ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"19" листопада 2007 р.            Справа № 10/641-07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БелУкрГаз", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ірпіньнафтопродукт", смт. Гостомель

про стягнення 163733,43 грн.

суддя Тищенко О.В.

За участю представників сторін:

позивача – Лактінова Т.М. (довіреність від 03.01.2007р. № 0103/07)

відповідача –Глівая С.В. (довіреність від 07.03.2007р. № 80)

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "БелУкрГаз", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ірпіньнафтопродукт", смт. Гостомель про стягнення 163733,43 грн. заборгованості, з яких: 157683,22 грн. основний борг, 3790,97 грн. пеня, 812,44 грн. 3% річних, 1446,80 грн. сума інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.10.2006р. було порушено провадження в справі та призначено до розгляду на 19.11.2006р. о 11:15 год.

Представник позивача позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань, які виникли за Договором купівлі-продажу від 12.04.2007р. № 04/12-07 щодо оплати поставленого товару (зріджений газ комунально-побутового призначення за ДСТУ 4047-2001), в зв’язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в сумі 157683,22 грн.

Від представника позивача під час розгляду справи 19.11.2007р. надійшла заява про про уточнення позовних вимог, в якій останній зазначає, що відповідачем повністю погашено суму основного боргу та просить стягнути з відповідача 3790,97 грн. пені, 812,44 грн. 3% річних, 1446,80 грн. суму інфляційних втрат.

Також, через загальний відділ господарського суду Київської області 08.11.2007р. від представника позивача надійшло клопотання про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.11.2007р. відмовлено позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "БелУкрГаз" в задоволенні клопотань про вжиття заходів до забезпечення позову.

Представник позивача в судовому засіданні 19.11.2006р. позовні вимоги підтримав, оскільки вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання 19.11.2007р. з’явився, але відзиву на позов суду не представив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "БелУкрГаз” (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ірпіньнафтопродукт" (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу від 12.04.2007р. № 04/12-07 (Договір), відповідно до умов якого продавець зобов’язується поставити та передати у власність, а покупець прийняти і оплатити зріджений газ комунально-побутового призначення за ДСТУ 4047-2001 (товар) в кількості, за номенклатурою, цінами і термінами поставки згідно умов договру і рахунків –фактур до нього, які є невід’ємною частиною договору.

Відповідно до п. 3.1 Договру на кожну партію товару ціна обговорюється сторонами окремо і відображається в рахунках.

Продукція поставляється транспортом постачальника. Вартість доставки врахована у ціну товару (п. 4.1 Договору).

Відповідно до п. 4.3 Договору зобов’язання постачальника по поставці продукції вважаються виконаними з моменту передачі її в розпорядження покупця на підставі накладної, підписаної уповноваженими представниками сторін.

Згідно з п. 5.1 Договору оплата за договором здійснюється в безготівковій формі на розрахунковий рахунок продавця. Грошові кошти перераховуються на підставі виставленого продавцем рахунку, при цьому платіжні документи в обов’язковому порядку повинні містити в призначенні платежу найменування товару, номер і дату договору або номер і дату рахунку продавця.

Термін оплати кожної партії товару окремо указується у відповідному рахунку (п. 5.2 Договору).

У відповідності до п. 5.4 Договору датою платежу вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Позивачем відповідно до умов договору було посталено відповідачу зріджений газ комунально-побутового призначення за ДСТУ 4047-2001 на загальну суму 443829,81 грн., що підтверджується видатковими накладними.

В видаткових накладних зазначено, що відстрочка платежу становить 2 дні.

Відповідач в порушення умов договору за поставлений товар розрахувався частково в сумі 286146,59 грн.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем на момент звернення позивача до суду за захистом порушених прав та інтересів становить 157683,22 грн.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Згідно зі статтею 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі –ГК України), суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зообов”язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом України (ст. 525 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов”язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов”язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Після звернення позивача до суду за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів, відповідачем було перераховано на розрахунковий рахунок позивача 157683,22 грн. основного боргу, що підтверджується платіжними дорученнями від 09.10.2007р. № 66, від 16.11.2007р. № 442, № 439, від 1511.2007р. № 426, № 427.

Таким чином, провадження в частині стягнення 157683,22 грн. основного боргу підлягає припининенню на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України в зв’язку з відсутністю предмету спору.

За несвоєчасну оплату згідно п. 6.2 Договору та Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” позивачем нарахована пеня в розмірі 3790,97 грн., яка підлягає задоволенню.

Також, позивачем нараховано суму 3% річних в розмірі 812,44 грн. та 1446,80 грн. суму інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов”язань, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

З урахуванням наведеного позовні вимоги про стягнення з відповідача 812,44 грн. трьох відсотків річних та 1446,80 грн. інфляційних втрат є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 3790,97 грн. пені, 812,44 грн. 3% річних, 1446,80 грн. інфляційних втрат.

Суд на підставі ст. 49 ГПК України судові (господарські) витрати покладає на відповідача.

Керуючись, п.1-1 ч.1 ст. 80, ст. 49, 82-85 ГПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ірпіньнафтопродукт" (08290, Київська область, смт Гостомель, вул. Чкалова,31, , р/р 0101 в ЗАТ ТАС «Інвестбанк», МФО 320650 або з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БелУкрГаз" (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 126/2, , р/р 001 в АБ „Київська Русь”, МФО 319092) 3790,97 грн. пені, 812,44 грн. 3% річних, 1446,80 грн. інфляційних втрат, а також судові витрати: державне мито в розмірі 1637,33 грн. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Провадження в частині стягнення 157683,22 грн. основного боргу припинити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя                                                                                Тищенко О.В.