апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

«18» квітня 2007
року
справа №3/19-07

Колегія суддів у складі:                           головуючого судді
В.В.Афанасьєва,

судді М.В.Гагіна,

судді Ю.В.Такмакова

при секретарі Парасочці Н.В.,

за участю представників:

позивача
-         ОСОБА_2

відповідача
-          Блінової С.О.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача (вхідний НОМЕР_1)
на рішення господарського суду Сумської області від 01березня 2007 року по
справі № 3/19-07

за позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 м. Охтирка

до Відкритого акціонерного
товариства «Укрнафта»в ос. структурної одиниці «Качанівський газопереробний
завод», с. М.Павлівка

про стягнення 13105,73 грн.

встановила:

Рішенням господарського суду
Сумської  області від 13 березня
2007 року по справі № 3/19-07 (суддя Левченко П.І.) позов задоволено повністю,
стягнуто з   відповідача на користь
позивача 11056,80 грн. основного боргу, 414,40 грн.  - 3 % річних, 1634,53 грн. - індексу
інфляції, 131,06 грн. витрат по держмиту та 118 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач - Відкрите акціонерне товариство «Укрнафта»в ос.
структурної одиниці «Качанівський газопереробний завод», з рішенням господарського
суду Сумської області не погодився і у своїй апеляційній скарзі просить його
скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись
при цьому на порушення судом норм процесуального права.

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, відзиву на апеляційну
скаргу не надав.

Разом з тим його представник в судовому засіданні вважає рішення
господарського суду законним та обґрунтованим, просить апеляційну скаргу
відповідача  залишити без задоволення, а
оскаржуване рішення -без змін.

Дослідивши матеріали справи, викладені у апеляційній скарзі
доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом норм
матеріального та процесуального права, заслухавши уповноважених представників
сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Сумської області
виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених
обставин спору, за якими встановив що:

Між позивачем та відповідачем 23
липня 2003 року був укладений договір
НОМЕР_2, відповідно до п. 1
якого виконавець (позивач) надає замовнику (відповідачу) транспорті послуги по
доставці продукції, згідно поданих відповідачем заявок автомобілем КрАЗ, КамАЗ
з ППЦ.

Надання транспортних послуг підтверджується матеріалами справи,
зокрема, копіями виписаних відповідачем товарно-транспортних накладних. Строк
оплати послуги договором не встановлений.

Згідно з ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом
пред'явлення вимог, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги.

05 вересня 2005 року відповідачу цінним листом, рекомендованою
кореспонденцією, була направлена претензія з вимогою погасити заборгованість у
розмірі 11056,80 грн.

Таким чином у відповідача, в порушення умов договору НОМЕР_2,
виникло невиконане грошове зобов'язання в сумі 11056,80 коп.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України, інших актів довільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог п. 2 статті 625 Цивільного кодексу України,
боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо
Законом або договором не передбачено інший розмір відсотків, відповідно поданих
позивачем розрахунків, інфляційні збитки складають 1634,53 грн. та 3% річних
-414,10 грн.

Факт заборгованості відповідача перед позивачем підтверджується
матеріалами справи, зокрема, розрахунками позовних вимог, сума яких
відповідачем оскаржена не була, а також визнана і самим представником
відповідача в судовому засіданні.

Відповідач не подав доказів сплати заборгованості в сумі 13105,73
грн., тому суд першої інстанції визнав вимоги позивача обґрунтованими,
правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів зазначає, що відповідач не надав документально
підтверджених доказів погашення боргу в повному обсязі перед позивачем як після
отримання послуги, так і після пред'явлення йому позивачем претензії від 5
вересня 2005 року, яку слід вважати вимогою на оплату в порядку, передбаченому
статтею 530 Цивільного кодексу України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції
відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що
зобов'язання повинно виконуватись належним чином і у встановлений строк,
позовні вимоги позивача в сумі 13105,73 грн. визнав обґрунтованими і підтвердженими
наданими суду відповідними доказами цілком законно та у відповідності до вимог
діючого законодавства.

Відповідач  безпідставно
посилається на ненадання позивачем рахунків на оплату, а також на позовну
давність, що встановлена статтею 925 Цивільного кодексу України для позовів, що
випливають з договору перевезення, оскільки цей строк стосується пред'явлення
перевізникові позову відправником або одержувачем вантажу.

Колегія суддів відзначає, що відповідач не є перевізником, тому
його посилання на скорчений строк позовної давності є безпідставними.

Тому до правовідносин щодо сплати відповідачем (замовником) послуг
виконавця транспортних послуг застосовується загальний трирічний строк позовної
давності, встановлений статтею 257 Цивільного кодексу України.

Перебіг позовної давності почався в даному разі через 7 днів після
пред'явлення позивачем відповідачеві вимоги щодо оплати транспортних послуг,
яка була пред'явлена 05 вересня 2005 року, а тому позивач в межах строку
позовної давності правомірно звернувся
з  позовом  до
суду  про  стягнення
з  відповідача  заборгованості, інфляційних та річних.

Колегія суддів, з урахуванням всіх обставин справи в їх
сукупності, вважає, що відповідач, звернувшись з апеляційною скаргою, не довів
яким чином його права порушені, більш того, враховуючи, що він отримав від
позивача транспортні послуги і до теперішнього часу не сплатив заборгованість,
а звернувся з апеляційною скаргою, суд апеляційної інстанції вважає, що
відповідач всупереч приписам п.6 статті 3 Цивільного кодексу України та статті
22 Господарського процесуального кодексу України не забезпечив добросовісності
у користуванні належними йому процесуальними
правами, а також діє не справедливо та не добросовісно по відношенню до
свого контрагента - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

Викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії
суддів відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана
правильна та належна правова оцінка, через що відсутні підстави для задоволення
апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі судового рішення, оскільки
відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Як свідчать матеріали справи, господарський суд Сумської
області  забезпечив додержання вимог
статті 43 Господарського процесуального Кодексу України, всебічно, повно та
об'єктивно дослідив фактичні обставини справи та оцінив наявні у ній докази в
їх сукупності, керуючись при цьому чинним законодавством України.

Відповідач не навів належних правових підстав для задоволення
вимог його апеляційної скарги.

Враховуючи викладене та керуючись статтями  6, 8, 19, 124, 129 Конституції України
статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України,

постановила:

Рішення господарського суду
Сумської  області від 13 березня
2007 року по  справі № 3/19-07 залишити
без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Головуючий суддя

В.В.Афанасьєв

суддя

М.В.Гагін

суддя

Ю.В.Такмаков