ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" січня 2007 р.

Справа  № 29/357-06-9120

За позовом:  Відкрите акціонерне товариство
"Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго";

до відповідача:   Суб'єкт підприємницької діяльності-фізична
особа ОСОБА_1

про відшкодування майнової шкоди
149766,28грн.

Суддя Аленін О.Ю.

Представники
сторін:

Від
позивача: Антохіна О.С. за довіреністю

Від
відповідача: ОСОБА_2. за довіреністю

Суть спору:           ВАТ «ЕК «Одесаобленерго»звернулось
до суду з позовом до СПД ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача суму в
розмірі 149766,28 грн.

Відповідач проти позову заперечує з
підстав, викладених у відзиві.

Ухвалою від 01.11.2006р. строк
розгляду справи був продовжений відповідно до вимог ст. 69 ГПК України.

Ухвалою від 27.11.2006р. строк
розгляду справи був продовжений відповідно до вимог ст. 69 ГПК України.

Відповідно до вимог ст. 77 ГПК
України в судовому засіданні оголошувались перерви відповідно 04.10.2006р. до
11.10.2006р. о 16 год. 00 хв., 23.10.2006р. до 01.11.2006р. о 14 год. 30 хв.,
27.11.2006р. до 25.12.2006р. о 16 год. 40 хв.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, оцінивши докази які мають значення для справи, -
суд встановив:

17.05.2002р. господарським судом
Одеської області порушено провадження у справі №17-2-21/02-3653 про банкрутство
ТОВ "Зелонопільське". В зв'язку з наявністю заборгованості ТОВ
"Зелонопільське" перед ВАТ "Одесаобленерго" в особі
Центральних електричних мереж за спожиту електричну енергію, останній звернувся
до суду з заявою про визнання кредиторських вимог.

Ухвалою господарського суду від
07.08.2002р. про визнання майнових вимог кредиторів, визнано ВАТ
"Одесаобленерго" кредитором банкрута на суму 149 766,28грн.

Постановою господарського суду
Одеської області від 30.05.2002р. ТОВ "Зеленопільське" визнано
банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду від
27.10.2003р. призначено ліквідатором - арбітражного керуючого ОСОБА_1.

ВАТ "Одесаобленерго"
вважає, що діями в процесі здійснення своїх обов'язків, як ліквідатора у справі
про визнання банкрутом ТОВ "Зеленопільське", арбітражний
керуючийОСОБА_1 заподіяла Компанії майнову шкоду з наступних підстав.

В зв'язку з неспроможністю поновити
свою платіжездатність та оплатити існуючу дебіторську заборгованість, ТОВ
"Зеленопільське" звернулось до господарського суду Одеської області з
заявою про визнання банкрутом. До матеріалів заяви ТОВ
"Зеленопільське" додало баланс підприємства станом на 01.01.2002р. та
інвентаризаційні описи товарно-матеріальних цінностей підприємства. Як
вбачається з балансу підприємства на 01.01.2002р., ТОВ
"Зелонопільське" на момент звернення до суду мало у власності майно
на суму 2 мільйони 955 тисяч гривень., перелік рухомого та нерухомого майна
зазначено в інвентаризаційних описах товарно-матеріальних цінностей, які
додаються до позовної заяви. Наявність у ТОВ "Зеленопільське" майна
підтверджується і ухвалою господарського суду від 19.08.2004р. у справі
№17-2-21/02-3653 про включення до ліквідаційної маси ряду (перелік зазначено в
ухвалі) рухомого та нерухомого майна, що належить на праві власності ТОВ
"Зеленопільське".

Призначений судом арбітражний
керуючийОСОБА_1 порушила вимоги вищевказаного Закону, а саме на протязі більш
ніж півтора року дії повноважень ліквідатора не сформувала у встановленому
Законом порядку ліквідаційну масу, заходи щодо повернення майна, яке належить
банкруту та знаходиться у третіх осіб в установленому законом судовому порядку
нею не були проведені, продаж майна банкрута здійснювався без дотримання вимог,
встановленого ст.ст. 29,30 Закону, тобто без проведення інвентаризації, оцінки,
не на конкурентних началах, без проведення торгів, відомості про укладені
договори купівлі-продажу, виручені кошти суду не надано. Крім того,ОСОБА_1 не
відкрила у банківській установі рахунок банкрута для зарахування коштів, які
поступають від продажу майна банкрута та з якого здійснюються виплати
кредиторам. Вказані факти встановлені і в окремій ухвалі винесеній
господарським судом Одеської області 21.06.2005р. про проведення Міністерством
економіки та з питань європейської інтеграції України, філією агентства з
питань банкрутства в Одеській області перевірки відповідності роботи
арбітражного керуючого ОСОБА_1. ліцензійним умовам.

Також, окремою ухвалою суду від
21.06.2005р. встановлено, що до ліквідаційної маси банкрута не передано майно
на суму 494 816,63грн.

Факт незаконних дій ОСОБА_1., за
твердженням позивача, підтверджується і тим, що господарським судом Одеської
області ухвалою від 14.07.2006р. затверджено ліквідаційний баланс ТОВ
"Зеленопільське" та звіт арбітражного керуючого ОСОБА_3., який був
призначений після ОСОБА_1. Вказаною ухвалою припинено провадження у справі про
визнання ТОВ "Зеленопільське" банкрутом. Згідно балансу та звіту
ліквідатора, у банкрута не виявлено майно, яке може бути включене в ліквідаційну
масу. Крім того, як вбачається зі звіту ліквідатора ОСОБА_3., відповідач не
передала йому бухгалтерську документацію, печатки, штампи, матеріальні цінності
ТОВ "Зеленопільське". Вказані факти свідчать про незаконність дій
арбітражного керуючого - ліквідатора ОСОБА_1. У результаті неправомірних дій
відповідача, кредиторські вимоги ВАТ "Одесаобленерго", які визнані
судом на суму 149 766,28грн. залишились непогашеними.

Враховуючи вищевикладене, ВАТ
"Одесаобленерго" вважає, що відповідач завдав майнової шкоди на суму
визнаних судом у справі про визнання банкрутом ТОВ "Зеленопільське"
кредиторських вимог у сумі 149 766,28грн. Тобто, позивач недоотримав зазначені
грошові кошти за поставлену ТОВ "Зеленопільське" електроенергію на
підставі договору про постачання електричної енергії.

Відповідач проти позову заперечує з
огляду на те, що спеціальним Законом «Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкротом»чітко встановлено, що у випадку якщо
арбітражний керуючий не виконує або не належним чином виконує обов'язки,
покладені на нього, як арбітражний керуючого, господарський суд може лише
винести ухвалу в порядку ч.8 ст.31 Закону, що направляється державному органові
з питань банкрутства. Відповідно державний орган з питань банкрутства у випадку
виявлення порушень у діяльності арбітражного керуючого приймає рішення про
анулювання його ліцензії і відповідною забороною йому здійснювати
підприємницьку діяльність арбітражного керуючого (розпорядника майном, що керує
санацією, ліквідатора). Таким чином, наявність спеціальних вимог про
застосування відповідальності до арбітражних керуючих за не виконання або не
належне виконання обов'язків, складених на нього, як арбітражного керуючого, на
думку відповідача є підставою для відмові в позові.

Відповідач зазначає, що у
відношенні арбітражного керуючого ОСОБА_1. господарським судом було винесено
ухвалу від 21.06.2005 року, що була спрямована для проведення перевірки в
Міністерстві економіки з питань європейської інтеграції України, Філії
агентства з питань банкрутства в Одеській області. Після проведеної перевірки
Одеським обласним відділом з питань банкрутства в тільності арбітражного
керуючого ОСОБА_1. не було виявлено порушень вимог Закону, зазначених в окремій
ухвалі господарського суду від 21.06.2005 року, про підтверджується Актом
перевірки Одеським обласним відділом з питань банкрутства НОМЕР_1, тобто вина
арбітражного керуючого ОСОБА_1. не була встановлена.

Також відповідач  відзначає, що перевірка законності діяльності
арбітражного керуючого ОСОБА_1. проводилася Прокуратурою Березівського району
Одеської області. У результаті цієї перевірки також не було виявлено
яких-небудь порушень вимог діючого законодавства в діяльності арбітражного
керуючого. Таким чином, на думку відповідач, при відсутності вини в діяльності
арбітражного керуючого ОСОБА_1. до неї не може бути застосована
відповідальність, передбачена спеціальним законом України «Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкротом», а також загальним
законодавством (ст. 1166 ГК України).

За твердженням відповідача, він,
виконуючи свої обов'язки ліквідатора ТОВ «Зеленопільске», дій (бездіяльності),
спрямованих на зменшення майна позивача, не робив. Зменшення майна позивача
відбулося раніше, з боку його кредитора - ТОВ «Зеленопільске», а відповідач
навпаки, виконуючи обов'язок ліквідатора «Зеленопільске», у порядку ст.25
Закону, здійснював усі необхідні заходи щодо формування ліквідаційної маси
банкрута для подальшої її реалізації для погашення вимог кредиторів. Відповідач
як ліквідатор ТОВ «Зеленопільске»здійснив практично всі повноваження,
запропоновані йому Законом, а саме провів інвентаризацію й оцінку майна
банкрута, що підтверджується Протоколами комітету кредиторів НОМЕР_2 і НОМЕР_3,
на підставі отриманих Відповідей МРЭО ДАІ, Держтехнагляду, інвентаризаційних
відомостей банкрута, підписаних, у тому числі представником Позивача, Акта
прийому-передачі майна від суспільства співвласників в основному сформував
ліквідаційну масу банкрута, що підтверджується ухвалою Господарського суду Одеської
області від 19.08.2004 року про включення в ліквідаційну масу ТОВ
«Зеленопільске»майна, у порядку ст.29 Закону, за узгодженням з комітетом
кредиторів, у тому числі представника Позивача (п.4 Протоколу НОМЕР_2), провів
аналіз фінансового становища банкрута, на підставі чого були порушені
кримінальні справи у відношенні колишнього керівника банкрута, зробив оцінку
майна банкрута  за участю фахівця в цій
сфері діяльності, вжив заходів по поверненню майна банкрута, що знаходилося в
третіх осіб, у порядку ст.30 Закону за узгодженням і в порядку визначеному
комітетом кредиторів (кредитором Позивача) здійснив частковий продаж майна
банкрута, здійснив виплати кредиторам і погашення поточних витрат у порядку
ст.31 Закону. При цьому ліквідатор у порядку п.11 ст. 30 Закону по всіх
зроблених їм діях у ліквідаційній процедурі інформував господарський суд,
кредиторів банкрута. А тому у кредиторів банкрута не викликало яких-небудь
дорікань на адресу ліквідатора ТОВ «Зеленопільске»ОСОБА_1., що діяв винятково в
їх інтересах, що підтверджується відсутністю скарг кредиторів банкрута, що
свідчать про правомірність її дій як ліквідатора ТОВ «Зеленопільске».

На думку відповідача,  посилання позивача на те, що окремою ухвалою
суду від 21.06.2005 року було встановлено, що в ліквідаційну масу банкрута не
передані майно на суму 494816,63 грн. не є належним доказом невиконання
відповідачем своїх обов'язків
ліквідатором ТОВ «Зеленопільске», тому що ліквідатор при проведенні
аналізу фінансового стану банкрута, вказував на обставину того, що колишніми
посадовими особами ТОВ «Зеленопільске»не було передане майно на цю суму, що є
підставою для звертання його в компетентні органи з проханням порушення
кримінальних справ у відношенні колишніх посадових осіб ТОВ «Зеленопільске».
Ліквідаційна маса банкрута була в основному сформована арбітражним керуючим -
ліквідатором ОСОБА_1., що підтверджується ухвалою Господарського суду від
19.08.2004 року. У зв'язку з тим, що повноваження Відповідача, як ліквідатора
ТОВ «Зеленопільске»були припинені (відповідну ухвалу про припинення повноважень
Відповідачем не було отримано), арбітражний керуючийОСОБА_1, з метою вживання
невідкладних заходів по усуненню погрози майну банкрута звернулася в
Господарський суд (Лист від 07.07.2005 року) з питанням визначення особи кому
передати майно банкрута. В зв'язку з цим арбітражний керуючийОСОБА_1 подала в
Господарський суд і кредиторам банкрута звіт від 10.08.2005 року, в якому
вказала, що в зв'язку з небажанням кредиторів у задоволенні своїх грошових
вимог, вона знімає з себе усяку відповідальність за схоронність майна банкрута
і цим же звітом повідомила про передачу майна згідно реєстрів з ліквідаційної
маси банкрута на збереження кредиторам. Даний звіт з реєстрами нерухомого і
рухомого майна зі складу ліквідаційної маси банкрута був отриманий ВАТ
«Одесаобленерго» 15.08.2005 року.

Згідно пояснень відповідача, в
даний час усе нерухоме майно банкрута, включене в ліквідаційну масу цього
підприємства, знаходиться в с. Зеленопілля і позивач у випадку його бажання міг
би отримати грошові кошти від продажу цього майна в процедурі банкрутства, у
порядку черги, визначеної ст.31 Закону. Про наявність майна у банкрута, що може
бути спрямоване для задоволення вимог кредиторів, позивач знав, що
підтверджується Клопотанням від 23.06.2006 року НОМЕР_8 про продовження терміну
ліквідаційної процедури, Вимогою від 02.06.2006 року, Протоколом НОМЕР_5 зборів
комітету кредиторів від 02.06.2006 року, Протоколом НОМЕР_4 зборів комітету
кредиторів від 23.06.2006 року, підписаними представником Позивача. Однак не
прийняв яких-небудь заходів для захисту своїх інтересів, а навпаки погодився з
припиненням виробництва в справі про банкрутство ТОВ «Зеленопільске»,
відповідно погодився в силу вимог Закону на погашення своїх грошових вимог.

Як зазначає відповідач, після
кількаразових звернень його до господарського суду із проханням направити їй
ухвали про припинення її повноважень, суд Листом від 26.05.2006 року повідомив
про припинення її повноважень 10.03.2005 року, а також те, що ухвалою суду від 08.02.2006
року ліквідатором банкрута призначений арбітражний керуючий ОСОБА_3.,
зобов'язав Відповідача передати ліквідаторові ОСОБА_3. всю документацію і
матеріальні цінності банкрута. Даний Лист був отриманий Відповідачем 14.07.2006
року. При цьому ухвалу суду від 08.02.2006 року судом на адресу Відповідача, як
вказує сам відповідач, спрямовано не було, ліквідатор ОСОБА_3., з моменту свого
призначення, до Відповідача з проханням передачі йому документації і майна
банкрута не звертався, у порядку ст.2 Закону України «Про виконавче
провадження»примусове виконання цієї ухвали суду державною виконавчою службою
не проводилося.

ВАТ «Одесаобленерго»надало
заперечення на відзив відповідача з зазначенням наступного.

Як вбачається зі змісту акту
перевірки, перевіркою встановлено порушення відповідачкою у справі про
банкрутство ТОВ «Зеленопільське»п.4 ст.32 Закону - на момент перевірки ухвала
суду від 08.02.2006р. арбітражним керуючим ОСОБА_1. не виконана в частині
передачі ліквідатору ОСОБА_3. бухгалтерської та іншої документації банкрута,
печатки і штампів, матеріальних цінностей. Отже, перевіркою встановлено,
порушення Закону відповідачем у справі про банкрутство ТОВ «Зеленопільське».

Позивач звертає увагу суду на те,
що порядок складання актів та застосування до арбітражних керуючих санкцій
регулюється наказом НОМЕР_9 «Про затвердження Порядку контролю за додержанням
ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів)»(надалі - Порядок). Так,
відповідно до статті 6 Порядку, орган контролю не пізніше десяти робочих днів з
дати складання акта перевірки порушень Ліцензійних умов видає розпорядження про
усунення порушень ліцензійних умов або орган ліцензування приймає рішення про
анулювання ліцензії. Відповідно до ст.6.2 Порядку, у разі усунення виявлених
перевіркою порушень у десятиденний термін та надання органу контролю
відповідних документів розпорядження про усунення порушень Ліцензійних умов не
видається. Таким чином, після складання акту перевірки орган контролю повинен
обов'язково видати розпорядження про усунення арбітражним керуючим виявлених
перевіркою порушень. Як вбачається зі змісту ухвали господарського суду
Одеської області від 14.07.2006р. про затвердження звіту ліквідатора та припинення
провадження у справі Одеським обласним відділом з питань банкрутства
Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України було видано
розпорядження НОМЕР_4. про усунення порушень ліцензійних умов арбітражним
керуючим ОСОБА_1., приписами якого зобов'язано останню виконати негайно ухвалу
суду від 08.02.2006р. в частині передачі ліквідатору ОСОБА_3. бухгалтерської та
іншої документації банкрута, печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей
банкрута та встановлено кінцевий термін виконання розпорядження до 30.05.2006р.
Однак відомостей про виконання розпорядження станом на 14.07.2006р. ОСОБА_1.
суду не надано. Отже, позивач  дійшов
висновку, що оскільки відповідач не виконала вищезазначене розпорядження, то
орган контролю повинен був у відповідності до п.6.4.1 Порядку анулювати
ліцензію. Крім того, невиконання вимог суду та контролюючого органу відповідач
фактично підтверджує факт невиконання обов'язків покладених Законом на
арбітражного керуючого.

За твердженням позивача,
протиправна поведінка відповідача, як заподіювача шкоди, виразилась у
невиконанні та неналежному виконанні обов'язків ліквідатора, встановлених
Законом, що підтверджується окремою ухвалою господарського суду Одеської
області від 21.06.2005р., актом перевірки додержання арбітражним керуючим
ліцензійних умов від 14.04.2006р. НОМЕР_1, складеним Одеським обласним відділом
з питань банкрутства, а також невиконанням відповідачем розпорядження Одеського
обласного відділу з питань банкрутства НОМЕР_4.. Ухилення від передачі відповідачем
арбітражному керуючому ОСОБА_3. матеріальних цінностей банкрута, а також надані
ОСОБА_3. суду довідки про відсутність рухомого та нерухомого майна у ТОВ
"Зеленопільське", яке рахувалось у реєстрах на час здійснення
відповідачем повноважень ліквідатора, підтверджує протиправні дії відповідача
спрямовані на умисне непогашення вимог кредиторів. Причинний зв'язок між шкодою
та протиправною поведінкою відповідача, на думку позивача підтверджується
вищенаведеними фактами, а також тим, що ухвалою господарського суду від
14.07.2006р. про затвердження звіту ліквідатора та припинення провадження у
справі про визнання банкрутом ТОВ "Зеленопільське" затверджено
нульовий ліквідаційний баланс банкрута, в зв'язку з чим кредиторські вимоги
позивача не були погашені.

Позивач вважає необґрунтованими і
твердження відповідача, що вона не отримувала ухвали господарського суду щодо
припинення її повноважень, як ліквідатора і відповідно не знала кому передавати
майно банкрута є безпідставними, оскільки суд в обов'язковому порядку
повідомляє учасників процесу про день судового засідання та надсилає сторонам
ухвали.

Також, ВАТ «Одесаобленерго»вважає
надуманими твердження відповідача, що ухвала господарського суду від
08.02.2006р. повинна була виконуватися в примусовому порядку державною
виконавчою службою, в порядку встановленому Законом України «Про виконавче
провадження».

Відповідач, не погоджуючись з
висновками позивача, зазначив, що факти
порушення арбітражним керуючої ОСОБА_1. вимог Закону, викладені в
окремій ухвалі господарського суду від 21.06.2005 року не були встановлені і
підтверджені в ході проведення перевірки її діяльності Одеським обласним
відділом з питань банкрутства, прокуратурою Березовського району. Інших
доказів, що підтверджують визнання судом неналежного виконання обов'язків
арбітражним керуючої ОСОБА_1. у період провадження в справі про банкрутство і
виконання нею повноважень ліквідатора, позивачем представлено не було.

Помилковими, на думку відповідача,
є висновки позивача і про невиконання арбітражним керуючим ОСОБА_1.
Розпорядження НОМЕР_1 від 27.04.2006 року
про усунення порушень ліцензійних умов, що було видано Одеським обласним
відділом з питань банкрутства Міністерства економіки і з питань європейської інтеграції
України, невиконання якого, на думку Позивача, є підтвердженням факту
невиконання Відповідачем обов'язків покладених на нього Законом, оскільки  це розпорядження було цілком виконане
арбітражним керуючої ОСОБА_1., що підтверджується її звітом-повідомленням про
його виконання від 26.05.2006 року НОМЕР_134, і відсутністю  зі сторони органу контролю до неї яких-небудь
претензій і відповідно підстав для анулювання її ліцензії.

Як зазначає відповідач, в
матеріалах справи про банкрутство ТОВ «Зеленопільське»достатньо доказів, що
підтверджують наявність майна в банкрута (Акт прийому-передачі майна ТОВ
«Зеленопільське»від 22.04.2004 року про передачу майна ліквідаторові ОСОБА_1,
Акт прийому передачі майна від суспільства співвласників від 23.04.2004 року,
даних від ДАІ, Держтехнагляду, Котлонагляду по КСП «Зеленопільське»і його
правонаступника ТОВ «Зеленопільське», ухвала Господарського суду від 19.08.2004
року, якими на підставі інвентаризаційних відомостей банкрута, отриманої
інформації від органів реєстрації була затверджена ліквідаційна маса банкрута,
інші документи, у тому числі реєстри реалізованого і нереалізованого майна).
Після припинення повноважень ліквідатора ОСОБА_1. у банкрута залишалася
достатня кількість майна, що могло було бути спрямоване на погашення вимог
кредиторів новим ліквідатором банкрута. Арбітражний керуючийОСОБА_1 не
привласнила майно банкрута собі, це майно мається в наявності, при цьому
місцезнаходження цього майна зазначено в ухвалі Господарського суду від
19.08.2004. При цьому всі дані про реалізоване і нереалізоване майно
направлялися Відповідачем, як судові, так і кредиторам у справі. Тому Позивач
знав про нереалізоване майно, що підтверджується його звертаннями в
Господарський суд, однак не прийняв заходів для захистові своїх інтересів у
період виробництва в справі про банкрутство ТОВ «Зеленопільське», і своєю
бездіяльністю фактично погодився, що його вимоги в силу п.6 ст.31 Закону
вважаються погашеними. До того ж, у ході даного судового розгляду відповідач
Листом від 20.11.2006 року НОМЕР_6 додатково повідомляв Позивачеві про
наявність нереалізованого майна в ТОВ «Зеленопільське»і надав йому документи,
що підтверджують належне виконання їм
своїх повноважень як ліквідатора.

Вивчивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, про необґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи вимоги за позовом
позивач стверджує що відповідачем порушено вимоги закону, а саме на протязі
більш ніж півтора року дії повноважень ліквідатора не сформувала у
встановленому Законом порядку ліквідаційну масу, заходи щодо повернення майна,
яке належить банкруту та знаходиться у третіх осіб в установленому законом
судовому порядку нею не були проведені, продаж майна банкрута здійснювався без
дотримання вимог, встановленого ст.ст. 29,30 Закону, тобто без проведення
інвентаризації, оцінки, не на конкурентних началах, без проведення торгів,
відомості про укладені договори купівлі-продажу, виручені кошти суду не надано,
не відкрила у банківській установі рахунок банкрута для зарахування коштів, які
поступають від продажу майна банкрута та з якого здійснюються виплати
кредиторам, до ліквідаційної маси банкрута не передано майно на суму 494
816,63грн., не передала арбітражному керуючому ОСОБА_3. бухгалтерську
документацію, печатки, штампи, матеріальні цінності ТОВ "Зеленопільське".
На думку позивача  внаслідок цих дій
(бездіяльності) йому завдано шкоду у вигляді непогашених кредиторських вимог в
сумі  149 766,28грн. При цьому, причинний
зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача, як стверджує
позивач, підтверджується ухвалою господарського суду від 14.07.2006р. про
затвердження звіту ліквідатора та припинення провадження у справі про визнання
банкрутом ТОВ "Зеленопільське" якою затверджено нульовий
ліквідаційний баланс банкрута, в зв'язку з чим кредиторські вимоги позивача не
були погашені

З такими висновками суд не може
погодитись з огляду на таке.

За змістом ст. 1166 ЦК України
майнова шкода,  завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала
шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не
з її вини.

Отже, законодавцем встановлено, що
підставами для застосування відповідальності до заподіювача у вигляді
відшкодування ним шкоди є, зокрема,
неправомірні дії чи бездіяльність особи, шкода та причинний зв'язок між
цими діями (бездіяльністю) та завданою шкодою.

Як вбачається з ухвали від
19.08.2004 року, господарським судом на підставі інвентаризаційних відомостей
банкрута, отриманої інформації від органів реєстрації була затверджена
ліквідаційна маса банкрута, інші документи, у тому числі реєстри реалізованого
і нереалізованого майна.

Як вбачається з ухвали
господарського суду від 14.07.2006р. про затвердження звіту ліквідатора та
припинення провадження у справі про визнання банкрутом ТОВ
"Зеленопільське"

господарським судом Одеської
області затверджено ліквідаційний баланс ТОВ "Зеленопільське" та звіт
арбітражного керуючого ОСОБА_3., який був призначений після ОСОБА_1. Вказаною
ухвалою припинено провадження у справі про визнання ТОВ
"Зеленопільське" банкрутом. Згідно балансу та звіту ліквідатора, у
банкрута не виявлено майно, яке може бути включене в ліквідаційну масу.

Таким чином  кредиторські вимоги ВАТ “ЕК “Одесаобленерго”
не були задоволенні через відсутність майна, що належить банкруту. Відсутність
майна згідно ухвали14.07.2006р. підтверджується відповідними довідками органів БТІ
та МРЕВ, сільради.

Між тим, поданими позивачем
доказами не зазначено на яких  підставах
майно, що належало банкруту, вибуло з його володіння, відчужено на користь
третіх осіб чи втрачено, зокрема в цих документах не міститься відомостей про
те, що відсутність майна банкрута
пов'язана саме з діями відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази,
які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування. (ст. 34 ГПК України).

Позивач не довів суду  що саме внаслідок вказаних дій  (бездіяльності) відповідача йому завдано
шкоду, відповідних доказів суду не надав. Надані позивачем докази, якими
обґрунтовуються  позовні вимоги, судом до
уваги не приймаються, оскільки не підтверджують завдання збитків (шкоди) у вигляді
непогашених кредиторських вимог в сумі
149 766,28грн діями (бездіяльністю) відповідача.

За таких підстав в задоволенні
позову слід відмовити повністю

Керуючись ст.ст. 82-85,  ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення суду набирає законної сили
в порядку ст. 85 ГПК України.

Рішення підписано 17.01.2007 р.

Суддя
Аленін О.Ю.