донецький апеляційний господарський суд
УХВАЛА

Іменем України

12.04.2007 р.                                                                                 справа №23/414а

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

при секретареві судового засідання

За участю
представників сторін:

від позивача:
Макаров А.А. –представник, за дов. №б/н від 01.03.2007р.

від відповідача:

Вараксін О.М. –провідний спеціаліст-юрисконсульт, за дов. №3042/06-08 від 03.03.2007р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Управління Пенсійного Фонду України в м.Краматорську Донецької області

на постанову господарського суду

Донецької області

від
22.01.2007 р.

у справі
№23/414а ( суддя Забарющий М.І. )

за позовом:
відкритого акціонерного товариства „Технологічне і спеціальне обладнання”, м.Краматорськ Донецької області

до відповідача:

Управління Пенсійного Фонду України в м.Краматорську Донецької області

про
визнання недійсними рішення відповідача №677 від 11.07.2006р. та №678 від 11.07.2006р.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Донецької області від 22.01.2007 р. по справі №23/414а (суддя Забарющий М.І.) за позовом відкритого акціонерного товариства „Технологічне і спеціальне обладнання”, м.Краматорськ Донецької області, до Управління Пенсійного Фонду України в м.Краматорську Донецької області, визнано частково недійсними –на суму 946 грн. 53 коп. рішення №677 від 11.07.2006р. та №678 від 11.07.2006р. про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування. У решті вимог провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з постановою господарського суду, відповідач, Управління Пенсійного Фонду України в м.Краматорську Донецької області, звернувся з апеляційною скаргою про скасування постанови господарського суду Донецької області.

Відповідач зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 р. страхові внески не включаються до складу податків, інших обов’язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство. Також в ч.ч. 5, 7 ст. 103 Кодексу адміністративного судочинства України чітко вказаний порядок обчислення строків, а Законом України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зазначений порядок застосування фінансових санкцій до страхувальника.

Оскільки постанова господарського суду, на думку відповідача, не відповідає нормам матеріального та процесуального права відповідач просить скасувати постанову господарського суду в частині визнання частково недійсними –на суму 946 грн. 53 коп. рішень №677 від 11.07.2006р. та № 678 від 11.07.2006р. та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач, відкрите акціонерне товариство „Технологічне і спеціальне обладнання”, м.Краматорськ Донецької області, вважає постанову господарського суду законною та обгрунтованою, прийнятою відповідно до вимог чинного законодавства. Позивач вважає, що відповідач невірно розуміє та застосовує норми ч. 4 ст. 18, п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", просить залишити рішення господарського суду –без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

Розпорядженням Донецького апеляційного господарського суду від 11.04.2007р.                   відповідно до ст. ст. 28, 29 Закону України “Про судоустрій України” № 3018-ІІІ від 07.02.2002 р. для розгляду апеляційної скарги у справі №23/414а була призначена інша колегія суддів.

Вивчивши матеріали справи, доводи заявника скарги, вислухавши представників сторін, які прибули в засідання суду, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, судова колегія встановила.

Управлінням Пенсійного Фонду України в м.Краматорську проведено планову документальну перевірку щодо правильності і повноти нарахування та своєчасності сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відкритим акціонерним товариством „Технологічне і спеціальне обладнання”, м.Краматорськ за період з 01.04.2004 року по 28.02.2006 року, банківський (операційний) період з 01.04.2004р. по 31.03.2006р.

За результатами перевірки складено акт №64 від 01.06.2006 р. За висновками акту перевірки встановлено: позивач несвоєчасно сплачував страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в результаті чого у бюджет Пенсійного фонду України несвоєчасно надійшли кошти у сумі 864 906 грн. 04 коп.; позивач сплачував авансові платежі не в пропорційних розмірах; донараховано зобов’язання зі сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування на суму 12 593 грн. 18 коп.; були завищені страхові внески в сумі 4 221 грн. 90 коп. за рахунок оподаткування фонду оплати праці інвалідів за ставкою 31,8%; підприємство має заборгованість із заробітної плати у сумі 105 183 грн. 75 коп.; до відділу персоніфікованого обліку та інформаційних систем надані недостовірні відомості.

Керуючись п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України “Про  загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІУ від 09.07.2003 р. відповідач прийняв рішення № 677 від 11.07.2006р. про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату страхувальником страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування. Цим рішенням до позивача застосовані штрафні санкції у сумі 55 287 грн. 49 коп. та нарахована пеня у сумі 6 333 грн. 46 коп.

Також відповідач прийняв рішення №678 від 11.07.2006р. про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування від 11.07.2006р. Цим рішенням до позивача були застосовані штрафні санкції у сумі 62 406 грн. 24 коп. та нарахована пеня у розмірі 12 547 грн. 38 коп.

Позивач, відкрите акціонерне товариство „Технологічне і спеціальне обладнання”, звернувся з позовом про визнання недійсними рішень Управління Пенсійного Фонду України в м.Краматорську №677 та №678 від 11.07.2006 р.

Відповідно до приписів ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач заявою №25/34 від 22.01.2007р. уточнив свої вимоги і просив суд визнати рішення відповідача №№ 677 та 678 від 11.07.2006р. недійсними в частині нарахування пені на суму 946 грн. 53 коп.

Господарський суд  Донецької області задовольнив позовні вимоги та визнав частково недійсними –на суму 946 грн. 53 коп. рішення №677 від 11.07.2006р. та №678 від 11.07.2006р. про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, судова колегія дійшла висновку, що постанова господарського суду від 22.01.2007р. по справі №23/414а відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права та не підлягає скасуванню з наступних підстав.

Закон України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року набрав чинності з 01.01.2004 року, тому фінансові та адміністративні санкції, а також пеня, передбачені статтею 106 Закону, застосовуються за порушення, вчинені з 01.01.2004 року.

Пунктом 1 статті 14 вищенаведеного Закону передбачено, що страхувальниками є підприємства, установи, організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, фізичні особи –суб’єкти підприємницької діяльності та інші особи, включаючи юридичні та фізичні особи на умовах трудового договору або на інших умовах. передбачених законодавством, або за договорами цивільно –правового характеру для осіб, зазначених у п. п. 1, 10, 15  ст. 11 цього Закону.

Згідно ст. 18 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” страхові внески є цільовим загальнообов’язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом і не включаються до складу податків, інших обов’язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство.

Відповідно до п. 6 ст. 20 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць; для страхувальників, зазначених у пункті 5 статті 14 цього Закону, - квартал. При цьому в разі здійснення протягом базового звітного періоду виплат (виплати доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, страхувальники одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати авансові платежі у вигляді сум страхових внесків, що підлягають нарахуванню на зазначені виплати (дохід).

У разі недостатності у страхувальника коштів для здійснення в повному обсязі виплати заробітної плати (доходу) та одночасної сплати відповідних авансових платежів виплата зазначених сум та сплата страхових внесків здійснюється в пропорційних розмірах у порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду. У разі несплати авансових платежів до страхувальників застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Перерахування страхових внесків повинно здійснюватися страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). При цьому фактичним одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу) вважається одержання відповідних сум готівкою, зарахування на банківський рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, одержання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей в рахунок зазначених виплат (доходу), фактичне здійснення із цих виплат (доходу) відрахувань, передбачених законодавством або за виконавчими документами, чи будь-яких інших відрахувань.

Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки,  визначені  статтею  20  цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках,  передбачених частиною третьою статті  20  цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмкою) і  стягуються  з  нарахуванням  пені  та застосуванням фінансових санкцій.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків, фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1% зазначених сум коштів, яка розрахована за кожний день прострочення платежу.

У відповідності до ст. 106 Закону України „Про  загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” у разі виявлення своєчасно не сплачених сум  страхових внесків  страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Беручи до уваги викладене, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідач, Управління Пенсійного Фонду України в м.Краматорську, обґрунтовано прийняв спірні рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені у розмірі 135 628 грн. 04 коп.

Оскільки, уточненням до позовних вимог №25/34 від 22.01.2007р. позивач уточнив свої вимоги і просить суд визнати рішення відповідача №№ 677 та 678 від 11.07.2006р. недійсними в частині нарахування пені на суму 946 грн. 53 коп., та погодився з розміром сум заборгованості, господарський суд обгрунтовано закрив провадження у справі у решті вимог.

Позивач не погоджується з нарахуванням пені в сумі 946 грн. 53 коп., оскільки вважає, що відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами  внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. № 21-1 на день сплати заборгованості не повинна нараховуватися пеня.

Відповідно до абз. 3 п.п. 10.1. п. 10 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами  внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного Фонду України від 19.12.2003р. №21-1 нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем настання строку сплати відповідного платежу, до дня його фактичної сплати страхувальником.

Також абз. 2 п.п. 10.2. п. 10 цієї Інструкції встановлено, що нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку перерахування (зарахування) відповідних сум, до дня їх фактичного перерахування (зарахування) банками.

Враховуючи положення абз. 3 п.п. 10.1. п. 10 та абз. 2 п.п. 10.2. п. 10 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами  внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. № 21-1 судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає, що день сплати не повинен зараховуватися, як прострочений день.

Згідно до приписів статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України  завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб”єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі  на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб”єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо  таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи Законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язани діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З наведеного вище вбачається, що позивач довів у розумінні статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України свої вимоги та заперечення щодо обгрунтування позовних вимог.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд обгрунтовано визнав частково недійсними –на суму 946 грн. 53 коп. рішення №677 та №678 від 11.07.2006р. про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

З огляду на надані до матеріалів справи документи, та враховуючи вимоги Конституції України, Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” №1058-ІУ від 09.07.2003р., Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами  внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. № 21-1, ст. ст. 2, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційної скарзі не є підставою для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 187, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, п.6 та п.7 розділу VІІ “Прикінцевих та перехідних положень” Кодексу адміністративного судочинства України у редакції Закону України "Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України" № 2953-ІУ від 6 жовтня 2005 року, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду –

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в м.Краматорську Донецької області, на постанову господарського суду Донецької області від 22.01.2007р. у справі №23/414а –залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Донецької області від 22.01.2007р. у справі №23/414а ( суддя Забарющий М.І. ) –залишити без змін.

У судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений та підписаний 17.04.2007 року.

Головуючий:

Судді:

Надруковано:  5 примір.

1 –позивачу

1 –відповідачу

1 –до справи

2 –ДАГС