СУД
СУД
УХВАЛА

17.12.07                                                                                 Справа № 10/15пд.

Суддя  Мінська Т.М. , розглянувши матеріали справи за позовом

Комунального підприємства "Сєвєродонецьке тролейбусне управління",

м. Сєвєродонецьк

до Будівельно –комерційної фірми "Владис", м. Сєвєродонецьк

про стягнення 221 грн. 52 коп. та визнання договору поновленим

Представники сторін:

від позивача –Оверченко О.А., довіреність  № 01-078 від 29.01.07.;

від відповідача –не прибув

Суть спору:  позивачем заявлені вимоги:

- про стягнення з відповідача на користь позивача боргу за фактичну оренду 2-х опор контактної мережі у розмірі 221 грн. 52 коп.

- визнати договір № ПО –42 від 01.05.2006р. укладений між позивачем та відповідачем поновленим.

Позивач заявою від 27.11.2007р. № 01-юр-840 від 27.11.2007р. уточнив позовні вимоги та просить:

- стягнути з відповідача неустойку в розмірі подвійної оплати за використання 2-я опорами контактної мережі у розмірі 443 грн. 04 коп.;

- зобов’язати відповідача своїми силами демонтувати силовий електричний кабель з 2-х опор контактної мережі, який знаходиться в районі дома № 17 по шосе  будівельників  у м. Сєвєродонецьку, який стоїть на балансі КП "Сєвєродонецьке тролейбусне управління".

Відповідач відзив на позов не надав, участь свого представника у судове засідання не забезпечив.

Дослідивши матеріали справи, додатково надані документи, заслухавши  представника позивача,   суд

в с т а н о в и в:

01.05.2006.  між  комунальним  підприємством  «Сєвєродонецьке тролейбусне  управління» (Орендодавцем)  та  Будівельно –комерційною фірмою  «Владис»(Орендарем)   укладено  Договір №  ПО –42   оренди  опор контактної мережі.

Згідно  даного   Договору  і  акту  приймання –передачі  в оренду  опор контактної мережі  від 01.05.2006.  Орендодавцем   передано  Орендарю  дві  опори  контактної мережі,  які  знаходяться  за  адресою: м. Сєвєродонецьк,  в  районі  будинку  № 17  по  шосе  Будівельників,  для  монтажу  і  використання  для  власних   потреб  силового  електричного  кабелю.

Розмір  орендної  плати визначено  згідно  п. 5.1.  Договору  в  Додатку  № 1  до  Договору.

Строк  дії  договору  встановлено  п.  10.1.  договору   з  01.05.2006.  по  29.04.2007.   А  згідно  п. 10.3.  договору  він  може  бути  розірваний  за  згодою  сторін.

Відповідачем  надіслано  позивачу  лист  №  39  від  08.12.2006.,  яким  він  просить  розірвати  Договір  №  ПО –42   з   01.12.2006.    30.11.2006.  підписано  акт  приймання – передачі  із  оренди  опор контактної мережі.

Але  06.12.2006.  представниками  позивача  було  складено  акт  про  самовільне  розміщення  на  двох  опорах  контактної  мережі  які  знаходяться  за  адресою: м. Сєвєродонецьк,  в  районі  будинку  № 17  по  шосе  Будівельників,   силового  електричного  кабелю,  що використовується  відповідачем для  власних  потреб.

Враховуючи,  що  відповідач не прибув у судове засідання,  керуючись  ст.ст. 77, 86, 87  ГПК  України,  суд

у х в а л и в:

1. Розгляд справи відкласти  на  24.12.2007р.,  10 год. 00 хвил., каб. № 336.

2.Зобов’язати позивача –надати заперечення на відзив відповідача, документальне підтвердження і нормативне обґрунтування заперечень, оригінали документів, які додані до позову в копіях - для огляду в засіданні, письмові пояснення щодо виконання зобов‘язань по договору,  надати  Додаток  № 1  до договору  оренди,  в  якому  визначено  розмір  орендної  плати,  зміни і  доповнення   до  договору  оренди  стосовно  розміру  орендної  плати, надати  нормативне  і  документальне  обґрунтування   розміру  орендної плати  14,90 грн.  за  місяць,  який  застосовано  при  розрахунку  позову.

3.Зобов’язати відповідача –надати відзив на позовну заяву з доказами надіслання позивачу, документальне підтвердження та нормативне обґрунтування викладених у відзиві доводів, подати оригінал статуту та свідоцтва про державну реєстрацію (копію або витяг до справи,   у разі заперечень по розрахунку позову - подати контррозрахунок.

Участь компетентних представників сторін у судовому засіданні                             визнати обов’язковою.

Суддя                                                                                       Т.М.Мінська