ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

20.02.2007                                                           Справа № 13/33-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Закуріна М. К. при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державної дослідно-експериментальної  агрофірми "Асканія-Нова"

до Чаплинської районної  державної  адміністрації

за участю представників сторін:

позивача –Гульц С.В. (представника за дорученням),

відповідача –Котловської Г.В. (голови райдержадміністрації), Добровольського В.О.   (начальник відділу юридичної роботи),

про визнання протиправними дій голови Чаплинської районної державної адміністрації по спонуканню та примушуванню Негрова М.А. безоплатно передати до комунальної власності майно Державної дослідно-експериментальної агрофірми „Асканія-Нова”, яка знаходиться в процедурі банкрутства, а також стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 1700 грн,

в с т а н о в и в:

Відповідно до позовної заяви вимоги ґрунтуються на факті необґрунтованості вимог голови райдержадміністрації по передачі майна підприємства до комунальної власності, що на думку позивача, є втручанням у його підприємницьку діяльність та є порушенням статей 19 та 36 Закону України „Про місцеві державні адміністрації”, а також статті 56 Закону України „Про власність”. Що стосується завданої моральної шкоди позивача посилається на виникнення сумнівів у професійній придатності Негрова М.А., як керуючого санацією підприємства, що суттєво зашкодило його діловій репутації та поставило під сумнів законність здійснення самої процедури санації.

Відповідачем зазначені вимоги не визнаються з посиланням на законність дій районної державної адміністрації, з урахуванням наявності права за діючим законодавством звертатися до будь-яких органів щодо конкретних ситуацій та вирішення тих чи інших проблем. В частині стягнення моральної шкоди відповідач посилається на факт недоведеності її завдання безпосередньо позивачу, а не його керівнику.

Згідно до положень статті 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. У зв’язку з тим, що за пунктом 1 вказаних Прикінцевих положень КАС України набрав чинності з 1 вересня 2005 року, судове рішення за даною справою винесено з дотриманням вимог КАС України.

Крім того, за змістом частини 2 статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб’єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. У зв’язку з цим у даній справі вимоги про відшкодування моральної шкоди розглядаються спільно з вимогами про визнання дій суб’єкта владних повноважень протиправними.

Розгляд справи розпочато в судовому засіданні, яке відбулося 1 лютого поточного року. Проте, через неявку представника відповідача розгляд відкладений до 20 лютого. При цьому представник позивача в засідання не прибув, а тому справа розглянута без його участі за наявними в ній матеріалами, оскільки він належним чином був повідомлений про судове засідання шляхом вручення повістки його представнику 1 лютого (а.с. 42).

Під час судового розгляду справи судом розглянуто письмове клопотання позивача (а.с. 17) про залучення до участі у справі в якості 3-х осіб на його стороні громадян Міщенко Ольгу Дмитрівну та Костенко Олену Володимирівну. Це клопотання судом відхилено з огляду на положення статті 53 КАС України, відповідно до яких третіми особами є особи, права та інтереси яких зачіпаються спірним судовим рішенням. В даному випадку позивачем не зазначено яким чином даний спір та судове рішення зачіпають їх права та інтереси.

Поряд з викладеним з матеріалів справи слідує, що 21 липня 2005 року ухвалою господарського суду Херсонської області у справі № 12/141-Б за заявою приватного підприємця Злобіна А.Д. до Державної дослідно-експериментальної агрофірми „Асканія-Нова” введено процедуру санації боржника –Державної дослідно-експериментальної агрофірми „Асканія-Нова” та призначено керуючим санацією арбітражного керуючого Негрова М.А. (а.с. 6-8).

23 листопада 2006 року головою Чаплинської районної державної адміністрації на адресу голови Херсонської обласної державної адміністрації надіслано листа за вихідним № 590/01-09 (а.с. 10) з клопотанням про сприяння у заміні господарським судом Херсонської області керуючого санацією Державної дослідно-експериментальної агрофірми „Асканія-Нова” Негрова М.А. з тих підстав, що ним ігноруються неодноразові звернення селищних голів с. Магдалинівка та смт. Асканія-Нова про передачу до комунальної власності відповідних територіальних громад об’єктів соціальної сфери відповідно до діючого законодавства. Зі змісту цього листа також слідує, що об’єкти соціальної сфери перебувають у безгосподарному стані  та поступово приходять у стан непридатний для їх подальшого використання, що дає можливість Негрову М.А., як керуючому санацією, реалізовувати це майно.

На думку позивача саме ці дії відповідача, тобто примушування до передачі майна соціальної сфери до комунальної власності, є неправомірними.

Організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій встановлено положеннями Закону України „Про місцеві державні адміністрації”.

Зокрема, статтею 1 якого встановлено, що виконавчу владу в областях, районах, районах Автономної Республіки Крим, у містах Києві та Севастополі здійснюють обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Статтею 2 Закону визначено, що місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують: 1) виконання Конституції, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади вищого рівня; 2) законність і правопорядок, додержання прав і свобод громадян; 3) виконання державних і регіональних програм соціально-економічного та культурного розвитку, програм охорони довкілля, а в місцях компактного проживання корінних народів і національних меншин - також програм їх національно-культурного розвитку; 4) підготовку та виконання відповідних бюджетів; 5) звіт про виконання відповідних бюджетів та програм; 6) взаємодію з органами місцевого самоврядування; 7) реалізацію інших наданих державою, а також делегованих відповідними радами повноважень.

За змістом статті 8 Закону місцеві державні адміністрації очолюють голови відповідних місцевих державних адміністрацій, які згідно до статті 28 того ж Закону для реалізації наданих повноважень мають право: 1) проводити перевірки стану додержання Конституції України та законів України, інших актів законодавства органами місцевого самоврядування та їх посадовими особами, керівниками підприємств, установ, організацій, їх філіалів та відділень незалежно від форм власності і підпорядкування по напрямах, визначених статтею 16 цього Закону; 2) залучати вчених, спеціалістів, представників громадськості до проведення перевірок, підготовки і розгляду питань, що входять до компетенції місцевих державних адміністрацій; 3) одержувати відповідну статистичну інформацію та інші дані від державних органів і органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, політичних партій, громадських і релігійних організацій, підприємств, установ та організацій, їх філіалів і відділень незалежно від форм власності; 4) давати згідно з чинним законодавством обов'язкові для виконання розпорядження керівникам підприємств, установ, організацій, їх філіалів та відділень незалежно від форм власності і громадянам з контрольованих питань, порушувати питання про їх відповідальність у встановленому законом порядку; 5) здійснювати інші функції і повноваження згідно з чинним законодавством.

Положеннями статті 36 Закону визначений обов’язок місцевих державних адміністрацій не втручатися у господарську діяльність підприємств, установ і організацій, крім випадків, визначених законом. В той же час, за цією статтею встановлено, що місцеві державні адміністрації мають право звернутися до власника підприємства, установи, організації чи уповноваженої ним особи з вмотивованим поданням про притягнення до відповідальності їх керівників у разі порушення ними законів. Про результати розгляду власник чи уповноважена ним особа зобов’язані повідомити місцеву державну адміністрацію у місячний термін.

В даному випадку дії відповідача узгоджуються з названими правовими положеннями, оскільки виявивши, на власний погляд, порушення законодавства голова місцевої державної адміністрації вправі звернутися до обласної державної адміністрації з конкретною пропозицією по врегулюванню того чи іншого питання, в тому числі і вирішення питання про заміну керуючого санацією.

Також слід зазначити, що позивачем не зазначено які конкретно дії підтверджують факт примушування його до передачі майна до комунальної власності, оскільки словесні та письмові висловлювання про передачу майна не є діями в розумінні пункту 1 частини 1 статті 17 КАС України.

Що стосується стягнення моральної шкоди слід зазначити, що за частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу України встановлена правова можливість відшкодування моральної шкоди. Так, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В даному випадку наявність моральної шкоди для позивача ґрунтується на шкоді, завданій безпосередньо його керівнику, а не юридичній особі, як то зазначено у названій статті. Крім того, позивачем не доведено, сам факт наявності такої шкоди для юридичної особи, та безпосередньої вини відповідача у цьому.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволенню не підлягають сплачений позивачем судовий збір покладається на нього.

На підставі  зазначених правових норм і керуючись статтями 87, 94, 158-163, пунктом 3 Прикінцевих та Перехідних положень КАС України,

п о с т а н о в и в :

1.В задоволення позовних вимог відмовити.

2.Роз’яснити сторонам, що дана постанова набирає законної сили  після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі  подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Дата підпису постанови –1 березня 2007 року

Суддя                                                                  М.К. Закурін