ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2007 р.
№ 30/513

Вищий  господарський  суд  України  у складі колегії суддів:

головуючого
Т.Б.  Дроботової,

суддів :
Н.О. Волковицької,
Л. І.  Рогач

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Закритого акціонерного товариства “Академфільм”

на  ухвалу
господарського суду м. Києва від 05.10.2006р.

у справі
№ 30/513

господарського суду
м.Києва

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю “Піта Інн Україна”

до
Закритого акціонерного товариства “Академфільм”

про
стягнення 1 800 000,00 доларів США

за участю представників:

позивача
Костинчук П.М. –дов. від 01.06.2006р.,
Андрощук С.В. –дов. від 01.06.2006р.

відповідача
Кравченко В.В. –дов. від 18.05.2006р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Піта Інн Україна” звернулось до господарського суду м.Києва з позовом до Закритого акціонерного товариства “Академфільм” про стягнення грошових коштів у розмірі еквіваленту 1800000,00 доларів США як суму, яка дорівнює упущеній вигоді, яка виявилась у результаті неможливості укладення договору суборенди з ТОВ “Дабл Кофе Україна”.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 05.10.2006р. порушено провадження у справі, призначено її до розгляду на 12.10.2006р.

Разом з позовною заявою позивачем було подано клопотання, відповідно до якого позивач просив суд на підставі статей 66,67 Господарського процесуального кодексу України накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунку Закритого акціонерного товариства “Академфільм” в межах заявленої Товариством з обмеженою відповідальністю “Піта Інн Україна” суми 9 090 000,00 грн. та на грошові кошти, які виявляться після відкриття державним виконавцем виконавчого провадження про накладення арешту на грошові кошти Закритого акціонерного товариства “Академфільм”, в інших установах банку в межах заявленої Товариством з обмеженою відповідальністю “Піта Інн Україна” суми 9 090 000,00 грн., посилаючись при цьому на ту обставину, що внаслідок розміру суми, зазначеної у позові, у нього є обгрунтоване припущення про можливість утруднення виконання рішення через відсутність грошових коштів у необхідному розмірі на поточних рахунках позивача у разі задоволення позовних вимог.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 05.10.2006р. (суддя Т.М.Ващенко) задоволено клопотання позивача про забезпечення позову: накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунку Закритого акціонерного товариства “Академфільм” в межах заявленої Товариством з обмеженою відповідальністю “Піта Інн Україна” суми 9 090 000,00 грн. та на грошові кошти, які виявляться після відкриття державним виконавцем виконавчого провадження про накладення арешту на грошові кошти Закритого акціонерного товариства “Академфільм”.

Ухвала господарського суду м. Києва, з огляду на приписи статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, вмотивована обгрунтованістю і достатністю доводів позивача для вжиття заходів по забезпеченню позову, оскільки невжиття заходів може утруднити виконання рішення господарського суду.

Не погоджуючись з ухвалою, Закрите акціонерне товариство “Академфільм” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду про забезпечення позову, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення господарським судом норм процесуального права. Заявник вважає, що судом помилково застосовані приписи статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивачем не було надано достатнього обгрунтування, за якого невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду; не наведено відповідне мотивування і в ухвалі господарського суду м.Києва від 05.10.2006р.

Також у судовому засіданні скаржник додатково покликався на постанову Вищого господарського суду України від 05.12.2006р. у справі №18/268,  що на його думку підтверджує необгрунтованість заявлених позивачем позовних вимог та наявність підстав для скасування застосованого судом забезпечення позову.

Позивач у відзиві на касаційну скаргу заперечив її доводи у повному обсязі, зазначивши про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, пояснення представників сторін, присутніх у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судовому рішенні, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підстав встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати чи вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або перевіряти докази.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав та охоронюваних законом інтересів юридичної чи фізичної особи і застосовується судом, якщо невжиття цих заходів може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є  достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Тобто господарський суд у кожному конкретному випадку як за заявою сторони, так і за власною ініціативою оцінює доводи заявника, обставини справи та приймає відповідне рішення.

Стаття 67 Господарського процесуального кодексу України містить перелік заходів, які можуть бути вжиті господарським судом для забезпечення позову, зокрема, накладання арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; заборону відповідачеві вчиняти певні дії; заборону іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Право вибору тих чи інших заходів належить господарському суду, який виходить під час розгляду спору із предмету спору, конкретних обставин та пропозиції заявника.

Відповідно до статті 68 цього Кодексу питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов’язано вирішення питання про забезпечення позову.

До предмета доказування в даному випадку входить ймовірність припущення, що грошові кошти, які знаходяться на поточних рахунках відповідача можуть зменшитись на момент виконання рішення.

Як вбачається з позовної заяви та поданого клопотання про забезпечення позову, предметом позову є вимога про стягнення з відповідача 1800000 доларів США упущеної вигоди (еквівалент якої становить 9090000,00 грн.)

Отже, суд першої інстанції вмотивовано погодився з доводами позивача про ймовірність припущення Товариства з обмеженою відповідальністю “Піта Інн Україна”, що в зв’язку з виставленою ним великою сумою упущеної вигоди, грошові кошти, які знаходяться на поточних рахунках відповідача можуть зменшитись та, що невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити виконання рішення господарського суду м. Києва.

Таким чином, всебічно дослідивши документи і доводи позивача, викладені в клопотанні про забезпечення позову, суд встановив наявність обставин, за яких невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення господарського суду, та наклав арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунку Закритого акціонерного товариства “Академфільм” в межах заявленої Товариством з обмеженою відповідальністю “Піта Інн Україна” суми 9 090 000,00 грн., що відповідає предмету позову.

Судова колегія відхиляє також посилання скаржника на необгрунтованість позовних вимог, про що ним вказано в судовому засіданні, оскільки визначення правомірності позовних вимог судом першої інстанції на стадії порушення провадження у справі буде порушенням об’єктивності та неупередженості судового розгляду.

Водночас доводи про зміну обставин, за яких було застосовано забезпечення позову, та можливість його скасування можуть бути розглянуті судом, що застосував забезпечення позову, а не судом касаційної інстанції.

За таких обставин, доводи касаційної скарги про порушення господарським судом норм процесуального права визнаються  непереконливими та такими, що стосуються оцінки обставин справи судом першої інстанції.

Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала господарського суду м.Києва відповідає нормам Господарського процесуального кодексу України, а відтак відсутні правові підстави для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтями 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу   Закритого акціонерного товариства “Академфільм” залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду м. Києва від 05.10.2006р. у справі №30/513  господарського суду м. Києва залишити без змін.

Головуючий                                                                                         Т. Дроботова

Судді:                                                                                                    Н. Волковицька

Л. Рогач