ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2007 р.
№ 17/179-06-6773

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна М.І., –головуючого,

Панової І.Ю.,

Ткаченко Н.Г.,

розглянувши  у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Управління Пенсійного фонду України в Любашівському районі Одеської області

на постанову
Одеського апеляційного господарського суду
від 18 січня 2007 року

у справі
господарського суду
№ 17/179-06-6773
Одеської області

за позовом
Любашівської центральної районної лікарні

до
Управління Пенсійного фонду України в Любашівському районі Одеської області

про
розірвання договору про відшкодування витрат,

за участю представників сторін:

Любашівської центральної районної лікарні –Бурлака Г.Я. (гол. лікар);

встановив:

У червні 2006 року позивач - Любашівська центральна районна лікарня пред'явив у господарському суді позов до відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Любашівському районі Одеської області про розірвання договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 20.11.2001 р. та зобов'язання відповідача  звільнити приміщення терапевтичного відділення Любашівської центральної районної лікарні.

Рішенням господарського суду Одеської області від  02.10.2006 р. (суддя Зуєва Л.Є.) позов задоволено частково.

Постановлено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 20.11.2001 р., укладений між Любашівською центральною районною лікарнею в особі головного лікаря Бурлаки Г.Я. та Любашівським районним відділом Пенсійного фонду України, визнати недійсним на майбутнє. Зобов'язано Любашівський районний відділ Пенсійного фонду України звільнити відділення терапії Любашівської районної лікарні загальною площею 1160 кв. м., розташованої по вул. Леніна, 45 у смт. Любашівка Одеської області. Стягнуто з відповідача на користь позивача  державне мито та витрати на послуги інформаційно-технічного забезпечення судового процесу. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 18.01.2007р. (колегія суддів у складі: Пироговський В.Т., Картере В.І., Жеков В.І.) рішення господарського суду залишено без змін.

У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Любашівському районі Одеської області  просить судові рішення у справі скасувати з підстав невірного застосування норма матеріального процесуального права, та припинити провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, представників позивача, перевіривши правильність застосування судом  норм матеріального та процесуального права судова колегія Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають  застосуванню до даних правовідносин.

Постанова апеляційного господарського суду  відповідає зазначеним вимогам, оскільки  ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 20.11.2001 р. між Любашівською центральною районною лікарнею та Любашівським районним відділом Пенсійного фонду України укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Відповідно до умов договору Балансоутримувач –Любашівська районна центральна лікарня забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: вул. Леніна, 45, загальною площею 1160 кв.м., а також утримання при будинкової території, а Орендар бере участь у витратах Балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до зайнятої ним площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Балансоутримувачем за цим договором. Розрахунки за електроенергію, водопостачання та тепло енергію будуть проводиться згідно встановлених лічильників. Орендар користується приміщенням, яке складається з будівлі відділення терапії, розміщене на двох поверхах (п.1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору Балансоутримувач зобов’язується забезпечити виконання всього комплексу робіт, пов’язаних з обслуговуванням та утриманням будівлі і прибудинкової території, та створення необхідних умов здійснення діяльності, у тому числі Орендарю і його співробітникам згідно з вимогами чинного законодавства про користування будівлями, надавати Орендарю комунальні послуги за діючими розцінками і тарифами.

Орендар зобов’язується дотримуватись вимог встановлених правилами користування будівлею, приміщенням за цим договором, не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок Балансоутримувача будівлі, або організації, що обслуговує будівлю, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт відповідної вартості приміщення, а також за комунальні послуги (п.2.2 Договору).

Даний Договір укладено строком на 10 років, що діє з 01.01.2002 р. по 31.12.2012 року включно (п.5.1 Договору).

П. 5.3 Договору передбачено, що за ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано рішенням Господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством.

Як встановлено судами, зареєстрованим та затвердженим в установленому порядку статутом Любашівської центральної районної лікарні передбачено, що позивач є установою, заснованою на спільній комунальній власності Любашівської районної ради, майно (основні фонди, оборотні активи, матеріальні та нематеріальні активи, вартість яких відображається у самостійному балансі установи) установи є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст району, що знаходиться в управлінні районної ради.

Будівля терапевтичного відділення знаходиться на балансі Любашівської центральної районної лікарні, що підтверджується інвентарною обліковою карткою, яка заведена в 1976 році, наданою до апеляційного господарського суду довідкою, підписаною головним лікарем та бухгалтером лікарні. Саме лікарня є законним користувачем земельної ділянки, де розташована будівля терапії, подає розрахунки земельного податку.

Рішенням Любашівської районної Ради від 04.07.2002р. № 13-ХХІV майно Любашівської центральної районної лікарні включено до переліку об’єктів спільної власності територіальних громад, управління якими здійснює районна рада станом на 01.07.2002р.

Відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, Законом України „Про оренду державного та комунального майна”  та іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону) та Цивільним кодексом УРСР, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, Цивільним кодексом України, оскільки положеннями п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено його застосування до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно  до ст. 2 Закону орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

В с. 5 Закону міститься вичерпний перелік осіб, що можуть бути орендодавцями, до яких стосовно оренди комунального майна відносяться органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном, –щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності; підприємства –щодо окремого індивідуально визначеного майна та нерухомого майна площею до 200 кв.м., а з дозволу органів, зазначених в абзацах другому та третьому цієї статті, –також щодо структурних підрозділів підприємств (філій, цехів, дільниць) та нерухомого майна, що перевищує площу 200 кв.м.

Згідно з ч.1 ст.10  Закону істотними умовами договору оренди є: об’єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов’язань; відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов’язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

Згідно зі  ст.151 ЦК УРСР в силу зобов’язання одна особа (боржник) зобов’язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як-от: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Зобов’язання виникають з договору або інших підстав, зазначених у статті 4 цього Кодексу.

Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди (ст. 153 ЦК УРСР).

Оскільки договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю лише визначає порядок та умови розподілення витрат між Балансоутримувачем та Орендарем під час користування орендованим приміщення, а тому суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що він не є договором оренди, про що свідчить предмет цього договору,  а є вторинним по відношенню до основного договору оренди та не може вважатися законним за відсутності основної орендної угоди, яка сторонами у встановленому порядку  не укладалась.

Враховуючи недотримання юридичними особами письмової форми, обов'язкової для даного виду правочину, особливого порядку, встановленого для оренди комунального майна, в т.ч.  укладення договору належним орендодавцем або отримання від такого орендодавця згоди на укладення договору, тобто  згоди по всіх істотних умовах договору оренди, визначених в ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", а тому висновок судів про відсутність належним чином укладеного договору оренди між сторонами у справі є обґрунтованим та таким, що ґрунтується на матеріалах справи.

У зв'язку з вищенаведеним, знаходження органів УПФ у займаному приміщенні є таким, що суперечить чинному законодавству, а тому позовні вимоги про зобов'язання УПФУ в Любашівському районі Одеської області звільнити приміщення терапевтичного відділення Любашівської центральної районної лікарні правомірно задоволено судами попередніх інстанцій.

Ч. 1 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою –третьою, п’ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (ч.1 ст.203 ЦК України).

Ст. 216 ЦК України передбачено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов’язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

З огляду на викладене, висновок про визнання недійсним договору на майбутнє з огляду на фактичне користування відповідачем майном територіальної громади без закріплення за ним такого права та неможливість повернення всього одержаного за угодою відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Доводи скаржника про те, що будівля терапевтичного відділення не знаходиться у спільній власності територіальної громади, до уваги не приймаються, оскільки ухвалою Вищого адміністративного суду України залишено без змін постанову Любашівського районного суду Одеської області від 15.11.2005р. та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 01.03.2006р., якими визнано недійсним рішення Любашівської районної ради про надання згоди на передачу будівлі терапевтичного відділення позивача із спільної власності територіальних громад Любашівського району в державну власність.

Крім того, посилання скаржника про відсутність у позивача права на звернення до господарського суду із позовом, оскільки останній не являється ані власником будівлі, ані її балансоутримувачем, спростовуються наявними матеріалами справи, досліджено судами першої та апеляційної інстанції під час розгляду справи.

Твердження касатора про помилковість висновків апеляційного суду та неправильне застосування норм матеріального права не знайшли свого підтвердження при розгляді справи у касаційному провадженні, в зв’язку з чим судовою колегією не приймаються до уваги.

Враховуючи те, що у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, прийнята постанова  відповідає  нормам чинного законодавства та підстав для її  скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.  1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любашівському районі Одеської області залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 18 січня 2007 року у справі № 17/179-06-6773 залишити без змін.

Головуючий                                                                                 М.І. Хандурін

Судді                                                                                           І.Ю. Панова

Н.Г. Ткаченко