ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"03" квітня 2007 р.
Справа № 13/377-06-12321А

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

судді-доповідача Жекова В.І.,

суддів Картере В.І., Пироговського В.Т.,

секретар судового засідання Буравльова О.М.,

за участю представників сторін від 03.04.2007 р.:

від позивача –Бова П.С.

від відповідача - Гончарук О.Г.

розглянула апеляційну скаргу

ТОВ „Ельдорадо-ОД-3”

на постанову господарського суду Одеської області

від 23.01.2007р.

у справі № 13/377-06-12321А

за позовом ТОВ „Ельдорадо-ОД-3”

до ДПІ у Суворовському районі м. Одеси

про скасування першої податкової вимоги.

Розгляд справи згідно із приписами п.6 Розділу VІІ та ст.17 КАС України здійснено в порядку, встановленому цим Кодексом.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 20.02.2007р., яка надіслана учасникам процесу 21.02.2007р., розгляд апеляційної скарги призначено на 03.04.2007 р., тобто, сторони повідомлені про дату, час та місце засідання суду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно із приписами ст.160 КАС України у судовому засіданні від 03.04.2007 р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

22.11.2006р. Товариство з обмеженою відповідальністю „Ельдорадо-ОД-3” звернулось до господарського суду Одеської області із позовом про скасування першої податкової вимоги № 1/378 від 03.08.2006р. на суму 159367,00 грн. податкового боргу.

Постановою господарського суду Одеської області від 23.01.2007 р. (суддя Панченко О.Л.) в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що ДПІ правомірно прийнято та надіслано позивачу першу податкову вимогу від 03.08.2006 р. № 1/378, згідно з п.6.2 ст.6 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. №2181-ІІІ.

Не погоджуючись із судовим рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю „Ельдорадо-ОД-3” звернулось до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову господарського суду Одеської області від 23.01.2007р. та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги позивача задовольнити, повністю посилаючись на неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення господарським судом при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права.

В поданій до суду апеляційної інстанції скарзі, скаржником зазначено, що господарським судом Одеської області при прийнятті оскаржуваного рішення порушено вимоги ст. 159, п.3 ст.160 КАС України. Також, вказано, що ДПІ у Суворовському районі м. Одеси порушений п.4.3, п.5.5 Наказу Державної податкової адміністрації України від 03.07.2001р. №266 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.07.2001р. №595/5786 з змінами та доповненнями „Порядок направлення органами державної податкової служби України податкових вимог платниками податків”.

Також, зазначено, що у ДПІ у Суворовському районі м. Одеси відсутнє право на винесення та направлення першої податкової вимоги, з огляду на те, що 08.08.2006р. ТОВ „Ельдорадо –ОД-3” направило касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України на Постанову господарського суду Одеської області від 15.05.06р та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 18.07.06р. по справі №34-23/93-06-2208А (про скасування податкових повідомлень рішень № /0 від 28.12.2005р., №/1 від 27.01.2006р., №003772301/2 від 02.03.2006р.), якими к задоволенні позову ТОВ „Ельдорадо-ОД-3” відмовлено повністю, а отже до закінчення розгляду справи в касаційному порядку податкове зобов’язання являється неузгодженим.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши пояснення представників сторін, та проаналізувавши на підставі встановлених в рішенні фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції при винесені оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

ДПІ у Суворовському районі м. Одеси проведена комплексна планова документальна перевірка ТОВ "Ельдорадо-ОД-3" з питання дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.07.2004р. по 01.07.2005р.

За результатами перевірки складено акт від 27.12.2005р. № 842-1/23-20/32275924.

На підставі акту перевірки ДПІ у Суворовському районі м. Одеси прийнято податкове повідомлення - рішення від 28.12.2005р. № /0, яким донараховано податок на додану вартість у сумі 112256 грн. та застосовані штрафні санкції у сумі 56128 грн.

Не погоджуючись з вищевказаним податковим повідомленням - рішенням, відповідно до ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. №2181-111 товариство оскаржило остане в адміністративному порядку.

За наслідками розгляду скарг ТОВ „Ельдорадо-ОД-3” відмовлено в задоволені його вимог та прийняті повідомлення-рішення №/1 від 27.01.2006р., №003772301/2 від 02.03.2006р. на суму 168384,00 грн. основного платежу і штрафних санкцій.

Незгода товариства з результатами розгляду скарг в адміністративному порядку стало підставою його звернення до господарського суду з відповідним позовом, у задоволення якого було відмовлено судами першої та другої інстанції.

Враховуючи, що судове рішення, яким було підтверджено правомірність нарахування податку та застосування штрафної санкцій за результатами здійсненної перевірки набрало чинності, 03.08.06р. контролюючим органом прийнята та надіслана  перша податкова вимога №1/378, якою визначено платнику податків податковий борг у сумі 159367,00 грн.

Не згода товариства із податковою вимогою зумовило його звернення до господарського суду із відповідним позовом, в задоволені якого судом першої інстанції було відмовлено з підстав правомірності проведеної перевірки, яка була підтверджена судовим рішенням та яке набрало чинності.

Відповідно до вимог п. 1.10 ст. 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами" податкова вимога - це письмова вимога податкового органу до платника податків погасити суму податкового боргу.

Податковий борг (недоїмка) - це податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання (п. 1.3 ст. 1 Закону "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами" ).

Згідно з п. 1.2 ст. 1 зазначеного Закону податкове зобов'язанням є зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Підпунктом 5.2.1. п. 5.2. ст. 5 вищевказаного Закону, визначено, що податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

З контексту п.п. 5.2.2 п. 5.2. ст. 5 визначеного Закону вбачається, що у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення.

У разі коли контролюючий орган надсилає платнику податків рішення про повне або часткове незадоволення його скарги, такий платник податків має право звернутися з повторною скаргою до контролюючого органу вищого рівня.

Остаточне рішення вищого (центрального) органу контролюючого органу за заявою платника податків не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене у судовому порядку.

Абзацом 6 підпункту 5.2.4  пункту 5.2 статті 5 Закону "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами" вказано, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов'язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

При цьому слід звернути увагу, що частинами третьою та п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України від 01.09.2005 р. передбачено, що у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Отже, подача касаційної скарги товариством до Вищого адміністративного суду України відповідно до вищенаведених норм не являється підтверджуючим фактом неузгодженості податкового зобов’язання, а тому перша податкова вимога ДПІ у Суворовському районі м. Одеси, при підтверджені правомірності проведеної перевірки та донарахуванні податку із застосуванням штрафної санкції судовими рішеннями , які набрали чинності, винесена з дотриманням вимог чинного податкового законодавства.

З огляду на викладене, судова колегія апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки останнє прийнято відповідно до обставин справи  та вимог чинного законодавства.

Керуючись ст.ст.160,162,195,196,198,200,205,206 КАС України колегія суддів

Ухвалила:

Постанову господарського суду Одеської області від 23.01.2007р. зі справи №13/337-06-12321А залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала в порядку ст.254 КАС України набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя-доповідач

В.І. Жеков

Судді

В.І. Картере

В.Т. Пироговський