КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2007                                                                                           № 35/171

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Гарник Л.Л.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Жидейкіна Н.Д. (довіреність від 10.09.2007р. № 155/1/11-5085);

від відповідача -Сьомкін С.В. (довіреність від 18.10.2007р. № 1.6/08-499);

від Міністерства культури і туризму України: не з’явився;

від Київської міської ради:    Нечипорук Н.О. (довіреність від 04.10.2007р. № 225-КР-1201);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державна служба туризму і курортів

на рішення Господарського суду м.Києва від 23.07.2007

у справі № 35/171

за позовом                               КП "Київжитлоспецексплуатація"

до                                                   Державна служба туризму і курортів

третя особа відповідача           Міністерство культури і туризму України

Київська міська Рада

третя особа позивача                     Міністерство культури і туризму України, Київська міська рада

про                                                  виселення та повернення нежилого приміщення

Склад колегії суддів змінений згідно розпорядження голови Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2007р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 23.07.2007р. у справі                                       № 35/171 за позовом Комунального підприємства „Київжитлоспецексплуатація”                         до Державної служби туризму і курортів за участю Міністерства культури і туризму України й Київської міської ради в якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача позовні вимоги задоволено повністю; вирішено виселити Державну службу туризму і курортів з нежилого приміщення площею 1 787,60 кв. м в буд. № 36-38 літер. А на вул. Ярославів Вал в м. Києві та повернути зазначене приміщення Комунальному підприємству „Київжитлоспецексплуатація”; з  Державної служби туризму і курортів на користь Комунального підприємства „Київжитлоспецексплуатація” присуджено до стягнення 85,00 грн. витрат по сплаті державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Державна служба туризму і курортів звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою,                      в якій просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального права. Скаржник зазначає, що місцевий господарський суд при вирішенні спору залишив поза увагою ту обставину, що після закінчення строку дії укладеного сторонами договору оренди Комунальне підприємство „Київжитлоспецексплуатація” всупереч положень частини 2 статті 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, статті 764 Цивільного кодексу України не повідомило Державну службу туризму                           і курортів про припинення або зміну умов цього договору. Крім того, скаржник зауважує на тих обставинах, що ним добросовісно виконувались умови зазначеного договору оренди та неодноразово направлялись звернення до головного управління комунальної власності міста Київської міської державної адміністрації з приводу продовження терміну дії договору оренди.

Комунальне підприємство „Київжитлоспецексплуатація” надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення,                                                   а рішення суду -  без змін.

Київська міська рада надала письмові пояснення на апеляційну скаргу, в яких просить рішення суду залишити  без змін.

Міністерство культури і туризму України письмові пояснення на апеляційну скаргу не надало,  в судове засідання апеляційної інстанції своїх представників не направило,       про причини неприбуття суд не повідомило. Враховуючи те, що третя особа про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, колегія суддів вважає можливим здійснити перегляд ухвали місцевого господарського суду в даній справі за наявними матеріалами справи та без участі її представників.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Державної служби туризму і курортів висловився за задоволення апеляційної скарги, представники Комунального підприємства „Київжитлоспецексплуатація”, Київської міської ради - за її відхилення.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Комунальним підприємством „Київжитлоспецексплуатація” (далі по тексту – позивач) пред’явлено позов про виселення Державної служби туризму і курортів (далі по тексту – відповідач) з нежилого приміщення площею 1 787,60 кв. м, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. № 36-38 літер. А, та повернення зазначеного приміщення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач займає приміщення площею                1 787,60 кв. м, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. № 36-38                літер. А, без договору оренди зазначеного комунального майна та без згоди власника – Київської міської ради.

Викладені обставини позивач розглядає як підставу застосування до спірних відносин сторін норми статті 387 Цивільного кодексу України, якою передбачено право  власника витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Задовольняючи позовні вимоги Комунального підприємства „Київжитлоспецексплуатація”, місцевий господарський суд встановив, що нежилий будинок № 36-38 літер. А, який знаходиться на вулиці Ярославів Вал в місті Києві, віднесений до об’єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва  та перебуває у господарському віданні позивача.

На користь зазначеного свідчить та обставина, що будинок за № 36/38а                           за адресою: м. Київ, вул. Ярославів Вал, включений до:

- затвердженого рішенням Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 13.01.1992 р. № 26 Переліку нежилих будинків та споруд,                            які передаються до комунальної власності міста;

- затвердженого розпорядженням Представника Президента України в місті Києві від 29.05.1992р. № 368 Переліку комунального майна, що закріплюється на правах повного господарського відання за державним комунальним виробничим житлово-ремонтним об’єднанням.

Згідно розпорядження Представника Президента України в місті Києві                          від 29.05.1992р. № 368 створено державне комунальне виробниче житлово-ремонтне об’єднання (пункт 1), за яким на праві повного господарського відання закріплено майно згідно переліку (пункт 6).

Згідно розпорядження Київської міської державної адміністрації від 04.09.1996р.                         № 1397 державне комунальне виробниче житлово-ремонтне об’єднання міської державної адміністрації реорганізовано шляхом перетворення в державне комунальне підприємство „Київжитлоспецексплуатація” Київської міської державної адміністрації.

На підставі розпорядження Київської міської державної адміністрації                              від 04.09.1996р. № 1397 Державне комунальне підприємство „Київжитлоспецексплуатація” перейменовано в Комунальне підприємство „Київжитлоспецексплуатація”.

Згідно затвердженого названим розпорядженням статуту Комунального підприємства „Київжитлоспецексплуатація”, до предмету діяльності останнього віднесено ведення обліку нежитлового фонду, що знаходиться в повному господарському віданні Підприємства; передача його в користування на договірних засадах з дозволу власника або уповноваженого ним органу, здійснення контролю за виконанням договорів оренди нежилих приміщень (пункт 2.2.5).

13.12.2002р. укладений договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № 10/0428, предметом регулювання якого стали відносини сторін з приводу передачі Комунальним підприємством „Київжитлоспецексплуатація” в оренду Державній туристичній адміністрації України нежилого приміщення загальною площею                              1 787,69 кв. м, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. № 36/38А. Термін дії договору – до 31.12.2005р.

28.03.2006р. за участю представників сторін складений акт № 155/13-485                     про фактичне використання Державною службою туризму і курортів будинку № 36-38А             загальною площею 1 787,6 кв. м, який знаходиться на вулиці Ярославів Вал в місті Києві.

Викладені обставини не заперечуються сторонами, спір з цього приводу відсутній.

Встановивши, що новий договір оренди займаного відповідачем приміщення сторонами не укладався, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність              у відповідача підстав знаходитись у цьому приміщенні.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду на підставі встановлених обставин справи вважає за необхідне зазначити наступне.

На підставі частини 5 статті 16 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” від 21.05.1997р. № 280/97-ВР (із змінами і доповненнями) від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради, тобто права щодо спірного суб'єкта комунальної власності територіальної громади здійснює Київська міська рада.

Відповідно до пункту 31 частини 1 статті 26 названого Закону міська рада як представницький орган місцевого самоврядування вправі прийняти рішення про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідних територіальних громад, до відання виконавчих органів міської ради в межах повноважень визначених відповідною радою.

Згідно статті 5 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”                    від 10.04.1992р. № 2269-ХІІ (із змінами і доповненнями) орендодавцями є органи, уповноважені органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке перебуває у комунальній власності.

Згідно положень Закону України „Про оренду державного та комунального майна” орендою є засноване на договорі платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності (частина 1 статті 2); договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх умов і підписання сторонами тексту договору (частина 1 статті 12); передача об’єкту оренди орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди (частина 1 статті 13).

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується наявними матеріалами справи, після закінчення строку дії укладеного Комунальним підприємством „Київжитлоспецексплуатація” й Державною туристичною адміністрацією України строку дії договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) від 13.12.2002р.                  № 10/0428 інший договір оренди приміщення загальною площею                              1 787,69 кв. м, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. № 36/38А, сторонами не укладався.

З урахуванням цієї визначальної для правильного вирішення даного спору обставини, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про безпідставне знаходження відповідача у спірному приміщенні та  у свою чергу зазначає, що позивач на дату прийняття оскарженого судового рішення в установленому чинним законодавством порядку не набув право  користування приміщенням загальною площею                              1 787,69 кв. м, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. № 36/38А.

Згідно частини 3 статті 137 Господарського кодексу України право оперативного управління захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності.

Відповідно до частини 3 статті 137 Господарського кодексу України право власності та інші майнові права суб’єкта господарювання захищаються у спосіб, встановлений                     у статті 20 цього кодексу (частина 4 статті 147), зокрема, шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб’єктів господарювання, шляхом припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення (частина 2 статті 20).

За наслідками аналізу наведених норм чинного законодавства, з огляду                             на  фактичні обставини справи колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги Комунального підприємства „Київжитлоспецексплуатація” про виселення Державної служби туризму і курортів (далі по тексту – відповідач) з нежилого приміщення площею 1 787,60 кв. м, розташованим за адресою: м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. № 36-38 літер. А.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків господарського суду першої інстанції не спростовують.

Та обставина, що Комунальне підприємство „Київжитлоспецексплуатація”      протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) від 13.12.2002р. № 10/0428 не повідомило Державну службу туризму і курортів про припинення або зміну умов цього договору, за переконанням колегії суддів, не може вважатися підставою для продовження дії зазначеного договору на той же строк і на тих самих умовах.

Скаржником не враховано положення пункту 6.4 названого договору оренди, згідно якого укладення повторного договору можливе лише в разі надання нових розпорядчих документів (рішення Київської міської ради) так само як і ту обставину, що відповідне рішення Київською міською радою не приймалось - це по-перше. По-друге – Постанова Кабінету Міністрів України „Про утворення Державної служби туризму і курортів” від 12.07.2005р. № 564, так само як Положення про Державну служба туризму і курортів, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2006р. № 132, не містить відомостей про те, що відповідач є правонаступником Державної туристичної адміністрації України, яка є стороною за договором оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) від 13.12.2002р. № 10/0428.

З урахуванням наведеного, відповідач позбавлений правових підстав розглядати договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) від 13.12.2002р.  № 10/0428 як підставу виникнення у нього права користування спірним приміщенням.

З тих же підстав на правильність вирішення спору не впливають ті обставини, що відповідачем виконувались умови названого договору та згодом направлялись звернення до головного управління комунальної власності міста Київської міської державної адміністрації з приводу продовження терміну дії цього договору.

З огляду на викладене колегія суддів Київського апеляційного господарського суду доходить висновку про те, що рішення господарського суду міста Києва від 23.07.2007р.    у справі  № 35/171  постановлено при повному з’ясуванні обставин справи,  порушення норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни  чи скасування рішення по справі відсутні, а мотиви з яких подано апеляційну скаргу, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м Києва від 23.07.2007р. у справі                                      № 35/171 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державної служби туризму і курортів –  без задоволення.

Справу № 35/171 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя

Судді