ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

05.06.2007
Справа №2-17/4649-2008А

За позовом Сімферопольського міського центра зайнятості, м.Сімферополь

до відповідача ТОВ "АТП № 579363", м. Сімферополь

про стягнення 196,33 грн.

Суддя В.І. Гайворонський

при  секретарі судового засідання

Карпухіної Л.К.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача –  Соломка Н.М. представник дов. №09-849 від 20.03.08р.

Від відповідача – не з’явився

Сутність спору:  Позивач  звернувся до господарського суду АР Крим з  позовом   про   стягнення   196,33  грн. несплати страхових внесків на випадок безробіття.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, відзиву на позов не представив, про час слухання справи  наперед  повідомлений належним чином -  рекомендованою поштою,  з повідомленням про вручення.

Згідно Розрахункових відомостей про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в цілому за 2006 рік, відповідач  самостійно визначив заборгованість по сплаті страхових внесків на випадок безробіття в сумі  196,33  грн.

По справі проголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Розглянувши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:

ТОВ "АТП № 579363", м. Сімферополь зареєстроване як платник внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття за №15095736, що підтверджується копією Розрахункової відомістю про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в цілому за 2006 рік, повідомленням про взяття на облік  платника страхових внесків.

Відповідно до п.п.2.п.2 ст.35 Закона 1533 „Про загальнообов’язкове державне  соціальне страхування на випадок безробіття” працедавці зобов'язані своєчасно сплачувати внески в розмірах встановленим Законом України від 11.01.2001р. №2213 «Про розмір внесків на деякі види загальнообов'язкового державного страхування», зокрема на загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття.

Порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття визначений Інструкцією про порядок числення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття і обліку їх надходження до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття і обліку їх надходження до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, затвердженою Наказом Міністерства праці і соціальної політики України №339 від 18.12.2000р., зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.01.2001р. 330/5221.

Факт наявності заборгованості по сплаті у Фонд загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття підтверджується розрахунковою відомістю за рік в цілому 2007р.

Згідно статті 202 ЦК України указані  розрахунок   є  право чином, в якому сам відповідач вказав про обов’язок по сплаті суми боргу.

У встановленому Законом порядку  указані правочини недійсними не визнані, і згідно статті 204 ЦК України у суду немає підстав не приймати  їх  до  уваги.

З урахуванням позовних вимог, підлягає стягненню сума  196,33  грн.

Відповідач не представив доказів погашення заборгованості, а також доказів в обґрунтування  заперечень.

Оскільки відповідні докази по справі не представлені до винесення постанови, немає підстав їх залучати до матеріалів  справи після прийняття постанови по цій справі.

Якщо відповідач погасив заборгованість до прийняття цієї  постанови, або ж у встановленому Законом порядку указані правочини будуть визнані недійсними, він вправі звернутися в суд з завою про  перегляд  цієї  постанови  за нововиявленими обставинами.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Позивач, згідно ст.  81 ЦК України є юридичною особою публічного права. Відповідно, відношення, які виникають при реалізації ним своїх повноважень є публічно-правовими відношеннями і підлягають розгляду за нормами КАС України згідно п. 4 ч. 1 ст. 17  Кодексу адміністративного судочинства України, яка  є відносно інших норм спеціальною, у тому числі у відношенні норм  по  відповідачу.

Згідно Постанови Верховного Суду України № 06/035 від 24.01.2006 року та Постанови Верховного Суду України від 06.07.2006 року № 06/246 (справа № 14/3 об пн), а також згідно Постанов Верховного Суду України від 24.01.2006 року у справах №№ 11/268, 6/140, 23/178, 11/261, 13/212, 11/206, 11/266, 27/231 аналогічні спори  повинні розглядатися за нормами КАС України.

Згідно ч.2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у даному випадку відшкодуванню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст. ст. 94, 162-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути  з  відповідача ТОВ "АТП № 579363" (95000, м. Сімферополь, вул. Київська, 5/2, КРУ КБ «Приватбанк», МФО 384436, р/р6040, ОКПО 339799917) на користь Сімферопольського міського центра зайнятості (95000, м.Сімферополь, вул. Р.Люксембург, 7 ) заборгованість на в сумі  196,33  грн.

Ст. 254 КАС України передбачено, що  постанова першої інстанції, якщо інше не встановлено КАСУ, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАСУ, постанова суду першої інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної  скарги судове рішення, якщо його не  скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк  апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена  у порядку і строки, передбачені ст. 186 КАСУ країни у Севастопольський апеляційний господарський суд, якою встановлено, що:   про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку   подається  заява.     Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а  в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 КАСУ -  з  дня  складення  в  повному  обсязі.

Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається  протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне  оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява  про  апеляційне  оскарження  чи  апеляційна скарга, подані  після  закінчення  строків,  встановлених  цією   статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про  що постановляється ухвала.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Гайворонський В.І.