ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2007                                                                                   Справа № 20/269 (6/303(П6/2490)-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В. (доповідача)

суддів: Виноградник О.М., Герасименко І.М.

при секретарі судового засідання: Лазаренко Л.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Шеремет Ліана Вадимівна, представник, довіреність №78  від 03.10.2006;

від відповідача: Кирилова Оксана Григорівна, представник, довіреність №190204/2  від 19.02.2004;

розглянувши апеляційну скаргу акціонерного комерційного банку "Прем’єрбанк", м.Дніпропетровськ  на рішення господарського суду Дніпропетровської області  від  11 жовтня 2006р. у справі №20/289(6/302)(П6/2507)-06

за позовом: акціонерного комерційного банку "Прем’єрбанк", м.Дніпропетровськ

до: акціонерного комерційного банку "Імексбанк", м.Одеса

про визнання недійсним договору застави.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2006р (суддя –Пархоменко Н.В.) в задоволенні позову про визнання недійсним договору застави основних засобів №190104 від 19.01.2004р, укладеного між сторонами відмовлено з тих підстав, що перелік заставного майна наведено в переліку основних засобів АКБ “Прем’єрбанк”, спірний договір досліджувався господарським судом у справі  №6/445 за позовом  АКБ “Імексбанк” до АКБ “Прем’єрбанк” про визнання недійсним повідомлення, рішення по якій набрало законної сили.

Не погодившись з зазначеним рішенням, позивач його оскаржує на предмет невідповідності  нормам матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що відповідно до п.1 договору застави до останнього  мав бути складений додаток №1, який мав визначити перелік  та опис майна, що мало передаватись у заставу, але такий додаток  не був укладений, у зв’язку з чим предмет застави невизначений. Перелік не є додатком №1. Висновки суду з цього приводу, вважає скаржник, суперечать ст. ст. 180,181 Господарського кодексу України, ч 2 ст. 584 Цивільного кодексу України, ст. 12 Закону України “Про заставу”. Позивач також не погоджується з посиланням господарського суду на ст. 35 ГПК України, оскільки вважає, що у справі №6/445 був інший предмет спору і дійсність договору застави судом не досліджувалась.

Скаржник просить рішення скасувати, позов задовольнити.

Позивач доводи апеляційної скарги заперечує, посилається на те, що сторонами досягнуто згоди щодо суті, розміру та строку виконання зобов’язання, забезпеченого заставою, щодо переліку застави, його балансової та заставної вартості, належності заставного майна Заставодавцю, прав та обов’язків власника щодо заставного майна, а також способу та порядку звернення стягнення на заставне майно. Відповідач зазначає, що для належного оформлення сторонами додатку №1 до договору застави основних засобів від 19.01.2004р взяв за основу перелік  основних засобів, наданий позивачем та 20.01.2004р вих №161 направив на адресу  АКБ “Прем’єрбанк” додаток №1 для підписання та повернення, який не надійшов до теперішнього часу.

Відповідач просить рішення залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, колегія судів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

19.01.2004р між АКБ “Прем’єрбанк” (Заставодавець) та АКБ “Імексбанк” (Заставодержатель) укладено договір застави основних засобів №19010402 в забезпечення виконання позивачем  зобов’язань по поверненню міжбанківського кредиту в сумі 1000 000 грн, наданого йому відповідачем. (т.1 а.с.17)

Пунктом 1 договору застави передбачено,  що заставодавець передає у заставу  заставодержателю рухоме майно згідно додатку №1 до цього договору, що є його невід’ємною частиною.

Балансова вартість майна, що передається в заставу 2 216 794,67 грн (п.3 договору)

Суму договору застави сторони визначили в 2 216 794,67 грн (п.4 договору застави)

Договір застави основних засобів підписано з боку позивача Головою правління АКБ “Прем’єрбанк” Фоміним І.М., з боку відповідача –Головою правління АКБ “Імексбанк” Скорик М.Л.

Позивач стверджує, що в порушення п.1 договору  додаток №1 до договору не укладався. Відповідач цього факту не заперечує, подав в судовому засіданні апеляційної інстанції лист №161 від 20.01.2004р  про направлення позивачу для підписання додатку №1 до договору застави, складеного на підставі переліку основних засобів АКБ “Прем’єрбанк”. Відповідач зазначає, що підписаний додаток №1 позивачем не повернуто.

Враховуючи ту обставину, що доказів направлення позивачу листа №161 від 20.01.2004р не надано і як пояснив представник відповідача, цей лис був направлений простою кореспонденцією, вказаний лист не є належним доказом в розумінні ст. 34 ГПК України.

До договору застави позивачем додано перелік основних засобів АКБ “Прем’єрбанк” станом на 19.01.2004р (т.1 а.с.19) оригінал якого є у позивача і який, як вважає відповідач, визначає предмет застави, а позивач вважає, що цей перелік не є додатком до договору застави і він взагалі є окремим документом.

Згідно ст. 12 Закону України “Про заставу” у договорі застави визначаються суть, розмір та строк  виконання зобов’язання забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода.

Судова колегія вважає, що предмет застави за спірним договором узгоджено за таких підстав.

Дата складання переліку основних засобів АКБ “Прем’єрбанк” співпадає з датою укладення спірного договору застави.

Вартість основних засобів вказаних в переліку співпадає з сумою договору та балансовою вартість майна, що передається в заставу 2 216 794,67 грн ( п.п 3,4 договору застави)

Перелік основних засобів підписано Головою правління АКБ “Прем’єрбанк” та в.о. головного бухгалтера.

Ініціатива щодо визначення  предмета застави повинна була виходити від позивача, як заставодавця, а наявність у відповідача екземпляра Переліку основних засобів АКБ “Прем’єрбанк” станом на 19.01.2004р свідчить про те, що цей перелік направлявся відповідачу і був ним прийнятий без будь –яких зауважень.

Згідно ч.2 ст. 584 Цивільного кодексу України опис предмета застави у договорі застави може бути поданий у загальній формі (вказівка на вид заставного майна тощо)

В договорі застави предмет застави вказаний –основні засоби АКБ “Прем’єрбанка”, вказано й загальну вартість предмета застави.

При визначених обставинах колегія суддів вважає, що предмет застави сторонами узгоджено, а не укладення додатку №1 до договору застави свідчить лише про неналежне виконання позивачем умов договору застави.

Колегія суддів погоджується з твердженням скаржника, що у господарського суду були відсутні підстави для висновку, що договір застави від 19.01.2004р був оцінений господарським судом  при розгляді справи №6/445, оскільки у справі  №6/445 був інший предмет спору –визнання недійсним повідомлення від 28.09.2005р №04/1809 про зміну повідомлення про акцентування вимог №865 від 13.06.2005р Але в цілому висновок господарського суду в даній справі щодо відсутності підстав для визнання недійсним договору застави від 19.01.2004р вважається правильним.

З огляду на викладене рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2006 р є законним, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 103 - 105 Господарського  процесуального  кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області  від  11 жовтня 2006р. у справі № 20/269(6/303(П6/2490)-06 залишити без змін

Апеляційну скаргу акціонерного комерційного банку "Прем’єрбанк", м.Дніпропетровськ – без задоволення

Головуючий суддя                                                                                О.В.Джихур

Судді:                                                                                                       О.М.Виноградник

І.М.Герасименко