ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

18.12.07                                                                                           Справа№ 5/123-12/15А

Суддя господарського суду Львівської області Запотічняк О.Д. при секретарі Джус Р.В. розглянула у відкритому судовому засіданні справу за позовом ТзОВ “Комфорт –Сервіс Л” до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова про скасування податкового повідомлення –рішення від 25.12.2006 р. № /0/27941 у частині нарахування податкового зобов’язання з податку на прибуток підприємства на суму 69760,00грн. та фінансових санкцій на суму 15147,00 грн. - всього 84907,00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Сеньків А.І. (довіреність у справі)

від відповідача: Демідюк В.В. (довіреність у справі)

Суть спору: Розглядається справа за позовом ТзОВ “Комфорт –Сервіс Л” до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова про скасування податкового повідомлення – рішення від 25.12.2006 р. № /0/27941 у частині нарахування податкового зобов’язання з податку на прибуток підприємства на суму 69760,00грн. та фінансових санкцій на суму 15147,00 грн. - всього 84907,00 грн.

Ухвалою суду від 29.01.2007 р. порушено провадження у адміністративній справі та призначено попереднє засідання на 20.02.2007 р.

В попередньому засіданні 20.02.2007 р. розгляд справи відкладався до 13.03.2007 р. у зв’язку з неявкою представника відповідача .

Ухвалою від 13.03.2007 р. суд перейшов до розгляду справи в судовому засіданні яке призначив на 29.03.2007 р.

Ухвалою від 29.03.2007 р. суд за клопотанням позивача зупинив провадження у справі та призначив проведення судово економічної експертизи з метою з’ясувати чи понесені позивачем валові витрати на суму не менше як 250104,00 грн. у період з ІІІ кварталу 2005 р. по І квартал 2006 р., що помилково не включені до декларації з податку на прибуток підприємств за ці періоди, та включені до податкової декларації за перше півріччя 2006 р., та щодо понесення валових витрат позивачем у період з ІІ кварталу 2005 р. по ІІ квартал 2006 р. на суму 28936,50 грн.

Проведення експертизи було доручено Львівському науково - дослідному інституту судових експертиз.

Оскільки справа повернулася на адресу суду з висновком експертизи, ухвалою від 09.11.2007 р. суд поновив провадження у справі та призначив судове засідання на 27.11.2007 р.

В судовому засіданні 27.11.2007 р. розгляд справи відкладався у зв’язку з неявкою представника відповідача до 11.12.2007 р.

В судовому засіданні 11.12.2007 р. оголошувалась перерва до 18.12.2007 р.

12.12.2007 р. представником відповідача було подано клопотання про здійснення колегіального розгляду даної справи, однак в задоволенні даного клопотання було відмовлено ухвалою суду від 13.12.2007р.

Також представником відповідача було подано клопотання про виклик в судове засідання експерта який проводив експертизу, з метою з’ясування чи понесені позивачем валові витрати на суму не менше як 250104,00 грн., оскільки ДПІ у Галицькому районі м. Львова вважає даний висновок експерта неправдивим.

В судове засідання 18.12.2007 р. з’явилися представники сторін та експерт, який проводив експертизу по даній справі.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задоволити та скасувати податкове повідомлення –рішення від 25.12.2006 р. № /0/27941 у частині нарахування податкового зобов’язання з податку на прибуток підприємства на суму 69760,00грн. та фінансових санкцій на суму 15147,00 грн. - всього 84907,00 грн. Також представник позивача просив суд витрати понесені позивачем за проведення експертизи в сумі 17640,00 грн. присудити позивачу з державного бюджету України. Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що під час перевірки представниками контролюючого органу брались до уваги не всі а лише деякі документи первинного бухгалтерського обліку, в результаті чого поза увагою перевіряючих залишились документи які підтверджують правомірність нарахування позивачем валових витрат на загальну суму 250156,04 грн. та документи які підтверджують валові витрати позивача за період ІІ квартал 2005 р. по ІІ квартал 2006 р. на суму 29449,09 грн. Також позивач вважає, що відповідачем безпідставно завищено розмір штрафних санкцій на 53,00 грн.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечили з підстав наведених у відзиві на позовну заяву, просили залишити в силі оспорюване податкове повідомлення рішення.

В судовому засіданні було допитано експерта який проводив експертизу по даній справі.

Повний текст постанови виготовлено, підписано та оголошено 18.12.2007 року .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи та заперечення сторін, суд встановив наступне:

Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова було проведено планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю “Комфорт –Сервіс Л” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 16.02.2005 р. по 30.06.2006 р.

За результатами перевірки було складено акт № 1822/23-024/33358613 від 14.12.2006 р.

в якому зафіксовано наступні порушення : п.п 5.2.1 п. 5.2 ст. 5, п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5, п. 5.1 ст. 5, п.п. 5.4.10 п. 5.4 ст. 5, п. 5.9. ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 70344,00 грн.

Зокрема перевіркою встановлено, що в порушення п. 5.9 ст. 5 згаданого закону у зв’язку з невірним перенесенням залишків ТМЦ підприємством не включено до складу валових доходів приріст товарно –матеріальних цінностей у ІІ кварталі 2006 р. на суму 2333,00 грн.

Перевіркою встановлено, що в порушення п.п 5.2.1 п. 5.2 ст. 5, п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5, п. 5.1 ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” позивачем безпідставно завищено загальну суму валових витрат в ІІ кварталі 2006 р. на суму 250104,00 грн. Зокрема в акті перевірки зазначено, що підприємством не було надано розшифровку витрат по коригуванню витрат та жодних первинних документів, що стосуються коригування витрат.

Також перевіркою встановлено порушення п.п. 5.4.10 п. 5.4 ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” в результаті чого підприємством зайво віднесено до валових витрат 28936,50 грн., що складає 50% вартості паливно –мастильних матеріалів використаних для легкових автомобілів за період з ІІ кварталу 2005 р. по ІІ квартал 2006 р.

На підставі даного акту , ДПІ у Галицькому районі м. Львова 25.12.2006 р. прийнято податкове повідомлення –рішення № /0/27941, яким позивачу нараховано податкове зобовязання з податку на прибуток підприємств у розмірі 85607,10 грн. з яких основний платіж 70344,00 грн. та фінансові санкції у розмірі 15263,10 грн.

Позивач просить суд скасувати податкове повідомлення –рішення від 25.12.2006 р. № /0/27941 у частині нарахування податкового зобов’язання з податку на прибуток підприємства на суму 69760,00грн. та фінансових санкцій на суму 15147,00 грн. - всього 84907,00 грн.

При прийнятті постанови суд, виходив із наступного :

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно з п.п5.2.7 п. 5.2 ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” до складу валових витрат включаються суми витрат, не враховані у минулих податкових періодах у зв'язку з допущенням помилок та виявлених у звітному податковому періоді у розрахунку податкового зобов'язання.

Відповідно до п.п 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Пунктом 5.4.10 п. 5.4 ст. 5 згаданого закону встановлено, що не включаються до складу валових витрат витрати платника податку (крім витрат на оплату праці) на утримання і експлуатацію приміщень житлового фонду (крім житлового фонду, визначеного у підпункті 5.4.9 цієї статті), побутових літальних апаратів, моторних човнів, катерів і яхт, призначених для відпочинку, що використовуються з іншими цілями, ніж зазначені у цьому підпункті, або іншими платниками податку, ніж зазначені у цьому підпункті; витрати, пов'язані з стоянкою та паркуванням легкових автомобілів, а також 50 відсотків витрат на придбання пально-мастильних матеріалів для легкових автомобілів та оперативну оренду легкових автомобілів. При цьому платник податку звільняється від обов'язків доведення зв'язку таких витрат з його господарською діяльністю.

Як вбачається з матеріалів справи перевіркою встановлено наступні порушення:

- п.п 5.2.1 п. 5.2 ст. 5, п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5, п. 5.1 ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” в результаті чого позивачем безпідставно завищено загальну суму валових витрат в ІІ кварталі 2006 р. на суму 250104,00 грн. Зокрема в акті перевірки зазначено, що підприємством не було надано розшифровку витрат по коригуванню витрат та жодних первинних документів, що стосуються коригування витрат.

- п.п. 5.4.10 п. 5.4 ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” в результаті чого підприємством зайво віднесено до валових витрат 28936,50 грн., що складає 50% вартості паливно –мастильних матеріалів використаних для легкових автомобілів за період з ІІ кварталу 2005 р. по ІІ квартал 2006 р.

Твердження відповідача викладені в п.п. 3.1.2 акту перевірки про те, що позивачем безпідставно завищено загальну суму валових витрат в ІІ кварталі 2006 р. на суму 250104,00 грн. не заслуговують на увагу суду, враховуючи наступне:

Як вбачається з висновку експертизи , експертом вирішувалось питання наступного змісту : “Чи підтверджується документально висновок ДПІ у Галицькому районі м. Львова зазначений в акті перевірки про те, що у зв’язку з недотриманням вимог п.п 5.2.1 п. 5.2 ст. 5, п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5, п. 5.1 ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” ТзОВ “Комфорт –Сервіс Л” безпідставно завищено загальну суму валових витрат в ІІ кварталі 2006 р. на суму 250104,00 грн. ”

Суд погоджується з висновком експертизи по даному питанню, оскільки, як вбачається з дослідницької частини висновку при вирішенні даного питання експертами досліджувались первинні документи, регістри бухгалтерського обліку (головні книги, оборотно –сальдові відомості, аналізи рахунків, картки рахунків), бази даних бухгалтерського обліку в електронній формі за вказані періоди. В результаті проведеного дослідження експертами встановлено суму документально підтверджених валових витрат, не відображених в декларації з податку на прибуток ТзОВ “Комфорт –Сервіс Л” за 2005 р. у розмірі 359938,00 грн., яку підприємство мало право включити до валових витрат у декларацію з податку на прибуток в будь –якому з наступних періодів . Експерти прийшли до висновку, що відображення в рядку 05.2 декларації з податку на прибуток за півріччя 2006 р. валових витрат в сумі 250104,00 грн. є відображенням документально підтверджених валових витрат понесених підприємством у періодах, що передували звітному, тобто у 2005 р., а тому висновки ДПІ у Галицькому районі м. Львова щодо завищення підприємством загальної суми валових витрат в ІІ кварталі 2006 р. на суму 150104,00 грн. є безпідставними.

Щодо тверджень податкового органу викладених в акті перевірки про те, що за поревіряємий період підприємством в порушення п.п. 5.4.10 п. 5.4 ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” зайво віднесено до валових витрат 28936,50 грн., що складає 50% вартості паливно –мастильних матеріалів використаних для легкових автомобілів суд погоджується з висновком експертів, та вважає, що такі твердження є безпідставними з наступних підстав:

Як вбачається з висновку експертизи , експертом вирішувалось питання наступного змісту : “Чи підтверджується документально висновок ДПІ у Галицькому районі м. Львова зазначений в акті перевірки про те, що у зв’язку з недотриманням вимог п.п 5.4.10 п. 5.4 ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” ТзОВ “Комфорт –Сервіс Л” зайво віднесено до валових витрат 28936,50 грн., що становить 50% вартості паливно –мастильних матеріалів використаних для легкових автомобілів за період з ІІ кварталу 2005 р. по ІІ квартал 2006 року?”

У висновку експертизи, експертами зазначено, що при визначенні сум валових витрат, що підлягають відображенню в рядку 04.1 декларації з податку на прибуток ТзОВ “Комфорт –Сервіс Л” за досліджуваний період із витрат пов’язаних з придбанням товарів, проведено вирахування вартості запасів, використання яких не пов’язано з господарською діяльністю підприємства. Зокрема до таких запасів віднесено витрати на придбання (списання) пально –мастильних матеріалів використаних для легкового автотранспорту у розмірі 50% загальної вартості використання..

Експерти прийшли до висновку, що вартість придбання пально –мастильних матеріалів, використаних для легкового автотранспорту у розмірі 50% загального використання, не включено в рядок 04.1 декларації за відповідні періоди та не включено до валових витрат, а висновки ДПІ у Галицькому районі м. Львова щодо зайвого віднесення до валових витрат 28936,50 грн., що складає 50% вартості паливно –мастильних матеріалів використаних для легкових автомобілів за період з ІІ кварталу 2005 р. по ІІ квартал 2006 р. документально не підтверджуються.

Враховуючи наведені обставини суд прийшов до висновку, що податковим органом безпідставно донараховано податкове зобовязання по податку на прибуток підприємств на суму 69760,00 грн. та нараховано фінансові санкції у сумі 15136,50 грн.

Таким чином позовні вимоги слід задоволити частково та скасувати частково податкове повідомлення –рішення від 25.12.2006 р. № /0/27941 у частині нарахування податкового зобов’язання з податку на прибуток підприємства на суму 69760,00грн. та фінансових санкцій на суму 15136,50 грн. - всього 84896,50 грн.

Щодо клопотання представника позивача про стягнення з державного бюджету України витрат понесених позивачем за проведення експертизи в сумі 17640,00 грн. на користь позивача, суд вважає, що дане клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до ст.87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов’язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 п. 2 згаданої статті до витрат пов’язаних з розглядом справи належать витрати пов’язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Пунктом першим ст. 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивачем представлено суду лист Львівського науково –дослідного інституту судових експертиз № 4510 від 13.12.2007 р. яким підтверджується, що на рахунок Львівського НДІСЕ надійшли кошти перераховані ТзОВ “Комфорт –Сервіс Л” 26.04.2007 р. в сумі 2646,00 грн . та 21.06.2007 р. в сумі 14994,00 грн за проведення судово економічної експертизи № 1704/2248 від 30.10.2007 р. по справі за позовом ТзОВ “Комфорт –Сервіс Л” до ДПІ у Галицькому районі м. Львова. Факт оплати товариством з обмеженою відповідальністю проведення судово –економічної експертизи підтверджується також платіжними дорученнями № 477 від 26.04.2007 р. та № 711 від 21.06.2007 р.

Враховуючи наведене суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України на користь ТзОВ “Комфорт –Сервіс Л” 17640,00 грн. витрат понесених позивачем за проведення експертизи

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 5.1 ст.5, п.п5.2.7 п. 5.2 ст. 5, п.п 5.3.9 п. 5.3 ст. 5, п.п 5.4.10 п. 5.4 ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” ст.ст.17,48,69,71,122-124,138-140,151-154,162,163 , п.6 розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Скасувати частково податкове повідомлення –рішення ДПІ у Галицькому районі м. Львова від 25.12.2006 р. № /0/27941 у частині нарахування ТзОВ “Комфорт –Сервіс Л” податкового зобов’язання з податку на прибуток підприємства на суму 69760,00грн. та фінансових санкцій на суму 15136,50,00 грн. - всього 84896,50 грн.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь ТзОВ “Комфорт –Сервіс Л” (м. Львів, вул. Стрийська, 121б, ) 17640,00 грн. витрат понесених позивачем за проведення експертизи

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Главою І “Апеляційне провадження” Розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви на апеляційне оскарження.

Суддя