СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

10 квітня 2007 року

Справа № 2-22/18318-2006

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Заплава
Л.М.,

суддів                                                                      Антонової
І.В.,

Латиніна О.А.,

за участю представників:

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробничо-сервісна фірма
"Крим-автодізель-сервіс-2000": не з'явився;

Державної виконавчої служби у
Київському районі міста Сімферополя Автономної Республіки Крим: не з'явився;

Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1: ОСОБА_2, довіреність НОМЕР_1;

розглянувши апеляційну скаргу
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Автономної
Республіки Крим (суддя    Яковлєв С.В.)
від 12 лютого 2007 року у справі № 2-22/18318-2006

за скаргою
Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-сервісна фірма
"Крим-автодізель-сервіс-2000" (вул. Сельвінського, 108, Сімферополь,
95022)

на дії           Державної виконавчої служби у Київському
районі міста Сімферополя Автономної Республіки Крим (бул. Франка, 25,
Сімферополь, 95034)

Стягувач:   Фізична особа - підприємець  ОСОБА_1
(АДРЕСА_1)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського
суду Автономної Республіки Крим від 12 лютого 2007 року у справі
№2-22/18318-2006 визнаний недійсним акт опису та арешту майна ТОВ
"Виробничо-сервісна фірма "Крим-автодізель-сервіс 2000" серії
АА№130007 від 26.0.2006, в іншій частині провадження у справі припинено.

Не погодившись з даною
ухвалою, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
просить ухвалу скасувати у зв'язку з тим, що вона була прийнята з порушенням і
неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання
представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-сервісна
фірма "Крим-автодізель-сервіс-2000" та Державної виконавчої
служби у Київському районі міста Сімферополя Автономної Республіки Крим не
з'явились, хоча про час і місце слухання справи були повідомленні належним
чином.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись
належними їм процесуальними правами.

Оскільки явка в судове засідання
представників сторін-це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх
участі, якщо не з'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судова колегія вважає можливим
розглянути справу у відсутності сторін, які не з'явились, оскільки згідно зі
статтею 101 Господарського процесуального кодексу України господарський суд
перевіряє законність і обґрунтованість рішення (ухвали) місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Під час повторного розгляду справи
в порядку передбаченому статтею 101 Господарського процесуального кодексу
України Севастопольський апеляційний господарський суд встановив таке.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Виробничо-сервісна фірма "Крим-автодізель-сервіс
2000" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим зі
скаргою на дії Державної виконавчої служби у Київському районі  м. Сімферополя, в якій просила визнати дії
державного виконавця ОСОБА_3. Державної виконавчої служби у Київському районі
м. Сімферополя під час складання  акту
опису та арешту майна ТОВ "Виробничо-сервісна фірма
"Крим-автодізель-сервіс 2000" серії АА№ 130007 від 26.10.2006
незакониними та неправомірними, визнати акт опису та арешту майна ТОВ
"Виробничо-сервісна фірма "Крим-автодізель-сервіс 2000" серії
АА№ 130007 від 26.10.2006 таким, який складений з порушенням  вимог статті 55 Закону України "Про
виконавче провадження", та недійсним.

Господарський суд Автономної
Республіки Крим рішенням від 04.05.2006 у справі №2-22/7390-2006 стягнув з заявника
на користь СПД ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати по договору №1 від
07.05.2004 з урахуванням індексу інфляції у сумі 56595,20 грн., 987 грн. - 3%
річних, 26,30 грн. - пені, 781,09 грн. - держмита, 108,44 грн. - витрат на
ведення процесу.

Після набрання рішенням законної
сили господарським судом Автономної Республіки Крим 19.07.2006 був виданий
наказ по стягненню з заявника
заборгованості з орендної плати по договору №1 від 17.05.2004 з
урахуванням індексу інфляції у сумі 56595, 20 грн., 987 грн. - 3% річних,
12026, 30 грн. - пені, 781, 09 грн. - держмита, 108, 44 грн .- витрат на
ведення процесу.

ДВС 27.07.2006 винесла постанову
про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу
господарського суду Автономної Республіки Крим у справі №2-22/7390-2006 по
стягненню заборгованості з орендної плати.

07.09.2006 ДВС у Київському районі
м. Сімферополя винесла постанову про накладення арешту на всі грошові
кошти  заявника, які знаходяться та
поступають на п/р 260082329, відкритий в КРД АПППБ "Аваль" м.
Сімферополь, МФО 324021, заборонив списання коштів по розпорядженню власника до
накопичування суми у розмірі 77547, 83 грн.

ДВС 26.10.2006 склала Акт опису й
арешту майна АА №13007, відповідно до якого був накладений арешт на грошові
кошти, які знаходились у касі заявника у сумі 625,17 грн. та яку будуть
надходити у його касу.

Частина 1 статті 55 Закону України
«Про виконавче провадження»встановлює, що арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та
оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів
та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні
в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна
боржника і накладення на нього арешту.

Тобто частина 1 статті 55 Закону
України «Про виконавче провадження»передбачає кілька способів накладення арешту
на майно боржника, у тому числі і проведення опису майна боржника і накладення
на нього арешту, і яким саме чином накладати арешт приймає рішення державний
виконавець.

Стаття 55 Закону України «Про
виконавче провадження»не встановлює черговість винесення державним виконавцем
постанов про арешт майна та складання актів опису та арешту майна.

Стаття 55 Закону України «Про
виконавче провадження», що регулює порядок накладення арешту та вилучення майна
боржника у даному випадку є загальною нормою. Спеціальною нормою, що регулює
порядок накладення арешту на касу підприємства боржника є ст. 63 цього ж Закону

Судом першої інстанції зазначено,
що Державною виконавчою службою не надано доказів того, що відповідно до вимог
Закону України «Про виконавче провадження»суду не надано доказів того, що було
винесено Постанову про накладення арешту на грошові кошти боржника.

Однак, Законом України «Про
виконавче провадження»не передбачено винесення таких постанов про арешт
грошових коштів у касі боржника.

Частина 1 ст. 63 Закону України
«Про виконавче провадження»передбачає, що готівка в національній та іноземній
валюті, яка знаходиться в касах або інших сховищах боржника - юридичної особи,
підлягає невідкладному вилученню після її виявлення та складення відповідного
акта державним виконавцем.

Тобто, дії державного виконавця при
складенні Акту опису й арешту майна від 26.10.2006 були правомірними, та
такими, що  відповідають нормам статей
55, 63 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з чим, в даній
частині скарга не підлягає задоволенню.

Крім того, стаття 12 Господарського
кодексу України не передбачає розгляд спорів про визнання недійсними актів у
зв'язку з чим, в частині визнання недійсним акту опису та арешту майна від
26.12.2006, провадження у справі підлягає припиненню.

При таких обставинах ухвала
господарського суду Автономної Республіки Крим підлягає скасуванню, оскільки
висновки викладенні в рішенні суду не відповідають встановленим обставинам справи,
а також ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального
права, що привело до прийняття неправильного рішення суду.

Керуючись статтями 101, 103, 105,
106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Автономної Республіки Крим від 12 лютого 2007 року у справі № 2-22/18318-2006
скасувати.

Прийняти нове рішення.

У задоволенні вимог про визнання
незаконними та неправомірними дій державного виконавця ДВС у Київському районі
м. Сімферополя по складенню акту опису та арешту майна ТОВ
"Виробнично-сервісної фірми "Крим-автодізель-сервіс-2000" від
26.10.2006, відмовити.

В частині вимог про визнання
недійсним акту опису та арешту майна від 26.10.2006 складеного державним
виконавцем ДВС у Київському районі м. Сімферополя провадження у справі
припинити.

Головуючий суддя
Л.М. Заплава

Судді
І.В. Антонова

О.А.Латинін