КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2007                                                                                           № 05-5-6/10139

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Смірнової  Л.Г.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Вишневецька В.М. – представник за дов. № 01/02-164 від02.07.2007 р.;

від відповідача -Міхо К.В. – представник за дов. № 77 від 08.10.2007 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закрите акціонерне товариство "Пакет"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 17.07.2007

у справі № 05-5-6/10139

за позовом                               Закритого акціонерного товариства "Пакет"

до                                                   Відкрите акціонерне товариство "Українські пухові вироби"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  визнання недійсним договору оренди

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство „Пакет” звернулося до господарського суду міста Києва з зустрічним позовом до відкритого акціонерного товариства „Українські пухові вироби” про визнання недійсним договору оренди, укладеного між відкритим акціонерним товариством „Українські пухові вироби” та товариством з обмеженою відповідальністю „Мона” від 02.09.2006.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2007р. за № 05-5-6/10139 зустрічні позовні матеріали повернуто позивачу без розгляду на підставі п. 3 ст. 63 ГПК України.

Ухвала мотивована тим, що у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми (п. 3 ст. 63 ГПК України).

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою Господарського суду міста Києва, Закрите акціонерне товариство „Пакет”, звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.07.2007, позовні матеріали направити до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2007 р. № 05-5-6/10139, скарга прийнята до розгляду та порушено апеляційне провадження.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Заявник вказує, що суд 1-ї інстанції неправильно застосував норми процесуального права а саме: позивач в своєму зустрічному позові вказав обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, а також надав докази, якими підтвердив викладені в заяві обставини, про це свідчить оригінал зустрічного позову від 16.07.2007 року, який доданий до апеляційної скарги. Що стосується „обґрунтованого розрахунку стягуваної чи оспорюваної суми”, то в зустрічному позові позивач просив визнати недійсним договір оренди, укладений між Відкритим акціонерним товариством „Українські пухові вироби” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Мона” від 02.09.2006, тому норма п. 3 ст. 63 ГПК України в цій частині не підлягає застосуванню ( зустрічний позов не містить ціни).

На думку заявника, господарський суд міста Києва при прийнятті оскаржуваної ухвали не врахував норми ст. 24 ГПК України, де зазначено, що господарський суд має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача. Крім того, ст. 27 ГПК України також надає право господарському суду з власної ініціативи залучити до участі у справі третіх осіб, якщо рішення з господарського суду може вплинути на їх права або обов’язки щодо однієї із сторін.

Також, заявник зазначив, що оскільки договір оренди, укладений між відкритим акціонерним товариством „Українські пухові вироби” та товариством з обмеженою відповідальністю „Мона” 02.09.2006 року є недійсним, оскільки він, на думку заявника, є фіктивним, сторонами договору не виконувався, правових наслідків для ТОВ „Мона” з визнанням вказаного договору недійсним не буде, тому ЗАТ „Пакет” не зазначав в якості другого відповідача ТОВ „Мона”.

Відповідач за зустрічним позовом письмовий відзив на апеляційну скаргу не надав, що відповідно до ст. 96 ГПК України не перешкоджає перегляду ухвали місцевого господарського суду. В судовому засіданні сторона заперечила доводи апелянта і наголошувала на тому, що зустрічний позов не пов’язаний з первісним, тому суд обґрунтовано його повернув.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Київський апеляційний господарський суд

Установив:

В провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа № 6/393 за позовом Відкритого акціонерного товариства „Українські пухові вироби” до Закритого акціонерного товариства „Пакет” про стягнення з Закритого акціонерного товариства „Пакет” на користь Відкритого акціонерного товариства „Українські пухові вироби” 331 524,14 грн. збитків у вигляді не одержаного доходу та 7 927, 11 грн. реальних збитків щодо оплати спожитої відповідачем електроенергії, всього 339 451,25 грн.

Як вбачається з позовної заяви, позовні вимоги якої ґрунтуються на договорі оренди, укладеним 02.09.2006 року між Відкритим акціонерним товариством „Українські пухові вироби” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Мона” за якими були передані в користування два об’єкти нерухомого майна: нежилий будинок (літ А) загальною площею 446,20 кв. м., за адресою: місто Київ, вул.. Боженка, 2, а також виробнича база за адресою: місто Київ, пров. Фізкультури, будинок 2 загальною площею 2 220,50 кв. м., (а. 1 копії позовної заяви, наявні в матеріалах справи).

Закритим акціонерним товариством „Пакет” до Господарського суду міста Києва була подана зустрічна позовна заява до Відкритого акціонерного товариства „Українські пухові вироби” у справі № 6/393 про визнання недійсним договору оренди, укладений між відкритим акціонерним товариством „Українські пухові вироби” та товариством з обмеженою відповідальністю „Мона” 02.09.2006 року.

Відповідно до ст. 60 ГПК України відповідач має право до прийняття рішення зі спору подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом; зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним; подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Загальні правила подання позовів визначені ст.ст. 54-57 ГПК України.

Статтею 54 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтується позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Згідно з п. 3 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо: у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Так, зустрічний позов має певну специфіку, яка відрізняє його від інших видів позовів, а саме: право подання зустрічного позову має лише відповідач за первісним позовом і пред’являється він до первісного позивача; подання зустрічного позову є можливим лише до винесення судом першої інстанції рішення за первісним позовом; зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або заліком, або спростуванням його часткового чи повністю, або розглядом в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов’язаних вимог.

Зустрічний позов повинен бути взаємопов’язаним з первісним.

Взаємна пов’язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому, що обидва позови взаємно пов’язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору. Взаємна пов’язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах;

Задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб’єктивне право позивача за первісним позовом. Таким саме і є позов про визнання договору недійсним або позов про визнання права. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю чи частково

За результатом апеляційного перегляду Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що Відкрите акціонерне товариство „Українські пухові вироби” (позивач за первісним позовом) свою позовну заяву про стягнення з Закритого акціонерного товариства „Пакет” 331 524,14 грн. збитків у вигляді неодержаного доходу та 7 927, 11 грн. реальних збитків щодо оплати спожитої відповідачем електроенергії, а всього 339 451, 25 грн. обґрунтовує, зокрема, договором оренди, укладеним між відкритим акціонерним товариством „Українські пухові вироби” та товариством з обмеженою відповідальністю „Мона” 02.09.2006 р.,( копії позовної заяви були додані представником  позивача  за  зустрічним  позовом  в  судовому  засіданні Київського апеляційного господарського суду 16.10.07.р.), а предметом зустрічного позову якраз є визнання недійсним договору оренди, укладеного між Відкритим акціонерним товариством „Українські пухові вироби” та товариством з обмеженою відповідальністю „Мона”, згідно якому ВАТ „Українські пухові вироби” уклало договір оренди з ТОВ „Мона”, відповідно до умов якого передала у користування приміщення за адресами: місто Київ, пров. Фізкультури, будинок 2 та місто Київ, вул. Боженка, 2.

Отже, подана зустрічна позовна заява відповідає ст. 60 ГПК України, а саме: зустрічна позовна заява взаємо пов’язана з первісною позовною заявою.

Стосовно доводів суду першої інстанції щодо твердження того, що Товариство з обмеженою відповідальністю „Мона” не є учасником процесу у справі № 6/393, то суд у відповідності до ст. 24 ГПК України, мав право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача. Це не суперечить ст. 60 ГПК України, оскільки відповідач за поданим зустрічним позовом є позивачем за первісним позовом.

Крім того, ст. 27 ГПК України надає право господарському суду з власної ініціативи залучити до участі у справі третіх осіб, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов’язки щодо однієї зі сторін.

Господарський суд першої інстанції неправомірно застосував у оскаржу вальній ухвалі п. 3 ст. 63 ГПК України, тому, що в своєму зустрічному позові позивач вказав обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, а також надав докази, які підтверджують викладені в позові обставини. Що стосується „обґрунтованого розрахунку стягуваної чи оспорюваної суми”, такий розрахунок не потрібен, оскільки в своєму зустрічному позові позивач просив визнати недійсним договір оренди (зустрічний позов не містить ціну).

В разі недостатності доказів суд не обмежений правом на їх витребування.

Згідно зі ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до вимог ст. 38 ГПК України у випадку, якщо подані сторонами докази є недостатніми, господарський суд зобов’язаний витребувати від підприємств та організацій незалежно від їхньої участі у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення спору.

Згідно зі ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Господарський суд міста Києва безпідставно повернув без розгляду зустрічну позовну заяву закритого акціонерного товариства „Пакет”, вказавши підставою повернення п. 3  ст. 63 ГПК України.

Колегія суддів дійшла висновку, що згідно пункту 4 ч. 1,ч. 2 ст. 104 ГПК України, ухвала господарського суду міста Києва від 17.07.2007 р.  № 05-5-6/10140 підлягає скасуванню з підстав порушення норм процесуального права ( п. 3 ст. 63 ГПК України), оскільки таке порушення призвело до поставлення необґрунтованої ухвали.

Відповідно до ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією, зокрема ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

В судовому засіданні Київського апеляційного господарського суду 16.10.07 р. представником позивача були подані копії документів для залучення до матеріалів справи, з яких вбачається, що Закрите акціонерне товариство „Пакет” звернулося в загальному порядку до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства „Українські пухові вироби” та Товариства з обмеженою відповідальністю „Мона” про визнання недійсним договору оренди, укладеного між Відкритим акціонерним товариством „Українські пухові вироби” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Мона” 02.09.2006 р.

Ухвалою № 32/503 від 19.09.07 р. Господарський суд міста Києва, порушив провадження у справі за позовом Закритого акціонерного товариства „Пакет” до Відкритого акціонерного товариства „Українські пухові вироби” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Мона” про визнання недійсним договору оренди укладеного між Відкритим акціонерним товариством „Українські пухові вироби” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Мона” 02.09.2006 р.

При поставленні ухвали № 05-5-6/10139 від 17.07.07 р. про повернення зустрічної позовної заяви, суд першої інстанції не був та не міг бути обізнаним про винесення ухвали суду № 32/503 від 19.09.07р.

Отже, доводи представника відповідача за зустрічним позовом, що господарським судом першої інстанції прийнята до розгляду справа з тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, не є підставою для залишення ухвали суду першої інстанції № 05-5-6/10139 від 17.07.2007 р.без змін.

Пунктом 2 ст. 62 ГПК України передбачено, що якщо у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, є справа зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав або є рішення цих органів з такого спору, то господарський суд виносить ухвалу про відмову у прийнятті позовної заяви.

Серед повноважень Київського апеляційного господарського суду, встановлених ст. 103 ГПК України, відповідне право на відмову у прийнятті апеляційної скарги з підстав, передбачених п. 2 ст. 62 ГПК України, відсутнє.

Разом з цим, суду першої інстанції при вирішенні питання щодо прийняття зустрічного позову Закритого акціонерного товариства „Пакет”, слід враховувати стан розгляду справи № 32/503 та, із врахуванням встановленого, прийняти відповідне процесуальне рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 105, 106  ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.           Ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.07.2007 №05-5-6/10139 скасувати.

2.    Матеріали зустрічної позовної заяви Закритого акціонерного товариства „Пакет” (повернуті згідно ухвали за № 05-5-6/10139), про визнання недійсним договору оренди, укладеного між Відкритим акціонерним товариством „Українські пухові вироби” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Мона” 02.09.2006 р., передати для вирішення питання щодо прийняття зустрічного позову до розгляду до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

21.10.07 (відправлено)