Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "26" березня 2007 р.                                                     Справа № 2/131

Господарський суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Тимошенка О.М.

при секретарі Савчук С.В.

за участю представників сторін

від позивача Гуртовенко Р.М. дов. від 06.10.06р.

від відповідача Мельник В.О. дов. від 08.02.07р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Малого приватного підприємства "СІМТ" (м. Київ)

до Радомишльської районної кіновідеомережи (м.Радомишль)

про стягнення 61845,79 грн.

У судовому засіданні 13.02.07р. та 13.03.07 оголошувалась перерва відповідно до 13.03.07р. та  до 26.03.07р.

За клопотанням представників сторін, відповідно до ухвали суду від 13.02.07 спір вирішено в більш тривалий строк ніж передбачений статтею 69 ГПК України.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення на його користь з відповідача  61845,79грн., з яких: 39632,40грн. - боргу за виконані підрядні роботи;7173,03грн.-пені; 9987,29грн.-інфляційні; 2278,80грн.-3% річних;2774,27грн.-штрафу.

У судових засіданнях, представник позивача позовні вимоги підтримав у повному об'ємі.

Представники відповідача, заперечили проти позовних вимог, зазначивши у відзиві на позовну заяву (а.с.17-18), що укладений між сторонами договір підряду є незаконним, оскільки згідно п.1 ст.23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати за нявності відповідного бюджетного призначення, а рішення Радомишльської районної ради №177 від 18.01.04р. носить лише декларативний характер і визначає передбачення необхідних коштів для підтримки об'єктів спільної власності територіальних громад району на 2004-2005р.р. за рахунок перевиконання доходної частини районного бюджету та додаткових дотацій з державного бюджету, і аж ніяк не визначаючи відповідні бюджетні призначення.

Крім того відповідачем заявлено клопотання про призначення судової будівельної експертизи на предмет визначення якості та вартості робіт.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

03.09.2004р. між сторонами був укладений договір підряду на виконання ремонтних робіт, відповідно до якого Замовник (відповідач) доручає, а Підрядник (позивач) бере на себе зобов'язання своїми силами і засобами із забезпеченням належної якості, за договірною ціною та у термін, передбачений цим договором виконати ремонтні роботи приміщення кінотеатру, відповідно до рішення Радомишльської районної ради від 18.06.2004р. №177.

Відповідачем узгоджено зведений кошторисний розрахунок вартості підрядних робіт на суму 39632,00грн.(а.с.12).

На виконання умов договору позивач виконав підрядні роботи з ремонту приміщення на загальну суму 39632,40грн., що підтверджується належним чином оформленим та підписаним сторонами, актом приймання виконаних підрядних робіт №130 від 29.10.2004р.(а.с.13-14), довідкою про вартість виконаних робіт (а.с.15).

Відповідно до пункту 4.1 Договору відповідач зобов'язався оплатити виконані роботи на протязу наступного за звітним місяця, тобто протягом листопада 2004 року. Звідси з 01.12.04 настає прострочення боржника.

Однак відповідач вчасно не розрахувався і на день розгляду справи сума  боргу становить 39632,40 грн.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно,виконати роботу,надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.525,526 ЦК України зобов'язання  має виконуватись належним чином , відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання  або одностороння  зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З урахуванням викладеного суд стягує з відповідача на користь позивача зазначену суму боргу.

Заперечення відповідача не грунтуються на законі. Факт виконання відповідачем робіт підтверджується актом приймання виконаних робіт, який складені на виконання пунктів 4.1 та 5.3 Договору та відповідно до вимог ст.882 ч.4 ЦК України. При прийнятті робіт відповідач, як того вимагає ст.853 ч.1 ЦК України, не заявив про недоліки роботи. Наразі, відповідач має право в установленому порядку заявити про недоліки роботи, які виявлені в межах гарантійного строку, та заявити відповідну вимогу (позов). Посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування є його внутрішньою справою як господарюючого суб'єкта і не може впливати на права позивача.

Клопотання відповідача про призначення експертизи задоволенню не підлягає, так як відповідачем не заявлено позову (зустрічного позову) про відшкодування збитків (чи іншого позову), які пов'язані з неналежною якістю виконаних робіт.

За несвоєчасне  виконання  грошових зобов'язань, на підставі ст.230 ч.2 Господарського кодексу України, позивачем нараховані штрафні санкції у вигляді пені в розмірі 7173,03грн. та штрафу в розмірі 2774,27грн.

Беручи до уваги те, що стороною зобов'язання є комунальне підприємство, а будівництво велось за рахунок бюджетних асигнувань, що розмір нарахованих штрафних санкцій є надмірно великим, господарський суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 1000 грн. та штрафу до 1000 грн.  на підставі ст.233 ГК України.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням  встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

Згідно представленого позвиачем розрахунку, правильність якого перевірена судом, розмір річних становить 2278,80 грн. При розрахунку інфляційних  позивачем допущена  помилка. Провівши розрахунок за допомогою комп'ютерної програми "Закондавство" суд визначає розмір інфляційних як 9034,19грн.

Витрати, пов'язані з оплатою державного мита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача пропорційно правомірно заявленим вимогам.

Керуючись ст.ст. 49, 82 – 85 ГПК України, Господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Зменшити розмір пені до 1000грн.

3.Зменшити розмір штрафу до 1000грн.

4.Стягнути з Радомишльської районної кіновідеомережі (Житомирська область.м.Радомишль, майдан Соборний,16; ) на користь Малого приватного підприємства "СІМТ" (04050, м.Київ, вул.Пімоненка,20; ) - 39632,40грн. боргу, 2278,80грн. річних, 9034,19грн. інфляційних, 1000грн. пені,1000грн.  штрафу, 608,92грн.  витрат по оплаті державного мита, 116,18грн.  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5.Відмовити в позові в частині стягнення  953.10грн. інфляційних .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання 10.04.07.

Суддя                                                                     Тимошенко О.М.

Віддрукувати: 3 прим.