ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2007 р.
Справа № 2/153.

За позовом  Кантеміра Дмитра Дмитровича

до відповідачів: Качура Дмитра Петрович

Бурди Ольги Болеславівни

Ельберта Олега Юрійовича

Лубера Едмунда Францовича

Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропроменерго-сервіс"

про визнання права власності на частку  у статутному фонді, визнання недійсним статуту та ліквідацію товариства з обмеженою відповідальністю "Агропроменергосервіс"

Суддя  Скрипничук І.В.

Представники:

Від позивача - Драбчук В.С. - представник за довіреністю б/н від 13.07.2007 р., Кантемір Д.Д.

Від відповідачів - Качур Д.П.

Від третьої особи - Єфтемій Р.Ф. - представник за довіреністю від 05.09.2007р.

СУТЬ СПОРУ: Громадянин Кантемір Дмитро Дмитрович  м. Кіцмань звернувся з позовом до Качура Д.П., с. Ошихліби Кіцманського району, Бурди О.Б., м. Заставна, Ельберта О.Ю., м. Кіцмань, Лубера Е.Ф., м. Кіцмань та тертьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропроменергосервіс", м. Кіцмань, про визнання права власності на частку у статутному фонді ТОВ "Агропроменергосервіс" 4001грн. або 16,1 часток статутного капіталу, про визнання недійсним статуту ТОВ "Агропроменергосервіс" та ліквідацію підприємства.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що реєстрація ТОВ "Агропроменергосервіс" проведена Кіцманською районною державною адміністрацією 29 січня 2004 року, тобто після набрання чинності Цивільним кодексом України.

Отже, створення товариства, в тому числі формування його статутного капіталу, повинно було відбуватися у чіткій відповідності із вимогами Цивільного кодексу та Закону України "Про господарські товариства".

Так, згідно із ст. 144 Цивільного кодексу України та ст. 52 Закону України "Про господарські товариства" формування статутного капіталу товариства повинно бути завершене протягом року, з моменту його реєстрації. Учаснику товариства з обмеженою відповідальністю, який повністю вніс свій вклад, видається свідоцтво товариства.

В даному випадку, формування статутного фонду товариства здійснювалося за рахунок майнових внесків учасників, а саме частини майнового паю.

Однак, здійснення внеску за рахунок частини майнового паю у визначеному розмірі, могло мати місце тільки у випадку виділення цієї частини паю у натуральній формі з наступною передачею товариству. Порядок виділення майнових паїв в натурі визначено діючим законодавством, і передбачає в першу чергу розгляд цього питання зборами співвласників майна і оформлення акту приймання-передачі майна. За таких умов, співвласник, який отримав майновий пай (частину), набуде права власності на майно і вправі здійснити внесок майном на формування статутного капіталу.

Крім цього, оформлення майнового внеску на формування статутного капіталу товариства повинно було підтверджуватися відповідним актом приймання-передачі із визначенням (індивідуалізацією) майна переданого в якості внеску та зазначенням його ціни.

Тобто, в статуті товариства повинно відображатися, яке майно вноситься учасником на формування статутного фонду із зазначенням його вартості, кількості, інших характеристик,  у відповідності до ст. 13 Закону України "Про громадські товариства". Після оформлення акту приймання-передачі майна, учаснику повинно було бути видане свідоцтво про внесення вкладу до статутного капіталу в повному розмірі.

Поряд із цим, згідно із пп. 4.7.2 статуту, вклади учасників, здійснені на формування статутного капіталу, переходять у колективну власність товариства. Отже, здійснивши внески на формування статутного фонду, учасники фактично відчужили частину майнового паю, що повинно було б позначитися на його розмірі. Тобто, у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати) повинні були б вноситися відповідні зміни, пов’язані із зміною розмірів паїв. Однак, такі зміни до майнових сертифікатів не вносилися, що свідчить про те, що майнові внески на формування статутного фонду не здійснювалися.

Таким чином, викладене свідчить, що при створенні товариства допущені порушення, які тягнуть за собою його недійсність. А саме, станом на момент пред’явлення позову не сформований статутний капітал товариства, доказом чого служить наступне:

1) відсутність актів приймання-передачі майна на формування статутного капіталу або переліку (в статуті) майнових об’єктів переданих товариству кожним із учасників;

2) відсутність Свідоцтв про внесення вкладу в повному розмірі (ст. 52 Закону України "Про господарські товариства");

3) відсутність у Сертифікатах про право власності на майновий пай, які належать учасникам, змін у розмірах майнових паїв (п. 13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення).

Відповідач позовні вимоги заперечує посилаючись на наступне.

Як вбачається з договорів купівлі-продажу від 24.03.2006р., на які посилається позивач, їх предметом були не частки учасників Котика Я.Г. та Бабюка І.Ф. в статутному фонді ТОВ "Агропроменергосервіс", а належні Бабюку І.Ф та Котику Я.Г. майнові паї Кіцманського міжколгоспного підприємства "Агропроменерго" номінальною вартістю, відповідно, 10380грн. та 11185грн. Право відповідачів Котика Я.Г., Бабюка І.Ф. на дані майнові паї підтверджувалося відповідними свідоцтвами від 22.12.2003р.

Отже, позивач помилково посилається в позовній заяві на ст. 53 Закону України "Про господарські товариства", оскільки ця правова норма на нього не поширюється.

Відповідно до п. 2 "Методики уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих", затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2001р. № 177 "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки", майновий пай - це частка майна члена підприємства у пайовому фонді, виражена у грошовій формі та у відсотках до розміру пайового фонду.

Згідно п. 13 зазначеної Постанови майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві.

9 січня 2004р. всі колишні члени Кіцманського міжгосподарського підприємства "Агропроменерго" уклали договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності, відповідно до умов якого у зв’язку з реформуванням КМП "Агропроменерго" в ТОВ "Агропроменергосервіс" співвласники домовилися спільно володіти, користуватися і розпоряджатися майном, яке вони погоджуються отримати у спільну часткову власність, як єдиний майновий комплекс.

Додатком № 1 до даного договору визначений перелік майна, що передається співвласникам - колишнім членам КМП "Агропроменерго".

Таким чином, при виході з КМП "Агропроменерго" його члени отримали майно на  частину загальної власності їх майнових паїв у спільну часткову власність. Отже, відбувся перехід права власності на майно, від КМП "Агропроменерго" до цих співвласників - колишніх членів цього підприємства у їх спільну часткову власність.

29 січня 2004р. Кіцманською райдержадміністрацією був зареєстрований Статут ТОВ "Агропроменергосервіс" за реєстраційним № 411, яке згідно п. 2.1.1 статуту є правонаступником КМП "Агропроменерго" в обсягах частини майна, що перейшла цьому товариству. Пунктом 4.7.1 Статуту визначені внески засновників колишніх членів підприємства, які передали до статутного фонду цього товариства іншу частину своїх майнових паїв.

Таким чином, у зв’язку з припиненням 29.01.2004р. КМП "Агропроменерго" шляхом реорганізації і передачі своїх майнових паїв до статутного фонду ТОВ "Агропроменергосервіс" та у спільну часткову власність згідно договору від 09.01.2004р. колишніх членів підприємства - співвласників, то станом на 24.03.2006р. - дату укладення договорів купівлі-продажу між відповідачами Котиком Я.Г. і Бабюком І.Ф. та покупцем Кантиміром Д.Д. був відсутній сам їх предмет. Виходячи з цього, дані договори не можуть породжувати для сторін жодних юридичних наслідків.

Крім того, відповідно до п. 14 Порядку видачі та обліку Свідоцтва про право власності на майновий пай члена сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), затвердженого наказом Міністерства аграрної політики від 23.03.2001р. № 79 при видачі майна у натурі конкретному власнику відповідні свідоцтва колишніх членів підприємства - співвласників підлягали вилученню. Однак, дані свідоцтва колишніх членів КМП "Агропроменерго" не були вилучені при їх виході з підприємства, що створило умови для укладення відповідачами договорів купівлі-продажу майнових паїв КМП "Агропроменерго", яких на дату укладення цих договорів фактично не існувало.

Виходячи з викладеного, оскільки позивач не придбавав частки у статутному фонді ТОВ "Агропроменергосервіс", то його вимоги про визнання права власності на частку у статутному фонді цього товариства є безпідставні.

До того ж, відповідно до рішення загальних зборів учасників ТОВ "Агропроменергосервіс" від 16.05.2007р. учасники Котик Я.Г. та Бабюк І.Ф. були виключені зі складу учасників цього товариства, що оформлено відповідними змінами до статуту товариства, які зареєстровані 11.06.2007р.

Стосовно вимог щодо визнання недійсним статуту та ліквідацію ТОВ "Агропроменергосервіс", то дані вимоги є також безпідставними, оскільки:

- по-перше, виходячи з того що позивач не є і ніколи не був учасником ТОВ "Агропроменергосервіс", реєстрація та діяльність цього товариства жодним чином не порушує його права та інтереси, що в силу ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України позбавляє його права на звернення до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 110 Цивільного кодексу України, юридична особа ліквідується:

1) за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваже-ного на це установчими документами, в тому числі у зв’язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами;

2) за рішенням суду про визнання судом недійсною державної реєстрації юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, а також в інших випадках, встановлених законом.

Вимога про ліквідацію юридичної особи на підставах, зазначених у пункті 2 частини першої цієї статті, може бути пред’явлена до суду органом, що здійснює державну реєстрацію, а також учасником юридичної особи.

По-друге, відповідач не посилається на жодну норму закону, яка  дає підстави для визнання недійсним статуту ТОВ "Агропроменергосервіс", а передбачені законодавством України підстави для визнання статуту недійсним відсутні.

По-третє, відсутні передбачені ст. 150 Цивільного кодексу України та частинами 1, 6 Господарського кодексу України підстави ліквідації товариства.

Так, згідно ст. 150 Цивільного кодексу України визначено, що товариство з обмеженою відповідальністю може бути ліквідоване за рішенням загальних зборів його учасників, у тому числі у зв’язку зі спливом строку, на який товариство було створене, а також за рішенням суду - у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Господарського кодексу України припинення діяльності суб’єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб - засновників суб’єкта господарювання, чи їх правонаступників, а у випадках, передбачених цим Кодексом, за рішенням суду.

У засіданні суду оголошено перерву до 22.11.2007 року.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, суд вважає, що правових підстав для задоволення позову немає з урахуванням наступного.

За результатами паювання майна КП "Агропроменерго" відповідно до протоколу № 1 співвласників колективу Кіцманського  підприємства "Агропроменерго" від 4 грудня 2003 року, пайовий фонд КП "Агропроменерго" складає 131778грн. Частка Бюбюка І.Ф. у пайовому фонді підприємства складає 11185грн. або 8,5 відсотка, а Котика Я.Г. - 10380грн. або 7,9 відсотка, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЧВ № 6/1-43000001 та серії ЧВ № 6/1-43000006 від 22 грудня 2003 року.

Як вбачається із матеріалів справи, майнові паї членам підприємства в натуральному вигляді не виділялися.

У відповідності з п. 13 Порядку визначення розміру майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 передбачено, що у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі міни, дарування та інших цивільно-правових угод, видається нове свідоцтво. Отже, у випадку відчуження майнових паїв (або їх частини) повинні видаватися нові свідоцтва.

Оскільки, згідно із п. 4.7.5 Статуту ТОВ "Агропроменергосервіс" всі вклади учасників на формування статутного капіталу переходять у власність товариства і складають його майнові права, а тому здійснення внесків за рахунок майнових паїв означає відчуження повністю або частини), що у відповідності із зазначеним Порядком визначення розмірів майнових паїв тягнуло за собою зміну Свідоцтв (майнових сертифікатів) на нові.

Таким чином, у разі внесення частки на формування статутного капіталу товариства за рахунок частини майнового паю, право на ту частину майнового паю, що не ввійшла до статутного фонду товариства повинно бути підтверджене новим свідоцтвом. Таке свідоцтво може бути доказом того, що у розмірі майнового паю відбулися зміни, пов’язані із його відчуженням, у тому числі часткою внеску до статутного фонду.

З моменту реєстрації ТОВ "Агропроменергосервіс" зміни до майнових сертифікатів І.Ф. Бабюка та Я.Г. Котика не вносилися, а також не було замінено їх на нові Свідоцтва, як цього вимагається відповідно до законодавство.

У зв’язку з тим, що статутний капітал товариства формувався не за рахунок майнових паїв належних його учасникам, то придбавши майнові паї Кіцманського міжгосподарського підприємства "Агропроменерго", позивач не набув права на частку у статутному фонді ТОВ "Агропроменергосервіс".

Таким чином, не набувши права на частку у статутному капіталі, а відтак - статусу учасника, позивач не вправі заявляти вимоги про визнання права власності на частку у статутному фонді, а також недійсними установчих документів та ліквідацію товариства, оскільки відповідно до     ст. 110 Цивільного кодексу України, таким правом наділені тільки учасники юридичної особи або органи, що здійснюють державну реєстрацію.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 82, 84, п. 4 ст. 12 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити.

Суддя                                                                                І.В.Скрипничук