КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12.09.2007
№ 2-148/07

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Лосєва  А.М.

суддів:                                          Лосєва  А.М.

Зубець
Л.П.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - ОСОБА_1;

від
відповідача - ОСОБА_3 - директор(протокол від 01.07.2005р.);

від третьої
особи - Сокол Є.І. - дов. №01-17/1910 від 11.09.2007р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Місцевого Корюківського районного
суду Чернігівської області   від
21.05.2007

у справі № 2-148/07

за позовом                               ОСОБА_1

до                                                   Українсько-Литовського
приватного підприємства "Агро-Еко-Фрукт"

третя особа відповідача           Щорська районна державна
адміністрація Чернігівської області

третя особа позивача

про
визнання зборів засновників та протоколів № 1 від 01.07.2005, № 2
від25.10.2005, № 3 від 06.02.2006 зборів засновників Українсько-Литовського
приватного підприємства "Агро-Еко-Фрукт" недійсними, винесення
рішення про скасування внесених змін до статуту П

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання зборів засновників та протоколу №1 від 01.07.2005р. недійсними.

15.11.2006р.
від позивача надійшло клопотання, яким він збільшив свої позовні вимоги і
просив суд скасувати зміни до статуту Українсько-Литовського приватного
підприємства «АГРО-ЕКО-ФРУКТ», внесені 27.10.2005р. та 13.02.2006р., як такі,
що суперечать вимогам чинного законодавства, визнати недійсними протоколи
засновників вказаного підприємства №1 від 01.07.2005р., №2 від 25.10.2005р., №3
від 06.02.2006р., а також відновити становище, яке існувало до порушення
закону.

У
судовому засіданні 18.05.2007р. позивачем була подана заява, якою він збільшив
свої  позовні вимоги та просив суд
скасувати зміни, внесені державним реєстратором від 27.09.2005р., 01.12.2005р.
та 13.02.2006р,. як такі, що суперечать вимогам Цивільного кодексу України,
Сімейного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію».

Обґрунтовуючи
свої позовні вимоги, ОСОБА_1 (позивач) зазначає наступне.

В
2003р. позивач, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 створили спільне підприємство. 20.04.2004р.
ОСОБА_2 надав доручення на його представництво позивачем. Формування статутного
фонду відбувалось за рахунок раніше спільно придбаного майна та в подальшому
внесення поповнення фонду готівкою. При вирішенні процентного відношення часток
виявилось, що частка позивача складала 70%, а решту 30% розділять між собою
ОСОБА_3 та ОСОБА_2. ОСОБА_3 запропонував позивачу вирівняти між ними кількість
% , тобто по 44 % кожному, на що позивач погодився за умови, що ОСОБА_3 пізніше
компенсує йому різницю, яка становила 20 000 доларів США. В результаті була
складена письмова угода (Установчий договір від 21.05.2004р.), яка закріплювала
всі домовленості сторін щодо дольової участі в даному підприємстві, після
підписання якої створено Приватне підприємство «АГРО-ЕКО-ФРУКТ». Директором
підприємства за згодою співзасновників став позивач. За результатами роботи за
2004р. співзасновник підприємства ОСОБА_2 заборгував позивачу 57 277 грн.
ОСОБА_3 запропонував віддати заборговану суму грошей за умови написання
позивачем заяви про намір безоплатно відступити свою частку, яку ОСОБА_3 хотів
придбати.

01.07.2005р.
позивачем було складено та нотаріально засвідчено письмову заяву про вихід зі
складу учасників (засновників) підприємства «АГРО-ЕКО-ФРУКТ» та складання
повноважень керівника даного підприємства. В даній заяві позивач зазначив про
те, що, припиняючи свою участь в складі засновників  підприємства, він має намір безоплатно
відпустити належну йому частку у статутному фонді (капіталі) учаснику цього
підприємства ОСОБА_3.

Після
написання даної заяви позивач отримав від ОСОБА_3 10.000 доларів США - половину
суми за активи Приватного підприємства «АГРО-ЕКО-ФРУКТ», про що дав тому
відповідну розписку від 01.07.2005р.

Проте,
за декілька днів позивач повідомив ОСОБА_3 про те, що дружина позивача не дає
згоди на відступлення частки в статутному фонді підприємства.

15.07.2005р.
позивачем було складено нотаріально посвідчену заяву про відкликання заяви від
01.07.2005р. щодо виходу зі складу засновників Приватного підприємства
«АГРО-ЕКО-ФРУКТ» та безоплатного відступлення належної йому частки у статутному
фонді (статутному капіталі) підприємства громадянину ОСОБА_3. Через деякий час
бухгалтер підприємства ОСОБА_4, яка вже звільнилась, показала йому протокол
зборів засновників від 01.07.2005р. з підробленим підписом ОСОБА_2 та
розповіла, що ОСОБА_3 пропонував їй розписатись в даному протоколі за ОСОБА_2,
але вона відмовила.

Як
стверджує позивач, 20.07.2005р., під тиском з боку відповідача, позивачем було
складено другу розписку про те, що він отримав від ОСОБА_3 решту суми за активи
підприємства, а саме грошові кошти у розмірі 10.000 доларів США і фінансових
претензій до нього не має. Проте, позивач зазначає, що склавши вказану розписку
він ніяких грошових коштів від ОСОБА_6 не отримував. Окрім того, в поясненнях,
наданих суду першої інстанції, позивач зазначив, що при виході зі складу
учасників (засновників) Приватного підприємства «АГРО-ЕКО-ФРУКТ» він отримав
від ОСОБА_5 кошти в сумі 10.000 доларів США, як компенсацію за перевищення
своєї частки в статутному фонді при створенні даного підприємства, але за свою
частку в статутному фонді ніяких коштів не отримував.

Позивач
стверджує, що протокол загальних зборів засновників Приватного підприємства
«АГРО-ЕКО-ФРУКТ» №1 від 01.07.2005р. було сфабриковано і складено без його
участі та участі іншого засновника - ОСОБА_2. Хоча протокол затверджений
печаткою підприємства і містить підпис позивача, він його не підписував,
оскільки раніше позивач підписав чисті аркуші білого паперу, які потрапили до
відповідача, і останній лише «підігнав» під його підпис текст протоколу №1 від
01.07.2005р., поставивши свій підпис та підробив підпис іншого засновника -
ОСОБА_2. За фактом підробки документів ОСОБА_3 позивач звертався із заявою до
прокурора Щорського району, проте в порушенні кримінальної справи було
відмовлено. Позивач вказує на те, що не можливо в односторонньому порядку
відступити частку в статутному фонді без відповідного цивільно-правового
договору, який потребує нотаріального посвідчення.

Окрім
того, дружина позивача зверталась до Щорського районного суду з позовом про
визнання недійсною заяви про намір безоплатної передачі частки позивача в
статутному фонді підприємства «АГРО-ЕКО-ФРУКТ» ОСОБА_3, яка становить 220.000
гривень (44%). Рішенням Щорський районной суду, залишеним без змін апеляційним
судом, відмовлено в задоволенні вказаного позову.

Відповідач
проти позову заперечував, зазначаючи про те, що згідно домовленості між
позивачем, засновниками підприємства «АГРО-ЕКО-ФРУКТ», ОСОБА_1 (позивач)
написав та нотаріально посвідчив заяву про вихід зі складу учасників
(засновників) підприємства «АГРО-ЕКО-ФРУКТ», а також складання повноважень
керівника даного підприємства. В даній заяві позивачем було вказано, що
припиняючи свою участь в складі засновників підприємства, він має намір
безоплатно передати належну йому частку у статутному фонді (капіталі) учаснику
цього підприємства ОСОБА_3. Оскільки частка позивача становила 44% на суму 220
000 грн., було вирішено передати йому за активи підприємства 20 000 доларів
США. Отримання позивачем вказаних грошових коштів підтверджується відповідними розписками
від 01.07.2005р. та від 20.07.2005р.

01.07.2005р.
засновники підприємства «АГРО-ЕКО-ФРУКТ» (позивач, відповідач та ОСОБА_2)
провели збори, до порядку денного яких було внесено питання про вихід зі складу
засновників підприємства «АГРО-ЕКО-ФРУКТ» та зняття повноважень директора
ОСОБА_1, призначення нового директора підприємства. Було вислухано думку всіх
засновників підприємства та вирішено задовольнити заяву позивача, призначити
директором підприємства ОСОБА_3, про що складено протокол №1 загальних зборів
засновників підприємства, який підписали всі засновники, в тому числі й позивач
та ОСОБА_2, після чого 01.12.2005р. внесено відповідні зміни до статуту.
Пізніше, 13.02.2006р. були  внесені зміни
до статуту підприємства «АГРО-ЕКО-ФРУКТ», згідно з якими засновниками
підприємства стали ОСОБА_2 та ОСОБА_7.

Третя
особа заперечувала проти позовних вимог, просила суд відмовити в їх задоволенні
мотивуючи тим, що реєстрація змін до установчих документів ПП «АГРО-ЕКО-ФРУКТ»
проводилась у відповідності до вимог діючого законодавства, а саме на підставі
передбаченого законом переліку документів - копій заяв ОСОБА_1 про складання
повноважень та виходу із складу засновників підприємства , протоколу №1 від
01.07.2005р. зборів засновників ПП «АГРО-ЕКО-ФРУКТ» про вихід із складу
засновників підприємства і зняття повноважень директора ОСОБА_1 та призначення
директором ОСОБА_3, реєстраційної картки. Після написання ОСОБА_1 заяви про
вихід із складу засновників та складу повноважень директора, а також після
проведення зборів засновників (протокол №1 від 01.07.2005р.) ОСОБА_1 перестав
бути директором та співвласником вказаного підприємства, а тому не мав
повноважень подавати до реєстратора будь-які документи.

В
судовому засіданні судом першої інстанції було викликано та допитано свідка
ОСОБА_2, який надав пояснення, аналогічні тим, які викладені відповідачем.

Окрім
того, судом було викликано та допитано свідка ОСОБА_4, яка пояснила, що з
01.07.2004р. по 30.06.2005р. вона працювала бухгалтером Приватного підприємства
«АГРО-ЕКО-ФРУКТ», співзасновниками якого були ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2.
Загальна сума внесків до уставного фонду ОСОБА_3 та ОСОБА_1 становила по
220.000 грн. (44% уставного фонду), ОСОБА_2- 60.000 грн. (12% уставного фонду).
ОСОБА_1 до уставного фонду було передано 52.437,50 грн. готівкою, решта
16.7562,50 грн. матеріальними цінностями (7.000 шт. тари та 2 холодильні
машини). В червні 2005р. Свідок зазначила, що ОСОБА_1 мав намір вийти з числа
засновників підприємства, на початку липня 2005р. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були у
нотаріуса, можливо по даному питанню. Пізніше до неї звертався ОСОБА_3 з
проханням розписатись в протоколі №1 від 01.07.2005р. загальних зборів
засновників Приватного підприємства «АГРО-ЕКО-ФРУКТ» за ОСОБА_2, але вона
відмовилась. Під час проведення зборів засновників Приватного підприємства
«АГРО-ЕКО-ФРУКТ» присутня не була, але гадає, що таких зборів не було. З
приводу внесення змін до статутного фонду та фінансових відносин між ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 нічого пояснити не може.

Рішенням
Місцевого Корюківського районного суду Чернігівської області від 21.05.2007р.
по справі №2-148/07р  позовні вимоги в
частині скасування змін, внесених державним реєстратором, до установчих
документів Українсько-Литовського приватного підприємства “Агро-Еко-Фрукт” від
27.09.2005р., від 01.12.2005р. та від 13.02.2006р., а також  відновлення становища, яке існувало були
залишені без розгляду. В задоволенні решти позову - відмовлено.

Не
погоджуючись із вказаним Рішенням суду, позивач звернувся до Апеляційного суду
Чернігівської області із заявою про апеляційне оскарження та апеляційною
скаргою від 01.06.2007р., в якій просить скасувати Рішення Місцевого
Корюківського районного суду Чернігівської області від 21.05.2007р. по справі
№2-148/07р.

Вимоги
та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що Корюківським районним судом
було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, не надано
належної оцінки поданим доказам, а також невірно застосовано норми
матеріального і процесуального права, зокрема положення Закону України «Про
державну реєстрацію», ст. ст. 60, 67 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10,
58-60, 62-64 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно
з положеннями пунктом 4 частини 1 статті 12 Господарського процесуального
кодексу України, справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між
господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому
числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані із створення, діяльністю, управлінням та
припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів, підвідомчі
господарським судам.

Відповідно
до ч.3 Прикінцевих положень Закону України “Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань
приватизації та з корпоративних спорів”, судові рішення у справах, передбачених
п.2 Прикінцевих положень цього Закону, які ухвалені судами до набрання чинності
цим Законом і не набрали законної сили, можуть бути оскаржені до апеляційного
господарського суду за місцезнаходженням господарського товариства в порядку,
встановленому Господарським процесуальним кодексом України, і в строки,
визначені процесуальним законом, за правилами якого була розглянута справа чи
постановлено рішення суду першої інстанції.

З
огляду на вищенаведене, Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від
13.06.2007р., апеляційну скаргу позивача направлено за підсудністю до
Київського апеляційного господарського суду.

Ухвалою
Київського апеляційного господарського суду від 09.07.2007р. апеляційну скаргу
позивача було прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому
засіданні на 25.07.2007р.

У
зв'язку з нез'явленням у судове засідання представників відповідача та третьої
особи, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2007р.,
відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд
справи було відкладено на 12.09.2007р.

У
судовому засіданні 12.09.2007р. представником відповідача були подані
письмові  заперечення на апеляційну
скаргу від 10.09.2007р..

Позивач
у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив
суд її задовольнити та скасувати Рішення місцевого Корюківського районного суду
Чернігівської області по справі №2-148/07р від 21.05.2007р.

Представник
відповідача у судовому засіданні зазначив про те, що заперечує проти доводів
позивача, викладених в апеляційній скарзі, з підстав, вказаних у письмових
запереченнях на апеляційну скаргу, просив суд відмовити в її задоволенні та
залишити без змін оскаржуване Рішення місцевого Корюківського районного суду
Чернігівської області по справі №2-148/07р від 21.05.2007р. як таке, що
прийняте з дотриманням норм матеріального і процесуального права і з всебічним
дослідженням обставин, які мають  значення
для справи.

Представник
третьої особи у судовому засіданні зазначив про те, що заперечує проти доводів
позивача, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в її
задоволенні та залишити без змін оскаржуване Рішення місцевого Корюківського
районного суду Чернігівської області по справі №2-148/07р від 21.05.2007р.

Розглянувши
доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення
представників сторін та третьої особи, дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

В
травні 2005р. ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було створено Українсько-Литовське
приватне підприємство «АГРО-ЕКО-ФРУКТ» (далі за текстом - підприємство),
зареєстроване розпорядженням Щорської районної державної адміністрації №202 від
24.05.2004р.

Згідно
з установчим договором від 21.05.2004р. (т.1, а.с.11-13) засновниками
підприємства виступили ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно
до п.2.18 установчого договору, статутний фонд підприємства становить 500.000
грн., вклади засновників відповідно складали: ОСОБА_3 - 220.000 грн. (44%
статутного фонду), ОСОБА_1 - 220.000 грн. (44% статутного фонду), ОСОБА_2 -
60.000 грн. (12% статутного фонду).

Вищим
органом підприємства є збори засновників або їх представників. Представники
засновників призначаються ними постійно або на певний строк (п. 12 установчого
договору).

Умовами
установчого договору, зокрема, передбачено, що засновник підприємства може за
згодою решти засновників передати свою частку (її частину) одному або декільком
засновникам цього ж підприємствам, а якщо інше не передбачено установчими
документами, то і третім особам. Засновники підприємства користуються
переважним правом на придбання частки (її частини) засновника, який її уступив,
пропорційно їх часткам у статутному фонді (п.6 установчого договору).

Для
виходу з підприємства засновники подають відповідну заяву, яка розглядається
зборами засновників у термін не більше одного місяця з дня подання заяви. Член
підприємства вважається таким, що вибув з підприємства після прийняття
відповідного рішення зборів засновників та після вирішення всіх майнових
питань.

При
виході засновника з підприємства йому сплачується вартість частини майна
підприємства, пропорційна його частці у статутному фонді. Виплата провадиться
після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з підприємства, і в строк
до 12 місяців з дня виходу. На вимоги засновника та за згодою підприємства
вклад може бути повернений повністю або частково в натуральній формі (п.8
установчого договору).

Кожен
із засновників має право продати, передати в оренду, заставити свою дольову
частину даного підприємства за власним бажанням, а першочергове право придбання
частки мають кожен з числа засновників пропорційно чи за згодою сторін на
користь одного з засновників або іншій юридичній чи фізичній особі,
підприємству, організації різних форм власності (п.9 даного установчого
договору).

Судом
встановлено, що 01.07.2005р. позивачем було написано заяву, посвідчену
нотаріально, в якій він зазначав про складення повноваження керівника
підприємства та вихід зі складу його учасників (засновників). Окрім того, в
заяві позивач вказав на те, що припиняючи свою участь в складі засновників
(учасників) підприємства, він має намір відступити належну йому частку у
статутному фонді Українсько-Литовського приватного підприємства
«АГРО-ЕКО-ФРУКТ» учаснику цього підприємства - громадянину ОСОБА_3, а також
зазначив, що немає ніяких претензій, в тому числі й майнових, до ОСОБА_3 та
інших учасників (засновників) підприємства (т.с.1, а.с.6).

З
матеріалів справи вбачається, що 01.07.2005р. було проведено загальні збори
засновників підприємства, про що складено протокол №1 від 01.07.2005р., в якому
між іншим зазначено, що прохання ОСОБА_1 про вихід із складу засновників
підприємства  і зняття з себе повноважень
директора було задоволено, новим директором підприємства призначено ОСОБА_3
(т.с.1, а.с.7). Даний протокол містить підписи всіх засновників Українсько-Литовського
приватного підприємства «АГРО-ЕКО-ФРУКТ», а саме ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, та
відбиток печатки підприємства.

В
оскаржуваному рішенні Місцевого Корюківського районного суду Чернігівської
області зазначено про те, що судом оглядався оригінал вищевказаного протоколу,
а зазначені в протоколі особи в судовому засіданні підтвердили наявність в
ньому їх підписів. До того ж, представник відповідача ОСОБА_3 та допитаний в
якості свідка              ОСОБА_2 в
судовому засіданні районного суду підтвердили, що на момент проведення зборів
засновників підприємства позивач був присутнім і особисто поставив свій підпис
в протоколі загальних зборів засновників Українсько-Литовського приватного
підприємства «АГРО-ЕКО-ФРУКТ».

Обґрунтовуючи
доводи як позовної заяви, так і апеляційної скарги, позивач зазначав про те, що
збори засновників підприємства 01.07.2005р. не проводились, а протокол  №1 від 01.07.2005р. був підроблений ОСОБА_3

Відповідно
до ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які
мають значення для вирішення справи.

До
справи доданий відмовний матеріал №20 Щорського РВ УМВС за заявою ОСОБА_1
відносно шахрайських дій з боку мешканця м. Щорс ОСОБА_3, з якого вбачається,
що в ході проведеної перевірки Щорським РВ УМВС не знайшло свого підтвердження
те, що мешканець м. Щорс ОСОБА_3, підробивши документи, вивів ОСОБА_1 із складу
засновників приватного підприємства «АГРО-ЕКО-ФРУКТ». Згідно постанови про
відмову в порушенні кримінальної справи від 30.01.2006р., позивач отримав від
ОСОБА_3                  100 (сто) тисяч
гривень і не мав ніяких фінансових претензій, що також підтверджується  розписками, виданими ОСОБА_1

Окрім
того, позивач стверджує, що засновник підприємства ОСОБА_2 не був присутнім на
зборах 01.07.2005р. і, відповідно, не підписував протоколу №1 від 01.07.2005р.
Проте, таке твердження спростовується свідченнями самого ОСОБА_2, даними в
судовому засіданні Місцевого Корюківського районного суду Чернігівської
області, який зазначає, що він, як і позивач, приймав участь в загальних зборах
засновників підприємства та особисто ставив свій підпис на протоколі №1 від 01.07.2005р.

Також,
позивач зазначає, що 15.07.2005р. ним було складено нотаріально посвідчену
заяву про відкликання заяви від 01.07.2005р. щодо виходу зі складу засновників
Приватного підприємства «АГРО-ЕКО-ФРУКТ» та безоплатного відступлення належної
йому частки у статутному фонді (статутному капіталі) підприємства громадянину
ОСОБА_3 Натомість, з матеріалів справи вбачається, що 20.07.2005р., тобто через
5 днів після складання заяви про відкликання заяви від 01.07.2005р., позивачем
було надано розписку ОСОБА_3 про те, що він отримав грошові кошти у розмірі
10.000 доларів США і ніяких фінансових претензій не має.

Згідно
зі ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За
таких обставин, колегія Київського апеляційного господарського суду
погоджується з висновком Місцевого Корюківського районного суду Чернігівської
області про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на
підтвердження фальсифікації протоколу №1 від 01.07.2005р. загальних зборів
засновників приватного підприємства «АГРО-ЕКО-ФРУКТ», а отже і не наведено
підстав для визнання вказаного протоколу недійсним. Вимоги позивача про
визнання недійсними зборів та протоколів зборів засновників приватного
підприємства «АГРО-ЕКО-ФРУКТ» №2 від 25.10.2005р., №3 від 06.02.2006р. також
задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано суду  доказів незаконності даних зборів або наявності
правових підстав, які б унеможливлювали їх проведення, та недійсності
протоколів зборів.

В
частині вимог позивача про скасування змін до статуту підприємства, внесених
27.10.2005р., 01.12.2005р., 13.02.2005р., а також відновлення становища, яке існувало,
колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

З
матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем, що в Сосницькому
районному суді знаходиться на розгляді позовна заява ОСОБА_1 до державного
реєстратора Сокола Є.І. з аналогічними по суті позовними вимогами, а саме про
скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи
підприємства «АГРО-ЕКО-ФРУКТ»  від
27.10.2005р., від 13.02.2005р. як таких, що були внесені з порушенням, а також
відновлення становища, що існувало.

В п.4
ч.1 ст. 207 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд
постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо спір між тими ж
самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав розглядається в
іншому суді.

Зважаючи
на вищенаведене, апеляційний суд погоджується з висновком Місцевого
Корюківського районного суду Чернігівської області про те, що позов в частині
вимог відносно  скасування змін, внесених
державним реєстратором 27.09.2005р., 01.12.2005р., 13.02.2006р. до установчих
документів Приватного підприємства «АГРО-ЕКО-ФРУКТ»,  та відновлення становища, яке існувало,
підлягають залишенню без розгляду.

Таким
чином, Рішення Місцевого Корюківського районного суду Чернігівської області від
21.05.2007р. по справі №2-148/07р прийнято у відповідності до норм чинного
законодавства, з всебічним дослідженням обставин, які мають значення для
справи, тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

У
зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, витрати, понесені при
поданні апеляційної скарги, покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись
ст. ст. 57-60, 88, 207, 212 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст.
43, 49, 77, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу
України,  Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1залишити без
задоволення, Рішення Місцевого Корюківського районного суду Чернігівської
області від 21.05.2007р. по справі №2-148/07р - без змін.

2.
Матеріали справи №2-148/07р повернути до Місцевого Корюківського районного суду
Чернігівської області.

3.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена  до касаційного суду у
встановленому законом порядку.

Головуючий суддя                                                                      Лосєв  А.М.

Судді
Лосєв  А.М.

Зубець Л.П.