ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2007                                                                                   Справа № 21/62-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:  головуючого судді Кузнецової І.Л.,

суддів: Чимбар Л.О.(доповідач), Верхогляд Т.А.,

секретар судового засідання: Гайдук Ю.А.

представники сторін:

від позивача:  Левченко Р.П., дов. №11-д  від 20.12.07;

від відповідача:  Москаленко А.П., дов. №229  від 20.10.07;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Семекстрейд- Іст", м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від  30.10.2007 р. у справі № 21/62-07,

за позовом   товариства з обмеженою відповідальністю “Інтер Саєнс",                                  м. Дніпропетровськ,

до  товариства з обмеженою відповідальністю “Семекстрейд- Іст",                                          м. Дніпропетровськ,

про  стягнення 107360 грн. 20 коп.,

за зустрічною позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю “Семекстрейд- Іст", м. Дніпропетровськ,

до товариства з обмеженою відповідальністю “Інтер Саєнс", м.Дніпропетровськ,

про зобов"язання виконати дії,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2007 р. у справі № 21/62-07 (суддя- Алмазова І.В.) за первісною позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю “Інтер Саєнс" (позивач по первісному позову) позов задоволено: стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю „Семекстрейд-Іст”, м.Дніпропетровськ на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Інтер Саєнс”, м.Дніпропетровськ 83475 грн. 00 коп. –боргу, 5246 грн.14 коп. –інфляційних, 3653 грн.45 коп. –річних, 7009 грн.51 коп. –пені, 993 грн.84 коп. –витрати по сплаті державного мита, 118 грн.00 коп. –витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу;  в задоволенні зустрічної позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю “Семекстрейд- Іст" (відповідач по первісному позову) відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач по первісному позову подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та  процесуального права та неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення господарського суду та прийняти нове, яким задовольнити первісний позов частково: 1) стягнути на користь позивача по первісному позову 83475 грн. заборгованості за отриманий товар, 7009,51 грн. пеню за прострочення оплати товару, 5246,14 грн. суму інфляційних втрат, та судові витрати по справі; 2) зустрічний позов задовольнити та зобов”язати позивача по первісному позову виконати зобов”язання за специфікацією № 18 від 09.06.2006 року до договору № ИС01-27.03.06 від 27.03.2006 року шляхом здійснення поставки Метіоніну D в кількості 800 кг. відповідачу за первісним позовом.

В апеляційній скарзі вказується на те, що висновки господарського суду стосовно стягнення 7% річних не відповідають матеріалам справи, оскільки розміри штрафних санкцій суперечать ст.231 ГК України. Матеріальний закон не передбачає подвійної відповідальності за один і той же вид порушення зобов”язання, що складає пеня та 7% річних. При цьому скаржник вважає, що згідно договору розмір штрафних санкцій обмежено в розмірі 10% від просроченої суми. Також скаржник вказує, що господарський суд необгрунтовано не врахував домовленість між сторонами про поставку 1000 кг метіоніну Д загальною вартістю 3 900 грн. з врахуванням ПДВ, а тому неправомірно відмовив у задоволенні зустрічного позову.

Вислухав пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи,  апеляційний господарський суд вважає рішення суду першої інстанції  правильним та обгрунтованим з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи  (за первісною позовною заявою) 27.03.2006р. між товариством з обмеженою відповідальністю „Інтер Саєнс” та товариством з обмеженою відповідальністю „Семекстрейд-Іст” був укладений договір поставки № ИС01-27.03.06, відповідно умов якого позивач поставив відповідачу товар (продукцію біологічного призначення) на загальну суму 609914,84грн., що підтверджено видатковими накладними та довіреностями, копії яких наявні в матеріалах справи.

Згідно п.5.1 даного договору сторонами встановлено, що оплата товару покупцем виконується згідно умов, які вказані в Специфікаціях до даного договору. Підставою для сплати є рахунки-фактури. Перерахування грошових коштів виконується шляхом безготівкового розрахунку.

За змістом Специфікацій до даного договору №27 від 01.09.2006р., №28 від 11.09.2006р., №31 від 16.10.2006р., №32 від 24.10.2006р., №33 від 08.11.2006р. зазначено перелік продукції, її кількість, ціни, вартість та  встановлено термін оплати: 30 банківських днів з моменту поставки товару на склад покупця (відповідача).

Розрахунок відповідач виконав частково, сплатою грошових коштів у сумі 526439 грн.84 коп. і на час звернення позивача до суду заборгованість склала 83475,00 грн., що не заперечує відповідач у відзиві.

З врахуванням викладеного господарським судом позов простягнення боргу в розмірі  83475,00 грн. задоволено обгрунтовано.

Відповідно п. 8.3 даного договору у випадку прострочення оплати товару покупець (відповідач) сплачує продавцю  пеню в розмірі 0,1% від суми несвоєчасно перерахованих коштів за кожен день прострочення, але не більше 10% від простроченої суми. Крім того, у випадку прострочки виконання грошового зобов"язання покупець зобов"язаний заплатити постачальнику 7% річних з простроченої суми за весь період прострочки. Позивач вимагає стягнення пені за період з 16.10.2006р. по 12.07.2007р.  Відповідно п.6. ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Господарський суд правомірно визначив до стягнення згідно п.6 ст. 232 ГК України, пеню за період за 17.10.2006р. по 18.04.2007р. (з врахуванням фактичних порушень строку оплати за кожною із специфікацій до даного договору) 7009,51грн.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір річних встановлений у договорі 7% річних і господарським судом обгрунтовано стягнено з відповідача по основному позову 3653,45 грн.

Відповідно Специфікації №18 від 09.06.2006р. до договору № ИС01-27.03.06 від 27.03.2006р. постачальник (позивач) брав на себе зобов"язання поставити товар –"Метіонін Д" у кількості 1000кг на суму 3900,00грн. з ПДВ в строк до 09.06.2006р. і фактично здійснена поставка спірного "Метіоніну Д" у кількості 200кг з зазначенням вартості товару 3900грн., що якого сплачена 17.08.2006р. за платіжним дорученням №81, що не заперечує позивач за первісною позовною заявою

Господарським судом обгрунтовано визначено згідно специфікації №18 від 09.06.2006р розмір партії товару у кількості 200 кг та висновок стосовно помилки в кількості товару, виходячи з ціни товару, вказаного в специфікації 16,25грн. без ПДВ (19,5грн. з ПДВ). Вказаний висновок випливає з п.4.1 та п.4.2 ст.4 договору, згідно яких ціни на товари являються твердими і можуть змінюватись тільки за згодою сторін. Дані про те, що згідно специфікації №18 від 09.06.2006р. ціна на товар була змінена відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріальний закон не передбачає подвійної відповідальності за один і той же вид порушення зобов”язання, а саме: пеню та 7% річних, не можуть бути прийняті апеляційним судом , оскільки  пеня та річні є самостійними способами захсту цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов”язань. Така  позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18.02.2007 року у справі №6/132.

Не можуть слугувати підставою для скасування або зміни судового рішення посилання апеляційної скарги на те, що згідно договору розмір штрафних санкцій обмежено в розмірі 10% від просроченої суми. Відповідно договору вказаний розмір процентів стосується розміру пені. Сумі пені згідно рішення суду складає 7009,51 грн., що не більше 10% простроченої суми (83475 грн.)

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Дніпропетровської області відповідає чинним нормам матеріального та процесуального законодавства, встановленим фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими.

Рішення суду належить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст.  99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від  30.10.2007 р.   у справі № 21/62-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Семекстрейд- Іст", м. Дніпропетровськ - без задоволення.

Головуючий                                                                        І.Л. Кузнецова

Суддя                                                                                    Л.О. Чимбар

Суддя                                                                                    Т.А.Верхогляд