ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2007 р.

16:35

Справа № 7/497/06

м.Миколаїв

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства “НІБУЛОН”, 54030, м.Миколаїв, вул. Фалеївська, № 9-б

до відповідача: Державної податкової інспекції у місті Миколаєві, 54017, м.Миколаїв, вул.Чкалова, 20

Прокурор: Прокурор Миколаївської області (54030, м.Миколаїв, вул. Спаська 28) в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у місті Миколаєві, 54017, м.Миколаїв, вул.Чкалова, 20

про: скасування податкового повідомлення-рішення від 23.06.2006р. № /0 та визнання неправомірними дій ДПІ у м.Миколаєві.

Суддя Семенчук Н.О.

Секретар судового засідання Дзюба Ю.Ф.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Кравченко О.Б., дов. № 317 від 12.03.2007 р.

Петровський Д.О., дов. № 246 від 22.12.2006 р.

Від відповідача: Рибальченко О.О., дов. № 4135/9/10-016 від 15.02.2007р.

В засіданні приймає участь: прокурор не з’явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство “НІБУЛОН” звернулось до господарського суду з позовними вимогами (уточнення позовних вимог від 27.11.2007 року) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у місті Миколаєві № /0 від 23.06.2006р.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позапланова перевірка, яку здійснено ДПІ у м.Миколаєві повинна здійснюватись виключно лише на підставі рішення суду, а не наказу керівника податкового органу, чим порушено вимоги частини 8 статті 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні"; у ДПІ у м. Миколаєві відсутнє право направляти податкове повідомлення-рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування, оскільки відповідно до пункту 4.2.2. статті 4, статті 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними гульовими фондами" податкові повідомлення-рішення направляються платнику податків лише в разі визначення суми податкового зобов'язання податковим органом, а не при зменшенні суми бюджетного відшкодування. Також вважає неправомірним зменшення суми бюджетного відшкодування на 598 988,00 грн. за березень 2006 року, оскільки на його думку послуги з транспортної обробки та перевалці, вантажів, які він надав у лютому 2006 року, відносяться до експортних операцій, які відповідно до пункту 3.1. статті 3, пунктів 6.1, 6.2 статті 6 Закону України "Про податок на додану вартість" оподатковуються за нульовою ставкою.

Відповідач проти позову заперечує з тих підстав, що позапланова перевірка

здійснена з дотриманням вимог статей 11-1 і 11-2 Закону України "Про державну

податкову службу в Україні", оскаржуване податкове-повідомлення-рішення

форми В-1 направлено у відповідності з Порядком направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, яке прийнято на виконання Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами". Надані позивачем послуги з транспортної обробки та перевалці вантажів не відносяться до експортних операцій, оскільки вони були надані експортеру - резиденту України, а не безпосередньо експортувались позивачем і тому повинні оподатковуватись за ставкою 20%.

На підставі наказу ДПА у Миколаївській області „Про реорганізацію державної податкової служби у м. Миколаєві” № 307 від 29.06.2006р. з 02.10.2006р. Державну податкову інспекцію у м. Миколаєві реорганізовано шляхом перетворення Державної податкової інспекції у м. Миколаєві у Спеціалізовану державну податкову інспекцію по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві.

За таких обставин у відповідності зі ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України необхідно здійснити заміну відповідача - Державну податкову інспекцію у м. Миколаєві на його правонаступника Спеціалізовану державну податкову інспекцію по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд -

встановив:

ДПІ у м.Миколаєві здійснила виїзну позапланову перевірку позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за березень 2006 року, за результатами якої складено акт від 16.06.2006 року № 1039/23-5/14291113 (а.с. 23-66).

На підставі акту перевірки ДПІ у м.Миколаєві прийняла податкове повідомлення - рішення від 23 червня 2006 року № /0 про зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування за березень 2006 року на 598 988,00 грн., яке позивач просить визнати протиправним і скасувати.

Позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

В акті перевірки достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування за березень 2006 року від 16.06.2006 року №1039/23-5/14291113, в розділі 3 ДПІ у м. Миколаєві підтвердило правомірність визначення позивачем суми податкового кредиту попереднього податкового періоду (рядок 17 податкової декларації попереднього податкового періоду) –4 499 793,00, суму податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачену отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг) –3 570 000,00 грн.

Разом з тим, в п. 3.1, 3.3 акту від 16.06.2006р. (стор. 15 акту) вказано, що за наслідками проведеної виїзної позапланової документальної перевірки позивача з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за лютий 2006 року (акт від 19.05.2006р. № 860/23-5/14291113) не підтверджено правомірність визначення від’ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ за лютий 2006 року в сумі 3 324 213,00 грн. За результатами перевірки за визначенням ДПІ у м.Миколаєві зазначена сума складає 2 725 225,00 грн.

Вказана розбіжність виникла на думку ДПІ у м. Миколаєві в результаті заниження позивачем податкових зобов'язань з ПДВ за лютий 2006р. в сумі 598 988,00 грн. у зв'язку з порушенням позивачем вимог п. 1.14 п.1 ст.1, п.п. 3.1.1 п.3.1. ст. З, п.п. 6.1.1 п.6.1, п.6.2, п.6.5 ст.6 Закону України "Про податок :на додану вартість" що призвело до завищення на 598 988,00 грн. від'ємного значення, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р. 21, 22.2 декларації з ПДВ за лютий 2006р.), а значить і до завищення суми бюджетного відшкодування за березень 2006 року (р. 24, 25 декларації за березень 2006р.) на зазначену суму.

При цьому ДПІ у м.Миколаєві зазначено про безпідставне віднесення позивачем до обсягу експортних операцій, що оподатковуються за нульовою ставкою, вартості послуг з транспортної обробки та перевалки вантажів нерезиденту за лютий 2006 року.

Вказаний висновок відповідача є помилковим.

Так, в лютому 2006 року згідно договору № 7 від 02.09.2005 року позивач здійснив операції по наданню послуг по транспортній обробці та перевалці вантажів, що належать резидентам –експортерам (третім особам) на загальну суму 2 994 942,00 грн., включив їх до складу експортних операцій, що оподатковуються за нульовою ставкою податку на додану вартість.

Факт виконання цих робіт підтверджується договором на надання послуг по транспортній обробці зернових вантажів від 02.09.2005р. № 7 (із доповненнями), актами приймання-передачі виконаних робіт, довідками по послугам, вантажно-митними деклараціями, рахунками, виписками банку про зарахування коштів.

Підпунктами 3.1.1, 3.1.3 статті 3 Закону "України "Про податок на додану вартість " визначено, що об'єктом оподаткування є операції платників :податків з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України, а також вивезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі експорту або реекспорту.

Припис пункту 6.1 статті 6 вказаного вище закону встановлює , що об'єкти оподаткування, визначені статтею 3 закону, за винятком операцій, звільнених від оподаткування та операцій, до яких застосовується нульова ставка, оподатковуються за ставкою 20 %.

Разом з тим, підпункт 6.2 статті 6 Закону України "Про податок на додану вартість" встановлює, що при експорті товарів та супутніх такому експорту послуг ставка податку становить 0% від бази оподаткування. При цьому законодавець не встановлює обмежень стосовно необхідності здійснення при експорті товарів супутніх такому експорту послуг однією особою –експортером, як зазначає відповідач.

Згідно з приписами пункту 1.14 статті 1 Закону України "Про податок на додану вартість" супутні послуги - це послуги, вартість яких включається до митної вартості експортованих або імпортованих товарів відповідно митного законодавства. Стаття 274 Митного кодексу України відносить до митної вартості товарів фактичні витрати, які поніс експортер, в тому числі і вартість послуг по навантаженню, вивантаженню, перевантаженню, транспортуванню, тощо до пункту перетинання митного кордону України.

Отже, законодавець чітко визначив, що супутні експорту товарів послуги підлягають оподаткуванню податком на додану вартість за нульовою ставкою. Як зазначено вище, позивач надав послуги в лютому 2006 року по транспортній обробці та перевалці вантажів, що належать резидентам - експортерам (третім особам) на підставі договору № 7 від 02.09.205 року з Компанією "Nibulon Trading B.Y." (Нідерланди).

Відповідно підпункту 6.2.1. статті 6 Закону України "Про податок на додану вартість'', товари вважаються експортованими, якщо їх експорт підтверджений належно оформленою вантажно-митною декларацією.

Надані позивачем акти прийому-здачі виконаних робіт, вантажно-митні декларації, рахунки підтверджують вартість та обсяг послуг, наданих нерезиденту через перевантажувальний термінал, та включення їх вартості резидентами-експортерами до митної вартості товарі, що експортуються.

За таких обставин ДПІ у м.Миколаєві безпідставно збільшила податкове зобов'язання позивача по операціям по наданню послуг по транспортній обробці та перевалці вантажів, що належать резидентам –експортерам (третім особам) за лютий 2006 року на суму 598 988,00 грн. та зменшила на цю суму залишок від'ємного значення попереднього податкового періоду, за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду (рядок 24 податкової декларації за березень 2006р.) на 598 988,00 грн., що безпідставно призвело до зменшення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на 598 988,00 грн.

Підпункти 7.7.1, 7.7.2 статті 1 Закону України "Про податок на додану вартість" встановлюють, що сума податку, що підлягає оплаті (перерахуванню) . до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б)          залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Приписи вищевказаних норм Закону України "Про податок на додану вартість" свідчать, що на суму бюджетного відшкодування впливають значення показників декларацій податкових періодів, в даному випадку лютого-березня 2006 року.

Як встановлено судом, безпідставне зменшення відповідачем на 598 988,00 грн. залишку від'ємного значення попереднього податкового періоду, за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду (рядок 24 податкової декларації за березень 2006р.) призвело до безпідставного зменшення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню за березень 2006 року на 598 988,00 грн.

Отже, податкове повідомлення-рішення № /0 від 23.06.2006р. щодо зменшення суми бюджетного відшкодування за березень 2006 року на суму 598 988,00 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Доводи скаржника щодо неправомірності проведення перевірки відповідачем та щодо відсутності права податкового органу направляти платникам податків податкові повідомлення-рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування судом відхиляються оскільки згідно статті 19 Конституції України державні органи зобов’язані діяти в межах їх повноважень та у спосіб, передбачений законом. Повноваження податкового органу щодо здійснення позапланової виїзної документальної перевірки передбачені статтею 11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”, відповідно якої податковий орган має право здійснити позапланову документальну перевірку на підставі наказу керівника податкового органу при наявності таких обставин:

1) за наслідками перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків законів України про оподаткування, валютного законодавства, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту;

2) платником податків не подано в установлений строк податкову декларацію або розрахунки, якщо їх подання передбачено законом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податковій декларації, поданій платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту;

4) платник податків подав у встановленому порядку скаргу про порушення законодавства посадовими особами органу державної податкової служби під час проведення планової чи позапланової виїзної перевірки, в якій вимагає повного або часткового скасування результатів відповідної перевірки;

5) у разі виникнення потреби у перевірці відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту;

6) проводиться реорганізація (ліквідація) підприємства;

7) стосовно платника податків (посадової особи платника податків) у порядку, встановленому законом, податковою міліцією заведено оперативно-розшукову справу, у зв'язку з чим є потреба у проведенні позапланової виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності такого платника податків;

8) у разі, коли вищестоящий орган державної податкової служби в порядку контролю за достовірністю висновків нижчестоящого органу державної податкової служби здійснив перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або висновків акта перевірки, складеного нижчестоящим контролюючим органом, та виявив їх невідповідність вимогам законів, що призвело до ненадходження до бюджетів сум податків та зборів (обов'язкових платежів).

Позапланова виїзна перевірка в цьому випадку може ініціюватися вищестоящим органом державної податкової служби лише у тому разі, коли стосовно посадових або службових осіб нижчестоящого органу державної податкової служби, які проводили планову або позапланову виїзну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або порушено кримінальну справу;

9) платником подано декларацію з від'ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Так, позивач надав декларацію з податку на додану вартість за березень 2006 року, де сума бюджетного відшкодування перевищує 100 000 грн. і становить 3568784,00 грн. (а.с. 10-13).

Отже, здійснюючи виїзну позапланову перевірку у червні 2006 року, відповідач діяв у межах своїх повноважень, та у спосіб, визначений законом і дозвіл суду для проведення перевірки не потрібен.

Право податкового органу щодо направлення позивачу податкового повідомлення-рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування передбачено пунктом 3.3. Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, яке прийнято на виконання статті 6 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Керуючись ст.ст. 55, 87, 94, 98, 160-163, 167, 254 КАСУ господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Замінити відповідача - Державну податкову інспекцію у місті Миколаєві на його правонаступника Спеціалізовану державну податкову інспекцію по роботі з великими платниками податків у м.Миколаєві.

2. Позовні вимоги задовольнити.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у місті Миколаєві № /0 від 23.06.2006р.

4. Відшкодувати з Державного бюджету України через Головне управління державного казначейства України у Миколаївській області (54055, м. Миколаїв, пр-т. Леніна, 141 В, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство “Нібулон” (54030, м.Миколаїв, вул. Фалеївська, 9-б, код 14291113) судовий збір в сумі 3,40 грн.

5. Повернути з Державного бюджету України через Головне управління державного казначейства України у Миколаївській області (54055, м. Миколаїв, пр-т. Леніна, 141 В, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство “Нібулон” (54030, м.Миколаїв, вул. Фалеївська, 9-б, код 14291113) надмірно сплачене державне мито у сумі 81,60 грн. перераховане платіжним дорученням № 10373 від 04.07.2006р.

6. Повернути з Державного підприємства “Судовий інформаційний центр” (03680, м.Київ, вул.Трутенко, 2, р/рахунок 0001 у ВАТ “Банк Універсальний”, м.Львів, МФО 325707, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство “Нібулон” (54030, м.Миколаїв, вул. Фалеївська, 9-б, код 14291113) 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, перерахованих платіжним дорученням № 10374 від 04.07.2006р.

Постанова у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

Н.О.Семенчук