СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

18 грудня 2007 року

Справа № 2-23/10838-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гонтаря В.І.,

суддів                                                                      Борисової Ю.В.,

Плута В.М.,

секретар судового засідання                                        Рєвєнко М.Ю.

за участю представників сторін:

представник позивача: не з'явився, Відкрите акціонерне товариство "Кримхліб";

представник відповідача: Шепель Іван Олексійович, довіреність № 1596/9/10-0 від 24.07.07, Державна податкова адміністрація в Автономній Республіці Крим;

представник відповідача: Булат Костянтин Миколайович, довіреність № 1550/9/10-0 від 10.02.07, Державна податкова інспекція у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Кримхліб" на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Іщенко Г.М.) від 18 жовтня 2007 року у справі № 2-23/10838-2007А

за позовом           відкритого акціонерного товариства "Кримхліб" (вул. Севастопольська, 51-А, Сімферополь, 95013)

до

1. Державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим (вул. Р. Люксембург, 29, Сімферополь, 95000)

2. Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим (вул. М. Залки, 1/9, Сімферополь, 95053)

про визнання незаконними дій

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 18 жовтня 2007 року у справі № 2-23/10838-2007А (суддя Г.М. Іщенко) відмовлено в задоволенні позову відкритого акціонерного товариства „Кримхліб”.

Постанова суду обґрунтована тим, що факти порушення відкритим акціонерним товариством „Кримхліб” положень Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування й послуг” належно встановлені, порушень з боку органів Державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим не виявлено.

Не погодившись з постановою суду, відкрите акціонерне товариство „Кримхліб” звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована посиланнями відкритого акціонерного товариства „Кримхліб” на порушення господарським судом Автономної Республіки Крим норм матеріального та процесуального права, неповне з’ясування всіх обставин справи. Зокрема апелянт вказує на те, що судом першої інстанції при ухваленні судового рішення не прийнятий до уваги той факт, що дії Державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим та Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим суперечать нормам Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування й послуг” та Закону України „Про державну податкову службу в Україні”.

Від Державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим надійшов відзив на апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства „Кримхліб”, у якому Державна податкова адміністрація в Автономній Республіці Крим просить апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства „Кримхліб” залишити без задоволення, постанову господарського суду Автономної Республіки Крим залишити без змін.

У судове засідання відкрите акціонерне товариство „Кримхліб” своїх представників не направило, про дату, час та місце слухання справи було повідомлено належним чином ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 10 грудня 2007 року та судовою повісткою, які були відправлені рекомендованою кореспонденцією та отримані сторонами по справі, що підтверджується наявними у матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Повторно переглянувши матеріали справи в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія Севастопольського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Державною податковою інспекцією у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим була проведена планова виїзна документальна перевірка дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства відкритим акціонерним товариством „Кримхліб” за період з 01 липня 2005 року по 31 грудня 2006 року, про що складений відповідний акт перевірки № 2890/23-6/00381580 від 17 травня 2007 року.

Вказаною перевіркою встановлено, зокрема, порушення пункту 1 статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування й послуг”.

На підставі вказаного акта перевірки, Державною податковою інспекцією у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим винесено податкове повідомлення-рішення № /0 від 31 травня 2007 року, яким до відкритого акціонерного товариства „Кримхліб” застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 6775,00 грн.

Відкритим акціонерним товариством „Кримхліб” в порядку, передбаченому пунктом 5.2 статті 5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, оскаржені зазначені дії Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим. За результатами розгляду скарги Державною податковою адміністрацією в Автономній Республіці Крим податкове повідомлення-рішення № /0 від 31 травня 2007 року скасовано та Державна податкова інспекція у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим зобов’язана прийняти рішення про застосування штрафних санкції до відкритого акціонерного товариства „Кримхліб” у розмірі 6775,00 грн. відповідно до норм діючого податкового законодавства.

Відкрите акціонерне товариство “Кримхліб” звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим із адміністративним позовом до Державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим та Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим про визнання незаконними дій, а саме:

дій Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим про включення до акту перевірки № 2890/23-6/00381580 недостовірних відомостей;

дій Державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим про зобов’язання податкового органу прийняти нове рішення за фактами, які Державною податковою адміністрацією в Автономній Республіці Крим раніше визнані такими, що суперечать законодавству.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши присутніх у судовому засідання представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Севастопольського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга відкритого акціонерного товариства „Кримхліб” не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в ході проведення Державною податковою інспекцією у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим планової виїзної документальної перевірки дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства відкритим акціонерним товариством „Кримхліб” за період з 01 липня 2005 року по 31 грудня 2006 року було встановлено здійснення відкритим акціонерним товариством „Кримхліб” продажу товару не власного виробництва –мішкотари –через касу на загальну суму 1185,10 грн.

Відповідно до статті 2 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування й послуг” розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Пунктом 1 статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування й послуг” визначено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Згідно із положеннями пункту 1 статті 9 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування й послуг” реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва та наданні послуг підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, крім підприємств торгівлі та громадського харчування, у разі проведення розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку.

Статтею 17 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування й послуг” закріплено, що за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції, зокрема, у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих - послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що пунктом 1 статті 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” закріплено право органів державної податкової служби на підставі наданих податкових декларацій, звітів і інших документів, пов’язаних з нарахуванням та сплатою податків та зборів (обов’язкових платежів) незалежно від способу їх подання здійснювати документальні невиїзні перевірки і планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов’язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи.

Відповідно до Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10 серпня 2005 року № 327 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 925/11205, факти виявлених порушень податкового і валютного законодавства в акті документальної перевірки повинні викладатися чітко, об’єктивно та в повній мірі, з посиланням на первинні документи, що підтверджують наявність зазначених фактів та на підставі яких вчинені записи у податковому та бухгалтерському обліку, з наведенням кореспонденції рахунків та інших доказів, що достовірно підтверджують наявність факту порушення, із зазначенням змісту порушень. Лише за умови дотримання контролюючим органом зазначених вимог щодо фіксування факту виявлених порушень є підстави для визначення платнику податкових зобов’язань.

Тобто, акт перевірки є службовий документ, який фіксує, затверджує факти проведення перевірки фінансово-господарської діяльності суб’єкта господарювання та є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб’єктами господарювання. Акт перевірки є основним джерелом фіксації та закріплення доказів правопорушення.

У даному випадку Державною податковою інспекцією у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим при проведенні перевірки встановлено, зокрема, порушення пункту 1 статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування й послуг”, що і знайшло відображення у відповідному акті перевірки № 2890/23-6/00381580 від 17 травня 2007 року.

Крім того, згідно із пунктом 6.1 статті 6 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у разі коли сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом відповідно до статті 4 цього Закону, такий контролюючий орган надсилає платнику податків податкове повідомлення, в якому зазначаються підстава для такого нарахування, посилання на норму податкового закону, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок податкових зобов'язань, сума податку чи збору (обов'язкового платежу), належного до сплати, та штрафних санкцій за їх наявності, граничні строки їх погашення, а також попередження про наслідки їх несплати в установлений строк та граничні строки, передбачені законом для оскарження нарахованого податкового зобов'язання (штрафних санкцій за їх наявності).

Підпунктом 5.2.2. пункту 5.2 статті 5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу або до суду із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати.

Суд апеляційної інстанції вказує на те, що відповідно до вимог чинного податкового законодавства у разі незгоди із сумою податкового зобов'язання або якщо платник податків вважає, що прийняте рішення суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі компетенції відповідного податкового органу, такий платник податків повинен оскаржити саме рішення, з яким він не згоден, а не наявність чи відсутність повноважень податкового органу на вчинення певних дій.

Отже, позовні вимоги про визнання незаконними дій Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим щодо внесення в акт перевірки недостовірних відомостей задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог про визнання незаконними дій Державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим щодо зобов’язання Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим прийняти нове рішення слід зазначити наступне.

Відповідно до рішення Державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим № 172/130189-021 від 24 липня 2007 року скарга відкритого акціонерного товариства „Кримхліб” на рішення Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим № /0 від 31 травня 2007 року задоволена не була.

За результатами розгляду скарги Державною податковою адміністрацією в Автономній Республіці Крим було встановлено порушення відкритим акціонерним товариством „Кримхліб” пункту 1 статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування й послуг”.

Вказане порушення відповідає встановленому в акті перевірки № 2890/23-6/00381580 від 17 травня 2007 року.

Згідно з рішенням Державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим № 172/130189-021 від 24 липня 2007 підставою для скасування рішення Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим № /0 від 31 травня 2007 року стала невідповідність цього рішення формі, встановленої наказом Державної податкової адміністрації України № 253 від 21 червня 2001 року „Про затвердження Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій”, а саме, елемент „/0” не використовується при нумерації рішень про застосування фінансових санкцій за формою „С”.

Скасування рішення, що оскаржується, є правом Державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим відповідно до пункту 9 Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків державними податковими адміністраціями, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 29 від 11 грудня 1996 року.

Отже, позовні вимоги про визнання незаконними дій Державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим є також необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Виходячи з викладеного, Севастопольський апеляційний господарський суд дійшов висновку про повне з’ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, висновки, викладені в поставі місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи, порушень або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права не встановлено.

За таких обставин вимоги відкритого акціонерного товариства „Кримхліб”, викладені в апеляційної скарзі, задоволенню не підлягають, підстави для скасування постанови господарського суду Автономної Республіки Крим від 18 жовтня 2007 року у справі № 2-23/10838-2007А відсутні.

Керуючись статтями 195, пунктом 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтею 206, частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Кримхліб" залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 18 жовтня 2007 року у справі № 2-23/10838-2007А залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Постанову або ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        В.І. Гонтар

Судді                                                                      Ю.В. Борисова

В.М. Плут