ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.04.2007  року                                                            Справа № 2/557

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                                        Семендяєвої І.В.

суддів                                                            Бойченка К.І.

Єжової С.С.

за участю секретаря

судового засідання:                              Антонової І.В.

та представників сторін:

від  позивача:                                        - Забіяка Н.О., старший інспектор актово –претензійного відділу служби комерційної роботи та маркетингу, довіреність від 18.12.06 № 751;

- Лук”яненко І.М., юрисконсульт 1 категорії

відділу з контролю доходів від вантажних перевезень фінансово – економічної служби, довіреність від 07.11.06 № НФМЮр- 08/73;

від відповідача:                                             Зубова Л.І., інженер –претензіоніст юр. відділу,

довіреність від 04.12.06 № 01-026-1931,

від 3 особи:                                                  повноважний представник не прибув,

розглянув у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу                                          Відкритого  акціонерного  товариства

„Алчевський металургійний комбінат”,

м. Алчевськ Луганської області

на  рішення

господарського суду                              Луганської області

від                                                             02.02.07 (підписано 07.02.07)

у справі                                                  № 2/557 (суддя Седляр О.О.)

за позовом                                                  Статутного територіально - галузевого

об`єднання “Південна залізниця”,

м. Харків

до відповідача                                               Відкритого  акціонерного  товариства

„Алчевський металургійний комбінат”,

м. Алчевськ Луганської області

третя особа , яка не заявляє

самостійних вимог на предмет

спору, на стороні позивача                    Магістральна митниця,

м. Дергачі Харківської області

про                                                                    стягнення 81827 грн. 35  коп.

В С Т А Н О В И В:

Статутне територіально –галузеве об’єднання „Південна залізниця”,                                         м. Харків (далі за текстом –СТГО „Південна залізниця”, позивач по справі) звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства „Алчевський металургійний комбінат”, м. Алчевськ Луганської області (далі за текстом –ВАТ „АМК”, відповідач по справі) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача –Магістральна митниця (далі за текстом -  третя особа) про стягнення загальної суми плат та зборів, що виникли через затримку вагону                      № 68780675 у розмірі 81827 грн. 35 коп., яка складається із: плати за користування вагоном –41131 грн.; збору за маневрову роботу –307 грн. 80 коп.; послуг телеграфу –139 грн. 80 коп.; зберігання –26375 грн. 40 коп.; зважування –37 грн. 45 коп.; ПДВ (20 %) –13637 грн. 90 коп.

Рішенням господарського суду Луганської області від 02.02.07 по справі                                              № 2/557 позов задоволений у повному обсязі, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підтверджені матеріалами справи.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 14.02.07 № 026-86ж/07, якою просить скасувати рішення господарського суду Луганської області та прийняти нове про відмову у задоволені позову.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог заявник посилається на те, що має місце неповне з’ясування обставин справи; що висновки, зроблені судом першої інстанції, не відповідають фактичним обставинам справи; що затримка вагону № 68780675 здійснена за ініціативою Магістральної митниці та вина відповідача за понесення залізницею витрат у розмірі 81827 грн. 35 коп. відсутня.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 20.02.07 по справі № 2/557 для розгляду апеляційної скарги відповідача на рішення господарського суду Луганської області від 02.02.07 призначено судову колегію у складі: головуючий суддя - Семендяєва І.В., суддя –Бойченко К.І., суддя –Єжова С.С.

Відповідно до ст. 98 Господарського процесуального кодексу України Луганський апеляційний господарський суд ухвалою від 20.02.07 у справі № 2/557 прийняв апеляційну скаргу відповідача до апеляційного провадження.

Позивач по справі (Статутне територіально –галузеве об’єднання „Південна залізниця”) відхилив запереченням від 07.03.07 № НФМЮр –08/15 доводи апеляційної скарги через їх безпідставність.

Магістральна митниця відзивом від 07.03.07 № 17/01-2374 вважає рішення господарського суду Луганської області законним та обґрунтованим.

Апеляційна скарга розглядалась 13.03.07. У судовому засіданні розгляд скарги був відкладений до 12.04.07.

Третя особа по справі (Магістральна митниця) у судове засідання не прибула, хоча про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення сторін, обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до роз’яснень Президії Вищого господарського суду України від 29.05.02 № 04-5/601 „Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею” при вирішенні спорів, які виникають з перевезення вантажів залізницею необхідно керуватися Законом України „Про залізничний транспорт”, Законом України „Про транспорт”, статтями Цивільного кодексу України, Статутом залізниць України, Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення.

Стаття 2 Статуту залізниць України (далі за текстом - Статут) визначає обов’язки, права і відповідальність залізниць, також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Стаття 4 Статуту передбачає, що перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення.

Зазначені у позові перевезення є міжнародними і регулюються ст. 5 Статуту, Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення та іншими локальними нормативними актами, які мають обов’язкову силу для залізниць, відправників і одержувачів, і діє незалежно від державної належності сторін договору (ст. 2 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення та Статуту залізниць України).

У п. 8 ст. 6 Статуту визначено, що залізнична накладна –основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов’язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони –одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення.

Відповідно до норм п. 1 ст. 11 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення вантажовідправник зобов’язаний до міжнародної залізничної накладної додати супроводжуючі документи, які необхідні для виконання митних та інших правил на всьому шляху прямування вантажу.

Згідно з п. 6 ст. 7 та п. 1 ст. 12 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення у накладній вантажовідправник повинен вказати прикордонні станції країни відправлення та транзитних країн, через які повинен прослідувати вантаж. Вантажовідправник несе відповідальність за правильність відомостей та заяв, внесених ним до накладної, а також за всі наслідки неправильного, неточного або неповного зазначення цих відомостей та заяв.

Відповідно до п. 2 ст. 11 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення залізниця не зобов’язана перевіряти правильність та достатність документів, додатних відправником до накладної.

Пункт 7 ст. 21 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення передбачає, що якщо під час перевезення або видачі вантажу за виною відправника або отримувача виникнуть перешкоди до його перевезення або видання, залізниці сплачуються всі витрати, які понесені нею через затримку перевезення або видачі. Якщо перешкоди до перевезення або видання виникли не з вини відправника або отримувача, залізниці сплачуються всі витрати, які виникли за результатами того, що відправник або отримувач на запит залізниці у зв’язку з перешкодами до перевезення та видання не пред’явив вказівки у строки, встановлені у параграфі 3 даної статті, або пред’явлені ними вказівки були невиконаними.

Пунктом 1.11 Правил розрахунку за перевезення вантажів встановлено, що платежі, збори та тарифи, які виникли через затримку вагонів (контейнерів) з експертними вантажами під час перевезення з вини відправника, оформлюються станцією затримки відповідними документами, які надсилаються на станцію відправлення для стягнення цих платежів, зборів та штрафів.

11.04.06 станцією Комунарськ Донецької залізниці від відповідача було прийнято до перевезення вантаж –прокат до вантажоодержувача (ТОВ „БелХім”), станція призначення Білгород Південно –Східної залізниці, що підтверджується залізничною накладною                                № 48008840.

Відправлений по вказаній накладній вагон № .04.06 був затриманий на прикордонній станції Харків-Сортувальний Південної залізниці у зв’язку з порушенням митних правил щодо невідповідності даних, вказаних у залізничній накладній № 48008840, з даними вантажної митної декларації № 702020000/6/001735.

Так, в залізничній накладній у графі „13” зазначено масу вантажу - 63550 кг, у вантажній митній декларації у графі „38” –71200 кг., а фактично виявилось, що маса вантажу складає 62560 кг, що підтверджується актами загальної форми, складеними станцією Харків - Сортувальний Південної залізниці.

Як встановлено місцевим господарським судом та свідчать матеріали справи, через неналежне митне оформлення вантажу вищезазначений вагон простояв на                                                  ст. Харків-Сортувальний 2638 ваг/год., у зв’язку з чим позивач поніс витрати в сумі 81827 грн. 35 коп., які складаються з:

-          плати за користування вагоном –41131 грн.;

-          збору за маневрову роботу –307 грн. 80 коп.;

-послуги телеграфу –139 грн. 80 коп.;

-зберігання – 26375 грн. 40 коп.;

-          зважування –37 грн. 45 коп.;

-          ПДВ (20 %) –13637 грн. 90 коп.

Обґрунтованість вказаних нарахувань підтверджується наступним.

Згідно зі ст. 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати встановлюється Правилами   користування   вагонами   і   контейнерами,   які затверджені наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.03.99 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 15.03.99 № 165/3458, відповідно до п. 13 яких плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці. За розрахунком позивача розмір плати складає 41131 грн. 00 коп.

Сума маневрових робіт 307 грн. 80 коп., яка нарахована позивачем, передбачена  розділом 2 “Збори за додаткові операції, пов'язані з перевезенням вантажів”, §1, п. 1.8 Тарифного керівництва № 1. Нарахування позивачем збору за зберігання вантажу у сумі 26375 грн. 40 коп. (з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту оформлення перевізних документів на підставі розділу 7 Правил перевезення вантажів залізничним транспортом України п. 9) передбачено  розділом § 2, п. 2.1 Тарифного керівництва № 1. Згідно зі ст. 13 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення додаткові збори та інші витрати, що виникли у період від прийому вантажу до видачі його вантажоодержувачу, обчислюються за внутрішніми тарифами, що діють на залізниці держави відправника.

Відповідно до норм Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення залізниці повертаються збори за охорону вантажу, простій вагонів (ст. 11 вказаної Угоди), додаткові збори та інші витрати (ст. 13 Угоди), які оформлюються відповідним документом, тобто маневрові роботи є обов'язковими в технологічному процесі роботи залізничної станції, тим більше при затримці вагонів, як в даному випадку, через порушення митних правил щодо невідповідності даних, вказаних у залізничній накладній, з даними вантажної митної декларації.

Збір за зважування вантажу у сумі 37 грн. 45 коп. передбачений розділом  2, § 4, п. 4.1 Тарифного керівництва № 1.

Збір за телеграфне повідомлення  у сумі 139 грн. 80 коп. передбачений розділом  2 § 9 таблиці № 4 Тарифного керівництва № 1.

При розрахунку витрат, що повинні бути відшкодовані залізниці, застосовується підвищуючий коефіцієнт –2, 565. Про право залізниці його застосувати йдеться у                            абз. 4 п. 4.5 розділу 1 Тарифного керівництва № 1.

Судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято до уваги заперечення відповідача проти позову стосовно його вини у затримці вагону, яке він обґрунтував різницею між загальною задекларованою теоретичною вагою продукцію, визначеною по умовам контракту від 19.10.05 № ІSД/RGMK-01А, та фактичною вагою. Застосування теоретичної ваги не звільняє відповідача від відповідальності за правильність відомостей і заяв, внесених ним до залізничної накладної, яка згідно ст. 6 Статуту є письмовою формою договору перевезення. Відповідач у відзиві не заперечував проти того, що фактична і теоретична вага вантажу не співпадають, що у графі „13” залізничної накладної ним зазначена вага вантажу 63550 гк., але фактична вага вантажу при переважуванні на статичних станційних вагах склала 62560 кг.

Луганським апеляційним господарським судом не приймаються до уваги  доводи апеляційної скарги відповідача стосовно того, що затримка вагону № 68780675 була проведена не з вини відповідача, а з ініціативи Магістральної митниці при перетину митного кордону України; що суд першої інстанції необґрунтовано не застосував положення ст. ст. 168, 363 Митного кодексу України, які передбачають, що товари  і  транспортні  засоби,  вилучені  відповідно до статті 377 цього Кодексу, зберігаються на складах митних органів; протокол, а також  вилучені  товари,  транспортні  засоби  та документи, зазначені в протоколі, передаються до митного органу, в зоні якого виявлено порушення митних правил; з таких підстав.

Затриманий митницею вантаж у залізничному вагоні № 68780675, який не є звичайним транспортним засобом, може зберігатися на складах митниці.

Як зазначено вище у даній постанові, при вирішенні даного спору слід керуватись роз’ясненнями Президії Вищого господарського суду України від 29.05.02 № 04-5/601 „Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею”. Спірний вагон після затримання митницею не міг в силу специфіки залізничних перевезень знаходитись на складі митниці, фактично знаходився на залізничній колії станції Харків-Сортувальний Південної залізниці 2638 ваг/год. з 16.04.06 по 04.08.06.

Внаслідок невідповідності даних, вказаних у залізничній накладній, з даними вантажної митної декларації Магістральною митницею було складено протокол про порушення митних правил від 16.04.06 № АС/0138/80200/06 у відношенні працівника відповідача - інженера відділу митного оформлення ВАТ „АМК” Ревякіної О.М. та передано на розгляд до Дергачівського районного суду. Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 22.06.06 Ревякіну О.М. визнано винною у правопорушенні, що передбачено ст. 340 Митного кодексу України.

04.08.06 Магістральна митниця після з’ясування усіх обставин розгляду справи Дергачівським районним судом (контрольного переважування –акт загальної форми від 04.08.06 № 170) надала дозвіл на відправлення вищевказаного вагону до станції призначення, що підтверджено актом загальної форми від 04.08.06 № 1392.

Те, що постановою від 22.06.06 Дергачівського районного суду Харківської області                (а. с. 36) провадження по справі у відношенні Ревякіної О.М. було припинено, не є доказом відсутності вини відповідача в затриманні вагону № 68780675, оскільки в даній постанові зазначено, що вина Ревякіної О.М. у здійсненні правопорушення, яке виразилось в зазначені у залізничній накладній № 48008840 більшої, ніж фактично, ваги, доведена в повному обсязі та підтверджена доказами, які маються в матеріалах справи, а провадження у справі припинено у зв’язку з тим, що минув строк, передбачений ст. 38 Кодексом України про адміністративні правопорушення, для притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, затримка вагону № 68780675 на прикордонній станції Харків-Сортувальний Південної залізниці сталася з вини відповідача, у зв’язку з чим на нього обґрунтовано покладено відповідальність за наслідки для перевізника такої затримки у вигляді відшкодування витрат в сумі 81827 грн. 35 коп.

На підставі вищевикладеного, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Луганської області від 02.02.07 у справі № 2/557 ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді всіх обставин та відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні за згодою позивача та відповідача оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито по апеляційній скарзі покладається на заявника скарги (відповідача по справі).

Керуючись ст. ст. 43, 49, 85, 99, 101, п. 1 ст. 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ :

1.          Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Алчевський металургійний комбінат”, м. Алчевськ Луганської області від 14.02.07 № 026-86ж/07 на рішення господарського суду Луганської області від 02.02.07 по справі № 2/557 залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Луганської області від 02.02.07 по справі № 2/557 залишити без змін.

Відповідно ч. 3, ч. 4 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та надсилається сторонам у справі в п’ятиденний строк з дня її прийняття.

Головуючий суддя                                                               І. В. Семендяєва

Суддя                                                                                  К.І. Бойченко

Суддя                                                                                  С.С. Єжова