ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.01.07

Справа № 5/756-06.

за
позовом прокурора Зарічного району в інтересах держави в особі Сумської міської
ради,  м. Суми

до
відповідача - приватного підприємця ОСОБА_1, м. Суми

про
звільнення та повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та стягнення
3702 грн. 33 коп.

Суддя
Гудим В.Д.

Представники
сторін:

Від
позивача - предст. Могиленко О.О. (дов. № 1048/05-26 від 26.10.06 р.)

Від
відповідача - не з'явився.

Прокурор
- Яковенко В.В.

За
участю секретаря судового засідання Вдовенко Д.В.

Суть
спору: Викладена в ухвалі суду від 25.12.06р.

Прокурор
в інтересах позивача подав позовну заяву про зобов'язання відповідача звільнити
земельну ділянку загальною площею 380 кв.м та стягнення 3702,33 грн. збитків за
незаконне зайняття та користування земельною ділянкою протягом 2003-2006 р.р..

Відповідач
не подав відзиву на позовну заяву і в судове засідання вдруге не з'явився, тому
відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши
матеріали справи, господарський суд встановив:

В
обґрунтування позовних вимог прокурор в інтересах позивача посилається на те,
що в ході проведеної прокуратурою перевірки, було встановлено, що приватним
підприємцем ОСОБА_1 використовується земельна ділянка орієнтованою площею 380
кв.м для здійснення підприємницької діяльності без наявності документів, що
посвідчують право власності чи користування землею, про що складено акт
перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 01.06.06 р.  та винесено постанову про накладення
адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Крім того, 01.06.06 р. видано
обов'язковий до виконання припис, яким зобов'язано в місячний термін вжити
заходів щодо усунення виявленого порушення земельного законодавства.

Повторною
перевіркою 07.07.06 р. встановлено, що вищезгаданий припис державного
інспектора відповідачем не виконано і використання земельної ділянки без
правовстановлюючих документів продовжується. Відповідача повторно було
притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу і видано
повторний припис з 30-ти денним терміном виконання.

Контрольною
перевіркою 12.09.06 р. встановлено, що порушення земельного законодавства в
зазначений термін не усунено.

Відповідно
до ст. 14 Конституції України та ст. 1 Земельного кодексу України земля є
основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Від імені українського народу право власності здійснюють органи державної влади
та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Прокурор
також просить стягнути з відповідача на користь позивача 3702,33 грн. збитків
за незаконне зайняття та користування земельною ділянкою протягом 2003-2006
р.р.

Враховуючи
зазначені обставини та беручи до уваги, що прокурор та позивач не подали
належних доказів в обґрунтування вимог щодо стягнення 3702,33 грн. збитків,
господарський суд вважає вимоги в цій частині необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Згідно
із ст. 212 зазначеного Кодексу самовільно зайняті земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат,
понесених за час незаконного користування ними.

Матеріалами
справи, зокрема актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від
01.06.06р. підтверджується факт порушення відповідачем вимог земельного
законодавства щодо використання земельної ділянки із земель
сільськогосподарського призначення орієнтованою площею 380 кв.м без набуття
права власності  чи права користування земельною
ділянкою.

Відповідно
до ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного
користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або
користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування
земельною ділянкою, та його державної реєстрації.  Право на оренду земельної ділянки виникає
після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до
використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості),
одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації
забороняється.

Оскільки
відповідач не подав доказів правомірного використання ним зазначеної земельної
ділянки або обґрунтованих заперечень проти позовних вимог, господарський суд
вважає вимоги прокурора в інтересах позивача обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню шляхом
зобов'язання відповідача звільнити земельну ділянку площею 380 кв. м, що
знаходиться  за адресою: АДРЕСА_1

Господарські
витрати відносяться на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись
ст. ст. 49, 82-85  Господарського  процесуального  кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Приватному підприємцюОСОБА_1,
АДРЕСА_2 (код НОМЕР_1) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною
площею 380 кв. м .

3.          Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_2 (код НОМЕР_1) в доход державного бюджету України (рах. №
0002  в УДК в Сумській області,
МФО 837013, код 23636315) держмита 85  грн.
00 коп.;  на користь державного
підприємства  “Судовий інформаційний
центр” (р/р 0001 у ВАТ “Банк Універсальний”, м. Львів, МФО 325707,
код 30045370) витрат на інформаційно-технічне забезпечення 118 грн., видати
накази.

4.          В іншій частині позову відмовити.

Суддя
В.Д.Гудим