ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"10" січня 2007 р.                                                                                     № 02-03/

Суддя Рябцева О.О. розглянувши матеріали

за позовом                    Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Хлібороб”, Дніпропетровська обл., с. Тихий Став

до                    Приватного сільськогосподарського підприємства „Янтарне”, Київська обл., с. Фурси

про                     стягнення  108827,79 грн.

Встановив:

Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 54 ГПК України позовна заява підписується повноважною посадовою  особою позивача або його представником.

Позивачем не дотримано вказаних вимог, оскільки позовну заяву підписано Болгаром А.М., без зазначення посади особи яка підписала позовну заяву. До позовної заяви додано довіреність серії ВСК, № 475762 від 08.12.2005р., видану директором СТОВ „Хлібороб” Сайкевичем А.М.. Зазначеною довіреністю уповноважено Болгара О.М. вести справи в усіх судах загальної юрисдикції з усіма правами наданими Законодавством України учасникам адміністративного, господарського, кримінального, цивільного процесу, та в правоохоронних органах з усіма правами, які надані законом позивачу, відповідачу і третій особі та потерпілому, у тому числі з правом повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання позову, змінення предмету позову, укладення мирової угоди, ознайомлення з усіма матеріалами судової справи, участі у судових засіданнях, надання доказів і участі в їх дослідженнях, оскарження рішення, ухвал та постанов суду, подання скарг, подання виконавчого листа до стягнення, з правом одержання присудженого майна або грошей, а також виконувати усі інші юридично значимі дії, необхідні для виконання цієї довіреності.

Отже, зазначена довіреність не може бути підтвердженням повноважень Болгара О.М. саме на право підпису позовних заяв, оскільки не надає цього права.

Також, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі.

Згідно з пунктом 14 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженою наказом ГДПІ України від 22.04.93 № 15, у разі безготівкового перерахування державного мита з рахунку платника відповідальний виконавець установи банку зобов`язаний на лицевій чи зворотній стороні останнього примірника платіжного доручення, який видається платнику, зробити відповідний напис про зарахування державного мита до державного бюджету. Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відтиском круглої печатки кредитної установи з зазначенням дати виконання платіжного доручення.

Позивачем не дотримано вказаних вимог, оскільки позивачем до позовної заяви як підтвердження сплати державного мита до Державного бюджету України доданим примірником платіжного доручення № 192 від 21.12.2006 р. на зворотній стороні якого міститься  напис “проведено в сумі 1088,28 грн. 21 грудня 2006 р.” Проте, з зазначеного примірника не вбачається, що держмито зараховано саме до Державного бюджету України.

Таким чином, платіжне доручення № 192 від 21.12.2006 р. не може бути документом, що підтверджує сплату державного мита у встановленому порядку.

Отже,  позовна заява з вказаних підстав підлягає поверненню без розгляду.

Враховуючи наведене та керуючись п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачеві без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Додаток: позовна заява та додані до неї документи на 18 аркушах, конверт –в першу адресу.

Суддя                                                                                              Рябцева О.О.