СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

24 грудня 2007 року

Справа № 20-4/290

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Щепанської О.А.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Горошко Н.П.,

секретар судового засідання                                        Рєвєнко М.Ю.

за участю представників сторін:

позивача: Новікової Інни Василівни, довіреність №26/10-011/2007 від 26.09.2007, Державної податкової інспекції у Гагарінському районі міста Севастополя;

відповідача: не з'явився, Малого приватного підприємства "Ажур";

розглянувши апеляційну скаргу Малого приватного підприємства "Ажур" на постанову господарського суду міста Севастополя (суддя Остапова К.А.) від 22 жовтня 2007 року у справі № 20-4/290,

за позовом           Державної податкової інспекції у Гагарінському районі міста Севастополя (вул. Пролетарська, 24, Севастополь, 99014)

до           Малого приватного підприємства "Ажур" (пр. Гер. Сталінграда, 36/31, Севастополь, 99059)

про стягнення заборгованості перед бюджетом в сумі 17880,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду міста Севастополя від 22 жовтня 2007 року у справі №20-4/290 (суддя Остапова К.А.) задоволено позов Державної податкової інспекції у Гагарінському районі міста Севастополя до малого приватного підприємства "Ажур" про стягнення заборгованості перед бюджетом у сумі 17880,00грн.

Суд стягнув з малого приватного підприємства "Ажур" суму заборгованості перед бюджетом у розмірі 17880,00грн. на користь Головного управління Державного казначейства України в місті Севастополі.

Не погодившись з постановою суду, відповідач, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду першої інстанції скасувати.

Апеляційна скарга мотивована порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про причини неприбуття в судове засідання суд не повідомив. Про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином - рекомендованою кореспонденцією.

Відповідно до пункту 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

На підставі та за правилами статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши справу, судова колегія встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи, Державна податкова інспекція в Гагарінському районі міста Севастополя звернулась до господарського суду міста Севастополя з адміністративним позовом до Малого приватного підприємства "Ажур" про стягнення заборгованості перед бюджетом в сумі 17880,00грн.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин і додержання норм матеріального і процесуального права при прийнятті судом першої інстанції постанови, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Малого приватного підприємства "Ажур" не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 4 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, до компетенції адміністративних судів входить розгляд спорів за зверненням суб'єктів владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Згідно з пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Податкові органи при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості перед бюджетом діють як органи державної влади у здійсненні ними владних управлінських функцій і, відповідно, як суб'єкти владних повноважень, а тому справи за участю податкових органів, пов’язані із здійсненням ними владних повноважень, підлягають розглядові місцевими та апеляційними господарськими судами в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Матеріали справи свідчать про те, що Мале приватне підприємство "Ажур" зареєстровано Гагарінською районною державною адміністрацією міста Севастополя 15.09.2004 та перебуває на податковому обліку у Державній податковій інспекції в Гагарінському районі міста Севастополя.

Співробітниками позивача 22.07.2006, була проведена перевірка контролю за здійсненням відповідачем розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб`єктами підприємницької діяльності господарської.

Отже, за результатами перевірки було складено Акт перевірки №002920/2543/1626 від 22.07.2006.

В ході перевірки встановлено порушення відповідачем пунктів 1, 2, 9, 13 частини першої статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР (із змінами та доповненнями):

-          не проведення розрахункової операції через зареєстровані, опломбовані в встановленому порядку реєстратори розрахункових операцій,

-          не використання реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок,

-          не роздрукування відповідних розрахункових документів,

-          на видача особі, яка отримує товар, розрахункового документу;

-          незабезпечення зберігання фіскальних звітних чеків в книгах обліку розрахункових операцій та не забезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій.

На підставі пунктів 1, 4, 7 частини першої статті 17 Закону №265/95, за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

-          у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих - послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки;

-          двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі застосування при здійсненні розрахункових операцій непереведеного у фіскальний режим роботи, незареєстрованого, неопломбованого або опломбованого з порушенням встановленого порядку реєстратора розрахункових операцій;

-          двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій.

Крім того, статтею 22 Закону №265/95 передбачено, що у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Позивачем 17.08.2006 було винесене рішення про застосування до відповідача штрафних (фінансових) санкцій №/0 на загальну суму 17880,00грн.

Зазначене рішення отримане відповідачем 17.08.2006.

Відповідач, у лютому 2007 року звернувся до господарського суду міста Севастополя з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Гагарінському районі міста Севастополя, Державної податкової інспекції у Балаклавському районі міста Севастополя про скасування податкового рішення №/0 від 17.08.2006 про застосування штрафних санкцій в розмірі 17880,00грн., посилаючись на те, що спірне податкове рішення прийнято з порушенням повноважень, а тому є протиправним.

Постановою господарського суду міста Севастополя від 17.05.2007 у задоволені позову було відмовлено. Судове рішення суду першої інстанції в апеляційному, касаційному порядку не оскаржувалось.

Відповідач заявляв, що позивач попустив річний строк, встановлений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду, у зв`язку з чим просить в задоволенні позову відмовити.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доводи відповідача стосовно пропущення позивачем строку для звернення до суду не можуть бути прийняти ми до уваги, на підставі наступного.

Згідно з частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Перевірка була проведена 22.07.2006, про що був складений відповідний Акт №002920/2543/1626.

Рішення про застосування фінансових санкцій прийнято 17.08.2006.

Відповідно до статті 25 Закону №265/95 суми фінансових санкцій, які визначені статтями 17 - 24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб'єктами підприємницької діяльності до Державного бюджету України в десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про застосування таких фінансових санкцій.

У випадку такої несплати податковий орган відповідно до пункту 11 частини першої статі 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" подає до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про стягнення в доход держави заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Отже, про порушення відповідачем строків сплати фінансових санкцій позивач повинен був дізнатися за мінуванням десятиденного строку з дня прийняття рішення про застосування цих санкцій, тобто 27.08.2007.

За таких обставин, суд першої інстанції зазначив, що позов поданий Державною податковою інспекцією в Гагарінському районі міста Севастополя 20.08.2007, тобто в межах встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України річного строку.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 17880,00грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в добровільному порядку зазначену заборгованість не погасив. Належних доказів оплати заборгованості перед позивачем відповідачем суду не надав.

Отже, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підтверджені відповідними доказами, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

При викладених обставинах судова колегія Севастопольського апеляційного господарського суду вважає, що постанову господарського суду міста Севастополя від 22 жовтня 2007 року у справі № 20-4/290 було прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова господарського суду міста Севастополя від 22 жовтня 2007 року у справі № 20-4/290 підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 195, 198, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Постанову господарського суду міста Севастополя від 22 жовтня 2007 року у справі № 20-4/290 залишити без змін.

2.Апеляційну скаргу Малого приватного підприємства "Ажур" залишити без задоволення.

3.Ухвалу може бути оскаржено до Вищого Адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя                                                            О.А. Щепанська

Судді                                                                                          К.В. Волков

Н.П. Горошко