ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" квітня 2007 р.
Справа  № 15-32-31/385-03-6745

Господарський суд Одеської області у складі

Судді                                              Петрова В.С.

При секретарі                                Стойковій М.Д.

За участю представників:

від прокуратури –   Радянський О.Ю.;

від позивача –          Брагінський М.І.;

від відповідача –     не з'явився;

від третіх осіб:

1) Державного департаменту морського і річкового транспорту –не з'явився;

2) Міністерства транспорту та зв’язку України –Молчанов Д.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Заступника прокурора Одеської області про перегляд рішення господарського суду Одеської області від 22.09.2003 р. за нововиявленими обставинами в порядку ст. 112 Господарського процесуального кодексу України у справі № 31/385-03-6745 за позовом Закритого акціонерного товариства судноплавної компанії “Укртанкер” до Державної судноплавної компанії “Чорноморське морське пароплавство” про стягнення 18 560 388,80 грн. за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні  вимоги на предмет спору, на стороні відповідача - Державного департаменту морського і річкового транспорту та Міністерства транспорту та зв’язку України, –

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 22.09.2003 р. у справі № 31/385-03-6745, що набрало чинності, позов Закритого акціонерного товариства судноплавної компанії “Укртанкер” про стягнення з Державної судноплавної компанії “Чорноморське морське пароплавство” 18 560 388,80 грн. задоволено частково, а саме: стягнуто з ДСК “Чорноморське морське пароплавство” 18 554 470,80 грн. як збережені відповідачем без достатніх підстав, встановлених законом або договором, за рахунок ДСК „Укртанкер” (правонаступником якої є ЗАТ СК „Укртанкер”), 1699,45 грн. держмита та 117,96 грн. за ІТЗ судового процесу, у задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 03.12.2003 р. та постановою Вищого господарського суду від 20.05.2004 р. зазначене рішення господарського суду Одеської області від 22.09.2003 р. у справі № 31/385-03-6745 залишено без змін.

При цьому ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 16.10.2003 р. про прийняття апеляційної скарги Державної судноплавної компанії “Чорноморське морське пароплавство” до провадження до участі у справі № 31/385-03-6745 залучено Державний департамент морського і річкового транспорту для дачі відповідних письмових висновків по спору між сторонами. Також під час апеляційного провадження ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 12.11.2003 р. до участі у справі залучено Міністерство транспорту України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

У лютому 2006 року Заступник прокурора Одеської області звернувся до господарського суду Одеської області із поданням про перегляд рішення господарського суду Одеської області від 22.09.2003 р. у справі № 31/385-03-6745 за нововиявленими обставинами, в якому просить суд скасувати вказане рішення суду та відмовити позивачу у задоволення позову. В обґрунтування подання щодо наявності нововиявлених обставин Заступник прокурора Одеської області зазначає наступне.

Рішення суду мотивовано тим, що оплата ДСК „Укртанкер” заборгованості та експлуатаційних витрат по танкерам „Професор Небеснов” і „Капітан Радіонов” підтверджується фінансовими документами, а також копією висновку бухгалтерської експертизи у арбітражній справі №8067/3/19/21, з якої вбачається, що ДСК ЧМП” зобов’язання по сплаті боргів суден не виконало, в зв’язку чим ДСК „Укртанкер” погасило заборгованість ДСК „ЧМП” всього на суму 3 481 139 доларів США (18 798 150,60 грн.). Тоді як при проведенні прокурорської перевірки встановлено, що комісією з контролю якості Аудиторської палати України за результатами перевірки надані роз’яснення з приводу бухгалтерської експертизи № 31 від 06.08.2001 р. Аудиторсько-консалтингової фірми „Алекс. Орн” по арбітражній справі № 8067/3/19/21 експерта-бухгалтера Орнеса А.М. не є процесуальним документом, а отже, не є доказом, який може бути засобом доказування для прийняття судом рішення у справі.

Також заявник вказує на те, що ухвали, винесені судом у справі № 17-2-18/8067/3/19/21 про банкрутство ДСК „ЧМП” від 02.07.2001 р. про призначення експертизи та від 21.09.2001 р. про заміну кредитора ДСК „Укртанкер” його правонаступником ЗАТ СК „Укртанкер” підлягають скасуванню, оскільки не могли бути винесені в рамках провадження по вказаній справі та за своєю формою та змістом суперечать фактичним обставинам, встановленим ухвалою суду від 24.09.2001 р. Суд, як стверджує прокурор, при розгляді справи № 31/385-03-6745 скористався даними ухвалами суду та проведеною на підставі першої з них бухгалтерської експертизи, як такими, що мають законну силу, ніким не оскаржені і не скасовані. Документи, надані суду як докази оплати боргів по суднах, як вважає прокурор та Міністерство транспорту та зв’язку України, з посиланням на лист № 091/12/06 від 29.12.2005 р. КЦ „Експерт”, фінансовими документами та доказами наявності боргу не є.

Таким чином, нововиявленими обставинами прокурор у поданні вказує те, що при призначенні бухгалтерської експертизи суд 02.07.2001 р., керуючись ст. 41 АПК України, фактично призначив проведення не судово-бухгалтерської експертизи, як це передбачено Законом, а бухгалтерської експертизи, висновки якої, як доказ, який не відповідає вимогам ст. 42 ГПК України, сприйняв суд при розгляді справи № 31/385-03-6745 та те, що названі і перелічені судом фінансові документи, такими не являються, а крім цього, серед них відсутні первинні облікові документи, що підтверджували б розрахунок ДСК „Укртанкер” в іноземній валюті з нерезидентами України за борги ДСК „ЧМП”. Наведені обставини є нововиявленими, на думку прокурора, оскільки мають істотне значення для справи і не могли бути відомі прокуратурі, відповідачу по справі – ДСК „ЧМП”, третій особі –Міністерству транспорту та зв’язку України та суду з часу судового розгляду справи до кінця грудня 2005 р.

З урахуванням викладеного прокурор зазначає, що рішення суду по справі № 31/385-03-6745 від 22.09.2003 р. прийняте з ознаками порушення законодавства, які не мали очевидного характеру, тому рішення слід скасувати.

31.05.2006 року заступник прокурора Одеської області звернувся до суду із доповненнями до подання про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в яких зазначає, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.01.2006 р. у справі № 2-2261 визнано недійсним рішення трудового колективу державного підприємства –Державної судноплавної компанії „Укртанкер” від 07.04.2000 р. про створення Акціонерного товариства закритого типу –судноплавної компанії „Укртанкер” згідно протоколу зборів трудового колективу Державної судноплавної компанії „Укртанкер” від 07.04.2000 р. з моменту його прийняття, тобто з 07.04.2000 р., також визнані недійсними установчі документи –статут  та установчий договір ЗАТ СК „Укртанкер”, зареєстровані 09.11.2000 р. Жовтневою районною державною адміністрацією виконавчого комітету Одеської міської ради за № 04056836Ю0010853 з моменту їх підписання акціонерами ЗАТ СК „Укртанкер”, тобто з 01.11.2000 р. Вказане судове рішення, яким встановлено порушення закону під час створення ЗАТ СК „Укртанкер”, набрало чинності 26.05.2006 р.

Нововиявленими є встановлені судовим рішенням, яке набрало чинності, обставини про порушення закону під час створення ЗАТ СК „Укртанкер” –позивача у справі № 31/385-03-6745. Недійсність перелічених вище документів визнана судом з моменту їх прийняття та підписання, відповідно з 07.04.2000 р. та з 01.11.2000 р.

Вказані додаткові нововиявлені обставини, на думку заявника, мають суттєве значення для справи № 31/385-03-6745, не могли бути відомі заявнику, і доводять ту обставину, що суд, приймаючи рішення від 22.09.2003 р., задовольнив позовні вимоги незаконно створеної юридичної особи. При цьому заявник зазначає, що на день прийняття судом рішення від 22.09.2003 р. у справі № 31/385-03-6745 був чинним пункт 33 затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 740 від 28.05.1998 р. „Порядку державної реєстрації суб'єктів підприємницької діяльності”, відповідно до якого скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності –юридичної особи здійснюється у разі визнання судом недійсними або такими, що суперечать законодавству, установчих документів даного суб'єкта підприємницької діяльності. Так, згідно з п. 2 ст. 38 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” підставою для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації через порушення закону, допущені при створенні юридичної особи, які не можна усунути. Виявлені Приморським районним судом м. Одеси від 26.01.2006 р. у справі № 2-2261 порушення закону, допущені при створені ЗАТ СК „Укртанкер”, усунути не можна.

21.04.2006 р. Державна судноплавна компанія „Укртанкер” звернулась до господарського суду Одеської області із заявою (вих. № УТР/34 № від 21.04.2006 р.) про залучення її до участі у справі як третю особу на стороні позивача без самостійних вимог (а.с. 53 т. 7).

Ухвалою  господарського суду Одеської області від 09.06.2006 р. справу № 32-31/385-03-6745 прийнято до провадження судді Петрова В.С. на підставі розпорядження голови господарського суду Одеської області № 144-р від 05.06.2006 р. та призначено до розгляду в засіданні суду.

В засіданні суду від 06.07.2006 р. судом було розглянуто вищезазначену заяву ДСК „Укртанкер” від 21.04.2006 р., в результаті чого у задоволенні заяви було відмовлено.

Позивач проти задоволення подання Заступника прокурора Одеської області заперечує та просить суд залишити рішення суду від 22.09.2003 р. у справі № 31/385-03-6745 без змін з підстав, зазначених у відзиві на заяву від 21.04.2006 р. (а.с. 60 т. 7),  письмових поясненнях (а.с. 76-77 т. 7), запереченнях на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами (а.с. 119-123 т. 9). При цьому ЗАТ СК „Укртанкер” у відзиві на заяву  від 21.04.2006 р. вказує, що заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню, оскільки наданий висновок спеціалістів ПП „Експерт” та рапорт начальника відділу контрольно-ревізійної роботи ДО „Укрморпорт” Молчанова Д.М., лист КНДІСНЕ від 23.12.2005 р. не може вважатись нововиявленими обставинами у розумінні ст.ст. 112-113 ГПК України, оскільки не існували на момент розгляду справи.

Розглянув та дослідив матеріали справи та подання Заступника прокурора Одеської області, вислухав пояснення представників прокуратури, сторін та третіх осіб, господарський суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, при винесенні господарським судом Одеської області  рішення від 22.09.2003 р. у справі № 31/385-03-6745 суд виходив з того, що ДСК “Укртанкер” створена на базі структурного підрозділу відповідача наказом Міністерства транспорту України від 29.03.1996 р. № 110. Відповідно до зазначеного наказу першій передавались з балансу на баланс танкери “Капітан Радіонов”, “Професор Небеснов”, “Адигені”, “Віктор Правік”, “Віктор Кібенок”, а за наказом від 27.11.1998 р. № 474 –теплохід “Композитор Римський-Корсаков” по акту прийому-передачі від 27.12.1998 р. На момент передачі теплохід “Композитор Римський-Корсаков”, танкери “Капітан Радіонов” та “Професор Небеснов” значились арештованими в портах Італії та Туреччини. Із угод, укладених 26.06.1996 р. між відповідачем та ДСК “Укртанкер” вбачається, що танкери “Капітан Радіонов” та “Професор Небеснов” передаються без заборгованості, а всю заборгованість, в т.ч. по звільненню суден з-під арешту і погашенню заборгованості по зарплаті, харчуванню та інші експлуатаційні витрати зобов’язується погасити відповідач. ДСК “Чорноморське морське пароплавство” зобов’язання по сплаті боргів по суднах не виконала, у зв’язку з чим зазначену заборгованість погасив позивач (правонаступник ДСК “Укртанкер”) у сумі 3 481 139 дол. США (18 560 388,80 грн.), що підтверджується фінансовим документами (т.1 а.с. 91-150, т.2, т.3 а.с. 1-10) та висновком бухгалтерської експертизи від 06.08.2001 р. у справі про банкрутство відповідача № 8067/3/19/21, провадження по якій припинено ухвалою від 09.12.2002 р. Між Фондом Державного майна України і позивачем укладено договір оренди  № 768  від 28.05.2001 р. цілісного майнового комплексу ДСК “Укртанкер”, вартість основних фондів якої становить             11 784 128 грн. На виконання умов зазначеного договору був укладений кредитний договір № 769 від 28.05.2001 р., відповідно до якого Фонд Державного майна України передав позивачу в користування на умовах кредиту грошові кошти ДСК “Укртанкер” в сумі 1 317 600 грн. Цілісний майновий комплекс ДСК “Укртанкер” переданий позивачу на підставі акту прийому-передачі від 28.05.2001 р. за згодою Міністерства транспорту та Антимонопольного комітету України. За таких обставин, суд дійшов до висновку про наявність у ЗАТ СК “Укртанкер”  права на стягнення з ДСК “Чорноморське морське пароплавство” спірної суми боргу.

Відповідно до ст. 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Як зазначено у роз'ясненнях Президії Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" від 21.05.2002 року № 04-5/563, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. Нововиявлені обставини за своєю суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, зокрема, це може бути рішення чи вирок суду, які у відповідності з частинами 3, 4 ст. 35 ГПК України були обов'язкові для господарського суду щодо фактів або певних подій, які покладені в основу судового рішення.

Таким чином, нововиявлена обставина –це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; має істотне значення для правильного вирішення спору, існував на момент звернення заявника до суду із позовом і під час розгляду справи але не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

Законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Отже, господарський суд вправі переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Якщо нововиявлені обставини пов’язані із виявленням фактів поданні експертом завідомо неправильного висновку, який було покладено в основу судового рішення, або  незаконного рішення суду, як вказує у поданні прокурор, такі факти також мають бути підтверджені у встановленому законом порядку.

По суті заступник прокурора Одеської області послався у своєму поданні, як на підстави перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами та обґрунтування своїх доводів, на матеріали прокурорської перевірки та виявлені факти відсутності у справі фінансових документів, на які є посилання у рішенні суду, неправомірності висновку бухгалтерської експертизи та ухвали суду про її призначення. Однак, доказів, підтверджуючих в установленому законом порядку скасування ухвали суду та  неправильності висновку експерта суду заявником не надано. Адже відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Щодо посилань заявника на факти, встановлені рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.01.2006 р. у справі № 2-2261, як на нововиявлені обставини суд зазначає наступне.

Визнання недійсними установчих документів юридичної особи  саме по собі не тягне за собою недійсність всіх угод, укладених з моменту державної реєстрації такої особи і до моменту виключення з державного реєстру, та не позбавляє правового значення здійснених такою особою господарських операцій.

Частинами 1, 2 ст. 18 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців” встановлено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

При цьому згідно ст. 33 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців” юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Так, на момент винесення господарським судом рішення у справі № 31/385-03-6745, яке заявник просить переглянути, ЗАТ СК „Укртанкер” знаходилось у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій та внесені до Єдиного реєстру відомості щодо позивача були достовірними, адже Приморським районним судом м. Одеси рішення про визнання недійсними установчих документів ЗАТ СК „Укртанкер” було прийнято лише 26.01.2006 р.

Відтак, виникнення нових обставин після прийняття судом рішення не можє бути підставою для зміни або скасування судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, оскільки така обставина не містить необхідних ознак нововиявленої.

Таким чином, обставини, які наведені у поданні та доповненнях до подання, не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду від 22.09.2003 р. за нововиявленими обставинами, у зв'язку з чим подання Заступника прокурора Одеської області про перегляд рішення господарського суду від 22.09.2003 р. у справі № 31/385-03-6745 за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 112-114, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволені подання Заступника прокурора Одеської області про перегляд рішення господарського суду від 22.09.2003 р. у справі № 31/385-03-6745 за нововиявленими обставинами  відмовити.

Ухвала може бути оскаржена у 10-денний термін з моменту її прийняття.

Суддя                                                                                       Петров В.С.