ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2007 р.
№ 6/524

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів:

Божок В.С.- головуючого,

Костенко Т.Ф.,
Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали касаційної скарги
Закрите акціонерне товариство "Єнакієвський міський молочний завод"

на постанову
Луганського апеляційного господарського суду від 18.09.2007

у справі
господарського суду Луганської області

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Лугпіщеснаб"

до
1.Товаритсва з обмеженою відповідальністю "Туристичне агентство "Віктор-Тур ЛТД"
2.Закрите акціонерне товариство "Єнакієвський міський молочний завод"

про
стягнення 120880,69 грн.

в судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача:
Колотович Д.О.-дов.№ 7 від 20.04.2007

від відповідачів:
1.не з'явилися, 2.Мелещенко Л.В.-дов.від 01.11.2007

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Луганської  області від 10.08.2007 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано недійсним договір відступлення права вимоги № 1/1 від 02.04.2007 в частині передачі ТОВ "ТА "Віктор-Тур" ЛТД заборгованості в  сумі 25956,00 грн. за договором від 16.02.2007.

Стягнено з ЗАТ "Єнакіївський міський молокозавод" на користь ТОВ "Торговий дім "Лігпещеснаб" - 60550,00 грн. заборгованості, 44807,00 грн. пені (неустойки), 1053,56 витрат зі сплати державного мита, 102,85 грн. витрат зі сплати інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 18.09.2007 рішення господарського суду Луганської області від 10.08.2007  залишено без змін.

Судові рішення мотивовано тим, що відповідно до ст.ст. 512, 514,516 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Не погоджуючись з судовими рішеннями ЗАТ "Єнакієвський міський молочний завод" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить їх скасувати в частині залишення без змін рішення господарського суду Харківської області від 30.08.2007, посилаючись на те, що судами порушені норми матеріального  права,  зокрема, п.2  Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих та використаних довіреностей на отримання цінностей,  ст.9 Закону України "Про Бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань",  ст.ст. 203, 549, 550 Цивільного кодексу України, ст.175, ч.4 ст. 179, ст.ст. 231,232 Господарського кодексу України,

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить необхідним касаційну скаргу задовольнити частково.

Господарським судом встановлено, що першим відповідачем та позивачем 02.04.2007 укладено договір відступлення права вимоги, згідно якого перший відповідач як первісний кредитор відступив позивачу -новому кредитору, право вимоги за договором купівлі –продажу від 16.02.2007 № 16/02/01, укладеного першим та другим відповідачами. За  даним договором позивач як новий кредитор набув право вимоги за договором купівлі –продажу від 16.02.2007 за № 16/02/01.

У відповідності до ст.ст. 512, 514, 516 Цивільного кодексу України, однією із підстав заміни кредитора у зобов’язанні може бути передання кредитором своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов’язанні  в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов’язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Господарський суд дійшов висновку, що договір відступлення права вимоги від 02.04.2007 за № 1/1 є недійсним в частині передачі ТОВ „ТД „Лугпіщеснаб” до ТОВ „Туристичне агентство „Віктор –Тур ЛТД” заборгованості в сумі 25 956 грн. 00 коп. за договором від 16.02.2007, укладеного першим та другим відповідачами, оскільки другий відповідач за накладною № 144 від 01.03.07 повернув першому відповідачу товар –сухе обезжирене молоко у кількості 1500 кг на суму 25 956 грн. 00 коп.

Про укладання договору відступлення права вимоги перший відповідач повідомив другого відповідача листом від 04.04.2007. Позивач також повідомив другого відповідача про відступлення права вимоги у претензії, яка була направлена другому відповідачу 10.04.2004 якою також повідомив про необхідність погашення заборгованості в сумі 86 520,00 грн.

Як встановив господарський суд, первісний кредитор, відповідач-1, передав у відповідності до ст. 517 Цивільного кодексу України новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються позивачу та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Господарський суд встановив, що відповідно до договору поставки №16/02/01 від 16.02.2007 перший відповідач поставив, а другий відповідач отримав сухе обезжирене молоко у кількості 5 000 кг на суму 86 520,00 грн. в т. ч. ПДВ 14 420,00 грн.

Розділом 5 договору поставки, сторони визначили конкретну дату оплати товару - протягом 5 банківських днів з дати отримання товару на підставі рахунку постачальника. Однак, свої зобов’язання другий відповідач щодо оплати товару не виконав.

Частиною  4 ст. 231 Господарського кодексу України визначає, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором;  при цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов’язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у  відсотковому відношенні до суми зобов’язання незалежно від ступеня його виконання,  або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Однак, при розгляді справи суди не врахували, що за приписами ст.4 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", розмір нарахованої пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

За розрахунками наданими позивачем, які не оспорюються другим відповідачем, пеня яка підлягає стягненню складає –4202,05 грн. (60550,00 Х 149 (днів прострочення з 25.02.2007) Х 17 % (подвійна облікова ставка НБУ) : 365).

Суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про безпідставність позовних вимог про стягнення з першого відповідача збитків за несвоєчасне виконання зобов’язань за договором відступлення права вимоги, оскільки ст. 519 Цивільного кодексу України передбачено, що первісний кредитор у зобов'язанні відповідає  перед  новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником  свого  обов'язку,  крім  випадків,  коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

За договором відступлення права вимоги первісний кредитор не поручався за боржника перед новим кредитором і будь –який інший документ стосовно такої поруки новим та первісним кредитором не складався.

Позивач документально не довів понесення ним збитків у вигляді неотриманих доходів з урахуванням суми інфляції та річних з вини першого відповідача, які б були пов’язані з діями першого відповідача внаслідок укладання договору відступлення вимоги.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що постанова Луганського апеляційного господарського суду та рішення господарського суду Луганської області підлягають зміні в частині стягнення пені, а в решті частині залишенню без змін.

На підставі  викладеного, керуючись ст. 1115, п.5 ст. 1119, ст.11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Пункт 3 резолютивної частини рішення від 10.08.2007 господарського суду Луганської області та постанову від 18.09.2007 Луганського апеляційного господарського суду зі справи № 6/524 в частині стягнення пені змінити, виклавши їх в наступній редакції: стягнути з Закритого акціонерного товариства "Єнакієвський міськмолокозавод", у м. Єнакієве, Донецької області, пр-кт Берегового, 10, код 00445254,  на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельний дім “Лугпіщеснаб”, м. Луганськ, кв. Жукова, 17/37, код 350244507, заборгованість у сумі  60550,00грн., пеню (неустойку) у сумі 4202,05грн., витрати зі сплати державного мита у сумі 1053,56грн., витрати зі сплати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі  102,85грн.

В решті частині рішення від 10.08.2007 господарського суду Луганської області та постанову від 18.09.2007 Луганського апеляційного господарського суду з даної справи залишити без змін.

Доручити господарському суду Луганської області видати відповідні накази з урахуванням ст.122 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий                                                           В.С. Божок

Судді                                                                         Т.Ф.Костенко

Г.П.Коробенко