ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26.12.07                                                                                       Справа №10/300-07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Кагітіна Л.П. судді  Кагітіна Л.П.    , Зубкова Т.П.  , Яценко О.М.

при секретарі: Акімовій Т.М.,

за участю представників:

позивача: Анісімов В.В. – довіреність № 07/1317-07 від 08.10.2007р.;

відповідача: Нікишенко В.О. – довіреність б/н від 21.12.2007 року;

Калабуха Ю.І. – довіреність б/н від 01.12.2007 року

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго», м. Херсон на рішення господарського суду Херсонської області від 06.11.2007 р. у справі № 10/300-07

за позовом: Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго», м. Херсон

до відповідача: Комунального підприємства «Дніпро», м. Херсон

про стягнення 114263грн.89коп.

Відкрите акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго»,                    м. Херсон звернулося до господарського суду Херсонської області з позовом про стягнення  з Комунального підприємства «Дніпро», м. Херсон суми боргу у розмірі 114263грн.89коп.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 06.11.2007 р. у справі                      № 10/300-07 (суддя Александрова Л.І.) позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 92830грн.43коп. боргу. Розстрочено виконання рішення на 36 місяців, шляхом стягнення щомісячно по 2578грн.62коп., починаючи з листопада 2007 р. по 30.11.2010 р. Стягнуто з  відповідача на користь позивача 1142грн.63коп.  витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Провадження у справі в частині стягнення 21433грн.46коп. припинено.

Рішення суду в задоволеній частині мотивовано тим, що відповідач має заборгованість перед позивачем за спожиту активну електричну енергію в сумі 92830,43 грн., що підтверджується матеріалами справи та не спростовується відповідачем. У зв’язку з тим, що після звернення позивачем до суду відповідач частково сплатив суму заборгованості в розмірі 21433грн.46коп., припинено провадження у справі на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відкрите акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» не погодилося з рішенням суду та звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Херсонської області від 06.11.2007 р. у справі № 10/300-07 в частині надання розстрочки виконання рішення суду строком на 36 місяців. При цьому вважає, що зазначене судове рішення в оскаржуваній частині  прийнято з порушенням норм процесуального права. Звертає увагу на те, що при винесені рішення судом не враховано важке фінансове становище Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго». Вказує, що відповідач, подавши клопотання про надання розстрочки виконання рішення суду не надав жодного документального підтвердження  в обґрунтування своїх доводів з приводу тяжкого матеріального становища підприємства. Посилається на те, що з моменту виникнення заборгованості пройшло пів року, і до сьогоднішнього часу дану заборгованість відповідач сплатив частково.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 11.12.2007 року у справі  № 10/300-07 апеляційний розгляд справи призначено на 26.12.2007 року.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 3365 від 25.12.2007 року справу № 10/300-07 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий: Кагітіна Л.П. (доповідач), судді: Зубкова Т.П., Яценко О.М.

В судовому засіданні представник відповідача надав відзив на апеляційну скаргу. У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржуване рішення суду  залишити без змін. При цьому вказує, що з обставинами, викладеними в рішенні господарського суду Херсонської області від 06.11.2007 р. у справі №10/300-07 згоден, та не заперечує проти фактів встановлених судом першої інстанції щодо заборгованості відповідача перед позивачем. Зазначає, що відповідачем на даний час вживаються заходи для недопущення утворення нової заборгованості та погашення існуючої заборгованості.

В судовому засіданні 26.12.2007 року представники сторін підтримали доводи, викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї.

За заявою представників сторін, апеляційний розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів запису судового процесу.

По закінченні судового засідання, за згодою присутніх представників сторін, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Згідно ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Вислухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, Запорізький апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

29.06.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго», м. Херсон  та Комунальним підприємством «Дніпро», м. Херсон укладено Угоду № 1143/2 про Реструктуризацію та порядок погашення заборгованості, відповідно до умов якої відповідач визнав заборгованість за спожиту електроенергію перед позивачем в сумі 229413 грн. 75 коп., з яких 90610 грн. 93 коп. заборгованості за активну електричну енергію спожиту після 01.01.2001 р., 40 грн. 48 коп. - за реактивну електроенергію, 135086 грн. 48 коп.  - за активну електричну енергію нараховану на підставі актів про порушення ПКЕЕ, 2001 грн. 29 коп. пені, 1272 грн. 59 коп. інфляційних втрат та 401 грн. 98 коп.  - 3% річних.

Згідно п. 2.1  цієї угоди, відповідач зобов’язався з 29.06.2006 р. щомісячно протягом чотирьох місяців перерахувати позивачу платежі з реструктуризованої суми.

Відповідач перерахував позивачу 24855 грн. за активну електричну енергію нараховану на підставі актів про порушення ПКЕЕ, а також 2001 грн. 29 коп. пені, 1272 грн. 59 коп. - інфляційних втрат та 401 грн. 98 коп. - 3% річних.

Враховуючи вищевикладене, за Угодою № 1143/2 утворилась заборгованість в сумі 90610 грн.  93 коп. за електричну енергію спожиту після 01.01.2001 р., 40 грн. 48 коп. - за реактивну електроенергію та 110231 грн. 48 коп. - за активну електричну енергію, нараховану на підставі актів про порушення ПКЕЕ.

Також, 16.10.2006 р.  відповідачем та позивачем укладено Додаток до Угоди № 1143/2.

Відповідно до п. 1 цього додатку, сторони погодилися, що сплата залишку боргу по Угоді № 1143/2 від 29.06.2006 р. в сумі 200882 грн. 89 коп. (90610 грн. 93 коп. заборгованості за активну електричну енергію спожиту після 01.01.2001 р., 40 грн. 48 коп. - за реактивну електроенергію та 110231 грн. 48 коп. за активну електричну енергію нараховану на підставі актів про порушення ПКЕЕ) має бути здійснена відповідачем до 20.01.2007 р.

Відповідач  перерахував позивачу лише 38037 грн. - за активну електричну енергію,  нараховану на підставі актів про порушення ПКЕЕ, а також 40 грн. 48 коп. - за реактивну електроенергію.

Заборгованість відповідача перед позивачем за Угодою № 1143/2 станом на 02.02.2007 р. становила 90610 грн. 93 коп. - заборгованості за активну електричну енергію, 72194 грн. 48 коп. - за активну електричну енергію, нараховану на підставі актів про порушення ПКЕЕ.

До того ж, 02.02.2007 р. сторонами укладено додаток до Угоди № 1143/2, згідно якого відповідач зобов’язався перерахувати позивачу заборгованість в сумі 162805 грн. 41 коп. (90610 грн. 93 коп. заборгованості за активну електричну енергію, 72194 грн. 48 коп. за активну електричну енергію нараховану на підставі актів про порушення ПКЕЕ) до 20.05.2007 р.

Відповідач перерахував позивачу 28530 грн. за активну електричну енергію, нараховану на підставі актів про порушення ПКЕЕ.

21.05.2007 року сторонами укладено додаток до Угоди № 1143/2, на підставі якого відповідач зобов’язався перерахувати позивачу заборгованість в сумі 134275 грн. 41 коп. (90610 грн. 93 коп. заборгованості за активну електричну енергію, 43664 грн. 48 коп. за активну електричну енергію, нараховану на підставі актів про порушення ПКЕЕ) до 20.08.2007 р.

Відповідач перерахував позивачу 38784 грн. за активну електричну енергію нараховану на підставі актів про порушення ПКЕЕ.

16.05.2007 року сторонами  було укладено Угоду № 1143/3 про Реструктуризацію та порядок погашення заборгованості, відповідно до 1.1 якої, відповідач визнав заборгованість перед позивачем в сумі 28132 грн. 48 коп. за спожиту електричну енергію, нараховану по Акту № 125543 від 11.01.2007 р. про порушення ПКЕЕ.

Згідно з п. 2.1 вказаної відповідач зобов’язаний був до 25.08.2007 р. перерахувати позивачу зазначену заборгованість. Відповідач перерахував лише 9360 грн. Залишок цієї заборгованості склав 18772 грн. 48 коп.

Стягнення з Комунального підприємства «Дніпро», м. Херсон на користь Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго», м. Херсон заборгованості за Угодами № 1143/2 від 29.06.2006 р. та №1143/3 від 16.05.2007 р. за активну електричну енергію спожиту після 01.01.2001 р. в сумі 90610 грн. 93 коп., та за активну електричну енергію, нараховану на підставі актів про порушення ПКЕЕ в розмірі  23652 грн. 96 коп., а всього  - заборгованості в сумі 114263 грн. 89 коп. було предметом судового  спору у цій справі.

Колегія суддів, заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи, застосування норм матеріального та процесуального права при винесені оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню в силу наступного:

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До  виконання  господарських   договорів   застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів,  необхідних  для належного  виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено колегією суддів, відповідач свої зобов’язання перед позивачем належним чином не виконав.

Як свідчать матеріали справи та правильно встановлено господарським судом першої інстанції, відповідач за Угодами № 1143/2 від 29.06.2006 р. та №1143/3 від 16.05.2007 р. має заборгованість перед позивачем в сумі 114263 грн. 89 коп., а саме: за активну електричну енергію спожиту після 01.01.2001 р. в сумі 90610 грн. 93 коп., та за активну електричну енергію, нараховану на підставі актів про порушення ПКЕЕ в розмірі  23652 грн. 96 коп.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися  іншими засобами доказування.

Позивачем підтверджено факт неналежного виконання  відповідачем зобов’язань за  вищевказаними угодами.

Відповідачем, в свою чергу, не надано доказів належного виконання договірних зобов’язань та погашення  спірної заборгованості.

Спірна заборгованість відповідача перед позивачем підтверджується матеріалами справи, та не заперечується самим відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком господарського суду першої інстанції щодо належного підтвердження наявності спірної суми заборгованості відповідача перед позивачем.

Однак, як свідчать матеріали справи, після подання позовної заяви та порушення провадження у цій справі, відповідач частково сплатив заборгованість в розмірі 21433грн.46коп., що підтверджується матеріалами справи  та не заперечується  з боку сторін у справі.

Враховуючи відсутність на час розгляду справи в суді предмету спору в частині стягнення  заборгованості в розмірі 21433грн.46коп., колегія суддів погоджується із оскаржуваним рішенням господарського суду першої інстанції щодо припинення провадження в цій частині на підставі п. 1-1. ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, колегія суддів вважає правомірним рішення господарського суду першої інстанції щодо часткового задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача 92830грн.43коп. боргу та припинення провадження у справі в частині стягнення 21433грн.46коп.

Слід також зазначити, що відповідач визнав спірну суму заборгованості перед позивачем.

Позивач, в свою чергу також не оскаржує рішення суду в частині задоволення позовних вимог та в частині припинення провадження у справі. Однак, при цьому, позивач не погоджується із рішенням господарського суду першої інстанції по цій справі в частині  розстрочення виконання рішення на 36 місяців, шляхом стягнення щомісячно по 2578грн.62коп., починаючи з листопада 2007 р. по 30.11.2010 р.

Доводи заявника апеляційної скарги щодо безпідставного надання судом розстрочки виконання рішення необґрунтовані та спростовуються  наступним:

Відповідно до п. 6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, може розстрочити виконання рішення.

Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути  конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, і суд лише у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може  розстрочити виконання рішення.

Господарський суд вирішуючи питання про  розстрочку виконання  рішення повинен, зокрема, враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інших обставини справи.

Господарський суд першої інстанції, надавши розстрочку виконання рішення суду на 36 місяців з щомісячною оплатою по 2578грн.62коп., починаючи з листопада 2007 року по 30.11.2010 року виходив з того, що заборгованість відповідача перед позивачем утворилась головним чином внаслідок несвоєчасних розрахунків споживачами комунальних послуг, які надає відповідач, а також, приймаючи до уваги дії відповідача направлені на погашення існуючої заборгованості.

Зазначені обставини, на які посилався господарський суд першої інстанції, надаючи розстрочку виконання рішення суду, підтверджується документально. До того ж, розстрочення виконання рішення суду відповідним чином мотивовано господарським судом першої інстанції.

Як встановлено колегією суддів, відповідач  по справі  за своєю організаційно-правовою формою є комунальним унітарним підприємством, його засновником одноособово виступає Наддніпрянська селищна рада. Отже, все майно відповідача є комунальною власністю і належить територіальній громаді. Комунальне підприємство «Дніпро» здійснює надання комунальних послуг населенню: опалення, водопостачання та ін. Тривалий час має місце несвоєчасний розрахунок споживачів за надані відповідачем  комунальні послуги. Дебіторська заборгованість за надані послуги населенню, згідно бухгалтерського обліку відповідача, складає 376,2 тис.грн.  Відтак,  стягнення  зазначеної  заборгованості  можливе лише за рахунок грошових коштів, які надходитимуть від населення за спожиті послуги, що  надасть реальну  фінансову змогу здійснювати оплату поточних платежів за електроенергію та газ для недопущення припинення їх поставки, та погашати розстрочену заборгованість перед позивачем щомісячними платежами. Проте, стягнення спірної заборгованості з відповідача на користь позивача в повному обсязі одноразово призведе до неможливості здійснювати поточні платежі за електроенергію та спожитий природний газ, що призведе до зупинення роботи свердловин, від яких залежить забезпечення населення питною водою, та котельних, які в зимовий період забезпечують опалення житла, дитсадка, школи тощо.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок господарського суду першої інстанції щодо розстрочки виконання рішення суду на 36 місяців з щомісячною оплатою по 2578грн.62коп., починаючи з листопада 2007 року по 30.11.2010 року.

Таким чином, господарським судом з’ясовані всі обставини справи, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, рішення господарського суду прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, апеляційна скарга позивача  задоволенню не підлягає.

Судові витрати за позовом (державне мито в сумі 1142грн.63коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн.00коп.) правомірно присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача.

Державне мито за апеляційною скаргою відноситься на  заявника апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись  ст.ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105  Господарського процесуального кодексу  України,  апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго», м. Херсон залишити без задоволення, а рішення господарського суду Херсонської області від 06.11.2007 р. у справі № 10/300-07 – без змін.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 08.01.2008 року.

Головуючий суддя Кагітіна Л.П.

судді  Кагітіна Л.П.

Зубкова Т.П.  Яценко О.М.