ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

справа № 4/192

"03" жовтня 2007 р. м.Чернівці

Господарський суд Чернівецької області в складі головуючого судді Проскурняка О.Г., при секретарі Тинок О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов, де:

Позивач Прокурор Сторожинецького району Чернівецької області в інтересах держави в особі Міністерства праці та соціальної політики України, що представляє Сторожинецький районний центр зайнятості

відповідач Приватний підприємець Пелепко Григорій Іванович

про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття –572,51 грн.

Представники:

Від позивача –Павчук О.Є.

Від відповідача –не з’явився

В засіданні приймав участь прокурор Філіпець В.П.

СУТЬ СПОРУ: Прокурор Сторожинецького району Чернівецької області в інтересах держави в особі Міністерства праці та соціальної політики України, що представляє Сторожинецький районний центр зайнятості звернувся з позовом до Приватного підприємця Пелепко Григорія Івановича про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття у сумі 575,51 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор посилається на те, що згідно акту перевірки № 25-04-15-41 від 22.05.2007 року загальна сума заборгованості відповідача станом на 27.07.2007 року становить 575,51 грн. в тому числі недоїмка –13,36 грн., пеня 7,15 грн. та 555,00 грн. штраф за приховану виплату. Далі прокурор стверджує, що відповідачу надсилалась лист-вимога № 25-04/991 від 27.06.2007 року, однак заборгованість сплачена не була.

Відповідач пояснення на позовну заяву не надав, явку повноваженого представника вкотре у судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час і місце засідання суду.

Не з’явлення у судове засідання представника відповідача та не надання пояснення на позовну заяву не перешкоджає вирішення спору по суті за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши подані прокурором та позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

За результатами проведеної перевірки П.П. Пелепко Г.І. позивачем складено акт № 25-04-15-41 від 22 травня 2007 року щодо правильності нарахування та повноти перерахування страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, згідно якого відповідачу нараховано прострочену заборгованість у сумі 13,36 грн., пеню у сумі 7,15 грн. та штраф у сумі 555,00 за приховану суму виплат.

Згідно підпункту 2 пункту 2 статті 35 Закону України “України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” від 2 березня 2000 року № 1533-ІІІ визначено, роботодавець зобов’язаний своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески.

У відповідності до статті 38 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” від 2 березня 2000 року № 1533-ІІІ встановлено, що у разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальниками, у тому числі через ухилення від реєстрації як платника страхових внесків, або неповної їх сплати страхувальники сплачують суми донарахованих контролюючим органом страхових внесків ( недоїмки ), штраф та пеню.

Пунктом 9.2 “Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття” затвердженої Наказом Міністерства Праці та Соціальної політики N 339 від 18.12.2000 передбачено, що штраф накладається у розмірі прихованої суми виплат, на які нараховуються страхові внески, а в разі повторного порушення –у трикратному розмірі зазначеної суми.

Так, відповідач не вказував, що уклав трудовий договір та здійснював оплату праці у розмірі 185,00 грн., а тому позивачем правомірно нараховано штраф у розмірі прихованої суми виплат, на які нараховуються страхові внески у сумі 555,00 грн.

Згідно пункту 9.7. “Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття” затвердженої Наказом Міністерства Праці та Соціальної політики N 339 від 18.12.2000 визначено, що не сплачені в строк страхові внески, пеня і штрафи стягуються в дохід Фонду із страхувальника у судовому порядку відповідно до законодавства.

Відповідач не виконував покладені на нього означеним Законом обов’язки, а тому зобов’язаний сплатити недоїмку у сумі 13,36 грн. пеню 7,15 грн., штраф 555,00 грн.

Керуючись 94, 158, 160 –163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд —

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Приватного підприємця Пелепко Григорія Івановича, село Стара Жадова, Сторожинецький район Чернівецька область, код на користь Сторожинецького районного центру зайнятості, вулиця Чернівецька, 82 б, місто Сторожинець, код 23246235, р/р 0227 в УДК Чернівецької області, МФО 856135 —13,36 грн. недоїмки, 7,15 грн. пені, 555,00 грн. штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення строку. У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Відповідно до статті 185, частини першої - третьої, п’ятої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання апеляційної заяви або апеляційної скарги, які подаються в апеляційну інстанцію через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржувану постанову. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 60 цього Кодексу—з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                    О. Г.Проскурняк