ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"27" березня 2007 р.

Справа № 4-13-28/209-06-5413

Колегія   суддів
Одеського   апеляційного   господарського  суду
у   складі:

Головуючого
Лашина В.В.

Суддів :
Єрмілова Г.А.                                                                                                                         Воронюка
О.Л.

при секретарі
Кіценко В.С.

за участю представників сторін:

від позивача -  ОСОБА_1, довіреність  від ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_2., довіреність  від ІНФОРМАЦІЯ_1;

від
відповідача (ЗАТ "Лазур") -
ОСОБА_3, довіреність  від
ІНФОРМАЦІЯ_2

від відповідача (ТОВ „Одєтекс”)
-ОСОБА_4., довіреність від ІНФОРМАЦІЯ_3р.

від третьої особи (ДПІ у
Суворовському районі м. Одеси) -ОСОБА_5., довіреність НОМЕР_1

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприє мства
“Управління виробничо-технологічної комплектації”

на ухвалу
господарського суду Одеської області від ІНФОРМАЦІЯ_4р.

у справі
№ 4-13-28/209-06-5413

за позовом
Приватного підприємства “Управління виробничо-технологічної комплектації”

до 1)
Закритого акціонерного товариства Одеського виробничо-торгівельного
суконного об`єд нання “Лазур”, м. Одеса

2) Приватного підприємства “Експрес”, м. Одеса

3) Товариства з обмеженою відповідальністю “Одєтекс”, м. Одеса

4) СПД ОСОБА_6

5) СПД ОСОБА_7

треті особи на стороні позивача
-Друга Державна виконавча служба у Суворовському районі м. Одеси; Державна
податкова інспекція у Суворовському районі м. Одеси; Управління Пенсійного
Фонду України у Суворовському районі м. Одеси

за участю прокуратури Одеської
області

про
визнання недійсними рішень та передачі нерухомого майна

В С Т А Н О В
И Л А:

ІНФОРМАЦІЯ_5р. Приватне
підприємство “Управління виробничо-технологічної комплекта ції” (далі -ПП УВТК)
звернулося до господарського суду з позовом до Закритого акціонерного
товариства Одеського виробничо-торгівельного суконного об'єднання “Лазур” (далі
-ЗАТ “Ла зур”), Приватного підприємства “Експрес” (далі -ПП “Експрес”),
Товариства з обмеженою від повідальністю “Одєтекс” (далі -ТОВ “Одєтекс”) про
визнання недійсним рішення ЗАТ “Лазур” від ІНФОРМАЦІЯ_6 р. про передачу у
якості внеску до статутного капіталу ПП “Експрес” нерухомого майна: будівлі
оздоблювального корпусу, розташованого по АДРЕСА_1 у м. Одесі загальною площею
8 272,1 кв.м вартістю 1 212 000 грн.; визнання недійсним передачу ЗАТ “Лазур”
ПП “Експрес” нерухомого майна: будівлі оздоблювального корпусу, розташовано го
по АДРЕСА_1 у м. Одесі загальною площею 8 272,1 кв.м вартістю 1 212 000 грн.
згідно з актом прийому-передачі нерухомого майна від ІНФОРМАЦІЯ_7 р.; визнання
недійсним рішення зборів засновників ПП “Експрес” від ІНФОРМАЦІЯ_8 р. про
передачу останнім у якості внеску до статутного капіталу ТОВ “Одетекс”
нерухомого майна: будівлі оздоблювального корпусу, розташованого по АДРЕСА_1 у
м. Одесі загальною площею 8 272,1 кв.м вартістю 1 212 000 грн., а також
визнання недійсним передачу ПП “Експрес” ТОВ “Одє текс” зазначеного нерухомого
майна згідно до акту прийому-передачі нерухомого майна від ІНФОРМАЦІЯ_8 р.

В подальшому позивач доповнив свій
позов вимогами щодо визнання недійсними статутів ПП “Експрес” і ТОВ “Одєтекс”,
про виключення із статутного капіталу ТОВ “Одєтекс” вказаного вище нерухомого
майна. Після цього позивач знову доповнив свої позовні вимоги та просив ви
знати недійсними правочин, укладений між ЗАТ “Лазур” і ПП “Експрес” про
передачу ЗАТ “Лазур” до ПП “Експрес” спірного нерухомого майна, а також
правочин, укладений між ПП “Експрес” і ТОВ “Одєтекс” про передачу ПП “Експрес”
до ТОВ “Одєтекс” цього ж самого майна.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від ІНФОРМАЦІЯ_9р. залучено до участі у справі в якості відповідачів
СПД ОСОБА_6. та СПД ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_10р. ПП УВТК звернулося до
господарського суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту
на будівлі оздоблювального корпусу, розташовані по АДРЕСА_1 у м. Одесі площею 8
272,1 кв.м, заборони ТОВ “Одєтекс” будь-яким способом відчужувати вказані
будівлі та заборонити державним реєстраторам Виконкому Одеської міської ради
здійснювати державну реєстрацію припинення, реорганізації ТОВ “Одє текс”.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від ІНФОРМАЦІЯ_10р. (суддя Літвінов С.В.) у задоволенні заяви
про забезпечення позову було відмовлено повністю.

Не погоджуючись з цією ухвалою, ПП
УВТК в апеляційній скарзі просить її скасувати, прийняти нове судове рішення,
яким заяву про забезпечення позову задовольнити та відповідно до ст. 90 ГПК
України повідомити органи внутрішніх справ про порушення працівниками від
повідачів діючого законодавства, посилаючись на порушення місцевим
господарським судом норм процесуального права, оскільки суд першої інстанції не
врахував положення Розділу Х ГПК України, якими встановлений інститут
забезпечення позову для захисту інтересів креди тора та є способом запобігання
можливих порушень майнових прав та охоронюваних законом інтересів юридичної
особи шляхом прийняття судом заходів забезпечення: накладення арешту, забороною
здійснювати певні дії тощо. Суд не врахував, що предметом позову є визнання
недійсними рішень органів управління ЗАТ “Лазур”, ПП “Експрес”, ТОВ “Одєтекс”
по передачі спірного нерухомого майна, визнання недійсним актів
прийому-передачі цього майна та виклю чення його зі статутного капіталу ТОВ
“Одєтекс”. При цьому, скаржник вказує на те, що ЗАТ “Лазур” є боржником
позивача на суму 231000 грн. згідно з рішенням господарського суду Одеської
області, на виконання якого Друга ДВС у Суворовському районі м. Одеси зааре
штувала все майно ЗАТ “Лазур” та заборонило відчуження всього майна останнього
згідно з по становою від ІНФОРМАЦІЯ_9р. Ця заборона зареєстрована у державному
реєстрі заборон. Крім цьо го, за рішенням ДПІ у Суворовському районі м. Одеси
усі активи ЗАТ “Лазур” з ІНФОРМАЦІЯ_11р. знаходяться у податковій заставі, який
також зареєстрований у державному реєстрі в зв'язку з чим відчуження активів
можливо лише з дозволу податкового органу. Однак, як зазначає апелянт, для
того, щоб уникнути заборгованості, в тому числі перед УПФУ у Суворовському
районі м. Одеси, ЗАТ “Лазур” передає в якості внеску до статутного капіталу ПП
“Експрес” ІНФОРМАЦІЯ_7 р. спірне нерухоме майно, а потім ІНФОРМАЦІЯ_8р. цей
об'єкт нерухомого майна ри нковою вартістю 10 000 000 грн. був переданий ПП
“Експрес” до ТОВ “Одєтекс” в якості внеску до статутного фонду саме в момент
дії вказаних вище заборон та арешту державних органів. В подальшому, у
ІНФОРМАЦІЯ_16 р. ПП “Експрес” було визнано банкротом у зв'язку з неможли вістю
виконати зобов'язання на суму 24 000 грн. Зараз розглядається справа про
банкрутство ЗАТ “Лазур”, яке навмисно доведено до такого стану, в зв'язку з
відсутністю майна для погашен ня заборгованості. З цього скаржник робить
висновок, що в разі передачі ТОВ “Одє текс” у теперішній час спірного майна
третій особі, ліквідується та буде виключений з ЄДРПОУ, тому дана справа
підлягає закриттю на підставі п. 6 ст. 80 ГПКУ України.

У відзиві на апеляційну скаргу, ТОВ
“Одєтекс” вважає оскаржувану ухвалу прави льною та винесеною у відповідності до
норм процесуального права, оскільки із практики за стосування заходів до
забезпечення позовів видно, що арешт може бути накладений лише за позовами про
визнання права власності або витребування майна, тоді як заявлені позовні вимо
ги є виключно вимогами немайнового характеру.

Заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи, судова ко легія вважає апеляційну скаргу
підлягаючою частковому задоволенню з наступних підстав.

Виносячи оскаржувану ухвалу про
відмову у задоволенні заяви ПП УВТК про забезпе чення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави для застосуван ня
приведених у заяві заходів забезпечення позову виходячи з юридичної природи
заявлених позовних вимог, які мають немайновий характер. Безпідставним визнав
суд й вимоги ПП УВТК в частині заборони державним реєстраторам Виконкому
Одеської міської ради здійснювати державну реєстрацію припинення, реорганізації
ТОВ “Одєтекс”, оскільки перелічені дії є правом відповідача - господарського
товариства діяти у передбачений Законом України “Про господарські товариства”,
чинним ЦК України спосіб у відповідності з вимогами законодавства України.
Також місцевий господарський суд відмітив про те, що запропонований спосіб не
співвідноситься з передбаченими ст. 67 ГПК України способами у вигляді заборони
відповідачеві вчиняти певні дії, заборони іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору.

Аналізуючи матеріали справи, судова
колегія не може погодитися з висновками суду першої інстанції у повному обсязі
з огляду на таке.

Відповідно до ст. 4, 43 ГПК України
судове рішення є законним і обґрунтованим тоді, коли суд, виконавши вимоги
процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив
справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають за
стосуванню до даних правовідносин.

Згідно зі ст. 66 ГПК України
господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав
позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення
позову.

Статтею 67 ГПК України визначені
способи забезпечення позову, зокрема, накладання арешту на майно або грошові
суми, що належать відповідачеві; заборона відповідачеві вчиняти певні дії.

З цього можна дійти висновку, що
застосування заходів забезпечення позову перед бачено законодавцем саме як
засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом
інтересів юридичної або фізичної особи, а також для встановлення га рантії
задоволення законних вимог позивача.

Як вбачається зі змісту позовної
заяви та доповнень до неї, в обґрунтування своїх вимог ПП УВТК покладено
неправомірність передачі і відчуження ЗАТ “Лазур” належного останньо му об'єкта
нерухомого майна -будівлі оздоблювального корпусу загальною площею 8272,1 кв.м,
розташованої по АДРЕСА_1 у м. Одесі, в якості внеску з перебуванням за
значеного нерухомого майна на час його передачі під арештом на підставі
постанови Другого відділу ДВС у Суворовському районі м. Одеси від ІНФОРМАЦІЯ_9
р. та оголошенням органом ДВС заборони на відчуження зазначеного майна, а також
знаходженням вказаного нерухомого майна у податковій заставі, за якою
відчуження повинно було провадитися лише при умові отримання згоди обтяжувача
-ДПІ у Суворовському районі м. Одеси. При цьому, звернення ПП УВТК з
відповідним позовом виникло саме для захисту прав та охоронюваних законом
інтересів як стягувача у виконавчому провадженні Другого відділу ДВС у
Суворовському районі м. Одеси НОМЕР_2 по виконанню наказу господарського суду
Одеської області від ІНФОРМАЦІЯ_12 р. по справі НОМЕР_3 та по виконанню наказу
господарського суду Одеської області від ІНФОРМАЦІЯ_13р. по справіНОМЕР_4,
тобто як стягувача ЗАТ “Лазур” у зведеному ви конавчому провадженні про
стягнення з останнього існуючих боргів на суму 233 189,84 грн.

До того ж, вимоги щодо визнання
недійсними передачу ЗАТ “Лазур” ПП “Експрес” не рухомого майна: будівлі
оздоблювального корпусу, розташованого по АДРЕСА_1 у м. Одесі загальною площею
8 272,1 кв.м згідно з актом прийому-передачі нерухомого майна від ІНФОРМАЦІЯ_7
р. та передачу ПП “Експрес” до ТОВ “Одєтекс” цього нерухомого майна згідно до
акту прийому-передачі від ІНФОРМАЦІЯ_8 р. встановлюють предметом спору також й
об'єкт не рухомого майна, який складається з будівлі оздоблювального корпусу,
розташованого по АДРЕСА_1 у м. Одесі загальною площею 8 272,1 кв.м.

На ці обставини суд першої
інстанції належної уваги не звернув та ним відповідної оці нки в порушення
приписів ст. 43 ГПК України не дав.

Згідно з п. 3 Роз'яснення Вищого
господарського суду України від ІНФОРМАЦІЯ_14 р.НОМЕР_5 “Про деякі питання
практики застосування заходів до забезпечення позову” з наступними змінами
умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване
припу щення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до
нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на
момент виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що
на момент існування обтяжень з приводу розпоря дження нерухомим майном: будівлі
оздоблювального корпусу, розташованого по АДРЕСА_1 у м. Одесі загальною площею
8 272,1 кв.м, встановлених як ДВС у Суворовському районі м. Одеси так і ДПІ у
Суворовському районі м. Одеси та зареєстрованих у відповідних Державних
реєстрах заборон зазначений об'єкт передався третім особам декілька разів, а
тому судова колегія вважає обґрунтованими припущення позивача стосовно
можливості відчуження зазначеного об'єкту нерухомості третім особам з боку
володільця на теперішній час цього майна, що, в свою чергу, може вплинути в
подальшому на виконання рішення суду з цього спору.

Статтею 66 ГПК України встановлено,
що забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі,
якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання
рішення господарського суду. В тому числі, включаючи перегляд рішен ня, ухвали,
постанови в апеляційному або у касаційному порядку, що відповідає п. 2 Роз'
яснення Вищого господарського суду України від ІНФОРМАЦІЯ_14 р.НОМЕР_5.

Разом з тим, судова колегія
погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обраний ПП УВТК
спосіб забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам Ви конкому
Одеської міської ради здійснювати державну реєстрацію припинення, реорганізації
ТОВ “Одєтекс” не співвідноситься з передбаченими ст. 67 ГПК України способами
та унемож ливлюють здійснення господарським товариством свого права,
гарантованого Законом України “Про господарські товариства”, Цивільним та
Господарським кодексами України.

Відповідно до п. 5 Постанови
Пленуму Верховного Суду України НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_15 р. суд не повинен
застосовувати такі заходи забезпечення позову, які пов'язані з втручанням до
внутрішньої діяльності господарських товариств.

Таким чином, судова колегія вважає,
що заява про забезпечення позову ПП УПТК від ІНФОРМАЦІЯ_10р. підлягає
частковому задоволенню в частині накладення арешту на будівлі оздоблювального
корпусу, розташованого по АДРЕСА_1 у м. Одесі загальною площею 8 272,1 кв.м.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що оскаржувана ухвала господарського суду Одеської області
підлягає  скасуванню.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 103-106
Господарського процесуального кодексу України, ко легія суддів

П О С Т А Н О
В И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства “Управління виробничо-технологічної комплектації” задовольнити
частково, ухвалу господарського суду Одеської області від ІНФОРМАЦІЯ_10р. по
справі № 4-13-28/209-06-5413 -
скасувати.

Заяву Приватного підприємства
“Управління виробничо-технологічної комплектації” від ІНФОРМАЦІЯ_10р. про
забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на об'єкт нерухомого
майна: будівлі оздоблювального корпусу, розта шованого за адресою: м. Одеса,
АДРЕСА_1 загальною площею 8 272,1 кв.м., яке належить товаристу з обмеженою
відповідальністю "Одєтекс",  до
розгляду справи по суті.

Головуючий
В.В. Лашин

Суддя
Г.А. Єрмілов

Суддя
О.Л. Воронюк