ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.11.07р.

Справа № 39/760-07

За позовом  Управління Криворізької єпархії Української православної церкви, м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область,

до  Михайлівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровськоїобласті, с.Михайлівка, Апостолівський район, Дніпропетровська область

про визнання права власності

Суддя  Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: Чорний А.В.. дов. від 26.09.2007 № 461

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Управління Криворізької єпархії української православної церкви (надалі Позивач) звернулося з позовом про визнання права власності на будівлю церкви розташованої по вул. Шкільна, 2-а в с. Михайло-Заводському Апостолівського району Дніпропетровської області та повернення її законному власнику. Позовні вимоги заявлено на підставі ст.ст. 386, 392 ЦК України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що враховуючи факт тривалого відкритого використання Позивачем спірного майна під церкву, в якій проводяться богослужіння та інші релігійні процеси, він повністю визнає вимоги позивача, та просить суд розглянути справу без участі його представника.

За згодою представника позивача, в судовому засіданні 26.11.2007 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

Згідно доданої до матеріалів справи архівної довідки Державного архіву Дніпропетровської області, в 1908 році в с. Михайло-Заводському Апостолівського району Дніпропетровської області було засновано Різдва-Богородицьку церкву, яка використовувалася за призначенням до 1936 року.

На підставі рішення виконком Дніпропетровської обласної ради депутатів трудящих від 09.05.1944 року, за клопотанням церковної громади с. Михайло-Заводське, будівля церкви та сторожки були передні церковній громаді в безстрокове та безоплатне користування.

Згідно довідки Михайлівської сільської ради Дніпропетровської області № 412 від 09.07.2007 року, будівля церкви Різдва Пресвятої Богородиці, що розташована в селі Михайло-Заводське Апостолівського району Дніпропетровської області до комунальної власності Михайлівської сільської ради не прийнято і нікому не передано, внаслідок відсутності технічної документації на це приміщення, згідно повідомлення з БТІ.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт правомірного перебування спірного майна у власності позивача, але в останнього відсутній документ, що підтверджує його право

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право  власності вважається набутим правомірно,  якщо інше прямо  не  випливає  із  закону  або  незаконність  набуття  права власності не встановлена судом.

До кола способів захисту цивільних прав та інтересів чинним законодавством віднесено припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов’язку  в натурі.

Так, відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна  особа  має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого  інтересу,  який  не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України передбачає, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити  позов  про  визнання  його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа,  який засвідчує його право власності.

Специфіка позовів про визнання права власності на майно у випадку коли факти оспорювання чи невизнання права власності з боку інших осіб відсутні, але у власника відсутній документ, що засвідчує його право власності, полягає в тому, що за даною категорією справ взагалі відсутній відповідач, оскільки такі позовні вимоги фактично звернені до суду, який повинен підтвердити наявність у позивача права власності на відповідне майно.

Враховуючи те, що положеннями ГПК України передбачено вирішення господарськими судами спорів у порядку позовного провадження, який сам по собі передбачає участь в процесі позивача та відповідача, слід дійти висновку про обґрунтованість пред’явлення позовів по вказаній категорії справ до осіб, які можуть підтвердити право власності особи –Позивача на пірне майно.

Зважаючи на те, що правомірність перебування спірного майна у власності Позивача може бути підтверджена Михайлівською сільською радою Апостолівського району Дніпропетровської області, оскільки зазначений об’єкт розташовано на її території, суд вважає, що позовні вимоги, пред’явлені до належного відповідача, і підлягають задоволенню в частині визнання за позивачем права власності на спірне майно.

Щодо позовних вимог в частині повернення спірного майна його законному власнику, задоволенню не підлягають в зв’язку з ненаданням позивачем суду доказів перебування спірного майна в користуванні будь-яких інших осіб крім позивача.

Керуючись  ст.ст. 15, 16, 328, 392 ЦК України ст.ст. 4, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за Управлінням Криворізької єпархії Української православної церкви (53820, Дніпропетровська обл., Апостолівський район, с. Мтихайлівка, ) право власності на будівлю церкви розташованої по вул. Шкільна, 2-а в с. Михайло-Заводському Апостолівського району Дніпропетровської області

В решті позову відмовити.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Суддя

О.В. Ліпинський

Рішення підписано 20.12.2007