ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.09.07 р.
Справа № 9/253пн

Господарський суд Донецької області
у складі судді Марченко О.А..при секретарі
судового засідання Гутевич С.Ю.

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю Спортивного клубу „Гормаш”, м.Донецьк

до відповідача Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особиОСОБА_1м.Донецьк

про визнання права власності

За участю представників сторін:

від позивача: Худякова Н.С.  - довіреність №17-09/2007 від 17.09.2007р.
(представник);

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю Спортивний клуб „Гормаш”, м.Донецьк, звернувся до
господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особиОСОБА_1м.Донецьк про визнання права
власності.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на договір купівлі-продажу від 17.05.2006р. та від 26.05.2006р.,
акти БТІ від 30.07.2007р., технічні паспорти літер Д-1, З-1, дозвіл №01/13-4669
на розробку проекту землеустрою, лист №2507/07 від 25.07.2007р.

Клопотанням №1909/07-14 від
19.09.2007р. позивач уточнив позовні вимоги на підставі ст.22 Господарського
процесуального кодексу України та просить суд визнати право власності за ТОВ
Спортивний клуб „Гормаш” на будівлі незавершеного будівництвом об`єкту
нерухомості - науково виробничу базу з виробництва епоксидних смол та
компаундів, а саме: на головний виробничий корпус (літ. А-1-3);
адміністративно-побутовий корпус (літ. Б-4-5); склад органічного перекису
(літ.Е-1); насосну станцію оборотного водопостачання (літ. Г-1) прийняті у
власність за договором купівлі-продажу від 26.05.2006р., а також на самовільно
добудований склад - літер Д-1 і контрольно-пропускний пункт - літер В та
адміністративний корпус - літер З-1.

Відповідач, який належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалою господарського суду від
04.09.2007р., заявлені вимоги не оспорив, відзив на позов не представив, в
судове засідання не з'явився, тому згідно ст. 75 Господарського процесуального
Кодексу України, справу розглянуто за наявними матеріалами.

Згідно довідки Управління державної
реєстрації Донецької міської ради №2700 від 18.09.2007р.
фізична-особа-підприємець ОСОБА_1станом на 18.09.2007р. в Єдиному державному
реєстрі підприємств та організацій України значиться як фізична особа-підприємець.
Державна реєстрація припинення фізичної особи-підприємця не проводилась.

Суд розглядає уточнені позовні
вимоги.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив:

26.05.2006р. між ПП „Аммадейс” та
ТОВ СК „Гормаш” був укладений договір купівлі-продажу №3532, відповідно до
п.1.1 якого продавець продає, а покупець (позивач) приймає у власність
незавершене будівництво об`єкта нерухомості - науково-виробничої бази з виробництва
епоксидних смол та компаундів, що включає: головний виробничий корпус (літ.
А-1-3) - 46% готовності; адміністративно-побутовий корпус (літ. Б-4-5) - 48%
готовності; корпус допоміжного виробництва (літ. Д-1) - 45% готовності; склад
органічного пересіку (літ.Е-1) - 61% готовності; насосну станцію оборотного
водопостачання (літ. Г-1) - 65% готовності; контрольно-пропускний пункт (літ.
В-1) - 57% готовності.

Зазначений незавершений
будівництвом об`єкт (що включає всі перелічені будівлі), в свою чергу, належав
ПП „Аммадейс” на підставі договору купівлі-продажу №3384 від 17.05.2006р.,
укладеному з СПД - фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1.

25.07.2007р. СПД ОСОБА_1 на адресу
позивача було надіслано лист №2507/07-15. У зазначеному листі вона повідомляла,
що не визнає право власності ТОВ СК „Гормаш” на будівлі, розташовані за
адресою: вул..Баумана, 1 „є”. В обґрунтування своїх вимог, ОСОБА_1 посилається
на те, що право власності на об`єкт не перейшло до ПП „Аммадейс”, а тому
останній не мав права здійснювати будь-які юридичні дії щодо даного об`єкту
(копія листа наявна в матеріалах справи).

Статтею 15 Цивільного кодексу
України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних
прав та інтересів може бути визнання права (ст.16 ЦК України).

Згідно до положень ст.392
Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити  позов про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.328 Цивільного
кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

В пункті 1.3 договору №3532
зазначено, що треті особи не мають прав на вищевказану будівлю. Факт
відсутності заборони відчуження зазначеної будівлі підтверджується Витягом з
Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №7682747, виданим
26.05.2006р. ОСОБА_2, приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального
округу.

Після покупки об`єкту, у процесі
своєї діяльності позивачем було самовільно добудовано одне з приміщень
науково-виробничої бази, а саме: корпус допоміжного виробництва, що
обліковується за літерою Д-1 згідно з технічним паспортом, виданим КП БТІ
м.Донецька 30.07.2007р., а також адміністративний корпус - літер З-1, згідно з
технічним паспортом, виданим КП БТІ м.Донецька 30.07.2007р., копії яких наявні
в матеріалах справи.

Науково-дослідницьким та проектним
інститутом „Донпромбудндіпроект” було проведено обстеження технічного стану
будівельних конструкцій складу та адміністративного корпусу, на підставі чого
складено науково-технічний звіт. У заключній частині звіту зазначено, що
будівля складу (літ. Д-1) та адміністративний корпус (літ. З-1), їх несущі та
огороджуючи конструкції знаходяться у задовільному технічному стані та можуть в
подальшому бути експлуатовані (копія звіту додана до матеріалів).

На даний момент приміщення
використовується позивачем як склад-магазин для зберігання товарів народного
споживання, а також для розташування офісу.

Інші будівлі науково-виробничої
бази не перебудовувались, не реконструювалися, тому залишаються без змін з
моменту їх купівлі позивачем. Про це свідчать акти загального відсотка
готовності будівлі, видані  КП БТІ
м.Донецька від 30.07.2007р. Відповідно до зазначених актів, власником даних
будівель вказано ТОВ СК „Гормаш” (копії актів залучені до матеріалів справи).

11.07.2007р. відповідно до рішення
Виконкому Будьоннівської районної ради №281/4 будівлям, що належать ТОВ СК
„Гормаш” присвоєно поштову адресу: 83085, м.Донецьк, вул..Баумана, 1 „є” (копія
рішення наявна в матеріалах справи).

Всі будівлі науково-виробничої бази
обліковуються на балансі позивача, за твердженням якого, він несе всі витрати
щодо утримання, отже саме позивач несе на собі тягар права власності.

Пунктом 2.2 договору №3532 від
26.05.2006р. передбачено, що право власності на вказану будівлю переходить до
покупця (позивача) з моменту реєстрації цього договору. Відповідно до витягу з
Державного реєстру правочинів №2434868 від 26.05.2006р., копія якого наявна в
матеріалах справи, договір купівлі-продажу №3532 від 26.05.2006р.
зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 26.05.2007р.

Доказів зворотнього суду не надано.
Крім того, відповідачем не представлено суду доказів, що б підтверджували право
власності останнього на спірні будівлі.

Відповідно до ст.4-3 Господарського
процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється
на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, на які вона
посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень (ст.33 ГПК України).

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги ТОВ СК „Гормаш”, м.Донецьк про визнання права
власності на головний виробничий корпус (літ. А-1-3) - 46% готовності;
адміністративно-побутовий корпус (літ. Б-4-5) - 48% готовності; склад
органічного пересіку (літ.Е-1) - 61% готовності; насосну станцію оборотного
водопостачання (літ. Г-1) - 65% готовності; контрольно-пропускний пункт (літ.
В-1) - 57% готовності, що розташовані за адресою вул..Баумана, 1є, м.Донецьк є
обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволеню.

Як зазначено вище, позивачем було
самовільно добудовано корпус допоміжного виробництва, що обліковується за
літерою Д-1 та адміністративний корпус - літер З-1.

Відповідно до п.1. ст.376 ЦК
України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці,
що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

За приписом ч.3 зазначеної статі
право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

07.08.2006р. Донецькою міською
радою надано дозвіл №01/13-4669 на розробку проекту землеустрою щодо відведення
ТОВ СК „Гормаш” земельної ділянки для незавершених будівництвом будівель та
споруд по вул.Баумана Будьонівського району м.Донецька (копія рішення додана до
матеріалів справи).

Пункт 5 ст. 376 ЦК України
визначає, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може
визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на
ній, якщо це не порушує права інших осіб.

За твердженням позивача, попередній
власник об`єкту - ПП „Аммадейс” не заявляло жодних вимог на нього, не оспорювало
право власності, та не заявляло про порушення його прав.

Згідно до ч.2. ст.331 ЦК України
право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо
право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до технічних паспортів
на будівлю складу літ. Д-1 та адміністративний корпус літ. З-1, власником
відповідних будівель зазначено ТОВ СК „Гормаш” (копії техпаспортів наявні в
матеріалах справи).

На підставі вищенаведеного, суд
робить висновок, що позовні вимоги ТОВ СК „Гормаш”, м.Донецьк про визнання
права власності на самовільно добудований склад - літер Д-1 та адміністративний
корпус - літер З-1, що розташовані за адресою вул..Баумана, 1є, м.Донецьк є
обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволеню.

Судові витрати підлягають
віднесенню на відповідача в порядку, передбаченому ст.49 Господарського
процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного,
керуючись ст.ст.15, 16, 328, 331, 376, 392 Цивільного кодексу України,
ст.ст.4-2, 4-3, 22, 33, 35, 36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю Спортивний клуб „Гормаш”, м.Донецьк до відповідача, Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особиОСОБА_1м.Донецьк про визнання права
власності - задовольнити.

Визнати право власності Товариства
з обмеженою відповідальністю Спортивний клуб „Гормаш”, м.Донецьк на головний
виробничий корпус (літ. А-1-3) - 46% готовності; адміністративно-побутовий
корпус (літ. Б-4-5) - 48% готовності; склад органічного перекису (літ.Е-1) -
61% готовності; насосну станцію оборотного водопостачання (літ. Г-1) - 65%
готовності; а також на самовільно добудований склад - літер Д-1 площею 1810,6
кв.м. і контрольно-пропускний пункт - літер В та адміністративний корпус -
літер З-1 загальною площею 127,0 кв.м., що розташовані за адресою вул.Баумана,
1є, м.Донецьк, 83085.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на
користь Товариства з обмеженою відповідальністю Спортивний клуб „Гормаш” (за
адресою: вул.Петровського, 74, м.Донецьк, 83025, , інші
відомості суду не відомі) витрати по сплаті державного мита в сумі 85грн.00коп.
та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі
118грн.00коп.

Видати наказ після набуття рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У судовому засіданні 26.09.2007р.
оголошено повний текст рішення.

Суддя
Марченко О.А.