ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2007 р.
№ 2/8пд(4/5пд)

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.,

розглянувши касаційне подання заступника прокурора Луганської області, м. Луганськ,

на рішення господарського суду Луганської області від 26.05.2006

та постанову Луганського апеляційного господарського суду від 30.10.2006

зі справи № 2/8пд (4/5пд)

за позовом заступника прокурора Луганської області (далі –Прокурор) в інтересах держави в особі Фонду загальнообов’язкового державного соціального   страхування   України   на   випадок   безробіття   (далі –Фонд), м. Київ,

державної компанії “Луганськлегінвест” (далі –Компанія), м. Луганськ,

до приватного підприємства “Кремінське автотранспортне підприємство” (далі –Підприємство), м. Кремінна Луганської області,

про визнання договору та додаткової угоди недійсними,

за участю представників:

Прокурора –не з’явився,

Фонду –не з’явився,

Компанії – Мілоградського О.О.,

Підприємства –Горбачова Г.В., Мураховського О.О.,

прокурора відділу Генеральної прокуратури України –Шумко Г.В.,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до господарського суду Луганської області з позовом в інтересах держави в особі Фонду і Компанії про визнання недійсними з моменту укладення договору Компанії та  Підприємства від 14.10.2003 № 4/606 на створення нових робочих місць для працівників, які вивільняються з вугледобувних і вуглепереробних підприємств, що ліквідуються, та додаткової угоди до нього від 22.12.2003 № 1, а також про зобов’язання відповідача повернути кошти, одержані за цим договором.

Справа господарськими судами розглядалася неодноразово.

Рішенням названого суду від 26.05.2006 (колегія суддів у складі: Седляр О.О. –головуючий суддя, судді Пономаренко Є.Ю., Яресько Б.В.), залишеним без змін постановою Луганського апеляційного господарського суду від 30.10.2006 (колегія суддів у складі: Якушенко Р.Є. –головуючий суддя, судді Журавльова Л.І., Перлов Д.Ю.), у задоволенні позову Прокурора в інтересах Фонду відмовлено; позовні вимоги, заявлені Прокурором в інтересах Компанії, залишено без розгляду.

У касаційному поданні до Вищого господарського суду України Прокурор просить судові рішення зі справи скасувати внаслідок їх прийняття з порушенням норм процесуального права та передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

Відзиви на касаційне подання не надходили.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційного подання.

Перевіривши повноту встановлення попередніми судовими інстанціями обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши прокурора відділу Генеральної прокуратури України, який наполягав на задоволенні касаційного подання, та представників Компанії і Підприємства, кожен з яких заперечував проти задоволення подання Прокурора, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційного подання з урахуванням такого.

Попередніми судовими інстанціями встановлено, що:

- 14.10.2003 Компанією (замовник) та Підприємством (виконавець) укладено договір № 4/606 (далі –Договір) на створення нових робочих місць для працівників, які вивільняються з вугледобувних та вуглепереробних підприємств, що ліквідуються;

- предметом Договору є створення нових (додаткових) робочих місць з метою вирішення проблем зайнятості працівників шахти “Кремінна”, які вивільняються в зв’язку з її ліквідацією, відповідно до розділу “Створення робочих місць” проекту ліквідації зазначеного вугільного підприємства згідно з “Переліком підприємств, установ і організацій, на яких створюються нові робочі місця для працевлаштування працівників вугільної промисловості, які вивільняються у зв’язку із закриттям шахт”, затвердженим розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації від 21.08.2003 № 496;

- 22.12.2003 Компанією та Підприємством укладено додаткову угоду № 1 до Договору (далі –Угода);

- згідно з пунктом 2.1 Договору загальний обсяг фінансування робіт складає 7 000 000 грн., що визначено у розділі "Створення робочих місць" проекту ліквідації шахти "Кремінна"; витрати замовника визначено в сумі 277 200 грн.;

- відповідно до пункту 2.2 Договору (в редакції Угоди) передбачені пунктом 2.1 Договору фінансові ресурси з 2003 року надаються облдержадміністрацією у безпосереднє розпорядження замовника для здійснення і фінансування робіт із створення нових робочих місць шляхом розроблення та впровадження робочого проекту створення у місті Кремінна нового автотранспортного підприємства;

- згідно з пунктом 3.1.2 Договору (в редакції Угоди) замовник зобов'язався  перераховувати  виконавцю  державні кошти загальною сумою 6 722 800 грн. протягом дії Договору (у 2003 році);

- пунктом 4.3 Договору передбачено, що конкретні умови надання виконавцю державних коштів згідно з пунктом 3.1.2 Договору (на безповоротній або поворотній основі) визначаються в окремій додатковій угоді до цього Договору;

- вимоги пункту 4.3 Договору сторонами не виконано - окрему додаткову угоду з цього приводу не укладено;

- відповідачем умови Договору стосовно створення нових робочих місць виконано;

- Підприємство зареєстроване 21.08.2003, а внесене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України 28.08.2003 (т. 1, а.с. 23, 24);

- Підприємство визнано переможцем конкурсного відбору об'єктів для створення нових робочих місць для працівників вугледобувних та вуглепереробних підприємств, які закриваються згідно з рішенням Кабінету Міністрів України, оформленого протоколом від 15.08.2003 № 3, затвердженим розпорядженням голови Луганської державної адміністрації від 21.08.2003 № 496;

- порядок проведення конкурсного відбору, оформленого протоколом від 15.08.2003 № 3, затвердженим розпорядженням голови Луганської державної адміністрації від 21.08.2003 № 496, не є предметом даного судового розгляду;

- Фонд і Компанія, кожен окремо, заперечують наявність власного інтересу в даному позові, що мотивують використанням на виконання Договору коштів обласної державної адміністрації відповідно до її розпоряджень.

Причиною виникнення спору стало питання про наявність підстав для визнання Договору і Угоди недійсними, а також питання щодо наявності у Прокурора повноважень на звернення до суду з даним позовом.

Попередні судові інстанції дійшли обґрунтованого висновку про те, що проведення конкурсу бізнес-планів та визначення його переможців, формування порядку та затвердження переліку підприємств, на яких створюються нові робочі місця для працівників промисловості, які вивільняються у зв'язку із закриттям шахт, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2002 № 1954 належить до виключної компетенції обласних державних адміністрацій.

Прокурор необхідність задоволення позову мотивував з посиланням на приписи Цивільного кодексу України неправомірністю визначення відповідача переможцем конкурсу внаслідок його створення лише 21.08.2003 і внесення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України 28.08.2003, а також можливістю надання державних коштів приватному підприємству виключно на умовах кредиту.

Беручи до уваги дати укладення Договору і Угоди, попередні судові інстанції, вирішуючи спір про визнання їх недійсними, вірно застосували норми Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на час їх укладення (далі –ЦК УРСР).

Відповідно до статті 23 ЦК УРСР юридичними особами визнаються організації, які мають відокремлене майно, можуть від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і нести обов'язки, бути позивачами і відповідачами в суді, арбітражі або в третейському суді.

Згідно з статтею 26 ЦК УРСР юридична особа має цивільну правоздатність відповідно до встановлених цілей її діяльності. Правоздатність юридичної особи виникає з моменту затвердження її статуту або положення, а у випадках, коли вона повинна діяти на підставі загального положення про організації даного виду, - з моменту видання компетентним органом постанови про її утворення. Якщо статут підлягає реєстрації, правоздатність юридичної особи виникає в момент реєстрації.

Таким чином, висновок попередніх судових інстанцій про укладення 14.10.2003 Договору і 22.12.2003 Угоди належними сторонами, які мали необхідний для цього статус юридичних осіб, є правомірним.

Відповідно до статей 161, 162 ЦК УРСР та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору. Одностороння зміна умов договору і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом.

З огляду на наведене суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що неукладення сторонами додаткової угоди, передбаченої пунктом 4.3 Договору, свідчить лише про неналежне виконання сторонами умов Договору, а не про його недійсність.

Отже, попередні судові інстанції, враховуючи те, що предметом даного позову є визнання недійсними Договору і Угоди, а не рішень за результатами конкурсу, проведеного Луганською обласною державною адміністрацією, та за відсутності передбачених ЦК УРСР підстав для визнання Договору і Угоди недійсними дійшли вірного висновку щодо необхідності відмови в задоволенні позову Прокурора в інтересах Фонду.

Водночас рішення попередніх судових інстанцій щодо залишення без розгляду позовних вимог Прокурора в інтересах Компанії на підставі пункту 1 частини першої статті 81 ГПК України також є вірним, оскільки відповідає приписам пункту 2 статті 121 Конституції України і статей 2, 29 ГПК України в частині повноважень органів прокуратури та узгоджується з пунктом 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 зі справи № 1-1/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді), згідно з яким під поняттям “орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах”, зазначеним у частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, слід розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

У свою чергу, посилання скаржника на залишення судом апеляційної інстанції його доводів без оцінки спростовується фактичним змістом постанови апеляційного суду зі справи.

Таким чином, рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів відповідають встановленим ними фактичним обставинам, прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права і передбачені законом підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Луганської області від 26.05.2006 та постанову Луганського апеляційного господарського суду від 30.10.2006 зі справи № 2/8пд (4/5пд) залишити без змін, а касаційне подання заступника прокурора Луганської області –без задоволення.

Суддя               В.Селіваненко

Суддя                І.Бенедисюк

Суддя                                                                                                Б.Львов