ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"12" грудня 2007 р.

12:35

Справа №  7/673/07

м. Миколаїв

за позовом:
Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи -ОСОБА_1, АДРЕСА_1

До відповідача: Управління
пенсійного фонду України в місті Первомайську Миколаївської області, 55200,
Миколаївська область, м.Первомайськ, вул. Грушевського, 3

Про: скасування
рішення про застосування фінансових санкцій № 185 від 28.08.2007 року
Управління пенсійного фонду України в місті Первомайську Миколаївської області.

Суддя
-Семенчук Н.О.

Секретар
судового засідання Дзюба Ю.Ф.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від
позивача:          ОСОБА_2, дов. № 4893
від 01.10.2007 р.

Від
відповідача: Стужук Т.М, дов. № 15 від 20.06.2007 р.

Сагайдак Н.Г, дов. № 25
від 05.11.2007 р.

Коваленко Л.В., дов. № 8166/07 від
28.11.2007 р.

Никитенко Т.В., дов. № 16 від 20.06.2007
р.

СУТЬ СПОРУ: Суб'єкт підприємницької
діяльності фізична особа -ОСОБА_1 звернулась до господарського суду з позовною
заявою про скасування рішення про застосування фінансових санкцій № 185 від
28.08.2007 року Управління пенсійного фонду України в місті Первомайську
Миколаївської області.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на те, що сплата суми єдиного податку з урахуванням
найманої праці є остаточною. Позивач сплачуючи єдиний податок не є платником
такого виду збору (обов'язкового платежу), як збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування. Вказує на те, що Управляння ПФУ в м. Первомайську винесло
рішення № 185 від 28.08.2007 року не законно в
супереч Закону  України “Про
спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва” (в редакції Указу Президента № 746/99 від 28.06.1999 року).

Відповідач проти позовних вимог
заперечує посилаючись на те, що позивач є страхувальником у системі
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування відносно своїх найманих
працівників та зобов'язаний сплачувати страхові внески до Пенсійного фонду
України. Зазначає, що рішення прийнято обґрунтовано та у відповідності до норм
діючого законодавства.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, суд

Встановив

Управління пенсійного фонду України
в м. Первомайську Миколаївської області здійснило перевірку своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування фізичної особи підприємця
ОСОБА_1,  за результатами якої складено
акт  № 39 -Ф від 07.08.2007 року, яким донараховано
позивачу страхових внесків у розмірі 22052, 64 грн.

На підставі акту перевірки № 39 -Ф
від 07.08.2007 року УПФУ в м. Первомайську прийняло рішення про застосування
фінансових санкцій за донарахування органам Пенсійного фонду України або
страхувальникам сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків
за № 185 від 28.08.2007 року, яким на підставі п. 4 ч. 9 ст. 106 Закону  України “Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування” застосувало до ФОП ОСОБА_1 фінансові санкції в розмірі
14712,74 грн.

Позовні вимоги задоволенню не
підлягають виходячи з наступного.

Позивач зареєстрований, як суб'єкт підприємницької діяльності 11.10.1993
року про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи
-підприємця № НОМЕР_1 (а.с.8) та з 01.01.2000 року є платником єдиного податку.

Статтею 5 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування”  від 09.06.2003 р. № 1058-ІV
( далі Закон України № 1058-ІV) регулюються відносини, що виникають між
суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного стра хування.
Дія інших нормативно-правових актів на ці правовідносини може поширюватися лише
у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.
Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страху вання;  коло
осіб,  які підлягають
загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників
страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та
сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками.

Пунктом 1 ст. 11 Закону № 1058-ІV установлено, що загальнообов'яз ковому
державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які працю ють на
підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства
України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у
філіях, представництвах, відділеннях, в об'єднаннях гро мадян, у фізичних осіб
-суб'єктів підприємницької діяльності та інших осіб (зокрема юридичні та
фізичні особи -суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок, єдиний по даток, фіксований
сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент) на умовах
трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених
законодавством.

Згідно  з п. 1 ст. 14 3акону№
1058-IV страхувальниками цих осіб є їх ро ботодавці, які відповідно до ч. 1 ст.
15 цього Закону є платниками страхових внесків та зобов'язані на підставі п. 6
ч. 2 ст. 17 зазначеного Закону нарахо вувати, обчислювати і сплачувати в
установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

У статті 18 Закону № 1058-ІV зазначено, що страхові внески є цільовим
загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території Ук раїни в
порядку, встановленому цим Законом; вони не включаються до скла ду податків,
інших обов'язкових платежів, що складають систему оподатку вання, на ці внески
не поширюється податкове законодавство, а іншим зако нодавством не можуть
встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення
від їх сплати.

Ставки, механізм справляння та пільги щодо сплати збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування встановлені Законом № 400/97-ВР, яким ра зом із
Законом № 1058-ІV не встановлено такої пільги, як звільнення від спла ти збору
на обов'язкове державне пенсійне страхування для суб'єктів підприєм ницької
діяльності, які перейшли на спрощену систему оподаткування.

Аналізуючи наведені правові норми, суд приходить до висновку, що
страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не
належать до системи оподаткування, на них не поширюється податкове за
конодавство, іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з на
рахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Отже, обов'язок сплачувати страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування не зумовлюється статусом суб'єкта підприємницької
діяльності як платника податку.

Указ № 727/98 регулює питання оподаткування суб'єктів малого під
приємництва. Згідно з вимогами ст. 15 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІVдо
приведення законодавства України у відповідність із цим За коном закони України
та інші нормативно-правові акти застосовуються в ча стині, що не суперечать
цьому Закону. Положення ст. 6 зазначеного Указу про звільнення суб'єктів малого
підприємництва, які сплачують єдиний пода ток, від збору на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, Зако ну суперечать і застосуванню не підлягають.

Статтею 19 Закону № 1058-ІV
установлено, що страхові внески до

солідарної системи
загальнообов'язкового державного пенсійного страху вання нараховуються
роботодавцем на суми фактичних витрат на оплату

праці (грошового забезпечення)
працівників, що включають витрати на

виплату основної та додаткової
заробітної плати та інших заохочувальних і компенсаційних виплат.

Актом перевірки встановлено, що платником у звітах до ПФУ (розрахунок суми страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, дод. 23) за липень-грудень 2005
року, січень-грудень 2006 року, січень-квітень 2007 року по р. 2 та р. 2.1 не
відображалися суми фактичних витрат на оплату праці та інших виплат пов'язаних
з відносинами трудового найму у розмірі 68580,00 грн. та відповідно по р. 3,
3.1, 3.1.1 не нараховані страхові внески на суму 22052,64 грн. (акт. арк..
3-4). За результатами перевірки були встановлені порушення щодо не нарахування
та несплати страхових внесків з фонду заробітної плати найманих працівників за
період з липня 2005 року по квітень 2007 року. в результаті перевірки позивачу
були донараховані страхові внески у сумі 22052,64 грн.,  у тому числі за липень-грудень 2005 року
-5555,60 грн., за січень-грудень 2006 року -12745,44 грн., за січень -квітень
2007 року -3751,60 грн.

Пунктом 4 ч. 9 ст. 106 визначено,
що виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників такі
фінансові санкції: -за донарахування
територіальним органам Пенсійного фонду або страхувальником сум
своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків накладається штраф у
розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць за який
донараховано ці суми.

Враховуючи вищевикладене відповідач
правомірно виніс рішення про застосування фінансових санкцій за донарахування
органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не
обчислених та не сплачених страхових внесків № 185 від 28.08.2007 року, а в
задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160-163, 167, 254
КАСУ господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні позовних вимог
відмовити.

Постанова у відповідності зі ст.
254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано.

Сторони,
які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку
постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Суддя

Н.О.Семенчук