СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

16 січня 2007 року

Справа № 2-23/13191-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Видашенко Т.С.,

суддів                                                                      Заплави Л.М.,

Лисенко В.А.,

секретар судового засідання                                        Макарова Г.О.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився, Державна виконавча служба Автономної Республіки Крим;

відповідача: не з'явився, Спеціальної контрольної комісії з питань державних закупівель при Рахунковій палаті

розглянувши апеляційну скаргу Спеціальної контрольної комісії з питань державних закупівель при Рахунковій палаті на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Іщенко Г.М.) від 12 жовтня 2006 року у справі № 2-23/13191-2006А

за позовом  Державної виконавчої служби Автономної Республіки Крим (вул. Чернишевського, 2, Сімферополь, 95034)

до Спеціальної контрольної комісії з питань державних закупівель при Рахунковій палаті (вул. М. Коцюбинського, 7, Київ, 01601)

про скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 12 жовтня 2006 року у справі № 2-23/13191-2006А (суддя Іщенко Г.М.) адміністративний позов Державної виконавчої служби Автономної Республіки Крим до Спеціальної контрольної комісії з питань державних закупівель при Рахунковій палаті про скасування рішення задоволений.

Не погодившись з постановою суду, Спеціальна контрольна комісія з питань державних закупівель при Рахунковій палаті звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати постанову господарського суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі Спеціальна контрольна комісія з питань державних закупівель при Рахунковій палаті посилається на порушення господарським судом Автономної Республіки Крим норм процесуального права, а саме апелянт вказує на той факт, що господарським судом першої інстанції неповно з’ясовані обставини справи, що мають значення для вирішення спору.

В судове засідання представники сторін, які  були належним чином сповіщені про дату, час і місце судового розгляду справи ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 19 грудня 2006 року та судовими повістками, не з’явились. Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Повторно переглянувши матеріали справи в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія Севастопольського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги Спеціальної контрольної комісії з питань державних закупівель при Рахунковій палаті, виходячи з наступного.

Спеціальною контрольною комісією з питань державних закупівель при Рахунковій палаті була розглянута скарга науково-виробничого підприємства "Ньютон-Електронікс" від 11 травня 2006 року № 24 щодо порушення Державною виконавчою службою Автономної Республіки Крим Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” від 22 лютого 2000 року № 1490-III при організації та здійсненні процедури закупівлі за державні кошти послуг по обслуговуванню оргтехніки, витратних матеріалів для оргтехніки.

16 червня 2006 року Спеціальною контрольною комісією з питань державних закупівель при Рахунковій палаті було прийняте рішення № 16/8-скк-204р. про відміну торгів на закупівлю тонеру, картриджів шляхом проведення запиту цінових пропозицій (котирувань) та на закупівлю послуг з обслуговування оргтехніки шляхом проведення відкритих торгів.

Суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги Державної виконавчої служби Автономної Республіки Крим підлягають задоволенню, свої висновки судова колегія обґрунтовує таким.

У рішенні Спеціальної контрольної комісії з питань державних закупівель при Рахунковій палаті № 16/8-скк-204р. від 16 червня 2006 року встановлено порушення Державною виконавчою службою Автономної Республіки Крим (Замовником) вимог частини 1 статі 21 Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти”, а саме не вказаний спосіб внесення тендерного забезпечення пропозиції та забезпечення виконання договору про закупівлю.

Відповідно до положень частини 1 статті 21 Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” тендерна документація повинна містити зокрема вимоги замовника щодо надання тендерного забезпечення та забезпечення виконання договору про закупівлю.

Статтею 1 Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” визначено поняття тендерного забезпечення - це надання учасником замовнику гарантій щодо забезпечення виконання ним зобов'язань, які виникають у зв'язку з поданням тендерних пропозицій, включаючи такі способи забезпечення, як банківські гарантії, резервні акредитиви, чеки, згідно з якими первинне зобов'язання несе будь-який банк, депозити, векселі, порука та інші види забезпечення за вибором замовника відповідно до закону.

Вказаною нормою Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” наведений перелік способів тендерного забезпечення, якій не є виключним, оскільки поряд із вказаними способами забезпечення, як банківські гарантії, резервні акредитиви, чеки, депозити, векселі, порука, передбачає можливість застосування інших видів забезпечення за вибором замовника.

Пунктом 11.2 тендерної документації встановлені вимоги щодо тендерного забезпечення, а саме “замовник  торгів під час укладення договору про закупівлю з учасником-переможцем торгів обов’язково вимагає від нього надання у забезпечення виконання умов договору у відсотковій долі від його кошторисної вартості (для товарів та послуг –5%, для робіт –1%), тобто Замовник реалізував своє право на вибір іншого виду забезпечення, отже порушень вимог Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” щодо невизначення способу внесення тендерного забезпечення пропозиції та забезпечення виконання договору про закупівлю не встановлено.

Також у рішенні Спеціальної контрольної комісії з питань державних закупівель при Рахунковій палаті № 16/8-скк-204р. від 16 червня 2006 року визначено, що пункти 2.3. та 2.4. додатку № 4 до тендерної документації викладені некоректно, однак ці твердження відповідача безпідставні, оскільки поняття “послуги” відповідно до положень статті 1 Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” включає в себе будь-яку закупівлю, крім товарів та робіт, включаючи підготовку спеціалістів, забезпечення транспортом і зв'язком, освоєння технологій, наукові дослідження, медичне та побутове обслуговування, а також консультаційні послуги, до яких належать послуги, пов'язані з консультуванням, експертизою, оцінкою, підготовкою висновків і рекомендацій.

Крім того, рішення Спеціальної контрольної комісії з питань державних закупівель при Рахунковій палаті № 16/8-скк-204р. від 16 червня 2006 року також мотивовано порушенням Замовником статті 15 Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” у частині встановлення  у додатку № 5 додаткових кваліфікаційних вимог, однак статтею 21 Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” визначено право Замовника на включення до тендерної документації іншої інформації, яку замовник вважає за необхідне включити до тендерної документації. Враховуючи те, що відповідно до статті 21 Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” державні закупівлі здійснюються на основі принципи максимальної економії та ефективності, безпідставними є посилання на неправомірність включення даних вимог до тендерної документації.

У рішенні Спеціальної контрольної комісії з питань державних закупівель при Рахунковій палаті № 16/8-скк-204р. від 16 червня 2006 року також визначено, що методика оцінки (додаток № 2до тендерної документації) суперечить статті 26 Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти”, однак відповідно до пункту 8 статті 26 Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” у разі, якщо для визначення найкращої тендерної пропозиції використовуються критерії інші, ніж ціна, у тендерній документації має бути визначений їх вартісний еквівалент або питома вага цих критеріїв у загальній оцінці тендерних пропозицій. Питома вага цінового критерію не може бути нижчої 70 відсотків.

Методикою оцінки, у даному випадку, визначено сім критеріїв оцінки пропозицій учасників: ціна предмету постачання (питома вага 70%), максимально допустима відстрочка платежу, днів, максимальний термін дії ціни цінової пропозиції, днів, умови постачання, усунення несправності техніки протягом двох робочих днів, відповідність тендерної пропозиції тендерній документації, наявність підтвердження тендерного забезпечення. Тобто, основним критерієм оцінки тендерних пропозицій учасників є ціна предмету закупівлі, як того вимагає чинна норма Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти”.

Крім того, у рішенні Спеціальної контрольної комісії з питань державних закупівель при Рахунковій палаті № 16/8-скк-204р. від 16 червня 2006 року вказується на те, що Державна виконавча служба Автономної Республіки Крим взяла на себе зобов’язання, які перевищують видатки. Однак, з матеріалів справи вбачається, що в запрошенні до участі в торгах сума закупівлі на постачання картриджів та тонеру здійснюватиметься на суму до 98,0 тисяч гривень. В запрошенні вказано, що предмет закупівлі постачається протягом 2006 року за мірою потреби Замовника - Державної виконавчої служби Автономній Республіки Крим - та її територіальних підрозділів.

Спеціальною контрольною комісією з питань державних закупівель при Рахунковій палаті не прийнято до уваги, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України “Про затвердження порядку використання коштів виконавчого провадження та виконавчого збору, стягнутого з боржника” від 29 квітня 2004 року № 554, Порядку розподілу коштів виконавчого збору, стягнутого з боржника, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 червня 2004 року № 664/7, фінансування органів державної виконавчої служби здійснюється від фактичного надходження сум виконавчого збору до  спеціального фонду Державного бюджету. В залежності від фактичного стягнення сум виконавчого збору Міністерство юстиції України вносить зміни до показників кошторисів, показників планів асигнувань.

Тобто, як правило в кінці кожного бюджетного року, в залежності від фактичного надходження коштів виконавчого збору, кошторис витрат органів державної виконавчої служби змінюється.

Отже, Замовником обґрунтовано в запрошенні було визначено, що предмет закупівлі постачається протягом 2006 року за мірою потреби Замовника - Державної виконавчої служби Автономній Республіки Крим - та її територіальних підрозділів, в рамках асигнувань, передбачених кошторисом на 2006 рік у відповідності із фактичним надходженням коштів. Сума “до 98 тисяч гривень” є очікуваною для Замовника - Державної виконавчої служби Автономної Республіки Крим.

Враховуючи вищевикладене, Севастопольський апеляційний господарський суд дійшов висновку про повне з’ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими. Отже, вимоги Спеціальної контрольної комісії з питань державних закупівель при Рахунковій палаті, викладені в апеляційній скарзі, задоволенню не підлягають, підстави для скасування постанови господарського суду Автономної Республіки Крим від 12 жовтня 2006 року у справі № 2-23/13191-2006А  відсутні.

Керуючись статтями 195, 198, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Спеціальної контрольної комісії з питань державних закупівель при Рахунковій палаті залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 12 жовтня 2006 року у справі № 2-23/13191-2006А залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Постанову або ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        Т.С. Видашенко

Судді                                                                      Л.М. Заплава

В.А. Лисенко