ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" січня 2007 р.
Справа  № 16/489-06-13195

Господарський суд Одеської області у складі:

Судді  - Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань –Шевченко Г.В.

З участю представників сторін:

Від позивача:      не з’явився;

Від відповідача:  Граніна І.В. по дов. від 08.11.2006р.;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом закритого акціонерного товариства „Банг і Бонсомер” до відкритого акціонерного товариства „Одесхарчокомбінат” про стягнення 4932,51 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 13.12.2006р. господарським судом Одеської області було порушено провадження у справі № 16 / 489 –06 –13195 за позовом закритого акціонерного товариства „Банг і Бонсомер” (далі по тексту ЗАТ „Банг і Бонсомер”) до відкритого акціонерного товариства „Одесхарчокомбінат” (далі по тексту ВАТ „Одесхарчокомбінат”) про стягнення 4932,51 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує порушенням відповідачем умов договору №807 від 06.10.2005р. укладеним між сторонами по справі в частині здійснення несвоєчасної та неповної оплати товару, отриманого ВАТ „Одесхарчокомбінат”.

Під час розгляду справи № 16/ 489 –06 –13195 позивач, посилаючись на погашення відповідачем у повному обсязі заявленої до стягнення суми заборгованості по договору №807 від 06.10.2005р., звернувся до господарського сулу з заявами вх. № 578 від 16.01.2007р. та вх. № 1757 від 25.01.2007р. про відмову від позову до ВАТ „Одесхарчокомбінат” про стягнення 4932,51 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову тощо. При цьому, згідно ч. 1 ст. 78 ГПК України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, які підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами, та долучаються до справи.

В свою чергу, згідно п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

На думку суду, з урахуванням положень ч. 4 ст. 22 ГПК України, заява позивача від 23.08.2006р. про відмову від позову по справі № 16 / 489 –06 –13195 відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню за відсутністю обставин, передбачених ч. 6  ст. 22 ГПК України.

Підсумовуючи вищезазначене, суд, керуючись ст. 22 ГПК України, приймає відмову ЗАТ „Банг і Бонсомер” від позову, згідно заяви від 16.01.2007р. та від 25.01.2007р., у зв’язку з чим провадження у справі № 16 / 489 –06 –13195 підлягає припиненню відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Крім того, позивач в зазначених заявах просить суд вирішити питання про повернення державного мита з бюджету та про розподіл між сторонами по справі сум господарських витрат.

З огляду на викладене, суд звертає увагу позивача на наступне.

Відповідно до ст. 47 ГПК України державне  мито  підлягає  поверненню  у випадках і в порядку, встановлених законодавством. В  рішенні,  ухвалі, постанові чи довідці господарського суду зазначаються обставини, що є підставою для повного або  часткового повернення державного мита.

Згідно ст.8 Декрету  Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 „Про державне мито” сплачене  державне  мито  підлягає  поверненню  частково  або повністю у випадках:

1) внесення мита в більшому розмірі, ніж  передбачено  чиним законодавством;

2) повернення заяви (скарги) або відмови в  її  прийнятті,  а також  відмови  державних  нотаріальних  контор  або    виконавчих комітетів міських, селищних і сільських Рад народних  депутатів  у вчиненні нотаріальних дій;

3) припинення провадження у справі або залишення  позову  без розгляду,  якщо  справа  не  підлягає  розглядові  в  суді  чи   в господарському  суді,  а  також  коли  позов  подано  недієздатною особою;

4) скасування в установленому порядку рішення суду;

5) неприйняття  Кабінетом  Міністрів  України  у  встановлені строки  рішення  про  створення (реєстрацію) промислово-фінансової групи або зняття проекту створення промислово-фінансової  групи  з розгляду   уповноваженою   особою   ініціаторів   створення   цієї промислово-фінансової  групи;

6) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Згідно п. 8 Роз’яснень Вищого господарського суду України від 04.03.1998р. „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України” державне   мито   частково   або   повністю   повертається заявникові    лише   у   випадках,   прямо   передбачених   чиним законодавством.

З огляду на те, що чинним законодавством не передбачено повернення сплаченого державного мита у випадку припинення провадження по справі у зв’язку з відмовою позивача від позову на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України, суд доходить висновку про відсутність підстав для повернення сплаченого ЗАТ „Банг і Бонсомер” державного мита згідно платіжного доручення № 572 від 02.11.2006р. за подачу позову до ВАТ „Одесхарчокомбінат” про стягнення 4932,51 грн.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що положеннями ГПК України не передбачено порядок сплати та повернення господарських витрат взагалі, у зв’язку з чим заява ЗАТ „Банг і Бонсомер” про розподіл між сторонами по справі № 16 / 489 –06 –13195 сум господарських витрат задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 22, 78, п. 4 ч. І ст. 80, ст. 86 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.          Прийняти відмову закритого акціонерного товариства „Банг і Бонсомер” від позову.

2.          Провадження у справі № 16 / 489 –06 –13195 припинити.

Суддя                                                                                       Желєзна С.П.