ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"27" березня 2007 р.

Справа № 12/628/06

Колегія суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого судді: Петрова
М.С.

Суддів: Колоколова
С.І., Разюк Г.П.

при секретарі судового засідання:
Бухтіяровій О.Г.

за участю представників сторін:

від позивача :
ОСОБА_1 довіреність НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1р.

від відповідача: не
з'явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, про
причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду апеляційної
скарги не заявляв

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю „Алгей-Агро”

на рішення  господарського суду Миколаївської області
відІНФОРМАЦІЯ_2р.

по справі
№12/628/06

за позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 (далі по тексту
СПД -фізична особа ОСОБА_3.)

до
Товариства з обмеженою відповідальністю „Алгей-Агро” (далі по тексту ТОВ
„Алгей-Агро”)

про
стягнення 2500 грн. 00 коп.

В
С Т А Н О В И Л А:

ІНФОРМАЦІЯ_3 року СПД -фізична
особа ОСОБА_3. звернулась до господарського суду Миколаївської області з
позовною заявою до ТОВ „Алгей-Агро” про стягнення з останнього 2500 грн. 00
коп. боргу за надані юридичні послуги по договору про надання послуг  від ІНФОРМАЦІЯ_4р.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від ІНФОРМАЦІЯ_2р.(суддя Семенов А.К.) позов задоволено,
з  ТОВ „Алгей-Агро” на користь позивача
стягнуто 2500 грн. 00 коп. боргу з огляду на те, що частка боргу відповідача у
сумі 2500 грн. за договором від ІНФОРМАЦІЯ_4р., підтверджена актом виконаних
робіт відІНФОРМАЦІЯ_5 р., підписаним представниками обох сторін.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду Миколаївської області відІНФОРМАЦІЯ_2р. ТОВ „Алгей-Агро”
звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою,
в якій просить скасувати оскаржене рішення господарського суду 1 інстанції та
відмовити у задоволенні позову, оскільки суд дійшов помилкового висновку,
стосовно заборгованості відповідача перед СПД -фізичною особою ОСОБА_3., так як
акт виконаних робіт не може бути належним доказом, підтверджуючим фактичне
виконання робіт -надання юридичних послуг, оскільки в ньому не зазначено, які
конкретно юридичні послуги надавалися позивачем. Вказаний акт на думку
відповідача не має ніякого відношення до договору від ІНФОРМАЦІЯ_4р.

Скаржник в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, про
причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду апеляційної
скарги не заявляв, тобто без поважних причин не скористався своїм правом на
участь у судовому засіданні, тому апеляційна скарга розглянута за відсутністю
його представника.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав, але його представник в
судовому засіданні просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржене
рішення без змін, вважаючи його обґрунтованим та відповідаючим вимогам чинного
законодавства.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, та перевіривши
правильність юридичної оцінки судом 1 інстанції встановлених фактичних обставин
справи і застосування норм матеріального та процесуального права, судова
колегія приходить до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_4 р. між ТОВ
„Алгей-Агро” (замовник) та СПД -фізичною особою ОСОБА_3. (виконавець) укладено
договір про надання послуг.

Відповідно до п.1 договору замовник
доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання щодо надання юридичних послуг
протягом одного місяця.

Пунктами 4.1 та 4.2 договору
передбачено, що за надання послуг, зазначених в договорі, замовник сплачує
виконавцеві 4500 грн., оплата здійснюється не пізніше 30.11.2004р.

ІНФОРМАЦІЯ_5р. сторонами складений
акт виконаних робіт, який скріплений підписами та печаткою ТОВ „Алгей-Агро”, в
якому зазначається, що відповідно до договору про надання послуг від
ІНФОРМАЦІЯ_4р. СПД -фізична особа ОСОБА_3. виконала роботу передбачену
договором у повному обсязі, претензій до якості надання послуг та їх обсягу
замовник не має.

Як вбачається з матеріалів справи,
замовник свої зобов'язання виконав частково, сплативши лише 2000 грн. 00 коп.,
що підтверджується банківською випискою про рух коштів на рахунку позивача.

Статтею 525 ЦК України передбачено,
що  одностороння  відмова
від  зобов'язання  або одностороння зміна  його
умов  не  допускається,
якщо  інше  не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК
України  Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору  та  вимог
цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв
ділового  обороту  або
інших  вимог,  що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України   договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно із ст.33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Наявні матеріали справи свідчать
про те, що позивач довів свої позовні вимоги належними доказами, в той час як
відповідач не спростував ці вимоги відповідними доказами.

За таких обставин судова колегія
вважає, що місцевий господарський суд правомірно на підставі ст.526 ЦК України
стягнув з відповідача основний борг у сумі 2500
грн. 00 коп.

Судова колегія не приймає до уваги
доводи скаржника про те, що місцевий господарський суд не встановивши, які
конкретно послуги надав позивач, дійшов помилкового висновку щодо акту
виконаних робіт як належного доказу фактично виконаних робіт, оскільки
по-перше: сам факт підписання цього акту відповідачем, а також сплати ним
частки боргу свідчить про фактичне виконання позивачем робіт; по-друге: як
пояснив представник позивача, відповідачу надавалися усні юридичні
консультації, тому судова колегія вважає, що надання цих консультацій можливо
підтвердити лише підписаним відповідачем актом виконаних робіт, відсутність в
ньому вказівки на те, що роботи виконувалися у вигляді усних консультацій не
свідчить про те, що вони взагалі не надавалися.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна
скарга ТОВ „Алгей-Агро” підлягає залишенню без задоволення, рішення
господарського суду Миколаївської області відІНФОРМАЦІЯ_2р.-без змін.

Згідно ст.49 ГПК України витрати по
сплаті держмита за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись
ст.ст. 99, 101;103;105 ГПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ТОВ „Алгей-Агро”
залишити без задоволення, рішення господарського суду Миколаївської області
відІНФОРМАЦІЯ_2р.без змін.

Постанова в порядку статті 105
Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанову апеляційної інстанції
може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду
України.

Головуючий суддя
Петров М.С.

Суддя
Колоколов С.І.

Суддя
Разюк Г.П.