ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м     У к р а ї н и
РІШЕННЯ

28 лютого 2007 р.           Справа 7/158-06

Господарський суд Вінницької області  у складі: головуючого –судді  Н.Мінєєвої,  секретаря судового засідання  Юрчак Л.С.

За участю представників сторін:

Позивача –Макогон  І.М. - юрисконсульт, пост. дов. № 1-14-1789 від 01.01. 2007 року.

Відповідача –Лучко О.В. юрист, дов. від  01. 09. 2006 року.

Розглянувши  в приміщенні суду справу за позовом   Відкритого акціонерного товариства „Акціонерна  компанія Вінницяобленерго” в особі Структурної одиниці  „Жмеринські електричні мережі” м. Жмеринка, Вінницької області до Вінницького обласного  комунального  виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства  „Вінницяводоканал” в особі  Жмеринського відокремленого  підрозділу  водопровідно –каналізаційного господарства  м. Жмеринка, Вінницької області  про стягнення  1579724 грн. 27 коп.

В С Т А Н О В И В :

Подано позов про стягнення   1579724 грн. 27 коп., у т.р.  1269490 грн. 86 коп.  боргу за активну енергію,  57173 грн. 74 коп. боргу за реактивну електроенергію, 84890 грн. 94 коп. боргу за перевищення договірної величини,  52040 грн. 86 коп. пені, 90853 грн. 70 коп. інфляційних збитків, 25274 грн. 17 коп. 3% річних в  зв”язку з невиконанням відповідачем умов укладених між сторонами договорів  за № 7 від  12. 06. 1997 року та № 7 від  07. 12. 2004 року.

Відповідач проти позову заперечує по мотивах, викладених як у відзиві на позов б/н від  29.05. 2006 року, так і у відзиві  від 28. 02. 2007 року  на заяву  позивача про уточнення позовних вимог, зокрема, посилаючись на звернення позивача з позовом  з порушенням строків позовної давності. Проти стягнення  пені,   п’ятикратної  вартості понад встановленої  величини електричної енергії та потужності, інфляційних збитків та 3% річних заперечує, посилаючись відповідно на п. 2 Постанови КМУ № 1741 від 22. 09. 1999 р, ст. 5 Закону  України „Про реструктуризацію  заборгованості з квартирної плати, плати за  житлово-комунальні послуги , спожиті газ та електроенергію”,  на те, що договором  № 7 від 07. 12. 2004 року стягнення  інфляційних збитків не передбачено.

21. 11. 2006 року відповідач супровідним листом  № 31-юр  від 20. 11. 06 року надіслав  на адресу суду  письмову заяву  про застосування позовної давності  до вимог  ВАТ „АК Вінницяобленерго” в особі  Жмеринські ЕМ.

В зв”язку з неявкою сторін в судове засідання, не виконанням в повному обсязі вимог ухвал суду, не наданням усіх витребуваних судом документів, необхідністю витребування додаткових письмових доказів, неодноразовою хворобою судді Н.В. Мінєєвої, а також з метою  належного повідомлення учасників судового процесу про день і час розгляду справи в суді, з урахуванням клопотань сторін розгляд справи неодноразово відкладався, останній раз на 28 лютого 2007 року.

За письмовим клопотанням сторін справа розглядається без здійснення технічної фіксації (звукозапису) судового процесу, що не суперечить ч. 7 ст. 81-1 ГПК України та за межами термінів, передбачених ст. 69 ГПК України.

Супровідним листом  № 55 від 15. 01. 2007 року (вх. канцелярії суду № 614 від 16. 01. 2007 року)  позивач надав суду письмову заяву про уточнення позовних вимог,  згідно  якої просить суд  стягнути з відповідача :  заборгованість за спожиту активну електричну енергію  з врахуванням  позовної давності за період з 24. 04. 2003 року по 01. 04. 2006 року  в розмірі  275736 грн. 35 коп.;  заборгованість  за реактивну  електроенергію з врахуванням позовної давності за період 2003-2006 роки в сумі  12061 грн. 43 коп ;  заборгованість за  перевищення договірної величини з врахуванням позовної давності  в розмірі  84890 грн. 94 коп.  а також  44207 грн. 31 коп. пені, 36844 грн.  20 коп.  інфляційних збитків, 10294 грн. 22 коп.  3% річних.

Уточнення зменшення позивачем  позовних  вимог було прийнято судом на підставі ст. 22  ГПК України.

В судове засідання  28. 02. 2007 року відповідач подав  письмову заяву, якою заборгованість перед позивачем за спожиту електроенергію, яка утворилась станом на  01. 04. 2006 року, відповідно в сумах  275736  грн.  35 коп. за спожиту активну електроенергію  та  12061 грн. 43 коп. за спожиту реактивну електроенергію  визнав в повному обсязі.  Вимоги позивача в частині стягнення пені, інфляційних збитків, 3% річних не визнав в  повному обсязі. Заперечує також і проти стягнення  нарахування п’ятикратної  вартості за перевищення договірної величини споживання в сумі  84890,94 грн., посилаючись  на не надання позивачем  доказів такого перевищення, доказів про  повідомлення відповідача про  скоригований  рівень споживання  та докази  надіслання або вручення  останньому вказаних документів.

Супровідним листом  № 16-юр від 28. 02. 2007 року  відповідач  подав суду письмове клопотання, в якому, посилаючись  на те, що розмір  штрафних санкцій,  заявлений позивачем до стягнення є  непомірно великим порівняно з сумою  заборгованості відповідача  та реальною неспроможністю  сплатити штрафні санкції  в зв”язку із збитковістю підприємства, з посиланням  на п. 3 ст. 83 ГПК України  просить суд звільнити  ВОКВП ВКГ „Вінницяводоканал” в особі Жмеринського  ВПВКГ від стягнення   52040,86 грн. пені,  90853,70 грн. інфляції та 25274,17 грн. 3% річних.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши надані  докази, судом встановлено,  що з урахуванням  заяви позивача  про уточнення позовних вимог (супровідним лист № 55 від 15. 01. 2007 року), на виконання укладеного між сторонами  договору   за № 7 від  07. 12. 2004 року  позивач постачав відповідачу електроенергію, за яку останній  повинен був розрахуватись у строки, визначені  п. 5.1 договору.

Не проведення  відповідачем розрахунків в обумовлений договором  строки в повному обсязі, спонукало позивача на звернення з даним позовом до суду.

В процесі розгляду справи було встановлено, що станом на  01. 04. 2006 року  заборгованість відповідача перед позивачем  за спожиту електроенергію становить -  287797 грн. 78 коп., у т.р.  275736,35 грн. боргу за активну електроенергію та  12061, 43 грн. боргу за реактивну  електроенергію, що стверджується наявними у справі :  договором  № 7 від 07. 12. 2004 року,   щомісячними рапортами про відпуск електроенергії, щомісячними рахунками на оплату, наявними у справі авізо  та іншими бухгалтерськими документами (витягами банку, платіжними дорученнями) в підтвердження проведення відповідачем розрахунків частково, розрахунком суми позову в цій частині (з урахуванням заяви позивача про уточнення позовних вимог), заявою відповідача від  28. 02. 2007 року, іншими матеріалами справи.

Відповідно до п. 4 „Прикінцеві та перехідні положення ЦК України”  Цивільний  кодекс України  застосовується  до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання  чинності  Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати  після набрання ним чинності.

Оскільки цивільні відносини виникли між сторонами  після  набрання чинності ЦК України  і   продовжують існувати,  судом підлягає застосуванню Цивільний Кодекс України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання  має виконуватись  належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, що передбачено ст. 525 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 4-3,33 ГПК України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач на день розгляду справи не надав суду доказів погашення  заборгованості  по оплаті за спожиту ним активну та реактивну електроенергію, відповідно у  сумах  275736,35 грн. та 12061,43 грн. а тому позов в частині стягнення  зазначених суми підлягає задоволенню на  підставі ст.ст. 11, 525, 526 ЦК України, ст. 193   ГК України.

Окрім стягнення суми основного боргу позивачем ( з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) були заявлені  позовні вимоги і в частині стягнення  84890,94 грн. заборгованості за  перевищення договірної величини, 44207,31 грн. пені, 36844,20 грн. інфляційних збитків, 10294,22 грн. 3% річних.

Ухвалами суду від  25. 04. 2006 року,  07. 07. 2006 року,  10. 10. 2006 року,  21. 11. 2006 року,  16. 01. 2007 року  суд зобов’язував позивача до дня засідання, зокрема, надати суду:  Обґрунтований розрахунок суми позову відповідно до вимог  чинного законодавства та умов договору, у т.р. в частині  стягнення боргу  з перевищенням договірної величини; докази проведення розрахунків  відповідачем за заявлений у позові термін; обопільний розгорнутий акт звірки  взаєморозрахунків сторін станом на день подання та розгляду позовної заяви, в якому  показати динаміку росту заборгованості та її погашення  по роках та місяцях з посиланням на номер, дату, назву та суму первинного бухгалтерського документу, для складання якого суд зобов’язав  позивача з’явитись до відповідача.

Зазначені документи необхідні були для вирішення господарського спору, оскільки без них, у т.р.  без встановлення призначення платежу при часткових розрахунках,  суд позбавлений можливості  з’ясувати всі обставини справи дати належну оцінку наданим суду позивачем доказам  в обгрунтування позовних вимог в частині стягнення  пені, інфляції, 3% річних,  заборгованості за  перевищення договірної величини  та постановити рішення, яке б відповідало вимогам  чинного законодавства.

Однією з засад господарського судочинства є принцип об'єктивної істини, який полягає у всебічному, повному і об'єктивному розглядові в судовому процесі всіх обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення.

Обґрунтованість поданого позову та клопотань визначається наявністю або відсутністю доказів.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обов'язок доказування та поданих доказів розподіляється між сторонами, виходячи із того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Згідно з  ст.33  ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи те, що витребувані  ухвалами  суду від  25. 04. 2006 року,  07. 07. 2006 року,  10. 10. 2006 року,  21. 11. 2006 року,  16. 01. 2007 року   документи, необхідні для вирішення господарського спору,  позивач  суду не надав, про наявність поважних причин, що перешкоджали виконанню вимог суду в повному обсязі, не повідомив,  суд дійшов висновку, що позов (з урахуванням заяви позивача про уточнення позовних вимог)  в частині стягнення  84890,94 грн.  заборгованості за перевищення договірної величини, 44207,31 грн. пені, 36844,20 грн.  інфляційних збитків , 10294,22 грн. 3% річних  підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 5 ст. 81 ГПК України.

Клопотання  відповідача  про звільнення його  від сплати  пені, інфляції, річних  з посиланням на п. 3 ст. 83 ГПК України  підлягає залишенню без задоволення , оскільки:  по перше,  п.3  ст. 83  ГПК України  передбачає зменшення у виняткових випадках розміру неустойки  (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила  зобов’язання, а не звільнення від їх сплати взагалі;  по-друге, в зв”язку з залишенням  без розгляду  позову в частині  стягнення  заборгованості за перевищення договірної величини, пені, інфляційних збитків, 3% річних.

Витрати на держмито, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу    підлягають віднесенню на сторонни відповідно до вимог ст.49, 44, 81  ГПК України.

При зверненні з позовом до суду позивачем  платіжним дорученням  № 95 від  24. 02. 2006 року  було зайве сплачене держмито в розмірі  2202 грн. 76 коп., яке підлягає йому поверненню з державного бюджету України на підставі ст. 8  Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

Керуючись ст.ст. 11, 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст.  4-3, 33, 44, 49, 75, п. 5 ст. 81, ст.ст. 82, 84, 85, 115, 116 ГПК України;  Декретом Кабінету Міністрів України  „Про державне мито”.

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Вінницького обласного комунального виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства „Вінницяводоканал” в особі  Жмеринського відокремленого підрозділу водопровідно-каналізаційного  господарства (23100 Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Мельникова,3, р/р  7070 в Жмеринському відділенні Ощадбанку № 2910, МФО 362083, )

-          на користь  Відкритого акціонерного товариства „Акціонерна компанія Вінницяобленерго” в особі структурної одиниці „Жмеринські електричні мережі” (23100 Вінницька область, м. Жмеринка,  вул. Асмолова,10,  р/р  0393 в Жмеринській  філії Промінвестбанку, МФО  302322, , п/р   в Жмеринському відділенні  ВОД АППБ „Аваль”, МФО 302247)  275736 грн. 35 коп.  боргу за активну електроенергію,  12061 грн. 43 коп. боргу за реактивну електроенергію,  2877 грн. 98 коп.  відшкодування витрат на держмито,  73 грн. 18 коп.  відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення  судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Позов в частині стягнення  84890 грн. 94 коп. заборгованості за перевищення  договірної величини,    44207 грн. 31 коп. пені, 36844 грн. 20 коп.  інфляційних збитків, 10294 грн. 22 коп.  3% річних  - залишити без розгляду.

Зобов’язати територіальний орган держказначейства  повернути  Відкритому  акціонерному  товариству  „Акціонерна компанія Вінницяобленерго” в особі структурної одиниці „Жмеринські електричні мережі” (23100 Вінницька область, м. Жмеринка,  вул. Асмолова,10,  р/р  0393 в Жмеринській  філії Промінвестбанку, МФО  302322, , п/р   в Жмеринському відділенні  ВОД АППБ „Аваль”, МФО 302247) із державного бюджету України  держмито в розмірі  2202 грн. 76 коп., зайве сплачене  пл. дорученням  № 95 від 24. 02. 2006 року.

Оригінал платіжного доручення  № 95 від  24. 02. 2006 року  на суму  18000 грн. знаходиться в судовій справі  № 7/158-06.

Суддя                                             Мінєєва Н.В.

В зв"язку з хворобою судді повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.85ГПК України  26.04.07