ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"25" грудня 2007 р.                                                                              Справа  № 12/352

За позовом  Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Дар"

до відповідача  КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОССТ

про стягнення в сумі 38 472 грн. 24 коп.

Суддя О.Г.Крейбух

Представники:

Від позивача  : представник  Карасьова В.В. постійна довіреність  № 500  від 22.10.07 р.

Від відповідача : представник  юрист Грибок Л.Т. довіреність № 5  від 03.01.07 р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду із позовом про стягнення з відповідача 38472,24 грн., в т.ч. 32954,00 грн. суми основного боргу та 5518,24 грн. пені. 10 грудня 2007 року позивач подав до суду уточнений розрахунок пені, відповідно до якого пеня складає 3739,25 грн. за період з 18 листопада 2006 року по 18 травня 2007 року.

Відповідач у відзиві на позов від 17.12.2007р. № 1299 позовні вимоги не визнав.  В судовому засіданні 18.12.2007р. позовні вимоги в частині стягнення основної суми боргу у розмірі 28954 грн. 08 коп. визнав повністю. Однак, відповідач не погоджується з нарахованою пенею у сумі 3739,25 грн. за період з 18.11.2006р. по 18.05.2007р., просить застосувати позовну давність до вимоги про стягнення пені відповідно до статті 258 Цивільного кодексу України. Окрім того, відповідач просить зменшити розмір нарахованих штрафних санкцій на підставі ст.233 Господарського кодексу України у зв'язку з тим, що КП «Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання»ОСС обслуговує сільське населення Чорнобильської зони і затримка оплати потенційними покупцями пов'язана із затримкою платежів з бюджета.

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши наявні в матеріалах справи і досліджені в судовому засіданні докази, суд ВСТАНОВИВ:

01 січня 2006 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Дар»та КП «Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання»ОСС  укладено договір на поставку товару № 10/2006 (далі –Договір), згідно з яким відповідач одержав від позивача товар по видатковим накладним:

№ СВ-0000029 від 09.01.2006р.;                    № СВ-0000050 від 17.01.2006р.;

№ СВ-0000098 від 09.02.2006р.;                    № СВ-0000133 від 23.02.2006р.;

№ СВ-0000202 від 27.03.2006р.;                    № СВ-0000273 від 11.04.2006р.;

№ СВ-0000371 від 11.05.2006р.;                    № СВ-0000377 від 11.05.2006р.;

№ СВ-0000392 від 18.05.2006р.;                    № СВ-0000424 від 30.05.2006р.;

№ СВ-0000459 від 19.06.2006р.;                    № СВ-0000497 від 27.06.2006р.;

№ СВ-0000564 від 19.07.2006р.;                    № СВ-0000621 від 14.08.2006р.;

№ СВ-0000678 від 31.08.2006р.;                     № СВ-0000731 від 20.09.2006р.;

№ СВ-0000765 від 02.10.2006р.;                    № СВ-0000827 від 19.10.2006р.

Відповідно до п.4.3  Договору термін оплати визначений на протязі 30 календарних днів з моменту відгрузки товару покупцю, після підписання всіх товаро-транспортних документів.

Відповідач оплату за поставлений товар виконав частково, на час звернення позивача з позовом до суду заборгованість становила 32954,08 грн. Заборгованість в сумі 4000,00 грн. сплачена відповідачем 13.11.2007р., тобто після звернення позивача з позовом до суду (а.с.65).

Таким чином, заборгованість КП «Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання»ОСС становить 28954 грн. 08 коп., яка визнається відповідачем та підтверджується наявними в матеріалах справи актами звірки взаємних розрахунків (а.с.46-47, 114-116).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З урахуванням вищевикладеного, позовна вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу підлягає задоволенню частково в розмірі 28954,08 грн., в частині стягнення 4000,00 грн. провадження у справі слід припинити на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України  з покладенням на відповідача судових витрат з цієї суми.

Умовами п.6.2 Договору визначено відповідальність відповідача за несвоєчасну оплату поставлених товарів у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожний день прострочення платежу.

Поскільки несвоєчасне виконання відповідачем оплати за поставлений товар має місце, то позовна вимога про стягнення пені є обгрунтованою. Однак, суд не приймає до уваги розрахунок пені за період з 18 листопада 2006 року по 18 травня 2007 року, поданий позивачем (а.с.34),  з огляду на таке.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року № 11 «Про судове рішення» мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. А тому суд здіснює розрахунок пені самостійно.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За змістом п.1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення пені застосовується позовна давність в один рік. Відповідно до частини 3 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

За наведеного, суд бере до уваги клопотання відповідача від 25.12.2007р. про застосування позовної давності до вимоги про стягнення пені (а.с.117).

Зобов'язання по оплаті за поставлений товар відповідач порушував систематично, однак нарахування пені можливе лише за прострочення виконання оплати за поставлений товар по товарно-транспортній накладній від 19.10.2006р. (видаткова накладна № СВ-0000827 від 19.10.2006р.) у зв'язку зі спливом строку позовної давності по іншим поставкам.

Так, по товарно-транспортній накладній від 19.10.2006р. серії 01 АААИ № 241592 та видатковій накладній від 19.10.2006р. № СВ-0000827 відповідачу поставлено товар на загальну суму 47016,00 грн. (а.с.8-9, 11). Відповідно до акту приймання товару за кількістю та якістю від 20.10.2006р. № без номеру виявлено нестачу товару на суму 21,17 грн. у зв'язку з пошкодженням товару –бій пляшок (а.с.10). А тому, товар поставлено на суму

47016,00 –21,17 = 46994,83 грн.

З урахуванням п.4.3 Договору оплата за поставлений товар  повинна була проведена на протязі 30 календарних днів з моменту відвантаження товару покупцю, тобто до 18 листопада 2006 року.

Відповідачем у вказаний термін оплата за товар, поставлений по товарно-транспортній накладній від 19.10.2006р., проведена частково на загальну суму 12000,00 грн., в т.ч. –по платіжному дорученню № 2563  від 31.10.2006р. на суму 7000,00 грн. та по платіжному дорученню № 2688 від 01.11.2006р. на суму 5000,00 грн. (а.с.45).

За наведеного, станом на 18.11.2006р. заборгованість за товар, поставлений по товарно-транспортній накладній від 19.10.2006р., становила

46994,83 грн. –12000,00 грн. = 34994,83 грн.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про часткову оплату товару, поставленого по товарно-транспортній накладній від 19.10.2006р., 01.03.2007р. на суму 10000,00грн., 06.03.2007р. на суму 2000,00 грн., 14.03.2007р. на суму 6000,00 грн. та 05.04.2007р. на суму 5000,00 грн., оскільки у платіжних дорученнях про перерахування зазначених сум не вказано, що оплата проводиться за товар, поставлений по товарно-транспортній накладній від 19.10.2006р., і у відповідача існував борг перед позивачем по оплаті за товар, поставлений раніше (а.с.60, 61, 62, 64).

Таким чином, з урахуванням вимог ч.6 ст.232 ГК України, розмір пені за період з 19 листопада 2006 року по 18 травня 2007 року становить:

34994,83 грн. х 8,5 х 2 : 100 х 365 х 181 = 2950,11 грн.,

де 8,5 % - облікова ставка НБУ,

181 –кількість днів прострочення платежу.

Суд відхиляє клопотання відповідача про зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій на підставі ст.233 Господарського кодексу України, оскільки відповідачем не надано суду жодних доказів в його обгрунтування і станом на день прийняття судового рішення заборгованість в повному обсязі не погашена.

Суд відхиляє заяву позивача від 24.12.2007р. № 939 про відшкодування з відповідача пов'язаних з розглядом справи витрат в сумі 1048,52 грн., в т.ч. вартості проїзду до місця розгляду справи у сумі 523,52 грн., добових  у сумі 225,00 грн., проживання в готелі –300,00 грн., оскільки зазначені витрати не належать до судових витрат, склад яких визначено у статті 44 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу та пені підлягають задоволенню частково з покладенням на відповідача витрат по сплаті держмита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу пропорційно розміру задоволених позовних вимог (розмір задоволених позовних вимог складає 93,32 % від розміру заявлених).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно зі статтею 91 Господарського процесуального кодексу України, сторона у справі, не згідна із рішенням суду має право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга або подання подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.44, 49, п.1-1 ст.80,  811, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу  України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОССТ  (вул. Млинівська 20,Рівне,33024,   , розрахунковий рахунок № 1,  банк: ОПЕ РВ Рівненського обласного управління Ощадбанку,   МФО банку 333368) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Дар" (Татарбунари,Татарбунарський район, Одеська область,68100,  ) основний борг в сумі 28954грн. 08коп., нараховану пеню в сумі 2950грн. 11коп.,  витрати по сплаті державного мита в сумі 359грн. 03коп., витрат на оплату послуг за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 110 грн 12коп.

Припинити провадження в частині стягнення основного боргу у сумі 4000,00 грн.

Відмовити у позові в частині стягнення 2568,13 грн. пені.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до частини 3-4 статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя

підписано "29" грудня 2007 року

Помічник судді

Шандалюк О.М.