КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2007                                                                                           № 14/132

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Отрюха  Б.В.

суддів:                                          Верховця А.А.

Тищенко  А.І.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Ковтунець О.М. – юрист, Салтан О.А

від відповідача - представник не з‘явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Голден Телеком"

на рішення Господарського суду м.Києва від 11.05.2007

у справі № 14/132 (Калатай Н.Ф.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Голден Телеком"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "А1 Секьюріті Груп"

про                                                  стягнення 29 312,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 11.05.2007р. у справі №14/132 у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою та просить його скасувати, оскільки вважає, що судом при прийнятті рішення було порушено норми матеріального та процесуального права.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали справи, колегія встановила наступне:

01.06.2005 р. між позивачем (замовник) та відповідачем (виконавець) було укладено договір № 1016/ФО (далі договір), за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання забезпечити охорону приміщень, що надалі іменуються Об'єкти, які знаходяться в м. Києві за адресами: 1) Хрещатик, 19-А, 2) Софіївська, І/2-А, 3) Лебедєва-Кумача, 8. При цьому замовник своєчасно сплачує вартість послуг відповідача згідно умов Договору.

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення збитків, обґрунтовуючи свої вимоги тим що, 13.11.2006 р. з службового приміщення позивача, яке розташоване за адресою: м. Київ, Лебедєва -Кумача, 8, зникли матеріальні цінності на суму 29312 грн., а саме 4 автомобільних шини до службового автомобіля "Ніссан Максіма" загальною вартістю 6400 грн. та 4 оригінальних диски для службового автомобіля "Ніссан Максіма" загальною вартістю 22912 грн.

На підтвердження факту нестачі спірного майна до матеріалів справи додано рапорти охоронців, подання Солом'янського районного управління внутрішніх справ Головною управління внутрішніх справ МВС України.

На підтвердження розміру завданих відповідачем збитків позивач додає до матеріалів справи рахунки-фактури № 30558562 від 15.11.2006 року та № 19028202 від 15.11.2006 року.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об‘єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно статті 611 ЦК України відшкодування збитків є правовим наслідком порушення зобов'язання, встановленого договором або законом.

Відповідно до статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Зі змісту вказаних норм випливає, що обов'язок відшкодування збитків виникає при наявності наступних складників: 1) протиправна поведінка, 2) наявності збитків, 3) прямого причинного зв'язку між першим і другим та 4) вини. За відсутності хоча б одної з зазначених умов у суду відсутні правові підстави задовольняти вимоги про стягнення збитків.

Відповідно до  ст. 54 ГПК тягар доведення факту невиконання або неналежного виконання зобов‘язання контрагентом, наявність збитків, а також причинного зв‘язку між першим та другим лежить на позивачеві.

Договір № 1016/ФО від 01.06.2005 р. за своєю правовою природою є договором охорони.

Відповідно до ст. 978 ЦК України за договором охорони охоронець, який є суб'єктом підприємницької діяльності, зобов'язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов'язані виконувати передбачені   договором   правила  особистої  та  майнової  безпеки   і   щомісячно   сплачувати охоронцю встановлену плату.

Згідно ст. 955 Глави 66 ЦК України положення параграфу 1 цієї глави (ст.ст. 936-955) застосовуються до окремих видів зберігання, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про окремі види зберігання, в тому числі, охорони.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 950 ЦК України за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

Професійний зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі, якщо не доведе, що це сталося внаслідок непереборної сили, або через такі властивості речі, про які зберігач, приймаючи її на зберігання, не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи грубої необережності поклажодавця.

Відповідно до п. 1.6 Інструкції по охороні ТОВ "Годен Телеком", яка підписана сторонами на охорону об'єкта, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Лебєдева-Кумача, 8 (далі Інструкція), охоронник несе матеріальну відповідальність за збереження матеріальних цінностей на об'єкті, що охороняється в межах, визначених Договором.

Відповідно до п. 4.1.1 Договору відповідач приймає на себе відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків, взятих на себе у відповідно до розділу 2.3 Договору, які привели до розкрадання майна, якщо таке майно було передано відповідачу у передбаченому чинним законодавством порядку за Актами прийому -передачі майна під охорону, належним чином підписаними сторонами.

Відповідно до п. 4.1.2 Договору у разі розкрадання майна позивача складається відповідний Акт. Представники відповідача приймають участь у визначенні розміру таких збитків та складанні Акту.

Тобто, застосування до відповідача відповідальності у вигляді стягнення збитків в розмірі вартості зниклого майна можливе за умови доведення факту його передачі на зберігання відповідачу на умовах Договору, а також дотримання визначеного Договором порядку оформлення по факту розкрадання та визначення розміру збитків.

.Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не надав суду Актів прийому передачі під охорону відповідачеві викраденого майна, складання якого передбачено п. 1.6 Інструкції по охороні ТОВ "Голден Телеком".

Натомість позивач, на підтвердження того, що викрадене майно знаходилось на охоронюваному відповідачем об‘єкті, надав постанову про порушення кримінальної справи від 23.11.2006р., яка не береться судом до уваги з наступних підстав.

З даної постанови вбачається, що з території автопарку позивача по  вул. Лебєдева-Кумача, 8 було викрадено чотири колеса від автомобіля "Ніссан Максіма".

Відповідно до п. 1.6 Інструкції по охороні ТОВ "Голден Телеком", яка підписана сторонами на охорону об'єкта, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Лебєдева-Кумача, 8 (далі Інструкція), охоронник несе матеріальну відповідальність за збереження матеріальних цінностей на об'єкті, що охороняється в межах, визначених Договором.

Відповідно до п. 1.1 договору об‘єктом, охорону якого забезпечував відповідач, є саме приміщення за адресою: м. Київ, вул. Лебєдева-Кумача, 8, а не територія по вул. вул. Лебєдева-Кумача, 8, як зазначено в постанові наданій позивачем.

Також, позивачем не надано суду акту, який складається відповідно до п. 4.1.2 Договору у разі розкрадання майна позивача.

Таким чином, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія вважає рішення суду по даній справі обґрунтованим  та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Голден Телеком” залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва  від 11.05.2007 р. по справі №14/132 – без змін.

Матеріали справи № 14/132 повернути Господарському суду м. Києва

Головуючий суддя                                                                      Отрюх  Б.В.

Судді                                                                                          Верховець А.А.

Тищенко  А.І.