ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

26.11.07            Справа № К17/303-07

За позовом Солонкіна Володимира Івановича

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Вишнівськміськбуд”

про скасування протоколу загальних зборів учасників Товариства та

спонукання до вчинення дій

Суддя Суховий В.Г.

Представники:

позивача: Колеснікова Г.М.;

відповідача: Сидоров І.П.

СУТЬ СПОРУ:

В господарський суд Київської області звернувся з позовом Солонкін Володимир Іванович (далі –Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Вишнівськміськбуд” (далі –Відповідач, Товариство) про скасування протоколу загальних зборів учасників Товариства та спонукання до вчинення дій. Зокрема в позовній заяві позивач просить суд: 1) порушити провадження у справі; 2) признати його заяву з проханням надати згоду на відступлення належної частки у статутному капіталі –недійсною, так як вона була написана під тиском учасників товариства; 3) признати протокол № 7/1-06/09 від 06.09.2006р. зборів учасників Товариства недійсним; 4) признати недійсними внесені зміни до установчих документів зареєстрованих в Києво-Святошинській РДА від 29.12.2006р. № 4000843; 5) спонукати товариство надати згоду на відступлення Солонкіну В.І. належної йому частки у статутному капіталі в розмірі 40% на користь третьої сторони з переходом до неї прав і обов’язків в розмірі відступленої частки.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що на зборах учасників Товариства позивачу не було надано згоди на відступлення своєї частки в статутному капіталі в розмірі 40%, що знайшло своє відображення в протоколі зборів № 7/1-06/09 від 06.09.2006р. Однак, за посиланням позивача, під тиском інших учасників Товариства він був змушений подати зборам засновників заяву з проханням дати згоду на відступлення своєї частки на користь ТОВ “Вишнівськміськбуд”, з переходом прав та обов’язків в розмірі відступної частки. У зв’язку з зазначеним були внесені зміни в статут ТОВ “Вишнівськміськбуд” щодо складу засновників, які були зареєстровані Києво-Святошинською РДА від 29.12.2006р. № 4000843.

На думку позивача, положення п. 1 ст. 4 Закону України “Про власність” є підставою для ігнорування закріплених установчими документами ТОВ “Вишнівськміськбуд” договірних зобов’язань щодо дотримання порядку відчуження своєї частки статутного капіталу, зокрема реалізації переважного права інших учасників Товариства на придбання частки, що відчужується. Таке закріплення є обмеженням права позивача, як власника, розпоряджатися своєю власністю.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 06.11.2007р. позовні вимоги позивача вважає необґрунтованими та неправомірними, оскільки згідно з установчими документами ТОВ “Вишнівськміськбуд” в межах чинного законодавства України було встановлено переважне право учасників Товариства на придбання частки, яка відчужується іншим його учасником. Засновники ж Товариства, згідно з частиною першою ст. 4 Закону України “Про господарські товариства”, уклали між собою договір, що визначив порядок здійснення ними спільної діяльності по створенню Товариства, відповідно перед особами, які являються учасниками Товариства і третіми особами, то всі учасники на основі положень ст. 11 зазначеного Закону зобов’язані додержуватись цього договору і виконувати його належним чином. За посиланням відповідача, договір, який був підписаний Солонкіним В.І., являється вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін. Змістом договору є ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, а отже вони зобов’язані дотримуватись взятих на себе зобов’язань. До того ж установчий договір є видом цивільного договору, який тягне за собою виконання зобов’язань для кола осіб, що його підписали. Згідно цивільного законодавства, не дотримання цих зобов’язань дає підстави для відповідальності.

Крім того, на думку представника відповідача, на підставі положення частини 5 ст. 4 Закону України “Про господарські товариства” установчими документами Товариства може встановлюватись порядок відчуження частки, зокрема переважне право учасників Товариства на придбання частки у разі їх відчуження, що і було передбачено установчими документами.

У зв’язку з неявкою в судове засідання повноважного представника відповідача та необхідністю витребування додаткових матеріалів, розгляд справи було відкладено.

23.11.2007р. представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог (Вх. № 18090), відповідно до якої, позивач, у зв’язку з незрозумілим трактуванням п.4 резолютивної частини позовної заяви вносить уточнення позовних вимог в слідуючій редакції: “4. Признати внесені зміни до установчих документів зареєстрованих в Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області 29.12.2006р., номер запису 4000843 недійсними в частині розподілу статутного капіталу Товариства. Зобов’язати ТОВ “Вишнівськміськбуд” внести зміни в п.7 ст. 5 статутного капіталу, які викласти в слідуючій редакції: “Солонкін Володимир Іванович - належить вклад у розмірі 7 400,00 що становить 40% статутного капіталу”.

В судовому засіданні 26.11.2007р. представник позивача позовні вимоги з урахуванням поданої заяви про уточнення підтримав, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того, на вимогу суду, представник позивача пояснив, що в п.2 прохальної частини позовної заяви просить визнати недійсною саме заяву від 3 жовтня 2006 року.

Представник відповідача проти позовної заяви та заяви про уточнення заперечив з підстав викладених у відзиві на позов.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представників відповідача, суд в с т а н о в и в:

Відповідно до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю “Вишнівськміськбуд” (відповідач) в редакції, зареєстрованій Києво-Святошинською районною державною адміністрацією від 21.05.2002р. № 3620 (а.с. 99 -112), учасниками товариства є: Вишневе міська рада Києво-Святошинського району, Науково-виробниче товариство з обмеженою відповідальністю “Міліуся”, Сидор Ігор Павлович, Голуб Володимир Павлович, Солонкін Володимир Іванович, Нитик Анатолій Миколайович, Шайтан Олександра Федорівна.

21.05.2003р. Києво-Святошинською районною державною адміністрацією зареєстровано установчий договір Товариства з обмеженою відповідальністю “Вишнівськміськбуд” (а.с. 23-25) укладений між учасниками Товариства, у тому числі і Солонкіним В.І.

Згідно з протоколом загальних зборів учасників Товариства № 7/1-06/09 від 06.09.2006р. (оригінал а.с. 44), на яких був присутній позивач, було розглянуто заяву Солонкіна В.І. про продаж своєї частки в статутному фонді (капіталі) Товариства третій особі та вирішено не надавати згоду учаснику Товариства Солонкіну В.І. на уступку (продаж) своєї частки в статутному фонді Товариства третій особі.

3 жовтня 2006 року Солонкін Володимир Іванович (позивач) звернувся до ТОВ “Вишнівськміськбуд” з заявою (а.с. 45) про виведення його зі складу учасників ТОВ “Вишнівськміськбуд”. Також зазначеною заявою Солонкін В.І. повідомляв, що належну йому частку статутного фонду Товариства у розмірі 40% передає ТОВ “Вишнівськміськбуд”.

22 грудня 2006 року позивач (Солонкін В.І.) звернувся до ТОВ “Вишнівськміськбуд” з заявою № 7671 (а.с. 122), яка посвідчена нотаріально, в якій Солонкін В.І. заявив про вихід зі складу засновників Товариства та відступлення своєї частки у статутному фонді розміром 40% на користь ТОВ “Вишнівськміськбуд”.

22 грудня 2006 року між Солонкіним Володимиром Івановичем та ТОВ “Вишнівськміськбуд” було укладено договір купівлі-продажу частки в статутному фонді ТОВ “Вишнівськміськбуд” (а.с. 123).

Рішенням загальних зборів ТОВ “Вишнівськміськбуд” від 25.12.2006р. (протокол зборів № 8/1 в матеріалах справи, а.с. 121) було вирішено вивести зі складу засновників ТОВ “Вишнівськміськбуд” Солонкіна Володимира Івановича згідно його нотаріально засвідченої заяви від 22.12.2006р. та договору купівлі-продажу його частки у статутному фонді від 22.12.2006р. на користь Товариства, з обов’язковою передачею її іншим учасникам або третім особам у строк, що не перевищує один рік.

29.12.2006р. Києво-Святошинською районною державною адміністрацією зареєстровано статут ТОВ “Вишнівськміськбуд” в новій редакції (а.с. 82-97), затверджений загальними зборами учасників “Вишнівськміськбуд” згідно з протоколом № 8/1 від 25.12.2006р..

Позивач (Солонкін В.І.) звернувся з позовною заявою в якій, з урахуванням уточнення від 23.11.2007р. просить суд: 2) признати його заяву з проханням надати згоду на відступлення належної частки у статутному капіталі –недійсною, так як вона була написана під тиском учасників товариства; 3) признати протокол № 7/1-06/09 від 06.09.2006р. зборів учасників товариства недійсним; 4) признати внесені зміни до установчих документів зареєстрованих в Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області 29.12.2006р. №4000843 недійсними в частині розподілу статутного капіталу Товариства та зобов’язати ТОВ “Вишнівськміськбуд” внести зміни в п.7 ст. 5 статутного капіталу, які викласти в слідуючій редакції: “Солонкін Володимир Іванович - належить вклад у розмірі 7 400,00 що становить 40% статутного капіталу”; 5) спонукати товариство надати згоду на відступлення Солонкіну В.І. належної йому частки у статутному капіталі в розмірі 40% на користь третьої сторони з переходом до неї прав і обов’язків в розмірі відступленої частки.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив, що позовні вимоги позивача не є обґрунтованими, тому задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

На загальних зборах учасників Товариства, що відбулися 06.09.2006р., на яких були присутні всі учасники Товариства та особисто позивач (оригінал протоколу, а.с. 44), було вирішено не надавати згоду учаснику Товариства Солонкіну В.І. на уступку (продаж) своєї частки в статутному фонді Товариства третій особі. Всі учасники Товариства голосували проти надання такої згоди.

Позивач не надав суду доказів стосовно того, що рішення зборів учасників Товариства від 06.09.2006р. є неправомірним та порушує права позивача, як учасника товариства.

Щодо позовних вимог про визнання заяви Солонкіна В.І. від 03.10.2006р. про надання згоди на відступлення належної йому частки у статутному капіталі –недійсною, так як вона була написана під тиском учасників товариства, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено обставин щодо тиску на нього для подання ним заяви від 03.10.2006р. (а.с. 45, 124) про вихід зі складу засновників ТОВ “Вишнівськміськбуд” та передачі його частки у статутному фонді Товариству, жодного доказу на підтвердження цих обставин позивачем не подано.

В подальшому, а саме через два місяці, позивачем було подано ще одну заяву № 7671 від 22.12.2006р. (а.с. 122) аналогічного змісту, але яка вже була посвідчена нотаріально. З зазначеної нотаріально посвідченої заяви Солонкіна В.І. вбачається, що Солонкін В.І. (позивач), як учасник ТОВ “Вишнівськміськбуд”, повністю розуміючи значення своїх дій та без будь-якого тиску зі сторони та відповідно дійсного волевиявлення заявляє про свій вихід зі складу учасників (засновників) ТОВ “Вишнівськміськбуд”. Крім того, в даній заяві Солонкін В.І. зазначає, що припиняючи свою участь в складі засновників (учасників) ТОВ “Вишнівськміськбуд” він відступає належну йому частку у статутному фонді (капіталі) Товариства розміром 40% на користь ТОВ “Вишнівськміськбуд”, та просить здійснити з ним остаточні розрахунки щодо його участі в товаристві в межах його внеску до статутного капіталу (фонду) Товариства.

Також позивачем Солонкіним В.І. підписано договір купівлі-продажу частки в статутному фонду від 22.12.2006р. (а.с. 123), відповідно до якого позивач продав на підставі рішення загальних зборів № 7/4-1 від 24.11.2006р., а відповідач купив частку в розмірі 40% статутного фонду Товариства.

На загальних зборах акціонерів Товариства, що відбулися 25.12.2006р., на яких також був присутній особисто і позивач ( протокол, а.с. 121), і на яких вирішувалось питання по поданій Солонкіним В.І. заяві, зазначене рішення було прийнято одноголосно. Отже, і присутній на зборах сам позивач - Солонкін В.І. голосував за задоволення поданої ним заяви № 7671 від 22.12.2006р.

Таким чином, позивачем не доведено обставин, на які він посилається в позовній заяві щодо визнання недійсним заяви від 03.10.2006р., зокрема щодо тиску на нього для подання заяви про вихід зі складу засновників ТОВ “Вишнівськміськбуд” та передачі його частки статутного фонду Товариству. Крім того, подальші дії позивача свідчать про бажання позивача вийти зі складу учасників та передати свою частку Товариству.

Щодо позовних вимог про:

-          визнання внесених змін до установчих документів, зареєстрованих в Києво-Святошинській РДА 29.12.2006р. №4000843, недійсними в частині розподілу статутного капіталу Товариства та зобов’язати ТОВ “Вишнівськміськбуд” внести зміни в п.7 ст. 5 статутного капіталу, які викласти в слідуючій редакції: “Солонкін Володимир Іванович - належить вклад у розмірі 7 400,00 що становить 40% статутного капіталу”;

-          спонукати товариство надати згоду на відступлення Солонкіну В.І. належної йому частки у статутному капіталі в розмірі 40% на користь третьої сторони з переходом до неї прав і обов’язків в розмірі відступленої частки суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 147 ЦК України учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства. Учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок здійснення цього права.

Законом України “Про господарські товариства”, зокрема у ст. 53 (в редакції чинній на 2006 рік) передбачено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю може за згодою решти учасників відступити свою частку (її частину) одному чи кільком учасникам цього ж товариства, а якщо інше не передбачено установчими документами, то і третім особам. Учасники товариства користуються переважним правом придбання частки (її частини) учасника, який її відступив, пропорційно їх часткам у статутному фонді товариства або в іншому погодженому між ними розмірі.

Статутом ТОВ “Вишнівськміськбуд”, в редакції, затвердженій протоколом № 1 від 07.05.2003р. (а.с. 99-112), зокрема у п.п 4.4 і 4.5 передбачено, що учасник Товариства може за згодою решти учасників уступити свою частку (її частину) одному або декільком учасникам Товариства, або третій особі. Учасники товариства користуються переважним правом придбання частки (її частини) учасника, який її уступив, пропорційно до їх часток у статутному фонді Товариства або іншому погодженому між учасниками розмірі.

Отже, з зазначених вище норм закону та положень статуту ТОВ “Вишнівськміськбуд” вбачається, що учасник Товариства може відступити свою частку третій особі лише за згодою решти учасників. Такої згоди учасниками Товариства Солонкіну В.І. надано не було. Учасники ж Товариства скористалися своїм переважним правом, визначеним законом і статутом щодо переважного права на придбання частки учасника, який бажає вийти зі складу учасників, зокрема Солонкіна В.І.

Відповідно до ст. 8 статуту ТОВ “Вишнівськміськбуд” вищим органом управління Товариства є збори учасників. До компетенції зборів ТОВ “Вишнівськміськбуд”, відповідно до п. 8.4 статуту, належить зокрема: 1) затвердження та внесення змін і доповнень до установчих документів Товариства; 11) вирішення питання про придбання Товариством частки учасника; 12) виключення учасника з Товариства та прийняття нового учасника Товариства.

Позивач не надав суду доказів неправомірності рішення зборів учасників ТОВ “Вишнівськміськбуд” від 25.12.2006р. щодо розподілу Статутного капіталу Товариства та затвердження статуту ТОВ “Вишнівськміськбуд” в новій редакції. Крім того, позивач не надав суду доказів у чому саме полягає порушення його прав.

Необґрунтованим є посилання позивача на положення ст. 4 Закону України “Про власність”, як на підставу для ігнорування закріплених установчими документами ТОВ “Вишнівськміськбуд” договірних зобов’язань щодо дотримання порядку відчуження своєї частки статутного капіталу, зокрема реалізації переважного права інших учасників Товариства на придбання частки, що відчужується, оскільки таке закріплення є обмеженням права позивача, як власника, розпоряджатися своєю власністю.

Аналіз приписів ст. 4 Закону України “Про власність”, ст. 41 Конституції України та ст. 81 Господарського кодексу України свідчить про те, що власник на власний розсуд володіє, користується та розпоряджається належним йому майном, але здійснюючи своє право він зобов’язаний не порушувати права та охоронювані законом інтереси інших осіб, у тому числі і переважне право (яке не є абсолютне) учасників на придбання частки, яка відчужується іншим учасником.

Аналогічного висновку дійшла і Судова палата по господарським справам Верховного Суду України у постанові від 05.06.2007р. у справі № 30/361.

Таким чином, позивачем не доведено обставини, на які він посилається, як на підставу позовних вимог, тому суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Судові (господарські) витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Суддя                                                                                          Суховий В. Г.