ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2007 р.                                                           Справа № 21/253-НА

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                              ,

за участю представників сторін:

від позивача:     не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Славутської об'єднаної державної податкової інспекції, м.Славута Хмельницької області

на постанову господарського суду Хмельницької  області

від "05" вересня 2006 р. у справі № 21/253-НА (суддя Огороднік К.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква-Родос", м.Славута Хмельницької області

до Славутської об'єднаної державної податкової інспекції, м.Славута Хмельницької області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 04.07.2006 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Хмельницької області від 05 вересня 2006р. у справі №21/253-НА позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква-Родос" задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Славутської ОДПІ №/0 від 04.07.2006 року. З Державного бюджету України на користь позивача стягнуто 3,40 грн. витрат по сплаті державного мита.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Славутська об'єднана державна податкова інспекція подала апеляційну скаргу (а.с.76), в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду в частині задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква-Родос" до Славутської ОДПІ про скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 04.07.2006 року на суму 8165,31грн. та прийняти нове судове рішення, яким позивачу відмовити в задоволенні позову повністю. Підставою для задоволення апеляційної скарги вважає порушення норм матеріального права, зокрема, положень п.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та пунктів "г", "д", "і" ст.17 Закону України "Про відходи".

Відповідач вказує, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги той факт, що позивачем списано з рахунків, віднесено на витрати певну вартість люмінесцентних ламп, тобто вони є спожитими (непридатними для подальшого використання), а отже є відходами у розумінні ст. 1 Закону України "Про відходи".

Крім того, зазначає, що документи, які б свідчили про реалізацію чи передачу списаних (використаних) люмінесцентних ламп іншим споживачам або підприємствам, установам та організаціям, що займають збиранням, обробленням та утилізацією відходів у товариства відсутні.

В письмовому запереченні на апеляційну скаргу (а.с.84) позивач не погоджується з доводами скарги, посилається на ст.44 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" №1264-ХІІ від 25.06.1991 року, ст.1 Закону України "Про відходи" №187/98-ВР від 05.03.1998 року та Інструкцію про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 року №291, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України №893/4186 від 21.12.1999 року. Зазначає, що люмінесцентні лампи відносяться до спеціального оснащення, тому вони являються малоцінними та швидкозношуваними предметами. Вказує, що Славутська ОДПІ не зазначає чим підтверджується забруднення навколишнього середовища і не надає таких доказів.

Представники сторін в засідання суду не з'явилися. На адресу суду відповідач надіслав пояснення до апеляційної скарги №3805/9/10-014 від 14 березня 2007 року, в якому просить апеляційний господарський суд розглядати апеляційну скаргу за відсутності його повноважного представника.

Враховуючи норму ст.196 КАС України, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників сторін, оскільки неявка представників сторін не перешкоджає повному та всебічному розгляду апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи документами. Про дату, час та місце апеляційного розгляду позивач та відповідач повідомлені належним чином (а.с.92,93).

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд встановив.

Славутською ОДПІ проведено перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква-Родос", за результатами якої складено акт №672-23/32065083 від 19.06.2006 року (а.с.7-26). За висновками перевіряючого позивачем порушено ст. 44 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища”, п.2 та п.8 „Порядку встановлення нормативів збору за забруднення навколишнього природного середовища і стягнення цього збору”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.1999 рок у № 303 та п. 5.5 ст. 5 Інструкції про порядок обчислення та сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України, Державної податкової адміністрації України від 19.07.1999 року за №544/3837, в результаті чого у 4 кварталі 2005 року занижено збір за забруднення навколишнього природного середовища на суму 6281,01 грн.

Крім того, в акті перевірки від 19.06.2006 року зазначено, що ТзОВ „Аква-Родос” в грудні 2005 року списані (використані ) люмінесцентні лампи в кількості 86 штук., в т.ч. ДРЛ-250Е40 (Полтава) –24 штуки, ДРЛ-250Е40 (Полтава) –2 штуки, ЛД–40 –60 штук.

На підставі акту Славутською ОДПІ 04.07.2006 року прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 (а.с.28) про визначення позивачу податкового зобов'язання за платежем "збір за забруднення навколишнього природного середовища" в сумі 8165,31 грн., де 6281,01 грн. - основний платіж та 1884,30 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Не погоджуючись із вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач подав до суду першої інстанції позовну заяву про визнання його протиправним та нечинним.

Задовольняючи позов, господарський суд Хмельницької області виходив з того, що всупереч ч.2 ст.71 КАС України, відповідачем не надано доказів, які б підтверджували порушення позивачем вимог чинного законодавства і відповідно правомірності прийнятого спірного податкового повідомлення-рішення, при цьому сама лише назва акту списання № СпТ-000007 від 28.12.2005 року не є безспірним та беззаперечним доказом того, що утворись відходи зі старих ламп, внаслідок їх заміни новими, встановлені лампи також не можна вважати відходами, оскільки вони призначені для подальшого використання. Такий висновок суду першої інстанції підтверджено також показаннями свідків Кухарець Т.К. та Сироїжко В.М., які в судовому засіданні пояснили, що люмінесцентні  лампи було встановлено в новому  цеху, лампи встановлювались, а не замінювались, акт списання оформлено з метою видачі  товарно-матеріальних цінностей зі складу.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає скаргу необґрунтованою, виходячи з наступного.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується  накладною № Е2462 від 28.12.2005 року (а.с.59), відповідно до якої ТзОВ „Аква-Родос” одержало у ПП Захарчук В.Д. товар, в тому числі лампи ЛД-40 в кількості 60 штук, лампи ДРЛ250Е40 (Полтава) в кількості 24 штуки.

Відповідно до акту списання № СпТ-000007 від 28.12.2005 року (а.с.33) використано на роботи по електрогосподарству лампи в кількості 86 штук., в т.ч. ДРЛ-250Е40 (Полтава) –24 штуки, ДРЛ-250Е40 (Полтава) –2 штуки, ЛД–40 –60 штук, що підтверджується показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Збір за забруднення навколишнього природного середовища включено до переліку загальнодержавних податків і зборів (обов'язкових платежів) відповідно до ст.14 Закону України "Про систему оподаткування".

Відповідно до частини 1 ст. 44 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища” (зі змінами та доповненнями), збір за забруднення навколишнього природного середовища встановлюється на основі фактичних обсягів викидів, лімітів скидів забруднюючих речовин в навколишнє природне середовище і розміщення відходів.

Пунктом 2 Порядку встановлення  нормативів збору за забруднення навколишнього природного середовища і стягнення цього збору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.1999 року №303 встановлено, що збір за забруднення навколишнього природного середовища справляється за:

- викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин пересувними та стаціонарними джерелами забруднення;

- скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об'єкти;

- розміщення відходів.

З наведених положень законодавства вбачається, що об'єктом обкладення збором за забруднення навколишнього природного середовища є, зокрема, фактичні обсяги розміщення відходів.

Згідно абзацу другого статті 1 Закону України „Про відходи” відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворюються у процесі людської діяльності і не мають подальшого використання за місцем утворення чи виявлення та яких їх власник повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Оскільки наявність відходів та факт їх розміщення не знайшов підтвердження у доказах, досліджених судом першої та апеляційної інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає правильним висновок про відсутність фактичних та правових підстав для прийняття податкового повідомлення-рішення про визначення ТОВ "Аква-Родус" податкового зобов'язання зі збору за забруднення навколишнього природного середовища та застосування штрафних санкцій.

З огляду на викладене, постанова господарського суду Хмельницької області від 05 вересня 2006 року у справі №2/253-НА прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254, п.п.6,7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Постанову господарського суду Хмельницької області від 05 вересня 2006р. у у справі №21/253-НА залишити без змін, а апеляційну скаргу Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області, м.Славута Хмельницької області - без задоволення.

2. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

3. Справу №21/253-НА повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук. 4 прим.:

1- до справи

2,3 - сторонам

4 - в наряд