ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2007 р.
№ 30/132

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Добролюбової Т.В. - головуючого,

Гоголь Т.Г.,

ШвецяВ.О.,

розглянувши    у    відкритому  Товариства з обмеженою відповідальністю

судовому засіданні касаційну   "Полімерагропостач"

скаргу

на постанову          Київського апеляційного господарського суду

від 03 липня 2007 року

у справі          №30/132

господарського суду          м. Києва

за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю

"Полімер Трейдинг"

до          Товариства з обмеженою відповідальністю

"Полімерагропостач"

про          стягнення 163 030, 09 грн.

за участю представників від:

позивача: Марченко І.М. (дов. від 12.03.07);

відповідача : не з'явилися, належним чином повідомлені про час та місце судового засідання

ВСТАНОВИВ:

У березні 2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю „Полімер Трейдінг" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Полімерагропостач" (далі - відповідач) про стягнення  163 030,09 грн., з яких, 154 015,00 грн. - основного боргу за договором поставки № 11/01 від 11.01.06 та пені в розмірі      9 015,09 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору поставки № 11/01 не виконав своїх зобов'язань щодо оплати поставленого позивачем товару в повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості перед ТОВ „Полімерагропостач".

Рішенням Господарського суду м. Києва від 26 квітня 2007 року (суддя Ващенко Т.М.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 03 липня 2007 року (колегією суддів у складі: Сотнікова С.В., Дикунської С.Я., Галак Д.Ю.) позов задоволено.

Судові акти мотивовані посиланнями на статті 525, 526 ЦК України, якими передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Суди також вказують на відсутність з боку відповідача будь-яких доказів, на які в силу статті 33 ГПК України повинна посилатися кожна сторона як на підставу своїх вимог та заперечень.

Не погоджуючись з винесеним судами попередніх інстанцій рішеннями, ТОВ "Полімерагропостач" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 26.04.07 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.07.07 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на статтю 104 ГПК України вказує на те, що дану справу було розглянуто судом першої інстанції з-за його відсутності, неповідомленого належним чином про час та місце судового розгляду, що є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення. Скаржник також зазначає, що ухвали про призначення справи до розгляду та рішення суду відповідач не отримував, а про прийняте рішення суду першої інстанції дізнався 10 серпня 2007 року, отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження № 4430968 від 01.08.07, винесеною ДВС у Подільському районі м. Києва.

У відзиві до касаційної скарги ТОВ "Полімер Трейдинг" зазначено, що оскаржувані судові акти є законними та обґрунтованими, а тому відсутні підстави для їх зміни чи скасування.

Заслухавши суддю-доповідача та присутнього у судовому засіданні представника позивача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування господарськими судами норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів та, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 11.01.06. між Товариством     з     обмеженою     відповідальністю     „Полімер     Трейдінг"          (постачальник)     та     Товариством     з      обмеженою      відповідальністю „Полімерагропостач" (покупець) було укладено договір поставки № 11/01 (надалі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язався в установлені строки передати у власність покупця товар, а покупець, в свою чергу, прийняти та оплатити товар.

У відповідності до п. 1.2 Договору, товар постачається по найменуванню, в кількості, технічній характеристиці, які узгоджуються сторонами на підставі поданої покупцем заявки.

Згідно з п. 2.3 Договору, право власності на товар і ризик випадкової гибелі товару переходять до покупця з моменту прийняття покупцем товару згідно відвантажуючим документам. З моменту підписання відповідної накладної уповноваженим представником покупця постачальник вважається таким, що виконав свій обов'язок по поставці.

Пунктом 3.4 Договору сторонами передбачено, що оплата партії поставленого товару здійснюється в гривнях шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника. Оплата товару здійснюється покупцем на умовах товарного кредитування на протязі 10 днів з моменту його отримання.

Судами також встановлено, що позивач свої зобов'язання за Договором поставки виконав належним чином, а саме, поставлено товар на суму 204 015,00 грн., що підтверджується видатковими накладними № 1336 від 07.09.06 та № 1377 від 19.09.06. При цьому, відповідачем в порушення умов Договору та чинного законодавства України, було сплачено ТОВ „Полімер Трейдінг" за поставлений товар лише 50 000,00 грн.

З огляду на викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до висновку щодо обґрунтованості заявлених позивачем вимог, задовольнивши їх в повному обсязі.

В силу пункту 2 частини другої статті 11110 Господарського процесуального кодексу України, порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь - якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду.

Доводи скаржника щодо розгляду даної справи в суді першої інстанції з-за його відсутності, неповідомленого належним чином про час та місце розгляду справи апеляційний суд вважає безпідставними й необґрунтованими з огляду на те, що ухвала господарського суду про порушення провадження у справі № 30/132 та призначення справи до розгляду на 10.04.07 на 11.45 год. була надіслана сторонам у справі 27.03.07, про що свідчить штамп загального відділу Господарського суду м. Києва на зворотній стороні згаданої ухвали. Належним чином надіслано також ухвалу від 10.04.07, якою розгляд даної справи у зв'язку з відсутністю представника відповідача було повторно відкладено на 26.04.07 на 15.00. При цьому, як вказує суд, адреса відповідача вказана у позовній заяві відповідає його юридичній адресі в довідці ЄДРПОУ.

Колегія суддів погоджується з такими висновками апеляційного суду, у зв'язку з наступним.

Згідно з пп. 3.5.1. "Інструкції з діловодства в господарських судах України від 10.12.02 № 75 ухвала про порушення провадження у справі і призначення її до розгляду надсилається службою діловодства в день її прийняття всім учасникам процесу. Факт неодержання ухвали адресатом засвідчується поштовим повідомленням встановленого зразка, яке разом з неотриманою ухвалою та конвертом оперативно передається службою діловодства судді для ознайомлення та залучення до справи. Як вбачається з матеріалів справи зазначені документи відсутні.

З огляду на викладене, прийнята господарським судом апеляційної інстанції постанова відповідає положенням статті 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 "Про судове рішення" зі змінами та доповненнями.

Водночас, відповідно до статті 1117 ГПК України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження, в зв'язку з чим підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту відсутні.

На підставі наведеного та керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімерагропостач" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 03 липня 2007 року - без змін.

2. Справу № 30/132 скерувати до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя          Добролюбова Т.В.

Судді          Гоголь Т.Г.

Швець В.О