СУД
УХВАЛА

26 грудня 2007 р.

Справа № 10/190

Господарський суд
Івано-Франківської області у складі судді Шелест С.Б.

При секретарі судового засідання: Нестеренко
А.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:             Підприємства “BIG TRANS”  s. c. Janusz, Daniela Bigus”,

83-200,
Республіка Польща,

м. Староград
Гданський, вул. Над Ярем, 86

преставник
позивача: Товариство з додатковою відповідальністю

“Інтер-Ріск
Україна”, м. Львів, проспект Шевченка, 11/6

до відповідачів:
1. Закритого акціонерного товариства Страхова компанія
“Княжа”

м. Київ, вул. Глибочицька,
44

/адреса
Івано-Франківської філії м.Івано-Франківськ, вул.С.Бандери,1

офіс 312/

2. Товариства з обмеженою
відповідальністю

“Калуський комбінат
хлібопродуктів”

с. Голинь, вул. Гетьмана
Мазепи, 9 Калуського району

поштова адреса:

76018, м. Івано-Франківськ, вул.
Січових Стрільців, 16/17

про              відшкодування збитків в сумі
101588 грн. 73 коп.

За участі представників сторін:

від позивача:          не з”явився;

від  відповідачів:   1.не з”явився;

2.Кузь А.П. -
представник ТзОВ “Калуський комбінат хлібопродуктів”

(довіреність
б/н від 20.10.06р.);

в
с т а н о в и в:

позивачем
заявлено вимогу про відшкодування збитків, спричинених
дорожньо-транспортною пригодою в загальній
сумі 101588 грн. 73 коп.

Дослідивши матеріали справи суд
встановив, що позовна заява від 20.09.06р. від імені позивача -   Підприємства “BIG TRANS”  s. c. Janusz, Daniela Bigus”, підписана
директором ТзОВ “Інтер-Ріск Україна” Бей А.З.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 54 ГПК
України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і
підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником.
Повноваження на право представництва інтересів юридичної особи підтверджується,
зокрема, довіреністю (ст. 28 ГПК України).

Відтак, в матеріалах справи відсутні
належним чином оформлені документи, які б підтверджували наявність у директора
ТзОВ “Інтер-Ріск Україна” повноважень на право представництва  інтересів
Підприємства “BIG TRANS”  s. c.
Janusz, Daniela Bigus”.

Що стосується поданої позивачем та
наявної в матеріалах справи довіреності від 04.01.05р./а.с.16/, яка видана
довірителем за межами України (Староград Гданський), то вона не є належним
доказом на представництво інтересів іноземного підприємства у суді, виходячи з
наступного.

Позиція Вищого господарського суду
України з приводу розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій
викладена у Роз”ясненні Президії Вищого господарського суду України N 04-5/608  від 31.05.02р. ”Про деякі питання практики
розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій” (із змінами,
внесеними згідно з Рекомендаціями Президії Вищого господарського суду №
04-5/212 від 10.02.2004).

Відповідно до його п.7,  господарський суд приймає як докази офіційні
документи, що походять з інших держав, за умови їх легалізації дипломатичними
або консульськими службами України.

Консули України легалізують іноземні
документи, що подаються до офіційних органів України, відповідно до ст. 54
Консульського статуту України, затвердженого Указом Президента України від
02.04.94 N 127/94.

Посвідчення консулами зазначених
документів означає встановлення і засвідчення справжності підписів на цих
документах і відповідності їх законам держави перебування.

Легалізація іноземного документа є
необхідною умовою для подання його як доказу у судовому процесі, але не
виключає у разі необхідності перевірки з боку суду з метою встановлення
правильності вміщених у ньому відомостей по суті.

Міжнародними договорами України про
правову допомогу може передбачатися надання іноземних офіційних документів без
консульської легалізації. Зокрема, без будь-якого спеціального засвідчення
приймаються на території інших держав -учасниць СНД документи, які видано або
засвідчено установою чи спеціально уповноваженою особою в межах їх компетенції
за встановленою формою та скріплено офіційною печаткою на території однієї з
держав-учасниць СНД (ст. 6 Угоди).

Таким чином, господарський суд має
право приймати іноземні офіційні документи без консульської легалізації у
випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов”язковість яких
надана Верховною Радою України. Конвенція, що скасовує вимогу легалізації
іноземних офіційних документів (Гаага, 1961), якою передбачено спрощений
порядок засвідчення документів шляхом проставляння на них спеціальної печатки
-апостиля, ратифікована  Верховною Радою
України, відповідно до Закону України від 10.01.02р.  N 2933-ІІІ “Про приєднання України до
Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів” і діє
на території України з часу набрання чинності зазначеним Законом.

Однак,  станом на даний час Конвенція, що скасовує
вимогу легалізації іноземних офіційних документів Республікою Польща не
ратифікована, а тому на неї поширюється загальний порядок легалізації іноземних
документів.

Відповідно до вимог ст.34 ГПК
України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для
справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

У зв”язку з цим господарським судом
не можуть братися до уваги як докази документи не легалізовані дипломатичними
або консульськими службами України.

Всупереч вимогам ухвали від
12.12.07р. суду не подані належні докази на право представництва товариством з
додатковою відповідальністю  “Інтер-Ріск
Україна” інтересів іноземного  Підприємства
“BIG TRANS”  s. c. Janusz, Daniela
Bigus”, як і не подано інших витребуваних
судом та необхідних для вирішення даного спору документальних доказів.

Відповідно до вимог п.1 ст. 81 ГПК
України, господарський суд України залишає позов без розгляду, якщо позовну
заяву підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове
становище якої не вказано.

Наведені обставини  відповідно до п. 1 ст. 81 ГПК України є
підставою для залишення позову без розгляду.

Керуючись  п. 1 ст. 81, ст. 86 ГПК України, ст. 54
Консульського статуту України, затвердженого Указом Президента України від
02.04.94 N 127/94, суд

у х в а л и в:

залишити позов без розгляду.

Залишення позову без розгляду  не перешкоджає повторному зверненню з ним до
господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Дану ухвалу надіслати сторонам
рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Суддя
Шелест С.Б.

Внесено в АС “Діловодство суду” помічник  судді
Кузишин У.Б.