ОбычныйТерминСписокопределенийАдресЦитатыФорматированныйконецформыначалоформы
СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня
2007 р.

№
2-29/17491.1-2006

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді
Кривди Д.С,

суддів Жаботиної
Г.В., Уліцького А.М.

у відкритому судовому
засіданні за участю представників сторін:

від позивача: Формус
Н.В.

від відповідача:
Чурікова Т.Ю.

розглянувши касаційну
скаргу Кооперативу “Лаванда”

на постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від 29.08.2007р.

у справі №
2-29/17491.1-2006 Господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом Кооперативу
“Лаванда”

до Кримської Республіканської
організації профспілки працівників охорони здоров’я України

до Житлового кооперативу
індивідуальних забудовників “Ісари”

третя особа Дитячий
оздоровчий табір “Ісари”

третя особа Відділ
Державної виконавчої служби Ялтинського міського управління юстиції

третя особа Комунальне
підприємство “Ялтинське бюро технічної інвентаризації”

третя особа Приватний
нотаріус ОСОБА_1.

про визнання недійсним
договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08.07.2004р.,

ВСТАНОВИВ:

Кооператив “Лаванда”
звернувся до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Кримської
Республіканської організації профспілки працівників охорони здоров’я України та
до Житлового кооперативу індивідуальних забудовників “Ісари” про визнання недійсним
договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08.07.2004р.

Рішенням Господарського
суду Автономної Республіки Крим від 17.11.2005р. (суддя М.І.Луцяк), залишеним без
змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від
13.03.2006р. (судді: Г.К.Прокопанич, В.В.Сотула, Ю.В.Борисова), у задоволені позовних
вимог Кооперативу “Лаванда” відмовлено.

Не погодившись з
прийнятими у даній справі судовими рішеннями, Кооператив “Лаванда” подав касаційну
скаргу.

Постановою Вищого
господарського суду України від 14.06.2006р. касаційну скаргу Кооперативу “Лаванда”
задоволено частково: рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від
17.11.2005р. та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від
13.03.2006р. у справі № 2-20/1707-2005 скасовано, а справу передано на новий розгляд
до Господарського суду Автономної Республіки Крим.

За новим розглядом
справи, якій присвоєно номер № 2-29/17491.1-2006 рішенням Господарського суду Автономної
Республіки Крим від 12.06.2007р. (суддя О.І.Башилашвілі), залишеним без змін постановою
Севастопольського апеляційного господарського суду від 29.08.2007р. (судді: К.В.Волков,
М.І.Ткаченко, Ю.В.Борисова), у позові відмовлено.

Не погодившись з
прийнятими у даній справі судовими рішеннями, Кооператив “Лаванда” подав касаційну
скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Автономної Республіки
Крим від 12.06.2007р. та постанову Севастопольського апеляційного господарського
суду від 29.08.2007р. та задовольнити позовні вимоги. Свою вимогу Кооператив “Лаванда”
мотивує тим, що господарським судом першої та апеляційної інстанції неправильно
застосовано норми матеріального та процесуального права.

Розглянувши касаційну
скаргу, перевіривши правильність застосування місцевим та апеляційним господарським
судом норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України
дійшов висновку, що касаційна скарга Кооперативу “Лаванда” не підлягає задоволенню.

Господарським судом
встановлено:

08.07.2004р. між
Кримською республіканською організацією профспілки працівників охорони здоров'я
України та Житловим кооперативом індивідуальних забудовників “Ісари” укладено договір
купівлі-продажу нерухомого майна, за яким Кримська республіканська організація профспілки
працівників охорони здоров'я України продала, а Житловий кооператив індивідуальних
забудовників “Ісари” купив об'єкти заміського дитячого оздоровчого табору “Ісари”.

На підставі рішення
виконавчого комітету Лівадійської селищної ради від 13.11.2003р. № 211 “Про оформлення
права власності на нерухоме майно заміського дитячого оздоровчого табору “Ісари”
за Кримським республіканським комітетом профспілки працівників охорони здоров'я
України та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 07.07.2004р.
виконавчим комітетом Лівадійської селищної ради на підставі рішення від
04.06.2004р. №108, відчужені об'єкти належали Кримському республіканську комітету
профспілки працівників охорони здоров'я України

Відповідно до ч.
1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою,
п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ст. 203 ЦК
України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину,
а саме: Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину
має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами),
не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних
дітей.

Проте, позивач звернувся
з позовом до відповідачів про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого
майна від 08.07.2004р., вважаючи, що укладенням даного договору відповідачі порушили
його право щодо забезпечення позову у справі № 2-1/11280-2001 про відшкодування
моральної шкоди за рахунок майна Дитячого оздоровчого табору “Ісари”, на яке було
накладено арешт для забезпечення позову у даній справі.

Як встановлено господарським
судом:

Господарський суд
Автономної Республіки Крим ухвалою від 12.11.2001р. наклав арешт на майно дитячого
оздоровчого табору “Ісари” ім. В. Коробкова в межах ціни позову до вирішення спору
по суті. Дана ухвала суду набрала законної сили в день її винесення та не скасована
судом до цього часу.

На підставі цієї
ухвали суду державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Ялтинського
міського управління юстиції відкрив виконавче провадження та 21.11.2001 року склав
акт опису й арешту майна дитячого оздоровчого табору “Ісари” ім. В. Коробкова, до
складу якого включив в тому числі й майно, що є предметом спірного договору та яке
Дитячому оздоровчому табору “Ісари” ім. В. Коробкова на праві власності не належить.

Дані дії державного
виконавця були оскаржені і начальником Відділу державної виконавчої служби Ялтинського
міського управління юстиції 21.09.2004 року була винесена постанова, якою майно,
що є предметом спірного договору, було виключно з переліку арештованого майна дитячого
оздоровчого табору “Ісари” ім. В. Коробкова як таке, що не належить боржнику.

Дана постанова начальника
Відділу державної виконавчої служби Ялтинського міського управління юстиції є чинною,
та позивачем не оскаржена.

Отже, колегія суддів
Вищого господарського суду України погоджується з висновком господарського суду
першої та апеляційної інстанції про відсутність порушення прав та охоронюваних законом
інтересів позивача укладенням відповідачами спірного договору.

За таких обставин
справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстав для скасування прийнятої
господарським судом апеляційної інстанції постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст.
111-5, 111-7, п. 1 ст. 111-9, ст. 111-11 Господарського процесуального кодексу України,
Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу
Кооперативу “Лаванда” залишити без задоволення, постанову Севастопольського апеляційного
господарського суду від 29.08.2007р. у справі №2-29/17491.1-2006 –без змін.

Головуючий - суддя
Кривда Д.С.

судді Жаботина Г.В.

Уліцький А.М.