ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"15" березня 2007 р.
Справа № 14-27-23/80-06-2057А

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді :   Жукової А. М.

суддів :                           Величко Т.А.

Бойко Л.І.

при секретарі :  Храмшиній І.Г.

за участю представників сторін:

від позивача –Кварацхелія М.Г.

від відповідачів–Тарарака С.В., Харлан Н.А., Кривогуз С.Ю.

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги

ДПІ у Малиновському районі м. Одеси

ТОВ „Одеський зв'язок”

на постанову господарського суду Одеської області

від  11.12.2006р.

по справі: № 14-27-23/80-06-2057А

за позовом : ТОВ „Одеський зв'язок”

до відповідачів:  ДПІ у Малиновському районі м. Одеси

Головного Управління державного казначейства в Одеській області

про стягнення з Державного бюджету України заборгованості по ПДВ та відсотків на загальну суму 387487 грн., збитків у сумі 32 589,27 грн. та про визнання неправомірною та незаконною бездіяльність ДПІ у Малиновському районі м. Одеси по ненаданню органу державного казначейства у встановлені строки висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

встановив:

Постановою господарського суду Одеської області від 11.12.06 р., яка підписана 18.12.06 р. (суддя Горячук Н.О.)  позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з держбюджету на користь позивача бюджетне відшкодування з ПДВ та відсотки в загальній сумі 387487 грн. та державне мито в сумі 1700 грн.

Відмовлено у стягненні збитків в сумі 32 589,27 грн. та закрито провадження у справі щодо визнання неправомірною та незаконною діяльність ДПІ у Малиновському р-ні м. Одеси.

Постанова місцевого суду вмотивована посиланням на п.п.7.7.3 , 7.7.5 ст.7 ЗУ „Про податок на додану вартість”, згідно якого позивач зобов'язаний був відшкодувати бюджетну заборгованість з ПДВ за липень-грудень 2003 року та квітень, грудень 2004 року. Щодо стягнення збитків, то позивачем не доведено причинного зв'язку між отриманим кредитом та сплаченими відсотками заборгованості з ПДВ за спірний період.

За висновком суду, визнання неправомірною та незаконною бездіяльність ДПІ у Малиновському районі м. Одеси не підвідомче господарському суду відповідно до ГПК.

ДПІ у Малиновському районі м. Одеси не погодившись із висновками місцевого суду звернулась 20.12.2006 року із заявою про апеляційне оскарження, а 9.01.2007 р. –із апеляційною скаргою, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального права, зокрема п.1.8 ст.1 ЗУ „Про податок на додану вартість”, оскільки право на відшкодування виникає при прямому взаємозв’язку між сплатою, надходженням до бюджету ПДВ та відшкодування такого податку. Позивач не довів доказами про надмірну сплату ПДВ та виникнення бюджетної заборгованості,отже підстави для нарахування відсотків на суму бюджетної заборгованості та примусового стягнення з державного бюджету 387 487 грн. –відсутні.

Також, з висновками місцевого суду не погодилося ТОВ „Одеський зв'язок” про що направлено до господарського суду 28.12.2006 р. заяву про апеляційне оскарження, а 17.01.07 р. –апеляційна скарга, в якій скаржник просить скасувати постанову місцевого суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення збитків в сумі 32589,27 грн. та в частині закриття провадження згідно ч.1 ст.157 КАСУ, як такої, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, пояснюючи, що підприємство, у зв'язку з бездіяльністю відповідача, запозичило кредитні кошти, за які сплачувало відсотки банківській установі; суд не мав права застосовувати норму процесуального права щодо вимоги про визнання неправомірною та незаконною бездіяльності ДПІ, оскільки ці вимоги відповідають п.1 ч.1 ст.3; п.1 ч.1 ст.17; ч.4 ст.105 КАСУ.

Заслухавши пояснення, розглянувши матеріали справи, судовою колегією встановлено таке.

28.02.06 р. ТОВ „Одеський зв'язок” звернувся з позовом про стягнення з державного бюджету грошових коштів в сумі 387487 грн. із яких 384893 грн. –бюджетна заборгованість з ПДВ та 2594 грн. –проценти, нараховані на суму бюджетної заборгованості за квітень;грудень 2004 року. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на п.п.7.7. п.п.7.7.3;п.7.7.5; 7.7.6 ст.7 ЗУ „Про податок на додану вартість” та пояснив, що починаючи з липня 2003 року підприємство подавало ДПІ податкові декларації з ПДВ, зазначаючи у рядку 25.1 зарахувати залишок суми, що підлягає відшкодуванню після погашення податкових зобов"язань підприємства протягом трьох наступних звітніх періодів в рахунок платежів з податку на додану вартість, за винятком декларацій за квітень та грудень 2004 року у яких підприємством зазначено залишок від'ємного значення перерахувати на рахунок банку. 12.12.2005 року до ДПІ у Малиновському р-ні м. Одеси направлено заяву про зміну напрямку відшкодування від'ємного значення ПДВ за липень-грудень 2003 року;грудень 2004 року та січень-липень 2005 року (а.с.5-6 т.1), а саме, перерахувати на розрахунковий рахунок у банківській установі. Згідно розрахунку, станом на 1.02.2006 року загальна сума бюджетної заборгованості з ПДВ склала 384893 грн. Відповідно до п.п.7.7.3 п.7.7ст.7 ЗУ „Про податок на додану вартість” підприємством нараховано проценти на бюджетну заборгованість в сумі 2594 грн.(а.с.8 т.1) Прокуратура Малиновського р-ну м. Одеси 20.03.06 р. звернулась до господарського суду із заявою про вступ до справи на боці відповідача (а.с.129 т.1)

Доповненням до позовної заяви від 14.11; 5.12.2006 року (а.с.56 т.2; 8 т.10) позивач просив стягнути з ДПІ збитки від сплати процентів по кредитному договору №6.8-11 від 17.03.06 р., який укладено вимушено у зв'язку з недостатком обігових коштів та невідшкодуванням ДПІ бюджетної заборгованості, визнати неправомірною та незаконною бездіяльність ДПІ у Малиновському р-ні по ненаданню до УДК висновку щодо суми ПДВ, що підлягає відшкодуванню.

ДПІ у Малиновському р-ні, заперечуючи вимоги позивача у письмових запереченнях пояснила, що згідно п.1.8 ст.1 „Про податок на додану вартість” – бюджетне відшкодування це сума, що підлягає поверненню платнику податку із бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим законом. Висновок про те, що відшкодуванню підлягають лише суми, що були сплачені до бюджету випливає із самої суті податку, а також з поняття платника податку, як особи, яка згідно із ЗУ „Про податок на додану вартість” зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем. Тобто, із системного аналізу норм цього закону, встановлено прямий зв'язок між сплатою, надходженням до бюджету ПДВ та відшкодуванням такого податку, а право на відшкодування настає лише при фактичній надмірній сплаті такого податку. Позивачем не надано належних доказів про включення ПДВ, сплаченого в ціні товару, до податкових зобов"язань його контрагентів. Разом з тим, із облікові картки податків і платежів станом на 17.05.2006 р. сума бюджетної заборгованості з ПДВ перед ТОВ „Одеський зв'язок” складає 300 706 грн. (а.с.139; 153; 177 т.1)

Відповідно до службової записки №369/23-529 від 20.07.06 р.( а.с.199 т.1) сектором перевірок відшкодування ПДВ відділу контрольно-перевірочної роботи станом на 20.07.06 р. щодо декларації з ПДВ за грудень 2004 року встановлено залишок суми ПДВ, що підлягає відшкодуванню протягом трьох наступних періодів в сумі 117234 грн. в рахунок майбутніх платежів. Підприємство включено в план-графік на ІІІ кв. 2006 року.

Актом №360/23-213/25430256 від 29.09.2006 року (а.с.8-48 т.2)  про результати виїзної планової перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 1.02.2003 року по 1.07.2006 р.  ДПІ у Малиновському р-ні встановила, що ТОВ „Одеський зв'язок” за лютий 2006 року занижено чисту суму податкових зобов"язань по ПДВ в сумі 55625,75 грн. в результаті чого за даними підприємства за перевіряємий період визначено податкове зобов'язання з ПДВ в сумі 337237 грн. замість 392863 грн. ( за перевіркою), при цьому податковий кредит склав 595398 грн. За даними підприємства у перевіряємому періоді від'ємне значення склало 258161 грн., а даними перевірки –202535 грн. Згідно додатку до акту (а.с.39 т.2) ДПІ у Малиновському р-ні направлено запити до постачальників ТОВ „Одеський зв'язок”, загальний обсяг поставки яких склав 1 832591,15 грн. в т.ч ПДВ 305432,29 грн.

Судова колегія частково погоджується з доводами апеляційної скарги ДПІ у Малиновському р-ні та апеляційної скарги ТОВ „Одеський зв'язок” з огляду на наступне.

Відповідно до п.п.7.1.1 п.7.7.3 п.7.7 ст.7 ЗУ „Про податок на додану вартість” –суми податку, що підлягають сплаті до бюджету, або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов"язань, що виникли у зв'язку з будь-яким продажем товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду та сумою податкового кредиту звітного періоду. У разі коли за результатами звітного періоду сума, визначена згідно з п.п.7.7.1 цієї статті має від'ємне значення, така сума підлягає відшкодуванню платнику податку з державного бюджету України протягом місяця, наступного після подачі декларації. Підставою для отримання відшкодування є дані тільки податкової декларації за звітний період. За бажанням платника податку сума бюджетного відшкодування може бути повністю або частково зарахована в рахунок платежів з цього податку. Таке рішення платника відображається у податковій декларації. Суми, не відшкодовані платнику податку протягом визначеного строку вважаються бюджетною заборгованістю. На суму бюджетної заборгованості нараховуються відсотки на рівні 120 % від облікової ставки НБУ, встановленої на момент виникнення, протягом строку дії, включаючи день погашення.

Із матеріалів перевірки, співставленням із розрахунком ДПІ та позивача,вбачається, що як контролюючий орган так і позивач невірно визначили від'ємне значення ПДВ за 2003 р. ( ДПІ не включено в січні 2003 року 52 грн. податкового кредиту з ПДВ) Фактично, згідно декларацій з податку на додану вартість у підприємства у 2003 році податкові зобов'язання склали 36067 грн; податковий кредит –50070 грн.; від'ємне значення ПДВ –14003 грн.( ДПІ визначила від'ємне значення –13951 грн. без врахування положення п.15.3.1 ст.15 ЗУ „Про порядок погашення зобов"язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”) У 2004 році податкові зобов'язання склали 40400 грн.; податковий кредит –188062 грн.; від'ємне значення ПДВ –147662 грн.

За період з січня по травень 2005 року податкові зобов'язання склали 126089 грн. ; податковий кредит – 205 063 грн; від'ємне значення ПДВ –78974 грн.

За період з червня по грудень 2005 року податкові зобов'язання склали 35719грн. ; податковий кредит –144190 грн; від'ємне значення ПДВ –108471грн.

Загальна сума ПДВ, що підлягала відшкодуванню за період 2003/2005 р.р. склала 349110 грн. (тоді як ДПІ визначено –349058 грн., а позивачем –384893 грн.)

Відповідно до п.п.7.7.2 п.7.2 ст.7 ЗУ „Про податок на додану вартість” –бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товару (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг) Залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

У 2006 році за період з січня по червень у підприємства виникли податкові зобов'язання в сумі 181884 грн. при податковому кредиті –35361 грн., внаслідок чого відповідно до п.п.7.7.1 п.7.7 цього закону сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного періоду і складе 146523 грн. Ці податкові зобов'язання погашені за рахунок частини від'ємного значення, що виникло у 2003/2005 році, внаслідок чого залишок від'ємного значення, що підлягає відшкодуванню позивачеві у судовому порядку складає: 23=202587 грн.

В порушення п.п.7.7.5 п.7.7 ст.7 ЗУ „Про податок на додану вартість” ДПІ у Малиновському районі не здійснила документальну перевірку після отримання декларацій у 2003/2005 р.р., висновок на обґрунтовану до відшкодування суму бюджетної заборгованості в порушення п.п.7.7.6 цього закону не надала, що свідчить про незаконну бездіяльність ДПС протягом 2003/2005 р.р.

Апеляційною інстанцією не приймаються доводи ДПІ про ненадання позивачем доказів надмірної сплати ПДВ до бюджету, оскільки ЗУ „Про податок на додану вартість” (п.п.7.7.3) визначено, що підставою для отримання бюджетного відшкодування є дані тільки податкових декларацій, показники яких перевірено ДПІ у 2006 році.

Розрахунок відсотків на суму бюджетної заборгованості за квітень, грудень 2004 року відповідає вимогам податкового законодавства, оскільки ДПІ за цей період не перерахувала кошти на рахунок позивача.

Щодо вимог про стягнення відсотків на погашення кредиту по кредитному договору №6.8-11 від 17.03.2006 року слід зазначити таке.

Зазначений кредитний договір укладено між Першим Українським міжнародним банком та ТОВ „Одеський зв'язок” і предметом якого є надання кредиту в сумі 340 тис. дол. США  на поповнення оборотних коштів та придбання основних засобів. Відсоток за користування цим кредитом встановлено у розмірі 11,25 річних (п.7.2 договору). Виплата річних є  самостійним цивільним зобов'язанням позичальника і не пов'язана з невідшкодуванням бюджетної заборгованості ДПІ.

Юридичною підставою для відповідальності внаслідок заподіяння шкоди є склад цивільного правопорушення, який включає у себе такі складові як шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

Ненадання висновку про суму бюджетної заборгованості не є цивільним правопорушенням, оскільки цей обов'язок регулюється податковим законодавством, а до податкових правовідносин, відповідно до ст.1 ЦК України, цивільне законодавство не застосовується.

З огляду на викладене, висновки місцевого суду не ґрунтуються на матеріалах справи, нормах матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160,198,202,205,207,212,254 КАС України, суд

постановив:

1.Постанову господарського суду Одеської області від 11.12.2006р. у  справі №14-27-23/80-06-2057 А –скасувати, позов задоволити частково.

Стягнути з державного бюджету України через УДК в Одеській області бюджетну заборгованість з ПДВ за 2003/2005 р.р. в сумі 202 587 грн.; відсотки 2594 грн.; 1700 грн. судового збору.

2.          Визнати неправомірною та незаконною бездіяльність ДПІ у Малиновському районі м. Одеси щодо ненадання висновку до УДК в Одеській області про суму бюджетної заборгованості.

В решті позову –відмовити.

Постанова  апеляційної інстанції набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена у  касаційному порядку протягом місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                                               А.М. Жукова

Суддя                                                                                          Т.А. Величко

Суддя                                                                                         Л.І. Бойко