СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

30 січня 2007 року

Справа № 2-29/17213-2006

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Сотула
В.В.,

суддів                                                                      Гонтаря
В.І.,

Горошко Н.П.,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_2,
довіреність НОМЕР_11,  ;

відповідачів :
Самарська Юлія Вікторівна, довіреність №
4   від 11.01.07

( Кримська республіканська спілка
споживчих товариств );

(Управління кооперативної торгівлі
та ринків Кримспоживспілки)- не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу
Кримської республіканської спілки споживчих товариств  на рішення господарського суду Автономної
Республіки Крим (суддя  - Башилашвілі
О.І.) від 27 листопада 2006 року у справі № 2-29/17213-2006

за позовом          суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

до  Управління кооперативної торгівлі та ринків
Кримспоживспілки

(вул. Самокіша, 30, Сімферополь,
95011)

та Кримської
республіканської спілки споживчих товариств

(вул. Самокіша, 30, Сімферополь,
95000)

про спонукання до виконання певних
дій

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної
Республіки Крим від 27 листопада 2006 року у справі №2-29/17213-2006 (суддя
О.І. Башилашвілі) задоволено позов суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1до Управління кооперативної торгівлі та ринків  Кримспоживспілки та Кримської
республіканської спілки споживчих товариств
про спонукання до виконання певних дій.

Суд спонукав Управління
кооперативної торгівлі та ринків
Кримспоживспілки  та Кримську  республіканську спілку споживчих товариств  знести самовільно побудовані шість магазинів
та прибрати шість столів виносної торгівлі з території, яка передбачена для
догляду  і здійснення поточного ремонту
торгівельного центру "Елена" (АДРЕСА_2 (Центральний ринок).

Кримська республіканська спілка
споживчих товариств (далі- Кримспоживспілка), не погодившись з вказаним
рішенням господарського суду, звернулось до Севастопольського апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати
та  прийняти  нове рішення, яким  у задоволенні позову відмовити та стягнути з
позивача  судові витрати, пов'язані з
розглядом справи.

Основні аргументи апеляційної скарги
є такі:

-          твердження суду про те, що  Кримспоживспілка є  власником спірного майна, яке підлягає зносу,
є помилковим та не підтверджується матеріалами
справи;

-          судом не враховано, що  при будівництві торговельного  центра
„Елена” були
порушені Державно-будівельні норми 390-92
"Містобудування. Планування і забудова міських  і сільських поселень";

-          судом порушені процесуальні норми,
оскільки відповідач був позбавлений можливості
надати  свої заперечення  по справі у зв'язку з неотриманням  позовної заяви від  позивача;

Відповідачем у справі було
заявлено клопотання про призначення
будівельно -технічної експертизи у справі ( арк.с.99).

Дане клопотання  судом апеляційної інстанції було  відхилено, оскільки питання, які були
запропоновані відповідачем в ньому, стосуються
лише встановлення факту відповідності
будівлі кафе „Елена” нормам ДБН, що не є предметом  даного спору.
Крім того, враховуючи, що відповідачам спірна земельна  ділянка не
надавалась в оренду або власність, питання, які стосуються
визначення  суміжних мереж земельних
ділянок Центрального ринку і ділянки, переданої ОСОБА_1  в оренду під
будівництво торгівельного центру „Елена”, також не мають відношення  до спору, що розглядається у даному спорі.

Повторно розглянувши справу
в порядку, передбаченому статтею 101 Господарського процесуального кодексу
України, судова колегія встановила наступне.

Позивачу по справі, на
підставі договору купівлі -продажу  від
22.08.2002, належали нежитлові приміщення кафе -бару „Елена”, який розташований
по АДРЕСА_2.

У період з березня 2003 року по вересень
2005 року суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1  провадилась
реконструкція  власних  приміщень, за наслідком  якої площа
приміщень збільшилась до 497,4 кв.м. (арк.с. 23).

Рішенням  виконавчого комітету Сімферопольської  міської Ради НОМЕР_1 затверджено акт  державної
приймальної комісії про прийом  в
експлуатацію закінчених реконструкцією
приміщень  замовника - ОСОБА_1(
арк.с.21-23).

27.01.2006 позивачу видано
свідоцтво  про право власності на
нежитлову будівлю, загальною площею 497,4 кв.м, розташовану по АДРЕСА_2
(арк.с.18), яке було зареєстровано Сімферопольським міжміським бюро
реєстрації  і технічної інвентаризації
(витяг НОМЕР_2,арк.с.19).

На підставі рішення
виконавчого комітету Сімферопольської
міської Ради НОМЕР_3 (арк.с.7), ОСОБА_1 для обслуговування вказаних
нежитлових приміщень в довгострокову оренду, строком на 10 років, передана
земельна  ділянка, площею 0,0309 га, по
АДРЕСА_2 в місті Сімферополя. Відповідний договір оренди земельної ділянки
складений між позивачем і Сімферопольською міською радою 27.04.2005 (арк.с.
8-13).

Оскільки відповідачами
самовільно побудовані шість магазинів і встановлено  шість
столів виносної торгівлі впритул
до стени торговельного  центру „Елена”,
позивачем заявлено позов  в порядку
статті 376 Цивільного кодексу України про спонукання Управління  кооперативної торгівлі та ринків
Кримспоживспілки (далі -„Кримкоопринкторг” Кримспоживспілки)  знести вказані побудови, так як вони
перешкоджають  в користуванні  об'єктом
власності. (арк.с. 2 ).

Заявою від 27.11.2006  позивачем
уточненні позовні вимоги, згідно яких останнім заявлена вимога про
усунення перешкод в користуванні спірним
об'єктом  власності до другого
відповідача  - Кримспоживспілки
(арк.с.75).

Рішенням господарського суду Автономної
Республіки Крим від 27 листопада 2006 року у справі № 2-29/17213-2006 заявлений
позов суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 задоволено. Суд спонукав
Управління кооперативної торгівлі та ринків
Кримспоживспілки  та Кримську  республіканську спілку споживчих
товариств  знести самовільно побудовані
шість магазинів та  шість столів виносної
торгівлі з території, яка передбачена для догляду  і здійснення поточного ремонту торгівельного
центру "Елена" (АДРЕСА_2 (Центральний ринок).

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників судового процесу,  обговоривши доводи апеляційної скарги, судова
колегія вважає,  що підстав  для скасування  не вбачається, виходячи з наступного.

Згідно  частини 1 статті 321 Цивільного кодексу
України право  власності  є
непорушним.  Ніхто   не
може   бути протиправно   позбавлений
цього   права   чи
обмежений  у  його здійсненні.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач є власником
торговельного центру „Елена” (арк.с. 18).

Також позивач є орендарем земельної
ділянки, на якій розташований об'єкт його власності (арк.с. 8-13), наданий  йому для обслуговування  кафе -бару
„Елена”.

Як встановлено судом першої
інстанції, впритул до стени
торговельного центру „Елена” прилигають шість магазинів, а також шість
столів виносної торгівлі .

Як вбачається з листа
начальника інспекції  ГАСК
виконавчого  комітету Сімферопольської
міської  ради НОМЕР_4, вказані  об'єкти побудовані  самовільно, так як відповідного дозволу на їх
будівництво не надавалось. Розміщені ці об'єкти на території, яка
призначена  для догляду і здійснення  поточного ремонту (арк.с.60), оскільки  згідно
пункту 3.25 абзацу 3 ДБН 360-92
для  догляду за будовами  і
здійснення їх поточного ремонту відстань до сусідньої межі ділянки  від самої виступаючої  конструкції
стіни слідує приймати не менше 1 метру .

При будівництві  вказаних об'єктів  також були порушені  вимоги статті ДБН 360-92
"Містобудування. Планування і забудова міських  і сільських поселень" (пункт 3.1 абзацу
3), згідно яких протипожежні відстані між
громадськими будівлями
приймаються  в залежності  від ступені
їх вогнестійкості  від 6  до 15 метрів.

Дана обставина  підтверджується листом  Міністерства
будівельної політики, архітектури
і жилищно -комунального
господарства  НОМЕР_5 і листом
НОМЕР_6 (арк.с. 6,24), а також  листом
Головного управління МНС України в Автономній Республіці Крим НОМЕР_7 (арк.с.
25).

При цьому,  судовою колегією  встановлено, що  земельна ділянка , на якій розташовані
самовільно побудовані об'єкти, відповідачам не
надавалась не в оренду , не у власність.

Отже, спірні будови були
побудовані самовільно, оскільки не були дотримані всі три вимоги, встановлені
частиною 1 статті 376 Цивільного кодексу України, згідно якої   житловий будинок,  будівля,
споруда,  інше нерухоме майно
вважаються  самочинним  будівництвом,
якщо  вони  збудовані
або будуються  на  земельній
ділянці,  що  не була відведена для цієї мети,  або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Таким чином, судова колегія
вважає,  що  позивачем підтверджений факт самовільного
будівництва відповідачами шести магазинів, які перешкоджають  позивачу здійсняти догляд за торговельним
центром „Елена”  і поточний ремонт цього
об'єкту.

Згідно статті 391
Цивільного кодексу України власник
майна  має  право
вимагати  усунення  перешкод у здійсненні ним права користування
та розпоряджання своїм майном.

Оскільки  матеріалами
справи  підтверджено право  позивача
на користування майном, а також факт того, що  поведінка відповідачів створює перешкоди в
здійсненні власником цих правомочностей, судова колегія  вважає, що
позов  задоволено  правомірно.

Доводи відповідачів  критично оцінюються судом апеляційної
інстанції.

В силу статті 33
Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна  довести
ті обставини, на які  вона
посилається  як на підставу своїх вимог
і  заперечень.

Однак, твердження відповідачів
про те, що вони не є власниками
самовільно побудованих  об'єктів
ніякими доказами  не підтверджені.

При цьому, в матеріалах справи є
документи, в яких  Кримспоживспілка
визнає себе власником спірного майна (заява про відновлення пропущеного
процесуального строку для подання касаційної скарги вНОМЕР_8, клопотання  про
зупинення  виконавчих дій, лист до
Вищого господарського суду України
НОМЕР_9, касаційна скарга на рішення
господарського суду АР Крим від 17.04.2006 у справі НОМЕР_11-на арк.с.
131-137).

Управління
„Кримкоопринкторг” Кримспоживспілки в наданих позивачем в судовому
засіданні  документах  також вказує
на те, що спірні об'єкти належать другому відповідачу -Кримспоживспілкі
, а йому  вони були передані в повне
господарське ведення (клопотання про відновлення  пропущеного процесуального строку для подання
касаційної скарги НОМЕР_10, касаційна скарга на рішення  господарського суду АР Крим від 17.04.2006 у
справі НОМЕР_11та касаційна скарга  на
ухвалу Севастопольського апеляційного господарського суду від 22.08.2006 у
справі НОМЕР_11-на арк.с.  138-144 ).

У зв'язку з  тим, що Кримспоживспілка, як власник спірного
майна, не був залучений до участі  у
справі НОМЕР_11 за позовом суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 до   Управління кооперативної торгівлі та ринків
Кримспоживспілки та Кримської республіканської спілки споживчих товариств,
третя особа -  Державна виконавча служба
в Центральному районі міста Сімферополя Автономної Республіки Крим про
спонукання до виконання певних дій, даною особою  була подана касаційна скарга в порядку статті
107 Господарського процесуального кодексу.

Судова колегія  Вищого господарського суду України,
враховуючи ту обставину,  що
Кримспоживспилка додала до касаційної скарги
докази, які  підтверджують її  право власності на спірне майно, яке рішенням
суду  зобов'язано до знесення на користь
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, однак, оскільки ця  сторона
не була залучена до участі у справі, скасувала всі судові акти у справі
НОМЕР_11 та направила справу на новий розгляд (постанова від 25.10.2006, арк.с.
36-39).

Договір оренди
торговельного майданчику на Центральному ринку НОМЕР_12, укладений між
Управлінням „Кримкоопринкторг” Кримспоживспілки і Кошкарєвою  Н.Г., копія якого  була додана
заявником до апеляційної скарги (арк.с.147-149), не можуть бути прийняти
судовою  колегією в якості  доказу, оскільки  стороною
не обґрунтована  неможливість
надання  даного  документа
суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього, що встановлено
частиною 1 статті 101 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того,  із вказаного договору  не вбачається, що об'єктом  оренди є спірне майно, у відношенні  якого
заявлено позов, а також те, що він
був побудований  вказаною  фізичною особою.

Довід  заявника апеляційної скарги  стосовно того, що позов  не був
надісланий на його адресу позивачем, спростовується матеріалами справи,
а саме, квитанцією про відправку (арк.с. 71), а також листом Сімферопольського
поштамту  від 20.12.2006 (арк.с.145).

Також  безпідставні
доводи заявника апеляційної скарги
відносно  того, що  позивачем при будівництві були порушені ДБН
360-92, так як згідно  пункту  8 акту
державної приймальної комісії  про
прийом  в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта від 11.11.2005 (арк.с. 23), всі  будівельні
роботи, передбачені проектною документацією,   виконані
відповідно  до вимог ДБН.

Враховуючи вищевикладене,
підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення
відсутні.

Керуючись статтями 101, 103
(пункт 1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 27 листопада 2006 року у справі №
2-29/17213-2006 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Кримської
республіканської спілки споживчих товариств
залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                            В.В.Сотула

Судді
В.І. Гонтар

Н.П. Горошко