ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23"
квітня 2007 р.
Справа № 47/208-07

вх. № 4908/5-47

Суддя господарського суду Светлічний Ю.В.

при секретарі судового засідання Малахова О.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 - спдфо
відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом Суб"єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, м. Харків

до  Харківської міської
ради, м. Харків

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд
визнати за позивачем право власності на побудований тамбур загальною площею 6,9
кв.м. нежитлового приміщення підвалу в літ. "А-5" загальною площею
78,2кв.м. АДРЕСА_1.

Відповідач у судове засідання не з"явився, але надав через
канцелярію господарського суду 18.04.2007р. відзив на позовну заяву в якому з
позовними вимогами позивача не згоден з підстав зазначених у відзиві та просить
суд розглядати праву за наявними матеріалами без його участі.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника
позивача господарським судом встановлено, що позивач по справі є власником
нежитлового приміщення підвалу в літ. „А-5", АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було здійснено
самовільне будівництво тамбура (загальною площею 6,9 м. кв.) вищезазначеного
нежитлового приміщення підвалу в літ. „А-5".

Право власності на майно виникло відповідно до ст. 331 ЦК України.
Згідно зазначеної норми право власності на нову річ, яка виготовлена (створена)
особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право
власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди
тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо
договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації,
право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Склад та технічні характеристики новоутвореного майна відображені
в технічному паспорті на нежитлове приміщення підвалу в літ. „А-5" від
19.02.2007року, який виготовлений КП „ХМБТІ" у відповідності до вимог
Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого
майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України № 127 від 24.05.01 року.

Майно відповідає вимогам офіційних будівельних норм, правил і
придатність до експлуатації за адміністративно-господарським призначенням.

Позивач направив відповідачу лист з проханням визнати за ним право
власності, але відповіді не отримав.

На підставі ст. 392 ЦК України, власник майна вправі пред'явити
позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких господарський   суд
у  визначеному  законом
порядку  встановлює наявність  чи
відсутність  обставин, на яких
грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими,
законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають
задоволенню.

Приймаючи до уваги, що позивач не наполягає на стягненні з
відповідача судових витрат, суд вважає, що витрати по сплаті державного мита та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід покласти на
позивача.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 6, 8, 19, 41, 42, 124, 129
Конституції України, статтями 1, 4, 12, 33, 43, 47-49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) право власності на побудований тамбур загальною
площею 6,9 кв.м. нежитлового приміщення підвалу в літ. "А-5"
загальною площею 78,2кв.м. АДРЕСА_1.

Суддя                                                                                            Светлічний
Ю.В.