ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Полтава                                                                             Справа № 17/61

Дата прийняття постанови: 12.07.2007

Час прийняття постанови: 12 год. 00 хв.

Суддя  Коршенко Ю.О.

Секретар судового засідання  Степанова М.М.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю  "Дізопак", м.Кременчук

до  Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції, м.Кременчук

про  визнання недійсним (нечинним) податкового повідомлення-рішення №/0/241 від 02.04.2007р.

Представники :

від позивача:        В"юн О.П. дов.№214/1 від 15.10.2004

Шумська І.Г. дор.№17016/10 від 29.05.2007р.

від відповідача: Огар І.С. дор.№15662/10 від 17.05.2007р.

Куканова О.Є. дор"12152/10 від 16.04.2007р.

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про  визнання недійсним (нечинним) податкового повідомлення рішення №/0/241 від 02.04.2007р.

Представники позивача в судовому засіданні  на визнанні недійсним (нечинним) податкового повідомлення рішення №/0/241 від 02.04.2007р. наполягають посилаючись на те, що згідно з нормами чинного законодавства юридичні послуги  В"юна О.П. належать до валових  витрат.

В ході судового засідання та у запереченні на позовну заяву представники відповідача заперечують проти позовних вимог, посилаючись на  неправомірне віднесення до складу валових витрат  юридичні послуги .

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд  в с т а н о в и в :

З 26.02.2007р. по 19.03.2007 р. з перервою у роботі Кременчуцькою ОДПІ була здійснена перевірка Позивача, за результатами якої складено акт від 22.03.2007р. № 171/23-500/25154796 "Про результати виїзної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Дізопак" () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2004р. по 31.12.2006р." (копія акту - в матеріалах справи).

Зазначеною перевіркою було виявлено та належним чином відображено в акті перевірки порушення позивачем пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 22.05.1997р. (далі - Закон).

На підставі зазначеного акту перевірки Відповідачем було винесено податкове повідомлення - рішення №/0/241 від 02.04.2007р., яким визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток в сумі 50715,00 грн.

Кременчуцька ОДПІ в Акті посилається на те, що Закон не відносить до складу валових витрат  будь-які витрати,  не підтверджені відповідними  розрахунковими,  платіжними  та  іншими документами,  обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.   Відповідно до акту перевірки Відповідач до валових витрат відніс витрати (р. 04.12, 04.13 )  пов'язані з наданням юридичних послуг від фізичної особи - підприємця В"юна Олега Павловича в сумі: за 2004р. - 80 100 грн., за 2005р. - 70600,00 грн. за 2006 р. 52260,00 грн.

При цьому Відповідач посилається на те, що Акти виконаних робіт не містять конкретний зміст виконаних послуг, що доводив би необхідність виробничої потреби ТОВ "Дізопак" в отриманні таких послуг та віднесення їх  до складу валових витрат,  не вказані які саме надані консультації  по питаннях застосування діючого законодавства, в чому заключається  забезпечення інформаційних повідомлень підприємству , з якими підприємствами здійснювалася підготовка проектів договорів, та по яких договорах, наказах по підприємству надавалася правова експертиза.

Таким чином, перевіркою було встановлено, що акти виконаних робіт не відповідають вимогам п. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999р. № 996-ХІV.

Проте, в ході судового розгляду, судом були досліджені акти здачі-приймання виконаних робіт, в результаті чого було спростовано твердження Відповідача, які викладені в акті перевірки, а також у письмових запереченнях на позовну заяву й було встановлено, що акти здачі-приймання містять усі необхідні реквізити.

Відповідно до п. 5.1.  ст. 5 Закону  до валових  витрат  виробництва  та  обігу  (далі  - валові

витрати)  відноситься  сума будь-яких  витрат  платника  податку  у  грошовій, матеріальній    або   нематеріальній   формах,   здійснюваних   як компенсація вартості товарів (робіт,  послуг),  які  придбаваються (виготовляються)   таким   платником  податку  для  їх  подальшого використання у власній господарській діяльності.

Закон  не відносить до валових витрат   будь-які витрати,  не підтверджені відповідними  розрахунковими,  платіжними  та   іншими документами,  обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Так, Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" бухгалтерський облік визначає як обов"язковий вид обліку, який ведеться підприємством. Податкова звітність грунтується на  даних бухгалтерського обліку.

Первиний документ це документ, який містить відомості про господарську операцю та підтверджує її здійснення.

Відповідно до Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р. (далі - Положення), первинний документ - це письмове свідоцтво, що фіксує та підтверджує господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи на їх проведення.

Закон встановлює , що первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:

- назву документів (форми);

- дату і місце складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиниці виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення..."

В ході судового засідання судом досліджені докази по справі та встановлено, що надання юридичних послуг підтверджується Договорами про надання  послуг, Актами про надання юридичних послуг, ухвалами та рішеннями господарських судів,  довіреністю. Вказані документи відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а отже Позивачем було правомірно віднесено до валових витрат витрати, пов'язані з наданням юридичних послуг В"юн О.П.

Жодних інших обґрунтувань своїх заперечень в частині правомірності донарахування Позивачу податкового зобов'язання з податку на прибуток Відповідачем надано не було, а тому суд вважає, що таке донарахування та застосування штрафної санкції було вчинено неправомірно.

Враховуючи усе вищевикладене, суд приходить до висновку, що спірне податкове повідомлення - рішення є необґрунтованими.

На підставі матеріалів та керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.   Позовні вимоги задовольнити .

2. Визнати нечинним  податкове повідомлення - рішення Кременчуцької ОДПІ  № /0/241 від 02.04.2007р., яким визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток в сумі 50715,00 грн.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповіальністю "Дізопак" (39605, Полтавська область, м.Кременчук, вул.Красіна, 21а,) відшкодування витрат по сплаті державного мита (судового збору) в сумі 3,40 грн.

Видати виконавчі документи на виконання п.3 резолютивної частини постанови у порядку, передбаченому ст. 258 КАС України, з набранням постановою законної сили

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                    Ю.О.Коршенко