ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"14" березня 2007 р.                                                                            Справа  № 15/43

За позовом :           Відкрите акціонерне товариство  «Рівненський завод високовольтної апаратури»

До відповідача:  Обласне комунальне підприємство «Дитячий санаторій «Відродження»

про                          стягнення в сумі 11098,71 грн.

СУДДЯ  КОЛОМИС В.В.

Секретар судового засідання Михалевська Л.В.

Представники:

від позивача:          Будній М.М. (дов. в справі)

від відповідача :    Ритов В.О. - директор

СУТЬ СПОРУ:   Позивач –ВАТ  «Рівненський завод високовольтної апаратури» м.Рівне просить суд стягнути з ОКП «Дитячий санаторій «Відродження»11098,71 грн. заборгованості по орендній платі, яка виникла на підставі укладеного 05.06.02 р. з останнім договору оренди №14/11-08.

Відповідач у відзиві на позов і його представник безпосередньо в судовому засіданні позовні вимоги не визнає в повному обсязі в зв’язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. При цьому посилається на те, що за період дії договору дитячий санаторій «Відродження»не працював більше трьох місяців на рік, а з 01.08.05 р. взагалі був закритий, в зв’язку з проведенням реконструкції та капітального ремонту. А так, вважає, що в цей період мала місце консервація орендованого майна, і, відповідно до п.4.4 Договору, орендна плата за цей період не сплачується.

Крім того, зазначає про неврахування позивачем пункту 3.1 Договору, відповідно з яким орендна плата формується і застосовується в розмірі амортизаційних відрахувань, крім того, орендодавець нараховує ПДВ, оскільки на думку відповідача сума амортизаційних відрахувань має зменшуватись в кожному наступному кварталі на суму, що передувала попередньому розрахунку.

Однак, як вказує відповідач, позивач протягом дії договору виставляв рахунки оплати в сумі першого місяця оренди без зменшення амортизаційний відрахувань.

А так, відповідач рахує, що здійснені орендодавцем нарахування орендної плати не відповідають дійсності.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі фактичні докази у справі, суд встановив таке.

05 червня 2002 р. між сторонами у справі був укладений договір оренди за № 14/11-08 (далі договір, а.с. 6-8), відповідно з яким позивач передав відповідачу в оренду будівлю, яка знаходиться за адресою: Рівненська обл., Рівненський район, с.Олександрія.

У відповідності до п.1.3 Договору, за Актами приймання- передачі від 05.06.02 р. відповідач прийняв вищезазначене майно (а.с. 9-10).

Угодою про внесення змін до договору оренди від 05.05.03 р. (а.с.11) сторони продовжили дію договору на невизначений термін.

В свою чергу, відповідач, як орендар, за користування майном зобов’язувався своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (п.5.1 Договору). При цьому, питання орендної плати та порядок розрахунків визначені в розділі 3 Договору.

Так, відповідно до п.3.1 Договору, орендна плата формується і застосовується в розмірі амортизаційних відрахувань, крім того орендодавець нараховує ПДВ. При цьому, розмір орендної плати може бути переглянуто у випадку переоцінки вартості майна та зміни податкового законодавства України. (п.3.2 Договору). Орендна плата відповідно до п.3.3 Договору підлягає сплаті орендодавцем один раз в квартал на підставі виставлених рахунків.

В зв’язку з несплатою відповідачем, починаючи з липня 2004 р. орендної плати, розмір якої,  згідно поданого позивачем розрахунку склав 11098,71 грн. (а.с. 5) , позивач і звернувся до господарського суду для примусового стягнення цієї заборгованості.

При цьому, як вбачається з розрахунку, розмір орендної плати, починаючи з ІV кв. 2004р. однаковий і становить 1155,81 грн. з ПДВ. Зазначена обставина і оспорюється відповідачем, оскільки на його думку в кожному послідуючому кварталі орендна плата повинна була зменшуватись на суму амортизаційних відрахувань.

Давши достатню і об’єктивну оцінку всім фактичним доказам у справі, з огляду на викладене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Суд врахував таке.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи, Протоколу засідання комісії з передачі дитячого оздоровчого комплексу, який не увійшов до статутного фонду, ВАТ “РЗВА” і є державною власністю від 20.06.02 р. (а.с.34-35) майно, яке є предметом договору оренди є державною власністю.

Таким чином, до спірних правовідносин, які виникли між сторонами з договору оренди № 14/11-08 від 05.06.02 р. слід застосовувати положення Закону України “Про оренду державного та  комунального майна”, та враховуючи період укладення договору, відповідні норми ЦК УРСР (1963р.), в тому числі і ті, що визначені в главі 25 “Майновий найом”.

Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР (чинного на момент укладення договору), договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. При цьому, істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

В свою чергу  істотними для договору оренди державного майна є умови, визначені частиною першою статті 10 Закону України “Про оренду державного та комунального майна" (далі по тексту Закон).

Отже, тільки за наявності зазначених умов, можна вважати договір оренди майна укладеним.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону, договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Натомість, як вбачається з договору одна із істотних умов договору оренди –орендна плата з урахуванням її індексації, відсутня.

Пунктом 3.1 Договору передбачені тільки порядок формування і застосування орендної плати. Натомість сторонами при укладанні договору не враховано, що орендна плата є платою за користування майном, яка встановлюється, як правило в грошовій формі. При цьому, методика розрахунку та порядок використання орендної плати для об’єктів, що перебувають у державній власності визначався на момент укладення договору відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.95 р. з подальшими змінами і доповненнями.

Натомість сторонами зазначене дотримано не було.

Враховуючи викладене та зважаючи на відсутність в договорі оренди № 14/11-08 від 05.06.02 р.  такої істотної умови, як орендна плата і порядок її індексації, такий договір не можна вважати таким, що відбувся, тобто укладеним. Тим більше, відсутність зазначеної умови, та різне тлумачення  і розуміння умов договору і потягло існуючий спір.

З огляду на вищевикладене, відсутність у договорі оренди однієї з істотних умов орендної плати з урахуванням її індексації, на думку суду, є підставою для визнання такого договору неукладеним.

Відтак підстави для стягнення заборгованості за неукладеним договором відсутні.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Суддя

Рішення   підписано "26" березня 2007 р.