апеляційного
господарського суду  від 08.11.2006р.

у справі

№8/3842 господарського
суду Хмельницької області

за позовом

Приватного підприємця ОСОБА_1

до

Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Хмельницькій області

про

витребування майна з чужого
незаконного володіння

за зустрічним позовом

Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Хмельницькій області

до

Приватного підприємця ОСОБА_1

про

розірвання договору
купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга Регіонального
відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області на постанову
Житомирського апеляційного господарського суду
від 08.11.2006р. у справі №8/3842 господарського суду
Хмельницької області подана з порушенням вимог розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з  частиною 4 статті 111 Господарського
процесуального кодексу України до скарги, зокрема, додаються докази сплати
державного мита. Поряд з цим статтею 46 названого Кодексу визначено, що
державне мито сплачується в доход державного бюджету України в порядку і
розмірі встановленому Законодавством.

Платники, об'єкти,  порядок і розміри сплати Державного мита
визначені Декретом Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від
21.01.1993 р. №7-93.

Відповідно до  підпункту г) пункту 2 статті 3 зазначеного
Декрету державне мито з апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови
господарських судів  справляється у
розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання для розгляду
спору в першій інстанції.

Разом з тим статтею 4 названого
Декрету передбачені пільги щодо сплати державного мита. Відповідно до пункту 35
зазначеної статті від сплати державного мита звільняються  державні органи приватизації - за позовами, з
якими вони звертаються до суду та господарського суду, в усіх справах,
пов'язаних із захистом майнових інтересів держави, та за вчинення нотаріусами
виконавчих написів про стягнення заборгованості з орендної плати, а також за
проведення аукціонів, за операції з цінними паперами.

Як вбачається з матеріалів справи,
в даному випадку скаржник - Регіональне відділення Фонду державного майна
України по Хмельницькій області є
відповідачем, тому, з урахуванням характеру спірних правовідносин у
даній справі (у тому числі і за зустрічним позовом) зазначена пільга на нього
не розповсюджується, а відтак  останній
повинен сплачувати  державне мито за
подання касаційної скарги на загальних підставах.

В порушення вищенаведених норм
законодавства до касаційної скарги не додані докази сплати державного мита у
встановленому порядку та розмірі, що є підставою для повернення скарги без
розгляду відповідно до пункту 4  частини
1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Поряд із наведеним касаційна
інстанція зауважує на тому, що відповідно до приписів частини 3 статті 1113
Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин,
зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4, 6 частини першої цієї статті, сторона у справі
має право повторно подати касаційну скаргу у загальному порядку з  урахуванням вимог статтей 53, 110, 111   цього Кодексу.

Керуючись статтями 86, 111, пунктом
4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу  Регіонального відділення Фонду державного
майна України по Хмельницькій області на постанову Житомирського апеляційного
господарського суду  від 08.11.2006р. у
справі №8/3842 господарського суду Хмельницької області повернути
скаржнику без розгляду.

Головуючий  суддя

Г.М. Мачульський

Суддя
Д.С. Кривда

Суддя
В.І. Шаргало