ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2007 р.
№ 39/335

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дерепи В.І. –головуючого,
Грека Б.М.,
Стратієнко Л.В.,

за участю повноважних представників:

позивача
Горбоноса Р.М.,

відповідача
Чабана Я.І.,

розглянувши у відкритому засіданні касаційну скаргу
Асоціації фермерів “Агрокомплекс”

на постанову
від 23 жовтня 2006 року Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у справі за позовом
Відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго”

до
Асоціації фермерів “Агрокомплекс”

про
стягнення 124188 грн.

встановив:

У вересні 2005 року позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача про стягнення 124188 грн., посилаючись на те що останній порушив правила користування електроенергією в результаті чого йому було доначислено плату за електроенергію в сумі 124188 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2006 року (суддя Ліпинський О.В.) в позові відмовлено з тих підстав, що позивачем належним чином у визначеному відповідним нормативним актом порядку не доведено обсяг та вартість недоврахованої електроенергії. спожитої відповідачем внаслідок порушення ним Правил користування електричною енергією.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23 жовтня 2006 року рішення місцевого господарського суду змінено та викладено резолютивну частину його в наступній редакції.

Позов задовольнити частково. Стягнуто з Асоціації фермерів “Агрокомплекс” на користь ВАТ “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” в особі Новомосковського району електричних мереж 112777 грн. 84 коп. заборгованості.

У касаційній скарзі відповідач просить постанову апеляційної інстанції скасувати, як прийняту з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Відзив на касаційну скаргу від позивача до суду не надходив.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та на підставі встановлених в ній фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування апеляційним господарським судом при прийнятті постанови норм матеріального і процесуального права, суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню враховуючи наступне.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верхов ного Суду України, викладених  у п.п.1,6,7  Постанови  від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, ви рішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних право відносин, а за їх відсутності —на підставі за кону, що регулює подібні відносини, або вихо дячи із загальних засад законодавства України.

Обгрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, виснов ки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказа ми, дослідженими в судовому засіданні.

Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які ма ють значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Визнаючи одні і відхи ляючи інші докази, суд має це обгрунтувати.

Резолютивна частина рішення повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні і такі, що випливають з встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання.

Постанова апеляційної інстанції за своїм змістом не відповідає цим вимогам.

Всупереч зазначених вимог та вимог п.7,8 ч.2 ст.105 ГПК України приймаючи постанову апеляційний господарський суд не зазначив у постанові доводи за якими апеляційна інстанція відхиляє ті чи інші доказти, мотиви застосування законів та інших нормативно правових актів, а також доводи за якими апеляційна інстанція не погодилась з висновками суду першої інстанції.

Окрім того, прийшовши в мотивувальній частині постанови до повністю протилежного висновку суду першої інстанції про відмову в позові та приймаючи постанову про часткове задоволення позову, апеляційний господарський суд в резолютивній частині прийняв рішення про його зміну.

При цьому апеляційний господарський суд не врахував, що зміна рішення може полягати у внесенні деяких поправок до резолютивної частині рішення не  змінюючи при цьому викладеного в рішення головного висновку місцевого господарського суду щодо прав та обов’язків сторін у спірних правовідносинах.

Відповідно до постанови апеляційної інстанції рішення місцевого господарського суду про відмову в позову підлягало скасуванню з прийняттям  нового рішення про часткове задоволення позову, що відповідало б вимогам п.2 ч.1 ст.103 ГПК.

За вказаних обставин суд, вважає, що постанова апеляційної інстанції, як прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права не може залишатись без змін і підлягає скасуванню.

Перевіряючи законність і обгрунтованість прийнятого місцевим господарським судом рішення суд вважає, що останнє також не відповідає вимогам викладеним в п.1.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976р. № 11 “Про судове рішення” та вимогам ст.84 ГПК України, оскільки в ньому, зокрема, відсутня оцінка всіх доказів у справі, доводи за якими господарський суд відхилив докази надані позивачем та законодавство, яким господарський суд керувався, приймаючи рішення.

Враховуючи наведене, рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню.

При новому розгляді справи господарському суду необхідно врахувати наведене, більш повно та всебічно з’ясувати обставини справи, суть позовних вимог і заперечень, їх обгрунтованість, зібраним доказам дати правову оцінку та відповідно до вимог закону вирішити спір.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111  Господарського процесуального кодексу України,  Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23 жовтня 2006 року та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2006 року скасувати, частково задовольнивши касаційну скаргу.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області в іншому складі суду.

Головуючий, суддя                                                                       В.Дерепа

Судді                                                                                                    Б.Грек

Л.Стратієнко