ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2007 р.
№ 26/38-25/58/07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Перепічая В.С.(головуючого),

Вовка І.В.

Гончарука П.А.,

розглянувши у відкритому  судовому  засіданні касаційну  скаргу Відкритого акціонерного товариства “Запорізький сталепрокатний завод” на постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 21 серпня 2007 року у справі господарського суду Запорізької області № 26/38-25/58/07 за позовом Відкритого акціонерного товариства “Запорізький сталепрокатний завод” до Приватного підприємства “Виробничо-комерційна фірма “Циклон” про стягнення суми, -

Встановив:

У грудні  2005 року  ВАТ  “Запорізький сталепрокатний завод” звернувся  до господарського суду  Запорізької області   з позовом  до  ПП “Виробничо-комерційна фірма “Циклон”  про  стягнення    збитків завданих  виконанням роботи неналежної якості у сумі 50744,68 грн.,  з якої 43492,00 грн  - перерахована  сума  передоплати, 2204,68 грн. –витрат  на   демонтаж покриття, 1800,00 грн.  витрат  на проведення  експертизи та  3248,00 грн. витрат на проведення   судово –економічної експертизи.

Рішенням  господарського суду  Запорізької області   від 13 квітня  2007 року, залишеним  без змін  постановою Запорізького апеляційного господарського суду від  21 серпня  2007 року,  у  позові  відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати прийняті  у справі   судові  рішення, посилаючись на порушення та неправильне застосування судами норм  матеріального та процесуального права,  та прийняти нове рішення   про задоволення  позову.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач  просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову  апеляційної інстанції  без змін, вказуючи на безпідставність доводів касаційної скарги.

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, суд вважає, що касаційна скарга не  підлягає  задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи  та встановлено судами  попередніх інстанцій, 7 квітня  2005 року  сторонами   укладено договір підряду № 162, згідно якого позивач  доручив,  а  відповідач    прийняв на себе зобов'язання по проведенню реконструкції покриття будинку електродільниці ОЕЕЦ позивача.

Пунктами  2.2.4., 2.2.8. договору, встановлено, що строк виконання робіт за договором 25 днів з моменту надходження передоплати.

Доповідач: Гончарук П.А.

Передоплата становить 80,3% кошторисної вартості робіт, відповідно   до п.3.2. договору.

На  виконання умов договору, позивач перерахував відповідачу  43492,00 грн. передоплати.

17 червня 2005 року  відповідач приступив до виконання   підрядних робіт.

Але проведеною позивачем перевіркою 10 серпня 2005 року встановлено, що підрядні роботи в повному обсязі не виконані.  Крім того,  роботи виконані  не якісно, оскільки при заміні покриття зі збірних залізобетонних плит на  профільований сталевий настил, на електродільниці ОЕЕЦ замість двотавра  №  24 і швелера  №   24 встановлені швелера  №   18 і  №   14.

14 вересня 2005року на адресу відповідача направлена претензія №02/01-190-2672 з вимогою усунути допущені порушення або повернути перераховані кошти за договором. Вимоги, викладені в претензії відповідач залишив без задоволення.

Предметом  даного спору  є вимоги  позивача  про стягнення 50744,68 грн. збитків завданих неналежним  виконанням  робіт.

Залишаючи  без змін рішення  суду  першої інстанції про відмову  в позові  суд апеляційної інстанції  посилався на  те, що  позивачем не надано належних доказів які  дають  підстави для  задоволення  позову.  Зокрема, позивачем  не  доведено належними  доказами, що відступи  у  роботі   від умов  договору  підряду або інші   недоліки, допущені  відповідачем   у  роботі є такими, що не можуть бути усунені.  Враховуючи вимоги  ст. 858 ЦК України та  зважаючи на те, що пунктом  5.1  договору, укладеного між  сторонами по справі,    встановлено, що  у  разі   виконання  робіт, передбачених кошторисом, неналежним  чином   підрядник  зобов’язаний   усунути  їх  своїми силами   і  за  свій  рахунок  у встановлений   строк. Позивачем  не  встановлювався   відповідачу  строк для усунення  допущених ним недоліків.  Тому суд апеляційної інстанції дійшов  висновку про наявність підстав   для відмови  у позові.

Дані висновки суду  відповідають встановленим обставинам справи, грунтуються на нормах матеріального права, доводи касаційної скарги їх не спростовують, а тому  підстав для зміни чи скасування   постанови суду другої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України –

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Запорізький сталепрокатний завод” залишити без задоволення, а постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 21 серпня 2007 року у справі  № 26/38-25/58/07–без змін.

Головуючий                                                                          Перепічай В.С.

Судді                                                                                      Вовк І.В.

Гончарук П.А.