ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2007 р.
№ 229/2б-2005

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна М.І. –головуючого

Панової І.Ю.,

Удовиченка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Київського управління з питань банкрутства
(м. Київ та Київська область)

на ухвалу
господарського суду Київської області
від 05 вересня 2006 року

у справі
господарського суду
№ 229/2б-2005
Київської області

за заявою
Державної податкової інспекції у Бородянському районі Київської області

до
Державного підприємства "Росток"

про
банкрутство

арбітражний керуючий
Бородін Олександр Васильович,

за участю представників сторін:

Київського управління з питань банкрутства – Ільчук В.Л. (дов. від 25.07.06 № 15-21/634,

ДПІ у Бородянському районі –Маковій О.О. (дов. від 10.01.07 № 118/10/01;

ВСТАНОВИВ:

У червні 2005 року ДПІ у Бородянському районі звернулася до господарського суду із заявою про порушення провадження у праві про банкрутство Державного підприємства "Росток" на підставі ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності божника або визнання його банкрутом"  (далі Закону) у зв'язку з його неспроможністю  сплатити заборгованість у сумі 3 771,53 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04 липня 2005 року заяву прийнято до розгляду і порушено провадження у справі.

Відповідно до ухвали господарського суду від 07 жовтня 2005 р. припинено процедуру ліквідації ДП "Росток", передбачену ст. 52 Закону, та справу переведено до загальних судових процедур у справі про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28 березня 2006 року  за пропозицією Міністерства економіки України призначеного арбітражного керуючого –розпорядника майна у справі  Бородія Олександра Васильовича.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05 вересня 2006 року (суддя Шевчук С.Р.) за клопотанням розпорядника майна та рішення комітету кредиторів відкрито процедуру санації ДП "Росток". Керуючим санацією призначено арбітражного керуючого Бородія О.В.

У касаційній скарзі Київське управління з питань банкрутства просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області в частині  призначення  керуючим санацією - арбітражного керуючого Бородія О.В. В обґрунтування посилається на порушення ст. 2 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, Порядку подання пропозицій господарському суду щодо кандидатур арбітражних керуючих, затверджених наказом Міністерства економіки України від 20.05.2003 № 127.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши правильність застосування судом  норм матеріального та процесуального права судова колегія Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону одночасно з винесенням ухвали про санацію господарський суд своєю ухвалою призначає керуючого санацією за наявності у нього ліцензії, крім випадків, передбачених цим Законом.

Положеннями ч. 2 вказаної статті передбачено, що комітет кредиторів приймає рішення про погодження кандидатури керуючого санацією. При цьому, кандидатури керуючого санацією можуть бути запропоновані комітету кредиторів будь-яким із кредиторів, представником органу, уповноваженого управляти майном боржника.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону одним із повноважень державного органу з питань банкрутства, яким відповідно до Указу Президента України від 23.10.2000 р. № 1159 виступає Міністерство економіки України, є надання, у випадках передбачених Законом, господарському суду пропозицій щодо кандидатур арбітражних керуючих.

Місцевий господарський суд, приймаючи ухвалу суду про введення процедури санації і призначення керуючого санацією, виходив з рішення комітету кредиторів від 01.09.2006 р., який просив керуючим санацією призначити арбітражного керуючого Бородія О.В.

Київське управління з питань банкрутства, яке здійснює державну політику щодо запобігання банкрутству підприємств, у статутному фонді яких частка державної власності перевищує двадцять п'ять відсотків, у своїй касаційній скарзі стверджує, що кандидатура керуючого санацією призначена без попереднього погодження з держаним органом з питань банкрутства Міністерства економіки України.

В силу ч. 2 ст. 17 Закону керуючим санацією може бути запропоновано особу, яка виконувала повноваження розпорядника майна, якщо на це є згода комітету кредиторів та (або) інвесторів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, комітет кредиторів прийняв рішення (протокол зборів комітету кредиторів № 4 від 01.09.2006 р.) про звернення до суду з клопотанням щодо призначення керуючим санацією боржника арбітражного керуючого Бородія О.В., який виконував функції розпорядника майна у справі.

При призначенні керуючим санацією боржника розпорядника майна – арбітражного керуючого Бородія О.В. суд першої інстанції керувався ст. ст. 2, 17 Закону та виходив з пропозиції  комітету кредиторів  боржника від 01.09.2006 (а.с. 193), який  ухвалою господарського суду від 28.03.2006 призначений арбітражним керуючим ДП "Росток" за поданням Міністерства економіки України (лист № 69-23/1960 від 07.02.2006 р. (а.с. 128).

Для державних підприємств або підприємств, у статутному фонді яких частка державної власності перевищує двадцять п'ять відсотків в силу ч. 2 ст. 2 Закону кандидатуру керуючого санацією пропонує державний орган з питань банкрутства.

Відповідно до ст. 1 Закону керуючим санацією є фізична особа, яка відповідно до рішення господарського суду організовує здійснення санації боржника, яка являє собою систему заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнання боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом кредитування, реструктуризації підприємства, боргів і капіталу та (або) зміну організаційно-правової та виробничої структури боржника.

Положеннями ч. 8 ст. 16 Закону передбачено право комітету кредиторів на подання клопотання щодо кандидатури керуючого санацією.

Згідно з ч. 2 ст. 17 Закону комітет кредиторів попередньо погоджує кандидатуру керуючого санацією, запропоновану будь-яким із кредиторів, представником органу, уповноваженого управляти майном боржника.

Як вбачається з матеріалів справи,  частка державної власності ДП "Росток" складає 100 відсотків, а призначення арбітражного керуючого Бородія О.В. керуючим санацією зазначеного підприємства було здійснено без попереднього погодження Державного департаменту з питань банкрутства, у зв'язку з чим не можна вважати, що при призначенні керуючого санацією боржника судом першої інстанції дотримано приписів ст. 2 Закону.

Разом з тим,  Державним департаментом з питань банкрутства Міністерства економіки України   розгляд звернення Київського управління з питань банкрутства щодо погодження на призначення керуючим санацією у справі про банкрутство ДП "Росток" арбітражного керуючого Бродія О.В. було відкладено у зв'язку з необхідністю отримання додаткової інформації, про що листом № 216-30/2035 від 10.11.2006 р.  було повідомлено і господарський суд Київської області (а.с. 200).

За таких обставин справи, вирішуючи питання про призначення керуючим санацією О.В.Бородіна, господарський суд Київської області не з'ясував пропозицію Державного департаменту з питань банкрутства, чим порушив вимоги  ст. 2 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, Положення про Державний департамент з питань банкрутства, Порядку подання пропозицій господарському суду щодо кандидатур арбітражних керуючих, а тому  колегія суддів дійшла висновку про  скасуванням ухвали суду в частині призначення керуючим санацією.

Крім того,  арбітражний керуючий Бородій О.В. звернуся до господарського суду Київської області із заявою про дострокове припинення обов'язків керуючого санацією ДП "Росток" у зв'язку із значною кількістю підприємств-боржників, на яких він виконує повноваження арбітражного керуючого.

П. 8 ст. 17 Закону передбачено, що керуючий санацією може бути звільнений господарським судом від виконання повноважень керуючого санацією, зокрема, за його заявою.

За таких обставин справи ухвала суду першої інстанції в частині призначення керуючого санацією підлягає скасуванню

На підставі викладеного, керуючись статтями 1117, 1119 -  11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу   Київського управління з питань банкрутства задовольнити.

Ухвалу господарського суду Київської області від 05 вересня 2006 року у справі № 229/2б-2005 скасувати, справу  передати до господарського суду  Київської  області на новий розгляд.

Головуючий                                                                           М.І. Хандурін

Судді                                                                                                    І.Ю. Панова

О.С.Удовиченко