ПОСТАНОВА

"19" грудня 2007 р.
Справа № 6/183-4441

14 год. 52 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі

при секретарі судового засідання

Розглянув справу

за позовом –Автогосподарства УМВС України в Тернопільській області вул. Галицька, 40, м.Тернопіль

до відповідача  - Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції вул. Білецька, 1, м.Тернопіль

про визнання нечинним (недійсним) податкового повідомлення-рішення та скасування податкової застави

за участю представників сторін:

позивача – Стукало М.С.

відповідача  –Вербицька Н.В.

Суть справи:

Автогосподарство УМВС України в Тернопільській області звернулось в господарський суд Тернопільської області, в порядку адміністративного судочинства, з позовом до Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції про визнання нечинним (недійсним) податкового повідомлення-рішення відповідача від 05.10.2007р. №/066357 щодо зобов’язання сплатити 245 176,15 грн. штрафу та про скасування податкової застави.

Свої вимоги, підтримані в судовому засіданні його представниками, позивач мотивував тим, що оспорюванне рішення та дія застави не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам.

У письмових запереченнях на позов та згідно з поясненнями представника податкової служби, відповідач позову не визнав, посилаючись на законність вказаних дій і рішення.

Розгляд справи, призначений вперше на 21.11.2007р., неодноразово відкладався, востаннє на 19.12.2007р..

Учасникам процесу роз’яснювались, належні їм права і обов’язки.

За відсутності відповідних клопотань звукозапис судового засідання не здійснювався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне:

- Автогосподарство УМВС України в Тернопільській області (позивач у справі) діє на підставі Положення, згідно з яким є підрозділом, що здійснює автотранспортне забезпечення УМВС України в Тернопільській області та фінансується за рахунок державного бюджету.

У вересні 2007р. працівниками податкової служби проведено перевірку позивача з питань дотримання вимог ст.8 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21 грудня 2000 року N 2181-III за період з 01.09.2004р. по 31.07.2007р..

Про результати перевірки складено Акт №8530/24-01/08682832 від 27.09.2007р..

Відповідно до його змісту перевіряючими, серед іншого, встановлено порушення п.п.8.6.1 п.8.6 ст.8 цього Закону, яке полягало у відчуженні автогосподарством в період з 01.09.2004р. по 31.07.2007р. активів (транспортних засобів), що перебували в податковій заставі на загальну суму 245 176,15 грн., без попереднього письмового узгодження з податковим органом (стор.3-4 Акту та додатку №3 до нього).

Згідно з даними контролюючого органу податкова застава майна позивача виникла на підставі ст.2 Указу Президента України “Про заходи щодо підвищення відповідальності за розрахунки з бюджетами та державними цільовими фондами” від 04 березня 1998 року N167/98, про що господарству направлялось повідомлення від 23.04.2000р. № 11350/7/24-22.

В подальшому, право податкової застави поширювалось на активи автогосподарства в силу абз. 3 п.п.8.2.1 п.8.2ст.8 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (Витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 5500355 від 15.11.2005р.).

Автогосподарству також надсилались податкові вимоги, першу від 22.10.2001р. № 1/187 та другу від 22.11.2001р. № 2/878.

На вимогу суду відповідачем надано розрахунок податкового боргу позивача по періодах, в яких проводилась реалізація активів (транспортних засобів).

На підставі Акту перевірки, Тернопільською ОДПІ прийнято повідомлення-рішення від 05.10.2007р. №/066357 про зобов’язання позивача сплатити штраф у розмірі суми відчуження, що складає 245 176,15 грн.

Рішення прийнято з посиланням на підпункт 17.1.8 пункту 17.1 статті 17 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”  - “у разі коли платник податків, активи якого перебувають у податковій заставі, відчужив такі активи без попередньої згоди податкового органу, якщо отримання такої згоди є обов'язковим згідно з цим Законом, платник податків додатково сплачує штраф у розмірі суми такого відчуження, визначеної за звичайними цінами”.

Скаргу  автогосподарства від 10.10.2007р. № 4/1-490 на Акт перевірки №8530/24-01/08682832 від 27.09.2007р. відповідач залишив без задоволення.

У зв’язку з цим, податкове повідомлення-рішення оскаржується в судовому порядку.

У відповідності до наданих позивачем матеріалів, відчуженні автомобілі відпрацювали амортизаційний строк служби, за своїм технічним станом непридатні для подальшої експлуатації, їх  відновлення було економічно нерентабельним, тому вони підлягали списанню.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до змісту пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст.ст.11,70,71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

При цьому, згідно з ч.2 ст.71 КАС України та приналежно до даного спору, обов’язок доведення правомірності своїх рішень покладається на податковий орган.

Крім того, за вимогами ст.ст.6,19 Конституції України, п.1ч.3ст.2,ч.1 ст.9 КАС України рішення суб’єкта владних повноважень (в даному випадку відповідача) повинні прийматись на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак, оспорюване рішення відповідача не відповідає приписам згаданих норм.

Так, у відповідності до ст.8 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21 грудня 2000 року N 2181-III (далі - Закон N 2181-III ), з метою захисту інтересів бюджетних споживачів активи платника податків, що має податковий борг, передаються у податкову заставу.

Відповідно до статті 8 Закону N 2181-III розроблено Порядок застосування податкової застави органами державної податкової служби, затв. наказом Державної податкової адміністрації України від 28 серпня 2001 року N 338, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 3 жовтня 2001 р. за N 857/6048 (далі -  Порядок).

Цей Порядок визначає механізм застосування податкової застави органами державної податкової служби.

Згідно з п.2.2 Порядку, чинного на час виникнення спірних правовідносин, предметами податкової застави не можуть бути в т.ч. об'єкти державної власності, приватизація яких заборонена законодавчими актами.

Приватизації не підлягають об'єкти, що мають загальнодержавне значення. (ст.5 Закону України “Про приватизацію державного майна”).

Загальнодержавне значення, відповідно до ч.2 ст.5 цього Закону, має майно правоохоронних органів, до числа яких належить і органи внутрішніх справ.

Як зазначалось вище, позивач є підрозділом обласного управління Міністерства внутрішніх справ України, що здійснює автотранспортне забезпечення УМВС України в Тернопільській області та фінансується за рахунок державного бюджету.

Від так, накладення на нього оспорюваним рішенням  штрафу за п.п.17.1.8 пункту 17.1 статті 17 Закону N 2181-III не відповідає вимогам закону.

Крім того, згідно з підпункту 8.2.2 пункту 8.2 статті 8 Закону N 2181-III з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 24.03.2005 р. N 2-рп/2005, поширення права податкової застави на всі активи платника податків без врахування суми його податкового боргу є неконституційним.

Податковою перевіркою, всупереч ст.ст.6,19 Конституції України п.1ч.3ст.2,ч.1 ст.9 ч.2 ст.71 КАС України, не встановлено відсутності у позивача, на момент відчуження окремих автомобілів, інших активів, вартістю не менше суми податкового боргу.

Вказана обставина спростовується самим Актом перевірки, відповідно до якого, у період з 01.09.2004р. по 31.07.2007р. автогосподарство здійснило купівлю активів на суму 472 585,91 грн.., розрахунком податкового боргу за вказаний період, а також балансом позивача.

Слід також зазначити, що згідно з представленими позивачем документами, згадані в додатку №3 до Актом перевірки автомобілі, відпрацювали амортизаційний строк служби, за своїм технічним станом непридатні для подальшої експлуатації, їх  відновлення було економічно нерентабельним, тому вони підлягали списанню

З врахуванням вище викладеного, позов в частині визнання нечинним (недійсним) податкового повідомлення-рішення Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції від 05.10.2007р. №/066357 слід задовольнити.

В той же час, виходячи з приписів п.п.8.7.1 п.8.7 8 Закону N 2181-III, п.п.6.1 п.6 Порядку застосування податкової застави органами державної податкової служби, ст.ст. 2,105,162 КАС України, не можуть бути самостійним предметом судового розгляду вимоги про скасування податкової застави.

Від так,0 провадження у справі щодо цих вимог слід закрити за п.1ч.1 ст.157 КАС України.

Відповідно до ст.ст. 87,89,94 КАС України, понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.2,3,7-17,69-71,86,87,89,94,157-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

1. Визнати нечинним (недійсним) податкове повідомлення-рішення Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції від 05.10.2007р. №/066357 про зобов’язання Автогосподарства УМВС України в Тернопільській області сплатити 245 176,15 грн. штрафу.

2.  Провадження у справі щодо вимоги про скасування податкової застави закрити.

3. Стягнути з держбюджету,-

- на користь Автогосподарства УМВС України в Тернопільській області вул. Галицька, 40, м.Тернопіль код 08682832 –1,70 грн., сплаченого держмита.

4.У відповідності до п.3 ч.1 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.01.1993р. № 384 державне мито в сумі 1,70 грн., сплачене згідно з квитанцією  №21 від 25.10.2007р., підлягає поверненню Автогосподарству УМВС України в Тернопільській області вул. Галицька, 40, м.Тернопіль код 08682832, через те, що справа частково не підлягає розгляду в суді.

На постанову суду, яка не набрала законної сили, сторони мають право подати заяву та апеляційну скаргу після  дня її прийняття (підписання)  28 грудня 2007р., через місцевий господарський суд в строки, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя