ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" грудня 2007 р.

Справа № 16-30/365-06-11186

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзной С.П.

Секретаря судових засідань Шевченко Г.В.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з’явився;

Від відповідача: не з’явився;

Від третьої особи: не з’явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” до малого приватного підприємства “Інформаційно-правовий центр “Лоцман-Плюс”, за участю дочірнього підприємства “Санаторій “Затока” закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” про розірвання договору та визнання недійсною додаткової угоди, -

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Одеської області за результатами розгляду справи за позовом дочірнього підприємства “Санаторій “Затока” закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” (далі по тексту ДП “Санаторій “Затока”) до малого приватного підприємства “Інформаційно-правовий центр “Лоцман-Плюс” (далі по тексту МПП “Інформаційно-правовий центр “Лоцман-Плюс”) про розірвання договору купівлі-продажу від 29.08.2004р., укладеного між ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” та МПП “Інформаційно-правовий центр “Лоцман-Плюс”, а також за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” (далі по тексту ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця”) до МПП “Інформаційно-правовий центр “Лоцман-Плюс” про розірвання договору купівлі-продажу від 29.08.2004р. та визнання недійсною з моменту укладення додаткової угоди від 12.10.2004р. було постановлено рішення від 02.02.2007р., яким у задоволенні позову ДП “Санаторій “Затока” та третій особі було відмовлено.

Згідно з постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20.03.2007р. рішення господарського суду Одеської області від 02.02.2007р. по справі № 30 / 365 –06 –11186 було залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.07.2007р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.03.2007 року та рішення господарського суду Одеської області від 02.02.2007 року у справі № 30/365-06-11186 в частині позовних вимог ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” було скасовано, в іншій частині постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.03.2007 року та рішення господарського суду Одеської області від 02.02.2007р. по даній справі було залишено без змін, а справу в скасованій частині направлено на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 31.07.2007р. справу № 30/365-06-11186 було прийнято до розгляду, присвоєно їй № 16 –30 / 365 –06 –11186.

Ухвалою від 07.08.2007р. господарським судом відповідно до ч. І ст. 79 ГПК України, провадження у справі № 16 –30 / 365 –06 –11186 було зупинено до розгляду Верховним Судом України касаційної скарги малого приватного підприємства "Інформаційно-правовий Центр Лоцман Плюс" по справі № 30 / 365 –06 –11186 та повернення матеріалів справи до місцевого господарського суду.

Відповідно до ухвали від 06.09.2007р. Верховним Судом України у порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 12.07.2007р. було відмовлено, а матеріали справи були скеровані до місцевого господарського суду.

У зв’язку з надходженням матеріалів справи до господарського суду Одеської області, ухвалою від 09.10.2007р. провадження у справі № 16 –30 / 365 – 06 –11186 було поновлено відповідно до ч. 3 ст. 79 ГПК України.

Під час нового розгляду справи ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця”, наполягаючи на позовних вимогах, стверджувало про порушення відповідачем умов договору від 29.08.2004р. щодо своєчасної оплати вартості об’єкту купівлі-продажу та укладення додаткової угоди від 12.10.2004р. від імені ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” його представником з перевищенням наданих повноважень, оскільки підписавши вказану угоду, якою було відстрочено оплату за договором від 29.08.2004р., останній діяв всупереч інтересам довірителя.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем позовні вимоги заперечувалися з підстав належного виконання ним умов договору купівлі-продажу від 29.08.2004р. з урахуванням змін внесених додатковою угодою від 12.10.2004р., якими, зокрема, було продовжено строк оплати за цим договором. Крім того, в обґрунтування своєї позиції відповідач посилався на рішення господарського суду Одеської області від 04.05.2005р. по справі №22137-05-3910, яким, зокрема, було визнано дійсним договір купівлі-продажу від 29.08.2004р. та за відповідачем визнано право власності на 35 дерев’яних спальних корпусів - об’єктів продажу за цим договором.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи та заперечення сторін, суд дійшов висновку, що позов ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Рішенням господарського суду Одеської області від 13.01.2004р. / т.с. 1 а.с. –75-77/, прийнятим за результатами розгляду справи № 6 / 18 –04 –68 за позовом ПП “Інформаційно-правовий центр “Лоцман-Плюс” до дочірнього підприємства “Санаторно-курортне підприємство “Кароліно-Бугаз” закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця”, Одеського представництва закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця”, ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” про зобов’язання укласти договір купівлі-продажу майна, позовні вимоги були задоволені частково, у зв’язку з чим ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” було зобов’язано укласти з МПП “Інформаційно-правовий центр “Лоцман-Плюс” договір купівлі-продажу 35 дерев’яних спальних корпусів №№215-245 (включно) та №№247-251 (включно), які розташовані на території санаторію „Затока” за адресою: Одеська область, смт. Затока, вул. Приморська.

В свою чергу, довіреністю за № 01-12/738 від 16.04.2004р. /т.с. 2 а.с. - 189/ закритим акціонерним товариством лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” було уповноважено генерального директора представництва ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” в м. Одесі Жилу Костянтина Дмитровича виконати рішення суду у справі № 6 / 18 –04 –68 від 13.01.2004р. відповідно до законодавства, для чого представнику були надані повноваження щодо укладання договорів, актів приймання-передачі та інших документів в інтересах довірителя. Довіреність за № 01-12/738 від 16.04.2004р. була видана строком на шість місяців (до 16.10.2004р.)

На виконання вищевказаного рішення 29.08.2004р. між ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” (Продавець) та МПП “Інформаційно-правовий центр “Лоцман-Плюс” (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов статті 1 якого Продавець зобов’язався передати, Покупець - прийняти 35 дерев’яних спальних корпусів №№215-245 (включно) та №№247-251 (включно), які розташовані на території санаторію „Затока” за адресою: Одеська область, смт. Затока, вул. Приморська та сплатити їх ціну відповідно до умов, зазначених у цьому договорі.

Згідно з п. 2.1 договору від 29.08.2004р. експертна вартість об’єкту продажу складає 279444,00 грн. Відповідно до п. 2.2 договору від 29.08.2004р. продаж об’єкту здійснюється за ціною 109383,84 грн. з урахуванням ПДВ. При цьому, пунктом 2.4.1 цього договору Покупцем було прийнято на себе зобов’язання перерахувати на рахунок Продавця усі кошти, передбачені пунктом 2.1 договору від 29.08.2004р. протягом 45 днів після його укладення.

12.10.2004р. між ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” та МПП “Інформаційно-правовий центр “Лоцман-Плюс” було укладено додаткову угоду до договору купівлі-продажу від 29.08.2004р.

Від імені ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” основний договір та додаткову угоду до нього було підписано генеральним директором представництва ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” в м. Одесі Жилою К.Д. на підставі довіреності №01-12738 від 16.04.2004р.

Як вбачається з умов додаткової угоди, її учасниками було викладено у новій редакції пункт 2.4.1 та статтю 3 основного договору. Зокрема, відповідно до нової редакції пункту 2.4.1 договору від 29.08.2004р. сторонами було обумовлено, що Покупець перераховує на рахунок Продавця усі кошти, передбачені пунктом 2.2. договору від 29.08.2004р. протягом двохсот сімдесяти п’яти днів після укладення цього договору.

Із змісту преамбули додаткової угоди вбачається, що в якості підстави для продовження цього строку сторонами була покладена необхідність нотаріального посвідчення основного договору, відсутність якого позбавляє ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” можливості належним чином виконати рішення господарського суду Одеської області по справі № 6/18 –04 –68.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору купівлі-продажу від 29.08.2004р. ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” було передано, а відповідачем - прийнято 35 дерев’яних спальних корпусів №№215-245 (включно) та №№247-251 (включно), які розташовані на території санаторію „Затока” за адресою: Одеська область, смт. Затока, вул. Приморська, про що був складений акт приймання передачі від 14.10.2004р.

Крім того, на виконання умов договору купівлі-продажу від 29.08.2004р. з урахуванням змін, внесених додатковою угодою, відповідачем платіжним дорученням №12 від 11.04.2005р. на розрахунковий рахунок ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” було перераховано 109 383,84 грн.

Однак, перераховані МПП “Інформаційно-правовий центр “Лоцман-Плюс” грошові кошти ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” були повернуті платіжним дорученням за № 140 від 13.04.2005р. /т.с. 1 а.с. - 34/ відповідачу, як помилково зарахована сума.

В свою чергу, посилаючись на порушення відповідачем умов договору від 29.08.2004р. щодо своєчасної оплати вартості об’єкту купівлі-продажу та укладення додаткової угоди від 12.10.2004р. від імені ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” представником з перевищенням наданих повноважень, ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” звернулось до господарського суду Одеської області з даним позовом.

Згідно ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проаналізувавши матеріали справи та зміст позовних вимог ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця”, заявлених у межах даної справи, суд вважає за необхідне надати, насамперед, правовий аналіз правомірності вимог третьої особи про визнання недійсною з моменту укладення додаткової угоди від 12.10.2004р.

В обґрунтування своєї позиції ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” стверджує, що додаткову угоду від 12.10.2004р. від імені ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” було підписано генеральним директором представництва ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” в м. Одесі Жилою К.Д. з порушенням наданих йому на підставі довіреності №01-12738 від 16.04.2004р. повноважень.

З цього приводу суд звертає увагу третьої особи на наступному.

Вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд, на думку суду (п. 1 Роз’яснення ВАСУ від 12.03.1999р. №02-5/111 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням угод недійсними), повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов’язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону: додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. При цьому, відповідність чи невідповідність угоди вимогам законодавства має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент укладення спірної угоди. У разі коли після укладення угоди набрав чинності акт законодавства, норми якого інакше регулюють договірні відносини, ніж ті, що діяли в момент укладення угоди, сторони вправі керуватися умовами договору, а не цим нормативним актом, якщо останній не має зворотної сили (п. 10 Роз’яснення ВАСУ від 12.03.1999р. №02-5/111 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням угод недійсними).

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, чинного на час укладення оспорюваної угоди, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. При цьому положеннями ст. 246 ЦК України встановлено, що довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї юридичної особи.

Таким чином, угода, укладена представником юридичної особи або керівником її відособленого підрозділу без належних повноважень на її укладення або з перевищенням цих повноважень, повинна бути визнана недійсною як така, що не відповідає вимогам закону. Наведені міркування суду підтверджуються позицією Вищого господарського суду України, викладеною у п. 9.1 Роз’яснення ВАСУ від 12.03.1999р. №02-5/111 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням угод недійсними.

Як вбачається з наданої у судовому засіданні 30.11.2007р. представником ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” копії довіреності №01-12738 від 16.04.2004р. /т.с. 2 а.с. - 189/ закритим акціонерним товариством лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” генерального директора представництва ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” в м. Одесі Жилу Костянтина Дмитровича було уповноважено на виконання рішення суду у справі № 6 / 18 –04 –68 від 13.01.2004р. відповідно до законодавства із всіма правами, які надані законом, для чого представнику були надані повноваження щодо укладання договорів, актів приймання-передачі та інших документів в інтересах довірителя. Довіреність за № 01-12/738 від 16.04.2004р. була видана строком на шість місяців (до 16.10.2004р.)

При цьому, незважаючи на вимогу суду, представник закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” оригінал довіреності за № 01-12/738 від 16.04.2004р. суду не представив, пояснюючи це його втратою. Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що обов’язок із зберігання виданих довіреностей покладений у тому числі і на довірителя. Крім того, в матеріалах справи мається копія довіреності №01-12738 від 16.04.2004р. /т.с.2 а.с. 22/ скріпленої печаткою ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” та позивачем не заперечується самий факт видачі генеральному директору представництва ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” в м. Одесі Жилі К.Д. належним чином оформленої довіреності №01-12738 від 16.04.2004р. З огляду на викладене, не подання суду оригіналу довіреності за № 01-12/738 від 16.04.2004р. не впливає на результати вирішення даної справи.

Крім того, як було зазначено по тексту рішення вище договір купівлі-продажу від 29.08.2004р., був укладений на виконання рішення господарського суду Одеської області від 13.01.2004р. по справі № 6 / 18 –04 –68, яким ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” було зобов’язано укласти з МПП “Інформаційно-правовий центр “Лоцман-Плюс” договір купівлі-продажу 35 дерев’яних спальних корпусів №№215-245 (включно) та №№247-251 (включно), які розташовані на території санаторію „Затока” за адресою: Одеська область, смт. Затока, вул. Приморська.

Відповідно до преамбули додаткової угоди від 12.10.2004р., оспорювана угода була укладена з метою надання часу для нотаріального посвідчення основного договору, відсутність якого позбавила б ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” можливості належним чином виконати рішення господарського суду Одеської області по справі № 6/18 –04 –68.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що підписавши додаткову угоду від 12.10.2004р. генеральний директор представництва ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” в м. Одесі Жила Костянтин Дмитрович діяв в інтересах довірителя та у межах наданих йому ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” на підставі довіреності за № 01-12/738 від 16.04.2004р. повноважень. Враховуючи зазначені висновки, у суду відсутні правові підстави, передбачені ст.ст. 203, 215, 241 ЦК України, для задоволення вимог ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” в частині визнання недійсною додаткової угоди від 12.10.2004р. до договору купівлі-продажу від 29.08.2004р., у зв’язку з чим у задоволенні позову в цій частині третій особі слід відмовити.

Щодо вимог ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” про розірвання договору купівлі-продажу від 29.08.2004р. з підстав неналежного виконання відповідачем умов цього договору в частині своєчасної сплати ціни об’єкту продажу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно положень ч. 2 ст. 651 цього Кодексу, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Умовами пункту 2.4.1 договору купівлі-продажу від 29.08.2004р. відповідачем було прийнято на себе зобов’язання перерахувати на рахунок Продавця усі кошти, передбачені пунктом 2.1 договору від 29.08.2004р. протягом 45 днів після його укладення.

В свою чергу, відповідно до положень додаткової угоди від 12.10.2004р., її учасниками було викладено у новій редакції пункт 2.4.1 та статтю 3 основного договору. Зокрема, відповідно до нової редакції пункту 2.4.1 договору від 29.08.2004р. сторонами було обумовлено, що Покупець перераховує на рахунок Продавця усі кошти, передбачені пунктом 2.2. договору від 29.08.2004р. протягом двохсот сімдесяти п’яти днів після укладення цього договору.

Відповідно до ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Враховуючи, що представником ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” додаткову угоду від 12.10.2004р. було підписано у межах наданих йому на підставі довіреності за № 01-12/738 від 16.04.2004р. повноважень, суд, керуючись ст. 239 ЦК України, доходить висновку, що вказана угода створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя - ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця”, та її умови є для нього обов’язковими.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов’язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами. Зобов’язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається.

На виконання приписів ст.ст. 525, 526 ЦК України та умов договору купівлі-продажу від 29.08.2004р. з урахуванням змін, внесених додатковою угодою, відповідачем платіжним дорученням №12 від 11.04.2005р. на розрахунковий рахунок ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” було перераховано 109 383,84 грн.

Наведене, дозволяє суду дійти висновку, що відповідачем з дотриманням вимог діючого законодавства України у строк, встановлений договором купівлі-продажу від 29.08.2004р. з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 12.10.2004р., належним чином виконані зобов’язання з оплати вартості об’єкту продажу, передбачені умовами вказаного договору з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 12.10.2004р.

Крім того, в матеріалах справи наявне рішення господарського суду Одеської області від 04.05.2005р. у справі № 22/137-05-3910.

Вказаним рішенням, постановленим господарським судом Одеської області за результатами розгляду справи № 22/137-05-3910 за позовом МПП “Інформаційно-правовий центр “Лоцман-Плюс” до ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” про визнання укладеним договору купівлі-продажу майна, визнання права власності, зобов’язання передати придбане майно і не перешкоджати у здійсненні права власності, позовні вимоги МПП “Інформаційно-правовий центр “Лоцман-Плюс” були задоволені повністю, зокрема, договір купівлі-продажу від 29.08.2004р., укладений між сторонами по справі № 22/137-05-3910, був визнаний дійсним, а також за МПП “Інформаційно-правовий центр “Лоцман-Плюс” було визнано право власності на 35 дерев’яних спальних корпусів - об’єктів продажу за цим договором. Рішення господарського суду Одеської області від 04.05.2005р. у справі № 22/137- 05 –3910 набрало законної сили.

При цьому, в якості підстав для задоволення позовних вимог МПП “Інформаційно-правовий центр “Лоцман-Плюс” судом були покладені висновки про відповідність договору купівлі-продажу від 29.08.2004р. вимогам ст. 203 ЦК України. Крім того, під час розгляду даної справи судом було встановлено факт виконання МПП “Інформаційно-правовий центр “Лоцман-Плюс” зобов’язань з оплати вартості об’єкту продажу та факт передачі відповідачу на виконання умов договору купівлі-продажу від 29.08.2004р. 35 дерев’яних спальних корпусів за актом приймання-передачі майна від 14.10.2004р.

У відповідності до ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку, що відповідачем зобов’язання з оплати вартості об’єкту продажу, передбачені умовами договору купівлі-продажу від 29.08.2004р. з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 12.10.2004р. були виконані належним чином.

Наведене свідчить про відсутність порушення з боку МПП “Інформаційно-правовий центр “Лоцман-Плюс” істотних умов договору купівлі-продажу від 29.08.2004р. з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 12.10.2004р., що, в свою чергу, дозволяє суду дійти висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” в частині розірвання договору купівлі-продажу від 29.08.2004р., укладеного між третьою особою та відповідачем.

При цьому, судом не приймаються до уваги доводи третьої особи про повернення нею відповідачеві отриманих за договором купівлі-продажу від 29.08.2004р. грошових коштів, як помилково перерахованих, що, за твердженням ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця”, свідчить про відмову його, як Продавця, від договору купівлі-продажу від 29.08.2004р. відповідно до ст. 692 ЦК України.

Дійсно, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 692 ЦК України якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу.

Однак, під час розгляду даної справи судом було встановлено, що МПП “Інформаційно-правовий центр “Лоцман-Плюс” належним чином були виконані зобов’язання з оплати вартості 35 дерев’яних спальних корпусів та товар Покупцем був прийнятий. Таким чином, в даному випадку взагалі відсутні підстави для застосування з боку Продавця правових наслідків, передбачених ст. 692 ЦК України, а відтак і повернення ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця”, як Продавцем за договором купівлі-продажу від 29.08.2004р., отриманих ним в якості оплати за товар грошових коштів. Крім того, факт повернення грошових коштів ніяким чином не свідчить про невиконання МПП “Інформаційно-правовий центр “Лоцман-Плюс” своїх зобов’язань з оплати товару.

Більш того, суд звертає увагу сторін, що порядок зміни та розірвання господарських договорів встановлений ст.188 Господарського кодексу України, якою передбачено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, вищенаведений законодавчою нормою порядок розірвання господарських зобов’язань ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” дотриманий не був.

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку щодо неправомірності, необґрунтованості позовних вимог ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” до МПП “Інформаційно-правовий центр “Лоцман-Плюс” про розірвання договору купівлі-продажу від 29.08.2004р. та визнання недійсною з моменту укладення додаткової угоди від 12.10.2004р. та відсутності підстав для їх задоволення, у зв’язку з чим у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Судові витрати по держмиту, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід віднести за рахунок позивача згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Рішення підписане 27.12.2007р.

Суддя Желєзна С.П.