КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙН
ИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.10.2007

№ 34/139
Київський апеляційний гос
подарський суд у складі коле
гії суддів:
головуючого: Кондес
Л.О.
суддів:
при секретарі:
За участю представникі
в:
від позивача - Раскевич
Г.П. - довіреність №11 від 27.08.2006 р.

від відповідача - Ялова Л.О.
- довіреність №03 від 10.01.2007 р.
розглянувши у відкрито
му судовому засіданні апеляц
ійну скаргу Відкритого акціо
нерного товариства "Страхова
компанія "Астарта"
на рішення Господарськ
ого суду м.Києва від 21.06.2007
у справі № 34/139
за позовом
Державного акціонер
ного товариства "Чорноморнаф
тогаз"
до
Відкритого акціонер
ного товариства "Страхова ко
мпанія "Астарта"

про
стягнення 33066,05 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського с
уду м. Києва від 21.06.2007 р. позов Дер
жавного акціонерного товари
ства “Чорноморнафтогаз” (дал
і ДАТ “Черноморнафтогаз”,
позивач) до Відкритого акціо
нерного товариства “Страхов
а компанія “Астарта” (далі
ВАТ “СК “Астарта”, відповіда
ч) про стягнення 33 066,05 грн. був за
доволений частково. Стягнуто
з ВАТ “СК “Астарта” на корист
ь ДАТ “Черноморнафтогаз” стр
ахове відшкодування в сумі 14
990,35 грн., 149,90 грн. - державного мита
і 53,49 грн. витрат на інформацій
но-технічне забезпечення. У с
тягненні 18 075,70 грн. було відмовл
ено. В задоволенні зустрічно
го позову про визнання недій
сним п. 3.4 Договору № 3/2/1067 від 13.02.2003 р
. було відмовлено.
Не погоджуючись із зазначе
ним рішенням, відповідач зве
рнувся з апеляційною скаргою
до Київського апеляційного
господарського суду, в якій п
росить рішення господарсько
го суду м. Києва від 21.06.2007 р. ск
асувати в частині задоволенн
я вимог позивача та прийняти
по справі нове рішення, яким в
первісному позові відмовити
повністю.
Відповідач зазначає, що оск
аржуване рішення прийняте з
порушенням норм матеріально
го і процесуального права, ос
кільки судом не взято до уваг
и той факт, що позивач невчасн
о повідомив страхову компані
ю про настання страхового ви
падку.
У відзиві на апеляційну ска
ргу позивач вимоги відповіда
ча не визнав, зазначив, що вико
нав всі умови договору, що ріш
ення суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим, то
му просив суд залишити його б
ез змін, а апеляційну скаргу з
алишити без задоволення.
Ухвалою від 25.07.2007 р. апеляційн
а скарга була прийнята до про
вадження і призначена до роз
гляду на 03.10.2007 р.
В судовому засіданні було о
голошено перерву на 31.10.2007 р.
Розглянувши доводи апеляц
ійної скарги, відзиву на апел
яційну скаргу, заслухавши по
яснення представників сторі
н, перевіривши матеріали спр
ави та дослідивши докази, про
аналізувавши на підставі вст
ановлених фактичних обстави
н справи правильність застос
ування судом першої інстанці
ї норм законодавства, колегі
я встановила наступне.
13.02.2003 між Республіканською ст
раховою компанією “Крим-Оран
та” (Страховик) та Відкритим а
кціонерним товариством “Чер
номорнафтогаз” (Страхувальн
ик) було укладено Договір стр
ахування, згідно з яким Страх
овик взяв на себе зобовяза
ння у випадку настання страх
ового випадку здійснити стра
хову виплату Страхувальнику
, а Страхувальник зобовязу
ється сплачувати страхові пл
атежі в визначені строки та в
иконувати інші умови договор
у.
Рішенням Загальних зборів
акціонерів (протокол № 3 від 12.0
9.2003 р.) Відкрите акціонерне тов
ариство “Республіканська ст
рахова компанія “Крим-Оранта
” перейменована на Страхову
компанію, що підтверджується
Статутом Страхової компанії
, затвердженого загальними з
борами акціонерів Страхової
компанії (протокол № 4 від 28.05.2004 р
.), зареєстрованого Печерсько
ю районною державною адмініс
трацією м. Києва 08.06.2004 р. за реєст
раційним № 38560.
Відповідно до пункту 2 цього
Статуту Страхова компанія є
правонаступником майнових п
рав і обовязків Відкритого
акціонерного товариства “Ре
спубліканська страхова комп
анія “Крим-Оранта”.
Пунктом 1 Договору страхува
ння передбачено, що обєкто
м страхування є майновий інт
ерес Страхувальника повяз
аний з володінням, користува
нням і розпорядженням ним ме
ханічними транспортними зас
обами, у тому числі на випадок
дорожньо-транспортної приго
ди.
До списку транспортних зас
обів Товариства застрахован
их Страховиком належить, зок
рема, автомобіль марки БМВ X 5 Е
53, 2001 року випуску, держ. номер 552-
01 КР, вартістю 361 514 грн. (страхова
сума 361 514 грн.) (далі автомобі
ль марки БМВ-Х5).
Зазначений автомобіль мар
ки БМВ-Х5 28.02.2003 о 22 год. 50 хв. став уча
сником ДТП на трасі Сімфероп
оль-Ялта-Севастополь. Даний ф
акт встановлений постановою
Київського районного суду м
. Сімферополя від 29.01.2004, яка знах
одиться у матеріалах справи.

Пунктом 4.4.4. Договору страхув
ання передбачений обовязо
к Страхувальника протягом до
би (не враховуючи вихідних та
святкових днів) повідомити С
траховика про страховий випа
док і своєчасно надати необх
ідні документи і відомості, щ
о підтверджують настання стр
ахового випадку.
Про страховий випадок Това
риство повідомило Страховик
а 04.03.2003 р. листом від цієї дати №
11/784 (вх. № 91 від 04.03.2003 р.).
Пунктом 4.2.2. Договору страхув
ання передбачено, що Страхов
ик зобовязується протягом
двох робочих днів, як тільки с
тане відомо про настання стр
ахового випадку, вжити заход
ів щодо оформлення усіх необ
хідних документів по своєчас
ному здійсненню страхової ви
плати або страхового відшкод
ування Страхувальнику.
У разі настання страхового
випадку здійснити виплату с
трахового відшкодування у 10-т
и денний строк з моменту надх
одження усіх необхідних доку
ментів зазначених у пункті 6.3
Договору страхування.
Згідно із пунктом 6.3 Договор
у страхування страхове відшк
одування виплачується на під
ставі страхового акта (аварі
йного сертифікату), який скла
дається Страховиком або упов
новаженою ним особою (аварій
ним комісаром) у формі встано
вленою Страховиком. Страхови
й акт складається на підстав
і наступних документів:
- заяви про виплату стр
ахового відшкодування;
- документів з компете
нтних органів, що підтверджу
ють факт настання страхового
випадку;
- документального обґ
рунтування розміру збитків (
акт огляду транспортного зас
обу або висновку автотовароз
навчої експертизи);
- інших документів або
відомостей згідно з запитом
Страховика, які необхідні дл
я зясування причин та обст
авин події.
14.08.2003 р. Товариство направило
на адресу Страховика копії д
окументів по страховому випа
дку, який стався 28.02.2003 р. з автомо
білем марки БМВ-Х5, які були от
римані останнім 19.08.2003 р. Серед п
ереліку цих документів були
пояснення водіїв, які потрап
или в ДТП Кальченко А.П. та Гар
ащенко В.А.; протокол про адмін
істративне правопорушення в
ід 28.02.2003 р. Кальченко А.П.; схема Д
ТП; протокол огляду ДТП від 28.02.
2003 р.
Відповідно до Акта № 97 автот
оварознавчого дослідження а
втомобіля марки БМВ-Х5, Кримсь
кої юридичної агенції “ІНТЕР
НОМІКОС” бюро судових експер
тиз від 12.03.2003 р., вартість матері
альних збитків, що завдані во
лодільцю вказаного автомобі
ля внаслідок ДТП 28.02.2003 р., склала
33 066,05 грн. Вказана експертиза бу
ла проведена за заявою Страх
ової компанії.
Колегія суддів вважає, що су
д першої інстанції вірно від
мовив в задоволенні зустрічн
ого позову, в звязку з тим, щ
о відповідно до частини 7 Прик
інцевих та перехідних положе
нь ЦК України до позовів про в
изнання заперечуваного прав
очину недійсним і про застос
ування наслідків недійсност
і нікчемного правочину, прав
о на предявлення якого вин
икло до 1 січня 2004 року, застосо
вується позовна давність, вс
тановлена для відповідних по
зовів законодавством, що дія
ло раніше.
Із матеріалів справи вбача
ється, що Договір страхуванн
я було укладено сторонами 13.02.20
03 р., тобто до набрання чинност
і ЦК України.
Відповідно до статті 76 ЦК УР
СР перебіг строку позовної д
авності починається з дня ви
никнення права на позов. Прав
о на позов виникає з дня, коли
особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення
свого права.
Згідно з умовами Договору с
трахування цей договір уклад
ено між Страховиком та Страх
увальником на підставі Прави
л “Добровільного страхуванн
я транспортних засобів”.
Таким чином, Страхова компа
нія повинна була дізнатись п
ро невідповідність Договору
страхування Правилам страху
вання саме в момент укладенн
я цього договору (13.02.2003 р.).
Отже, на вказані спірні прав
овідносини щодо строку позов
ної давності поширюється дія
ЦК УРСР, а тому посилання Стра
хової компанії на ЦК України
є неправомірним.
Статтею 71 ЦК УРСР встановле
ний загальний строк для захи
сту права за позовом особи, пр
аво якої порушено (позовна да
вність) в три роки.
Із зустрічним позовом про в
изнання недійсним пункту 3.4 До
говору страхування Страхова
компанія звернулась до суду
09.11.2006 р., тобто після спливу стро
ку позовної давності.
Відповідно до статті 80 ЦК УР
СР закінчення строку позовно
ї давності до предявлення
позову є підставою для відмо
ви в позові. Аналогічне полож
ення міститься у пункті 4 стат
ті 267 ЦК України, згідно з яким с
плив позовної давності, про з
астосування якої заявлено ст
ороною у спорі, є підставою дл
я відмови у позові (Товариств
ом в судовому засіданні було
заявлено про застосування с
троку позовної давності).
Доказів на підтвердження п
оважності причин пропуску ст
року позовної давності Страх
овою компанією не додано.
Доводи місцевого господар
ського суду щодо часткового
задоволення основного позов
у також є повністю обґрунтов
аними.
Так, з матеріалів справи вба
чається, що страховий випадо
к стався 28.02.2003 р. о 22 год. 50 хв., а том
у згідно з положенням 4.4.4 Догов
ору страхування Товариство п
овинно було повідомити про ц
е Страхову компанію у строк д
о 03.03.2003 р. до 22 год. 50 хв. (1 та 2 березня
2003 року вихідні дні). Проте, у по
рушення вказаного обовязк
у Товариство повідомило Стра
хову компанію про настання с
трахового випадку лише 04.03.2003 р.

Стаття 26 Закону України “Пр
о страхування” передбачає пі
дстави для відмови страховик
а у здійсненні страхових вип
лат або страхового відшкодув
ання.
Відповідно до пункту 5 части
ни 1 цієї статті такою підстав
ою є несвоєчасне повідомленн
я страхувальником про настан
ня страхового випадку без по
важних на це причин або створ
ення страховикові перешкод у
визначенні обставин, характ
еру та розміру збитків.
Зазначене положення корес
пондується з пунктом 10.11 Прави
л страхування, відповідно до
якого страхове відшкодуванн
я не виплачується, якщо про ст
рахових випадок не було заяв
лено в установленому порядку
і в строк, у звязку із чим не
передбачається можливим виз
начити причину та розмір зби
тків.
Проаналізувавши положення
зазначених норм суд зауважу
є, що вищевказаний припис Пра
вил страхування не суперечит
ь пункту 5 частини 1 статті 26 Зак
ону України “Про страхування
”, а лише конкретизує його.
Розділом 7 Договору страхув
ання передбачені загальні об
меження настання відповідал
ьності Страховика та причини
відмови у виплатів страхово
го відшкодування. Зокрема, ст
рахове відшкодування не випл
ачується у випадку недотрима
ння Страхувальником умов Дог
овору страхування, а також у в
ипадку несвоєчасного повідо
млення Страхувальником про н
астання страхового випадку б
ез поважних причин, у звязк
у із чим не передбачається мо
жливим визначити причину та
розмір збитків (п. 7.1.3).
Таким чином, підстава для ві
дмови страховика у здійсненн
і страхового відшкодування,
якщо про страхових випадок н
е було заявлено в установлен
ому порядку і в строк, може бут
и лише тоді, коли внаслідок ць
ого порушення страхувальник
а не передбачається можливим
визначити причину та розмір
збитків.
Як вбачається з матеріалів
справи причина настання ДТП
встановлена постановою Київ
ського районного суду м. Сімф
ерополя від 29.01.2004 р. року (ДТП ста
лося внаслідок порушення вод
ієм автомобіля “Фольксваген
” держ. номер 10673 КО Кальченком
А.П. пункту 12.1 Правил дорожньог
о руху України), розмір збиткі
в визначено Актом № 97 автотова
рознавчого дослідження, яке
відбулося за заявою Страхово
ї компанії (вартість матеріа
льних збитків склала 33 066 грн. 05 к
оп.).
Товариством було надіслан
о Страховій компанії усі нео
бхідні документи, які необхі
дні для складання страхового
акта, перелік яких передбаче
ний у пункті 6.3 Договору страх
ування, проте саме з вини Стра
хової компанії не був складе
ний зазначений страховий акт
.
Матеріали справи не містят
ь належних доказів про те, що в
ід Товариства вимагались які
сь додаткові документи, необ
хідні для страхового відшкод
ування (доказів про те, що ці л
исти-вимоги було надіслано т
а вручено Товариству), та дока
зів про те, що ці документи не
були вручені Страховій компа
нії.
Враховуючи наведене, судов
а колегія вважає, що тверджен
ня відповідача про несвоєчас
не повідомлення позивачем пр
о страховий випадок є безпід
ставною, а відмова Страхової
компанії від здійснення стр
ахового випадку, є неправомі
рною.
Разом з тим, при визначенні
ціни позову Товариством не б
ула врахована франшиза, тобт
о частина збитків, що не відшк
одовується страховиком згід
но з договором страхування.

Так, пунктом 2.4 Правил страху
вання передбачено, що умовам
и договору страхування може
бути передбачена власна учас
ть Страхувальника у відшкоду
ванні збитків (франшиза).
Пунктом 3.4 Договору страхув
ання передбачена безумовна ф
раншиза у розмірі 5 % від розмі
ру завданих збитків на кожни
й застрахований обєкт.
Слід зауважити, що відповід
но до статті 16 Закону України
“Про страхування” договори с
трахування укладаються відп
овідно до правил страхування
.
Статтею 17 цього Закону пере
дбачено, що правила страхува
ння розробляються страховик
ом для кожного виду страхува
ння окремо і підлягають реєс
трації в Уповноваженому орга
ні при видачі ліцензії на пра
во здійснення відповідного в
иду страхування.
З матеріалів справи вбачає
ться, що на виконання вищезаз
начених положень Закону Укра
їни “Про страхування” Страхо
вою компанією були розроблен
і та зареєстровані Комітетом
по справах нагляду за страхо
вою діяльністю Правила страх
ування. Договір страхування
був укладений на підставі за
значених Правил.
Відтак, Договір страхуванн
я не повинен суперечити Прав
илам страхування.
Однак, пункт 3.4 Договору стра
хування суперечить вимогам п
ункту 2.5 Правил страхування, о
станнім же передбачено, що фр
аншиза встановлюється у вигл
яді фіксованої суми, яка не мо
же бути меншою 5% від страхової
суми, обумовленої договором
.
Виходячи з аналізу пункту 2.
4 Правил страхування умовами
договорів страхування може
бути передбачена франшиза, а
ле якщо сторони вирішили, що ф
раншиза застосовується, то в
даному випадку її розмір не м
оже суперечити пункту 2.5 Прави
л страхування, тобто бути мен
ше 5% страхової суми, обумовлен
ої договором страхування.
Враховуючи викладене суд в
изначає розмір франшизи керу
ючись Договором страхування
з урахуванням положень пунк
ту 2ЛЛравил страхування.
Отже, франшиза складає: 18075 гр
н. 70 коп. (361 514 грн. (страхова сума з
а автомобіль марки БМВ-Х5) х 5 %).

Таким чином, сума страховог
о відшкодування, яку повинна
сплатити Страхова компанія
складає: 14990 грн. 35 коп. (33066 грн. 05 коп
. (розмір заподіяних збитків) -
18075 грн. 70 коп. (розмір франшизи)).

Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України,
кожна сторона повинна довес
ти ті обставини, на які вона по
силається як на підставу сво
їх вимог і заперечень, докази
подаються сторонами та інши
ми учасниками судового проце
су, господарський суд прийма
є тільки ті докази, які мають з
начення для справи, обставин
и справи, які відповідно до за
конодавства повинні бути під
тверджені певними засобами д
оказування, не можуть підтве
рджуватись іншими засобами д
оказування.
Відповідачем не було надан
о суду першої інстанції нале
жних доказів на спростування
викладеного в первинному по
зові, тому враховуючи виклад
ене, суд першої інстанції вір
но визначив вимоги позивача
як обґрунтовані і такі, що під
лягають частковому задоволе
нню.
Таким чином, враховуючи вик
ладене, судова колегія Київс
ького апеляційного господар
ського суду дійшла висновку
про те, що місцевий господарс
ький суд повно і всебічно з
ясував всі обставини справи
та дав їм належну правову оці
нку. Порушень норм матеріаль
ного чи процесуального права
, які могли призвести до зміни
чи скасування рішення по спр
аві, судовою колегією не вста
новлено.
На підставі викладеного, ке
руючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК Україн
и, Київський апеляційний гос
подарський суд ,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкрит
ого акціонерного товариства
“Страхова компанія “Астарта
” залишити без задоволення, а
рішення Господарського суду
м. Києва від 21.06.2007 р. в справі № 34/139
без змін.
Справу № 34/139 повернути до Гос
подарського суду м. Києва.
Постанова набирає законно
ї сили з моменту її прийняття
і може бути оскаржена до Вищо
го господарського суду Украї
ни.
Головуючий суддя

Судді

16.11.07 (відправлено)