СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.07                                                                                 Справа № 5/13(1/164).

Господарський суд Луганської області у складі судді Закропивного О.В., при секретарі Кочетовій О.М., за участю представників сторін:

від позивача –не прибув;

від відповідача – Савіна О.В. (довіреність б/н від 14.02.07.);

розглянувши матеріали справи за позовом:

державного підприємства «Придніпровська залізниця» (м. Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, 108, код 01073828);

до приватного підприємства «Асфодел» (м. Луганськ, вул. Ломоносова, 73, код 32660798);

про стягнення 6705 грн., –

В С Т А Н О В И В:

Суть спору: позивачем заявлено позовні вимоги до відповідача про стягнення штрафу за не правильно зазначену в накладній масу вантажу  в сумі 6500 грн.

Представник позивача в судове засідання не прибув хоча позивач належним чином був повідомлений про дату, місце і час слухання справи. Клопотань та повідомлень про необхідність відкладення розгляду справи від позивача не надходило. Однак, з матеріалів справи вбачається, що позивач численним поясненнями до позову заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, тому, суд вважає за можливе розглянути дану справу по суті у відсутності представника позивача.

Відповідач відзивом на позовну заяву та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали мотивуючи свою позицію тим, що масу вантажу визначали представники залізниці. При цьому, умисної вини в діях відповідача щодо внесення неправильних даних в накладну не вбачається і ніяких збитків від цього залізниця не понесла.

Заслухавши представника відповідача, розглянувши матеріали справи, та оцінивши надані докази в їх сукупності, а також з урахуванням позиції і відповідних вказівок Вищого господарського суду України, викладених в постанові по даній справі від 27.12.06., суд приходить до наступного висновку.

У жовтні 2005 року відповідно до накладної № 52379877 зі станції Лутугіно Донецької залізниці до станції Павлоград-1 Придніпровської залізниці, було відправлено вагон № 67812900 з вантажем —вугілля.

Згідно ст. 24 Статуту залізниць України залізниця має право періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у залізничній накладній.

При прибутті вагону № 67812900 на станцію Павлоград-1 Придніпровської залізниці, було перевірено кількість та масу вантажу вищезазначеного вагону шляхом комісійного зважування. Внаслідок перевірки було виявлено, що вантажу у вагоні менше ніж зазначено у провізних документах на 1150 кг.

По факту неправильного зазначення маси вантажу в перевізних документах,  працівниками станції Павлоград-1складено Комерційний акт БЛ № 085850/6 від 04.11.06.

Як вбачається з матеріалів справи, в залізничній накладній № 52379877  зазначено, що завантаження вагону проводилось засобами відправника. Дані, щодо маси вантажу також вносились в накладну відправником, тобто відповідачем.

Відповідно  до  ст.12  Закону   України  «Про  транспорт», підприємства транспорту мають право вимагати від пасажирів, відправників та одержувачів вантажів виконання вимог цього Закону, кодексів (статутів) окремих видів транспорту, та інших нормативних актів України, що регулюють діяльність транспорту.

Згідно ст. ст. 908, 909 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення вантажу за яким перевізник зобов'язується доставити довірений відправником вантаж до пункту призначення та видати його одержувачеві, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі та підтверджується складенням транспортної накладної або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що „накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача."

Відповідно до статті 920 ЦК, у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Стаття 24 Статуту залізниць України встановлює відповідальність вантажовідправників за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Згідно зі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, у випадку неправильного зазначення маси вантажу, кількості місць вантажу, його назви, коду, адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до п. 3.15 Роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 року за № 04-5/601 із змінами і доповненнями, внесеними рекомендацією президії Вищого господарського суду України від 18 листопада 2003 року за № 04-5/1429, у застосуванні ст. 118 Статуту залізниць України, штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, встановлених залізницею як на станції призначення або під час перевезення, так і на станції відправлення після пред'явлення вантажу до перевезення, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України Тарифного керівництва № 1, перевізна плата при розрахунках залежить від маси вантажу і відстані на яку він слідує.

З наявної в матеріалах справи накладної №  52379877 вбачається, що відстань перевезення від станції Лутугіно Донецької залізниці до станції Павлоград-1 Придніпровської залізниці складає 308 км.

Згідно здійсненого позивачем розрахунку розмір провізної плати в даному випадку складає 1341 грн., а розмір штрафу 6705 грн.

Також, враховуючи позицію Вищого господарського суду України, викладену в постанові по даній справі від 27.12.06., судом було досліджено дані технічних паспортів ваг № 7, на яких здійснювалось контрольне зважування, з метою визначення ідентичності самих ваг та їх типів.

Викликаний в судове засідання працівник державного підприємства «Луганськстандартметрологія»підтвердив, що мова йде про одні і ті ж самі важільно-механічні ваги стосовно яких в 2005 році здійснювалось заміна технічного паспорту. Таким чином, у суду не має сумнівів щодо правильності здійснення позивачем контрольного зважування на відповідних вагах.

Однак, в судовому засіданні було встановлено, що зважування вагону № 67812900 після його завантаження відповідачем, здійснювалось працівниками станції Лутугіно на 150-тонних вагах № 52 на підставі укладеного між відповідачем та Луганською дирекцією залізничних перевезень Донецької залізниці договору № 30 від 01.01.05. За результатами цього зважування відповідачем були внесені дані щодо маси вантажу в накладну № 52379877 і вагон № 67812900 був прийнятий перевізником до перевезення.

Враховуючи те, що відповідачем внесення даних в накладну щодо маси вантажу здійснювалось за результатами зважування, яке проводила залізниця, ніяких умисних дій по приховуванню фактичної маси вантажу ним не вчинялось, суд розцінює даний випадок як винятковий і відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України вважає за можливе зменшити розмір заявлених позивачем до стягнення штрафних санкцій до однієї провізної плати.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме в розмірі 1341 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України на відповідача покладаються витрати, понесені позивачем, по сплаті держмита в сумі 102 грн. і 118 грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського  процесуального кодексу України суд, –

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємства «Асфодел» (м. Луганськ, вул. Ломоносова, 73, код 32660798) на користь державного підприємства «Придніпровська залізниця» (м. Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, 108, код 01073828) штраф в сумі 1341 грн., витрати по сплаті держмита в сумі  102 грн.  і 118 грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку з дня його підписання.

Рішення підписано 05.03.07.

Суддя                                                                                    О.В. Закропивний