ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2007 р.                                                                      Справа №22/435-5/381

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-сервісна компанія "ЕСКО-Північ", м.Київ

до  Дочірнього підприємства "Полтавнафтогазгеологія" Національної акціонерної компанії "Надра України", м. Полтава

про стягнення 17350504,66 гри.

Суддя  Гетя Н.Г.

Представники:

Від позивача  Бобровський К.Ю., дов. № 14-01/07П від 12.01.2007р.

Від відповідача Бобронос В.І., дов. № 20-4/50 від 20.03.2007р.

Багала О.Л., дов. № 20-4/59 від 24.04.2007р.

від прокуратури Харенко В.М

Рішення приймається після перерви, оголошеної 02.08.2007 р.

СУТЬ СПОРУ :  про стягнення з відповідача 17350504,66 грн. збитків за невиконання умов договору підряду № 10-2002/ПР-154 від 09.08.2002 року від 9.08.2002 року.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача позов не визнає, з мотивів, викладених у відзиві на позов

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, встановив:

що 26.04. 2000 року між Державним підприємством Національної Акціонерної Компанії „Надра України" „Полтавнафтогазгеологія", м. Полтава (далі - відповідач), що є правонаступником всіх прав та обов'язків Державного геологічного підприємства „Полтавнафтогазгеологія" та Товариством з обмеженою відповідальністю „Енерго-сервісна компанія „Еско-Північ", м. Київ ( далі - Позивач) укладено договір № 01 про спільну інвестиційну та виробничу діяльність на території України (без створення юридичної особи) по геологічному вивченню (розробці), з дослідно-промислової експлуатації та з подальшою промисловою розробкою Карайкозівського родовища вуглеводнів.

02.08.2001 року згідно з Доповненнями до вказаного Договору в якості третього Учасника Договору про спільну діяльність №01 від 26.04.2000р., на балансі якого знаходяться свердловини №2 І №3 Карайкозівського родовища, приєдналося НГВУ „Охтирканафтогаз" Відкритого акціонерного товариства „Укрнафта".

Учасники Спільної Діяльності, у відповідності до Протоколів засідання Комітету з управління Спільною Діяльністю, а саме: - Протоколів №1 від 01.11.2000р., № 2 від 14.11.2000 р., Протоколів № 1-СД від 23.11.2002 р. , № 2-СД від 26.02.2002 р. (копії в матеріалах справи) передбачили проведення робіт по геологічному вивченню родовища, шляхом відновлення розвідувальних свердловин № 2 і № 3, які знаходились в консервації та одночасно на балансі НГВУ „Охтирканафтогаз".

Програмою робіт по договору про спільну діяльність № 01 від 26.04.2000р. було передбачено проведення дослідно-промислової розробки свердловини №3, згідно плану пробної експлуатації, та проведення робіт з капітального ремонту свердловини №2 та подальшим освоєнням та введенням її в дослідно-промислову експлуатацію.

Відповідно до умов Договору про спільну діяльність №01 від 26.04.2000року, учасники погодились, що Оператором створеної спільної діяльності є Товариство з обмеженою відповідальністю „Енерго-сервісна компанія „Еско-Північ", м. Київ (позивач у справі).

На виконання програми робіт Спільної діяльності щодо свердловини №2 Карайкозівського родовища, Оператором Спільної Діяльності, ТОВ „Енерго-сервісна компанія „Еско-Північ" в особі виконавчого директора Коробкіна Г.Г., який діяв у відповідності до наданих Учасниками СД довіреностями, був укладений договір № І0-20О2/ПР-154 від 09.08.2002 року на виконання підрядних робіт по капітальному ремонту свердловини №2 Карайкозівського родовища, розташованої па території Краснокутського району Харківської області з Відповідачем, Дочірнім підприємством НАК «Надра України»„Полтавнафтогазгеологія".

Відповідно до пункту 2.1 договору підряду № І0-20О2/ПР-І54 від 09.08.2002 року проведення всіх робіт, передбачених виконавчим (зведеним) кошторисним розрахунком. Підрядник ( відповідач) зобов'язувався виконати протягом чотирьох місяців, починаючи від здійснення Замовником авансування робіт в обсязі 10% вартості замовленого обсягу робіт ( п.4.3. зазначеного договору підряду) та закінчити всі роботи в тому числі демонтаж та рекультивацію землі до 10 грудня 2002 року.

Умовами Договору підряду № 10-2002/ПР-154 від 09.08.2002 року та доповненнями до нього від 22.10.2002 року сторони передбачили, що «Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується виконати роботи по капітальному ремонту свердловини №2 Карайкозівського родовища у відповідності до Програми робіт, Плану робіт. Виконавчому кошторисному розрахунку, Графіку виконання робіт в межах кошторисної ( договірної) вартості в термін до 26 січня 2003 року, а після цього терміну проводити роботи по виклику припливу нафти і проведення дослідження свердловини».

При цьому роботи по демонтажу верстату та іншого обладнання повинні були розпочатися з 06.02.2003 року і закінчитись 22 березня 2003 року (див. графік виконаних робіт).

Замовник (позивач), свої зобов'язання щодо здійснення авансу до початку робіт виконав в повному обсязі, а саме 13.08.2002 р. перерахував відповідачу 70 000,00 грн. (копія банківської виписки в матеріалах справи).

Відповідно до п.4.4. договору підряду № 10-2002/ПР-154 від 09.08.2002 року , відповідач, ДП «Полтавнафтогазгеологія», повинен був розпочати роботи протягом 5 днів після отримання авансу. Договірна кошторисна вартість робіт згідно п.4.1. договору підряду № 10-2002/ПР-154 від 09.08.2002 року склала 725 000,00 грн.

Сторони по справі склали виконавчий кошторисний розрахунок вартості робіт по капітальному ремонту свердловини №2 Карайкозівського НГКР, в якому погодились на збільшення кошторисної вартості робіт на 40 %, тобто на 1 015 000,00 грн. При цьому відповідно до календарного графіку виконання робіт термін дії на проведення робіт відповідачем сторони встановили до 22.03.2003 року (див. Додаток до Додаткової угоди №1 від 22.10.2002 р.).

Оплата робіт за договором підряду проводилась виконавчим директором Спільної діяльності (позивачем), виходячи з фактичного обсягу виконаних робіт та фактичних затрат, понесених відповідачем, в межах кошторисної вартості цих робіт, на підставі рахунків-фактури та підписаних з обох сторін актів виконаних робіт за формою №2-Кб.

В період з 09.08.2002 року по березень-травень 2003 року, відповідачем були виставлені рахунки-фактури та підписані акти виконаних робіт на загальну суму 1251451,81 грн. (копії в матеріалах справи), які повністю були оплачені Замовником (позивачем) по договору підряду.

Відповідач в порушення умов договору підряду № 10-2002/1ІР-154 від 09.08.2002 року та календарного графіку, підрядних робіт в повному обсязі не виконав, крім того, в односторонньому порядку відмовився закінчувати ці роботи та провів демонтаж бурового станка та обладнання, а в подальшому вивіз це бурове обладнання та звільнив земельну ділянку без зазначення будь-яких причин.

Внаслідок порушення відповідачем умов договору підряду № 10-2002/ПР-154 від 09.08.2002 Учасниками Спільної діяльності своєчасно не була введена в дослідно-промислову розробку свердловина №2 і не було отримано в період дії Спеціального Дозволу (Ліцензії) на користування надрами в межах Карайкозівського родовища за № 1927 від 14.05.2002 року частки вуглеводнів (нафти та природного газу) у відповідності до п.9.1 Договору про спільну діяльність №01 від 26.04.2000 року зі змінами та доповненнями.

Відповідно до п.6.1 Договору підряду № І0-2002/ПР-154 від 09.08.2002р., винна із Сторін несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов Договору, додатків до нього, і у випадку його порушення зобов'язана відшкодувати іншій Стороні прямі збитки, що виникли з її вини.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором   п.п.6.1., п.9.1.5 ( б), п. 9.1.6. (б) Додаткової угоди до договору підряду

В результаті односторонньої відмови відповідача у провадженні проведення робіт за договором підряду від 9.08.2002 року, в рамках виданої нової ліцензії на користування надрами, позивач вимушений був звернутись до іншого підприємства щодо продовження капітального ремонту свердловини № 2. Після проведення робіт в жовтні-грудні 2004 року, згідно договору підряду укладеного позивачем з ДП "НАК "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія" за № 1-02/2004-85 від 18.10.2004 року аварійно-відновлювальні роботи та виклик припливу по свердловині № 2 були завершені і починаючи з 17.12.2004 року по даний час із свердловини постійно здійснюється видобуток нафти і природного газу.

Відповідно до п.6.1 Договору підряду від 9.08-02 року винна сторона несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов Договору, додатків до нього, і у випадку його порушення зобов'язана відшкодувати іншій стороні прямі збитки, що виникли з її вини.

При визначенні розміру відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) позивачем, суд застосовує термін отримання вуглеводнів із свердловини №2 за 147 діб, починаючи з 23.07.2004 року по 16.12.2004 року, при цьому термін за 20 діб не може судом бути врахований, як причинені збитки, оскільки Законом України «Про нафту і газ», Кодексом України «Про надра», Правилами розробки нафтових та газових родовищ встановлюється особливий порядок щодо початку дослідно-промислової розробки родовищ нафти і газу, а саме: після отримання підприємством Спеціального дозволу ( Ліцензії) на користування надрами, власник цього дозволу погоджує розконсервацію свердловин з Державною інспекцією по охороні за надрами ( Держнаглядохоронпраці), складає відповідні плани робіт відносно зацікавлених об’єктів , укладає необхідні договори на послуги, підряду , перевезення, зберігання відповідної продукції, у разі необхідності договори на оренду свердловин та інше.

Таким чином суд визначає розмір збитків у відповідності до підписаного договору підряду № 10-2002/ПР-154 від 09.08.2002 року  з ДП „Полтавнафтогазгеологія'' та додатків до нього починаючи з 23.07.2004 року по 16.12.2004 року, тобто в період дії Спеціального дозволу (Ліцензії) за № 2489 від 02.07.2004 року.

Кількість недоотриманої нафти за цей період обраховується виходячи з даних, які були визначені при проведенні дослідження свердловини № 2, ще в 1981-1982 роках 1 та 2 об’єктів, де було отримано нафти, а саме по 1 об’єкту - 94 м.куб./доб., по 2 об’єкту - 75 м.куб./доб, а також виходячи з даних, які були отримані в результаті проведення дослідження по виклику припливу нафти та газу, в тому числі її освоєння, за період з 17.12.2004 року по 28.01.05 року, де сумарний видобуток нафти із свердловини № 2 склав в кількості 662,510 тонн, що підтверджується актами руху нафти щодо обліку продукції по свердловині №2, при цьому видобуток із свердловини здійснювався на протязі 20 діб.

За відповідну кількість видобутої із свердловини сировини (нафти та газу) позивач здійснював відповідні платежі до бюджету:- рентна плата, збір за геолого розвідувальні роботи , плата за користування надрами для видобування нафти та газу, та в подальшому, у відповідності до розрахунків, наданих до податкових органів, здійснював ці платежі до бюджету.

Виходячи з таких показників  середньообліковий  дебіт нафти складав 33,125 тони на добу.

За таких умов Позивач міг би отримати нафти за 147 діб в кількості 4869,375 тон.

Ціна за 1 тону купівлі нафти на момент подання позовної  заяви по НГВУ „Охтирканафтогаз" ВАТ „Укрнафта" за підсумками аукціону №96 від 22.08.2006 року становила 3136,46 грн.

Суд вважає, що відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди відповідачем є реальним, оскільки із свердловини після ліквідації аварії (аварійно-відновлювальні роботи) і проведення робіт по освоєнню( дослідженню), почався здійснюватись видобуток нафти і газу, а тому позивач мав повне право розраховувати на отримання продукції ще в 2003 році, при умові належного виконання відповідачем своїх зобов'язань по договору підряду.

При визначенні розміру відшкодування не одержаних доходів, а саме упущеної вигоди, ТОВ “Еско-Півіч” застосовує термін недоотримання вуглеводнів, а саме нафти із свердловини  № 2 за 167 діб, починаючи з 03.07.2004 р. по 16.12.2004 р. включно. (з моменту отримання права на видобуток, тобто отримання Спеціального дозволу (ліцензії) до  безпосереднього початку здійснення видобутку із свердловини після закінчення ремонту).

Як пояснив позивач, після отримання нової Ліцензії на користування надрами в межах Карайкозівського родовища, позивачу (ТОВ “Еско-Північ”) необхідно отримати дозвіл в Держнаглядохоронпраці в Харківської області на розконсервацію свердловини, скласти план роз консервації, погодити його з зацікавленими сторонами, укласти договори на послуги по виконанню необхідних робіт, а також укласти договір щодо передачі свердловини в оперативну оренду позивачу.

Для виконання вищевказаних дій позивачу необхідно від 15 до 20 діб. Отже, оскільки позивачу для того щоб розпочати законний видобуток нафти і газу із свердловини № 2  Карайкозівського родовища необхідно виконати дії, а саме:

- отримати дозвіл на розконсерацію свердловини в Державній інспекції по охороні за надрами в Харківської області за місцем розташування свердловини.

- скласти план розконсервації свердловини

- укласти необхідні договори в тому числі щодо передачі в оперативну оренду свердловини позивачу.

Таким чином, термін якій необхідно для цього 20 діб, суд не може враховувати як причинені збитки, а тому:

Кількість діб складає –147 дн. (з 23.07.04 р. по 16.12.04 р.

Середньодобовий дебіт нафти за цей період обраховується виходячи з даних, які були визначені в результаті проведення цих робіт по виклику припливу нафти та газу, в тому числі її освоєння, за період з 17 грудня 2004 року по 28 січня 2005 року, де сумарний видобуток нафти зі свердловини № 2 склав в кількості 662,510 тонн,

а саме: за грудень в кількості 349,612 тонн, за січень 2005 року в кількості 312,898 тонн, при цьому видобуток із свердловини здійснювався на протязі 20 діб.

Середній Дебіт нафти за 1 добу складає = 33,125 тони (662,510 тонн : 20 діб).

Кількість недоотриманої нафти: 147 діб Х 33,125 тонн = 4869,375 ТОНН.

Ціна на нафту, на момент подання позовної заяви, згідно  Довідки від ЗАТ “Українська міжбанківська валютна біржа”, по НГВУ “Охтирканафтогаз” ВАТ “Укрнафта” за підсумками аукціону № 96 від 22.08.2006 р., становила 3 136,46 грн. (разом з ПДВ) за 1 тону.

Збитки (Упущена вигода) складає: 4869,375 тонн х 3136,46 грн. = 15272599,91 грн.

Таким чином:

Загальний розмір збитків (упущеної вигоди) по нафті складає:

147 діб х 33,125 тон х 3136,46 грн. = 15272599,91 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 15 272 599,91 грн. В решті суми позовних вимог суд відмовляє.

При задоволенні частково позовних вимог на користь Позивача суд не може погодитись із твердженням представників Відповідача про те, що стороною за Договором № 10-2002/ПР-154 від 09.08.2002 р. є «спільна діяльність», оскільки вказаний договір укладений саме з Позивачем ТОВ «Енерго-сервісною компанією «Еско-Північ»та скріплений печаткою цієї юридичної особи. Таким чином, цивільні права та обов’язки відповідача виникли саме перед цією організацією, а питання взаємовідносин учасників та Оператора договору про спільну діяльність виходять за межі цього спору.

Крім цього, як Цивільний кодекс УРСР, який діяв на момент укладення договору № 10-2002/ПР-154 від 09.08.2002 р. так і Цивільний кодекс України, в момент набрання чинності яким продовжували існувати цивільні права та обов'язки, що виникли на підставі вказаного Договору, не передбачають такого суб'єкта цивільних прав та обов'язків як "спільна .діяльність", оскільки цим терміном позначається спосіб організації ведення господарської діяльності.

Не можуть вважатись достатньо мотивованими та обґрунтованими посилання представників відповідача на те, що відповідач не мав права продовжувати роботи за Договором №10-2002/ПР-154 від 09.08.2002 року, внаслідок чого відсутня вина відповідача, оскільки термін дії Ліцензії на користування надрами №1927 від 14.05.2002 року закінчився 14.05.2003 року, а також на те, що було прийняте рішення про ліквідацію Договору про спільну діяльність №01 від 26.04.2000 року (Протокол №7-СД від 20.11.2003 року), оскільки, як вбачається із умов спірного Договору відповідач зобов'язувався закінчити роботи в термін до 22.03.2003 року, тобто в межах строку дії Спеціального дозволу (Ліцензії) за № 1927 від 14.05.2002 року та спірного договору підряду.

ТОВ „Еско-Північ”, як Оператор СД,  на період дії Договору про Спільну Діяльність був наділений повноваженнями представляти інтереси всіх учасників спільної діяльності, що стосується розробки свердловин №2 і №3 Карайкозівського родовища, в тому числі реалізації продукції видобутої із свердловин та розподіл прибутків в передбачених умовами Договору СД пропорціях.

Позивач, ТОВ „Еско-Північ” пред’являє позовні вимоги по стягненню збитків безпосередньо як юридична особа, по відношенню до якого підрядна організація ДП „Полтавнафтогазгеологія” , як окремий підрядчик (юридична особа) здійснювала окремі послуги по капітальному ремонту свердловини №2. Тобто ДП „Полтавнафтогазгеологія”  здійснювала послуги по ремонту свердловини №2 ні як Учасник СД , а як окреме підприємство (юридична особа) яка має відповідний досвіт роботи та відповідне обладнання на виконання цих робіт.

Оскільки умовами Договору підряду №10-2002/ПР-154 від 09.08.2002 року та  доповненнями від 22.10.2002 року,  календарним графіком виконання робіт  по капітальному ремонту свердловини №2 Карайкозівського родовища передбачалось закінчення проведення аварійно-відновлювальних робіт до 26 січня 2003 року, тому з боку ДП „Полтавнафтогазгеологія” зобов’язання повинні були виконані належним чином і в обумовлений договором строк до 26 січня 2003 року, а вже починаючи з 27 січня 2003 року учасники Спільної діяльності, в тому числі ТОВ „Еско-Північ”, почали б отримувати  прибуток у вигляді добутої нафти та природного газу. Але в період дії Ліцензії на користування надрами, яка діяла до 14 травня 2003 року по свердловині №2 не був  закінчений капітальний ремонт та свердловина не була введена в дослідно-промислову експлуатацію, видобуток нафти і газу не здійснювався.

02.07.2004р. ТОВ „Еско-Північ” отримала від Державного комітету з природних ресурсів України новий Спеціальний Дозвіл ( Ліцензію) за № 2489 на користування надрами в межах Карайкозівського родовища і починаючи з цього моменту у  ТОВ „Еско-Північ” виникають усі правові підстави продовжити видобування нафти та газу із свердловини №2 Карайкозівського родовища в тому числі  розраховувати на отримання (прибутку) вуглеводнів  одразу з цього моменту без додаткових витрат на капітальний ремонт свердловини та інших витрат.

Враховуючи  той факт, що Оператором Спільної діяльності за Договором №01 від 26.04.2000 року було визначено юридичну особу ТОВ «Еско-Північ», яка на той час через Виконавчого директора СД здійснювала фінансово-господарську спільну діяльність а потім вже у 2004 році вже самостійно отримала Спеціальній дозвіл на Карайкозівське родовище також як юридична особа, тому посилання Відповідача стосовно того, що на даний час починаючи від 20.11.2003 року прийнято рішення про припинення дії договору СД №01 від 26.04.2000р. та проводяться дії  ліквідаційної комісії по закриттю спільного договору к цьому позову не мають ніякого відношення, оскільки  суд вважає, що  права ТОВ „Еско-Північ” як юридичної особи яка здійснювала інвестиції до договору про спільну діяльність №01 розраховувала на отримання прибутку не тільки на протязі 2003 року, а також після отримання нового Спеціального дозволу а тому  суд вважає, що права Позивача порушені і потребують захисту в судовому порядку.

Оскільки цивільно-правові відносини виникли між сторонами згідно договору № 10-2002/ПР-154 від 09.08.2002р., суд при прийнятті рішення керується вимогами ст.ст.І51, 161-162, 203-204, 216 ЦК УРСР, які діяли в спірний період.

Враховуючи те, що з 01.01.2004р. набрали чинності Цивільний кодекс України та Господарський кодекс України, суд також керується пунктами 4, 9-10 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, ст.ст.598-599, 610-612, 624 Цивільного кодексу України, пунктами 4-5 Прикінцевих положень Господарського кодексу України та ст.ст.216-220, 224-226, 229-234 Господарського кодексу України.

У відповідності до статей 525-527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином та є установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням   умов,   визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1)          припинення зобов'язання  внаслідок односторонньої відмови  від зобов'язання,  якщо   це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4)          відшкодування збитків та моральної шкоди.

У відповідності до п. 4 статті 631 Цивільного кодексу України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Згідно зі статтею 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Стаття 22 ( п.1,2) ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1)          втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2)          доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до пункту 8 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування збитків та інші способи захисту майнових прав.

Частина 3 статті 623 ЦК України визначає, що збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Позивач в обґрунтування позовних вимог надав належні докази (в матеріалах справи), тому суд приходить до висновку задовольнити їх частково  та стягнути з відповідача на користь позивача  15 272 599,91 грн.  - збитків, 15 272,60 грн. - витрат по оплаті держмита та 118,00 грн. витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

В частині стягнення 2 077 904,75 грн. - у справі відмовити.

На підставі вищевикладеного , та керуючись ст.ст. 22,33,36,43,44-45,49,78,82-85 ПІК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії „Надра України"

„Полтавнафтогазгеологія", 36014, м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, 7 ( п/р 0017 в Регіональному управлінні АК «Промінвестбанк»у м. Полтаві, МФО 331069, ) на  користь Товариства    з  обмеженою відповідальністю „Енерго-сервісної компанії „Еско-Північ", 04073, м. Київ, вул.. Рилєєва, 10-а ( поточний рахунок № 0193 в Філії АКІБ „УкрСиббанк". Київське регіональне управління" м. Київ, МФО 300733, ) 15 272 599,91 грн. - збитків,  15 272,60 грн. - витрат по оплаті держмита та  104,00 грн. витрат по оплаті інформаційно - технічного забезпечення судового процесу.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                    Гетя Н.Г.