ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
7-38-36, факс 7-44-62
ПОСТАНОВА

"01"
лютого 2007 р.
Справа № 18/44

За
позовом Державної
податкової інспекції у м. Чернігові

14000,
м. Чернігів, вул. Кирпоноса, 28

До Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1

АДРЕСА_1

про припинення підприємницької
діяльності та зобов'язання вчинити дії

Суддя
А.С.Сидоренко

Секретар
судового засідання К.В.Гурська

Представники
сторін:

Від
позивача: Романов Р.О. -держподатінспектор, дов. від 28.12.2006р. №
30818/10/10-010

Від
відповідача: ОСОБА_1 -приватний підприємець, особисто

СУТЬ СПОРУ :

Державною
податковою інспекцією у м. Чернігові (надалі -Позивач) заявлено
адміністративний позов до суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1 (надалі -Відповідач) про припинення підприємницької діяльності, у
зв'язку з неподанням протягом року органам державної податкової служби
податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону, та
зобов'язання вчинити дії, передбачені ч. ч. 9, 11 ст. 47 Закону України „Про
державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців”, для
здійснення процедури державної реєстрації припинення підприємницької
діяльності.

Відповідач
письмових заперечень проти позову не надав, в судовому засіданні визнав
адміністративний позов в повному обсязі, зробивши усну заяву.

Згідно
ст. ст. 51, 136 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач може
відмовитися від адміністративного позову, а відповідач -визнати
адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну
заяву. Якщо відмову від адміністративного позову чи визнання адміністративного
позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до
справи. Судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову,
визнанням адміністративного позову чи примиренням сторін ухвалюється за
правилами, встановленими статтями 112, 113 цього Кодексу.

У
разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його
судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову. Суд
не приймає визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної
справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї
-небудь права, свободи або інтереси (ст. 112 Кодексу адміністративного
судочинства України).

Розглянувши
вищевказану заяву, суд вважає за можливе прийняти визнання адміністративного
позову відповідачем, оскільки такі дії не суперечать закону та не порушують
нічиї права, свободи або інтереси.

Розглянувши
подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника
позивача, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
зареєстрований в якості суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
рішенням Деснянської районної ради від 19.01.2004р. за адресою: АДРЕСА_1, про
що у журналі обліку реєстраційних справ зроблений запис за НОМЕР_1.

ОСОБА_1
взято на облік ДПІ у м. Чернігові, як платника податків, 17.02.2004р.

У
відповідності з вимогами чинного законодавства, зокрема ст. 9 Закону України
“Про систему оподаткування” від 25.06.1991р. № 1251-ХІІ, платник податків
зобов'язаний вести бухгалтерський облік, подавати до державних податкових
органів та інших державних органів відповідно до законів декларації,
бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням
і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів).

Як
вбачається із матеріалів справи, відповідач не подає до органів державної
податкової служби декларацій та інших документів, пов'язаних з обчисленням та
сплатою податків і зборів, з моменту реєстрації в податковому органі, тобто
більше 2 років.

Відповідно
до ч. 2 ст. 46 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб -підприємців” від 15.05.2003р. № 755-ІV (надалі -Закон № 755-ІV),
неподання фізичною особою -підприємцем протягом року органам державної
податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності
відповідно до закону, є підставою для постановлення судового рішення про
припинення підприємницької діяльності такої особи.

У
разі постановлення відповідного судового рішення проводиться державна
реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи -підприємця (ч.
1 ст. 46 Закону № 755-ІV).

Згідно
ч. ч. 1, 5 ст. 49 Закону № 755-ІV, суд, який постановив рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, у тому числі рішення
про визнання фізичної особи - підприємця недієздатною або про обмеження її
цивільної дієздатності, в день набрання таким рішенням законної сили направляє
його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи -
підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення
щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Порядок
державної реєстрації припинення підприємницької діяльності за судовим рішенням,
що не пов'язано з банкрутством фізичної особи -підприємця, здійснюється за
процедурами, встановленими частинами дев'ятою -вісімнадцятою статті 47 цього
Закону:

для
проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною
особою -підприємцем за її рішенням фізична особа -підприємець або уповноважена
нею особа не раніше двох місяців з дати публікації повідомлення у
спеціалізованому друкованому засобі масової інформації подає державному
реєстратору особисто (надсилає рекомендованим листом з описом вкладення) або
через уповноважену особу такі документи:

заповнену
реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення
підприємницької діяльності фізичною особою -підприємцем за її рішенням;

свідоцтво
про державну реєстрацію фізичної особи -підприємця;

довідку
відповідного органу державної податкової служби про відсутність заборгованості
по податках, зборах (обов'язкових платежах);

довідку
відповідного органу Пенсійного фонду України про відсутність заборгованості;

довідки
відповідних органів фондів соціального страхування про відсутність
заборгованості або про те, що вона не перебувала на обліку (ч. 9 ст. 47 Закону
№ 755-ІV).

Якщо
документи для проведення державної реєстрації припинення підприємницької
діяльності фізичною особою -підприємцем подаються заявником особисто,
державному реєстратору додатково пред'являється паспорт (ч. 11 ст. 47 Закону №
755-ІV).

Враховуючи
вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню
в повному обсязі.

Відповідно
до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких
позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем -фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись
ст. 9 Закону України “Про систему оподаткування”, ст. ст. 46, 47, 49 Закону
України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців”,
ст. ст. 51, 94, 112, 136, 158 -163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Припинити
підприємницьку діяльність суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (код НОМЕР_2).

Зобов'язати
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичну особу ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (код
НОМЕР_) вчинити дії, передбачені ч. ч. 9, 11 ст. 47 Закону України „Про
державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців”, для
здійснення процедури державної реєстрації припинення підприємницької
діяльності.

В
день набрання судовим рішенням законної сили направити його копію державному
реєстратору виконавчого комітету Чернігівської міської ради.

Дана
постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду в
наступному порядку: про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції
спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів
оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в
апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої
інстанції, який  ухвалив оскаржуване
судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови
суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу -
з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Дана
постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було
подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга
не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої
інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                       (підпис)                             А.С.Сидоренко