донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

20.03.2007 р.                                                                            справа №44/413

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Коваль Ю.А. дов. № 01/03-38 від 14.02.2007р.,

від відповідача:
не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Приватного підприємства "МЖК" м. Макіївка Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від
18.01.2007 року

по справі
№44/413 (суддя Мєзєнцев Є.І.)

за позовом
Колективного підприємства "Трест Донецькжитлобуд №1" м. Донецьк

до
Приватного підприємства "МЖК" м. Макіївка Донецької області

про
стягнення заборгованості за виконані підрядні роботи у розмірі 122164,86 грн.

В С Т А Н О В И В:

Колективне підприємство “Трест Донецькжитлобуд № 1” м.Донецьк  звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з Приватного підприємства “МЖК” м.Макіївка Донецької області  заборгованості в сумі 122164грн.86коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем умов договору № 57 від 04.11.2005р. на долеву участь у будівництві інженерних мереж до житлових будинків №№33, 34 МР “Текстильник-4” Кіровського району м.Донецька.

Господарський суд Донецької області рішенням від 18.01.2007р. по справі №44/413 позовні вимоги Колективного підприємства “Трест Донецькжитлобуд № 1” м.Донецьк до Приватного підприємства “МЖК” м.Макіївка Донецької області задовольнив повністю, стягнувши борг в сумі 122164грн.86коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 1221грн.65коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн.00коп.

Господарський суд встановив, що причиною виникнення спору є протиправне порушення відповідачем умов договору підряду в частині виконання грошових зобов’язань, а також порушення статей 525-526 ЦК України, позовні вимоги судом визнані доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Приватне підприємство “МЖК” м.Макіївка Донецької області, не погоджуючись із рішенням господарського суду подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 18.01.2007р. у справі №44/413, прийняти нове рішення, яким відмовити  Колективному підприємству “Трест Донецькжитлобуд № 1” м.Донецьк у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заявник скарги вважає, що господарським судом при винесенні рішення були неповно з’ясовані обставини, що мають значення для справи, а також неправильно застосовані норми матеріального права, а саме: ст.837, ч.2 ст.849 ЦК України та процесуального права: ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, тобто неповно досліджені обставини справи.

Зокрема, вважає, що господарський суд безпідставно залишив поза увагою те, що позивачем не доведений факт виконання підрядних робіт по першому етапу за які вже отримав грошові кошти, і тому у відповідача відсутній обов’язок щодо сплати грошових коштів за другий етап робіт.

Також, господарський суд не прийняв до уваги те, що позивачем більш ніж 10 місяців не виконувались умови договору № 57 від 08.12.2005р.

Представник заявника скарги у судове засідання не з’явився, у клопотанні від 19.03.2007р. просив розгляд апеляційної скарги перенести на іншу дату через необхідність участі уповноваженого представника у судовому засіданні в іншому суді. До клопотання додана копія судової повістки Куйбишевського районного суду м.Донецька.

Оскільки в апеляційній скарзі ПП “МЖК” посилається тільки на документи, які знаходяться в матеріалах справи та досліджувались господарським судом, та враховуючи те, що ухвала Донецького апеляційного господарського суду від 05.02.2007р. про призначення слухання справи на 20.03.2007р. була направлена сторонам у справі 05.02.2007р., колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що відповідач мав достатньо часу для визначення іншого представника для участі у розгляді справи у Донецькому апеляційному господарському суді та забезпечення його явки у судове засідання. Вказана позивачем причина неявки представника у судове засідання для розгляду апеляційної скарги у зв’язку із зайнятістю представника підприємства у розгляді справи у Куйбишевському районному суді м.Донецька не визнається колегією суддів апеляційного господарського суду поважною та не являється підставою для відкладення розгляду апеляційної скарги на іншу дату.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду визнає дане клопотання заявника скарги таким, що не підлягає задоволенню та вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без представника заявника скарги, оскільки останній не скористався законним правом на направлення  свого представника у судове засідання для розгляду апеляційної скарги, та його відсутність не перешкоджатиме розгляду апеляційної скарги по суті.

Представник позивача просив рішення господарського суду Донецької області від 18.01.2007р. у справі №44/413 залишити без змін,  апеляційну скаргу без задоволення, оскільки вважає оскаржуване рішення обґрунтованим та винесеним у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст.28-29 Закону України “Про судоустрій” та ст.101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ч.4 ст.9 Закону України “Про судоустрій в Україні”, статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України був здійснений запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Між Колективним підприємством “Трест Донецькжитлобуд № 1” м.Донецьк та Приватним підприємством “МЖК” м.Макіївка Донецької області було укладено договір № 57 від 04.11.2005р. на долеву участь у будівництві інженерних мереж до житлових будинків №№33, 34 МР “Текстильник-4” Кіровського району м.Донецька.

Згідно пункту 1 даного договору ПП “МЖК”, відповідач, був прийнятий у якості дольщика по проектуванню, будівництву інженерних мереж загального користування до житлових будинків №№33, 34, будівництву інженерних мереж та благоустрою до житлового будинку №№ МР “Текстильник-4” в Кіровському районі м.Донецька у відповідності з технічними умовами, виданими експлуатуючими ці мережі організаціями, залишкова вартість яких для житлового будинку №33 на підставі протоколу розподілу обсягів будівельно-монтажних робіт від 11.12.2001р. склала 432738грн.

Відповідно до пункту 2 даного договору ПП “МЖК” зобов’язувалося оплатити свою долю у сумі 432738грн. (в тому числі ПДВ у сумі 72123грн.) на розрахунковий рахунок позивача у два етапи:

-          310573грн.14коп.  (ПДВ 51762грн.19коп.) у строк до 14.12.2005р.;

-          122164грн.86коп. (20360грн.81коп.) у строк до 15.02.2006р.

Пунктом 3 договору сторони передбачили, що “КП” виконує будівельно-монтажні роботи по будівництву інженерних мереж до житлових будинків №№33, 34 МР “Текстильник-4”, у строк до 15.12.2005р. здає їх експлуатуючим організаціям за належністю і дає дозвіл на підключення житлового будинку № 33 (ж.б.№50 по вул.Пінтера) до цих мереж.

Строк виконання договору встановлюється до повного виконання сторонами своїх зобов’язань за даним договором.

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно частини 1 статті 837 Цивільного Кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 договору від 04.11.2005р. №57 відповідач зобов’язувався оплатити свою частину в проектуванні та будівництві зазначених вище інженерних мереж шляхом внеску у сумі 432738грн.00коп.

Відповідачем здійснена оплата суми 310573грн.14коп. 8-9 грудня 2005р., що підтверджено наданими до матеріалів справи реєстрами видаткових документів від 08.12.2005р., 09.12.2005р. (а.с.25-26).

Як вбачається з акту від 14.12.2005р. (а.с.7) позивач виконав зовнішні підводящі мережі та споруди загального користування до житлових будинків №№33, 34 мр. “Текстильник-4” у Кіровському районі, в тому числі зовнішні мережі до житлового будинку № 33. Даний акт підписаний сторонами без заперечень.

Відповідно пункту 2 договору решта долі у сумі 122164грн.86коп. (ПДВ у сумі 20360грн.81коп.) повинна була бути сплачена відповідачем у строк до 15.02.2006р.

З акту звірки взаємних розрахунків від 10.12.2005р. (а.с. 8) вбачається, що сума 122164грн.86коп. відповідачем не оплачена.

Позивач направив відповідачеві рахунок-фактуру №46 від 10.02.2006р. на оплату 122164грн.86коп.

Доказів оплати суми 122164грн.86коп. відповідачем надано не було, претензія №01/03-96 від 03.05.2006р. відповідачем залишена без відповіді  та задоволення.

Відповідачем свої зобов’язання перед позивачем за договором підряду належним чином і в установлений строк не виконані, що є порушенням   вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України.

Враховуючи те, що внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань, виникла заборгованість у сумі 122164грн.86коп., позовні вимоги в частині стягнення боргу є доведеними, обґрунтованими матеріалами справи, вимоги про стягнення боргу в сумі 122164грн.86коп. господарським судом правильно визнані такими, що підлягають задоволенню.

Виходячи з того, що умови договору не ставлять строки оплати грошових внесків у залежність від виконання підрядних робіт або від оформлення актів приймання-передачі по формі КБ-2в, господарським судом обґрунтовано не прийняті до уваги доводи відповідача щодо неналежного виконання позивачем своїх зобов’язань за договором.

Крім того, доказів, які підтверджують факт неналежного виконання позивачем робіт за договором, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Задовольняючи вимоги позивача, господарський суд повно та всебічно дослідив всі суттєві обставини справи, правильно встановив, і виходив з того, що внаслідок порушення відповідачем умов договору підряду, у останнього виникло зобов’язання щодо сплати другої частини своєї долі у сумі 122164грн.86коп. (ПДВ у сумі 20360грн.81коп.) у строк до 15.02.2006р.

Даний висновок суду відповідає наведеним вимогам закону, ґрунтується на матеріалах справи та підтверджений наявними у справі доказами, зокрема актом звірки розрахунків від 10.12.2005р., якій підтвердив наявність кредиторської заборгованості відповідача перед позивачем у спірних правовідносинах на суму 122164грн.86коп.

Відповідно до вимог ст.33 ГПК України кожна із сторін повинна довести в суді ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, що відповідач не надав суду належних доказів на підтвердження цих доводів та тверджень про неналежне виконання позивачем своїх зобов’язань щодо виконання підрядних робіт, тому доводи заявника скарги про відсутність у відповідача обов’язку щодо оплати суми 122164грн.86коп. слід вважати безпідставними.

В раховуючи викладене, слід визнати, що суд першої інстанції з урахуванням фактичних обставин, доведеності наданими доказами факту наявності боргу, дійшов до правильного висновку про обґрунтованість  позивачем позовних вимог про стягнення заборгованості за виконані підрядні роботи у сумі 122164грн.86коп. з відповідача.

На підставі наведеного, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду відповідає фактичним обставинам, прийнято у відповідності до норм діючого законодавства, тому підстав для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита при зверненні з апеляційною скаргою покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства “МЖК” м. Макіївка Донецької області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 18.01.2007р. у справі № 44/413 залишити без змін

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС