ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2007 р.
№ 12/263/06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Невдашенко Л.П. – головуючого,

Михайлюка М.В.,

Дунаєвської Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Приватного підприємства "Укрінтерпостача" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21 листопада 2006 року у справі № 12/263/06 Господарського суду Миколаївської області за позовом Відкритого акціонерного товариства Енергопостачальної компанії "Миколаївобленерго", м. Миколаїв, до Приватного підприємства "Укрінтерпостача", Миколаївська область, про стягнення 4000,40грн.,

за участю представників:

позивача –Колодяжна Ю.А.;

відповідача –не з'явився,

встановив:

У липні 2006 року позивач –Відкрите акціонерне товариство Енергопостачальної компанії "Миколаївобленерго" пред’явив у господарському суді позов до відповідача –Приватного підприємства "Укрінтерпостача" про стягнення 4000,40грн.

Вказував, що 3 березня 2004 року між ним та відповідачем було укладено договір № 50/595 на користування електричною енергією.

Зазначав, що 27 січня 2005 року під час перевірки об'єкту відповідача, уповноваженими представниками ВАТ ЕК "Миколаївобленерго" виявлено порушення споживачем правил користування електричною енергією, яке виразилося в пошкодженні пломби № 3279753 енергопостачальної організації на клемній кришці розрахункового приладу обліку САУ-З № 0023291 та складено двосторонній акт порушень правил користування електричною енергією № 009508.

Посилаючись на недовраховану електричну енергію внаслідок порушення відповідачем правил користування електричною енергією, позивач просив стягнути з відповідача 4000,40 грн. заборгованості, 102 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 31 серпня 2006 року (суддя Семенов А.К.) в позові відмовлено у повному обсязі.

Рішення мотивоване посиланнями на недоведеність позивачем факту порушення відповідачем правил користування електричною енергією, оскільки акт № 009508 від 27.01.2005 року, не є доказом порушення правил, оскільки складений в порушення діючого законодавства –за відсутності повноважного представника відповідача.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21 листопада 2006 року (колегія суддів у складі: Колоколова С.І. –головуючого, Разюка Г.П., Петрова М.С.) рішення суду першої інстанції скасовано.

Позов ВАТ ЕК "Миколаївобленерго" задоволено повністю.

Постановлено стягнути з відповідача на користь позивача 4000,40 грн. заборгованості, 102 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постанова мотивована посиланнями на те, що недоліки акту не спростовують факту порушення відповідачем правил користування електричною енергією.

У касаційній скарзі відповідач посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, представника позивача, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають  застосуванню до даних правовідносин.

Постанова апеляційного господарського суду відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 03.03.2004р. між сторонами по справі було укладено договір № 50/595 про постачання електричної енергії і про технічне забезпечення електропостачання споживача (відповідача), відповідно до умов якого позивач зобов'язався забезпечувати постачання електричної енергії та технічну можливість її передачі у відповідності з встановленими договором умовами та величинами споживання електричної енергії, а відповідач –сплачувати за фактично використану електричну енергію у строки та відповідно до умов передбачених договором.

Договором сторони передбачили, що при виконанні умов договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені договором, сторони зобов'язані керуватися Законом України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією та іншими чинними законодавчими актами України.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", споживання електроенергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником, правил користування електричною та тепловою енергією, виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Згідно з п. 7.31 Правил користування електричною енергією (затверджених Постановою НКРЕ від 31.07.1996р. за № 28 в редакції Постанови НКРЕ від 22.08.2002р. № 928, зареєстрованих в Міністерстві Юстиції України 14.11.2002р. № 903/7191), у разі виявлення уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці оформлюється двосторонній акт порушень за встановленою формою. Акт складається у присутності представника споживача в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Споживач має право внести до акту свої зауваження. У разі відмови споживача підписати акт робиться запис про відмову.

27.01.2005р. уповноваженим представником позивача під час проведення перевірки дотримання споживачем (відповідачем) правил користування електричною енергією на об'єкті відповідача було виявлено порушення правил користування електричною енергією, що полягало в пошкодженні пломби № 3279753 енергопостачальної організації на клемній кришці розрахункового приладу обліку САУ-З № 0023291. Після пошкодження пломби було складено двосторонній акт порушень правил користування електричною енергією № 009508 від 27.01.2005р.

Відповідно до п. 5.3 договору, споживач сплачує енергопостачальній організації вартість електроенергії, розраховану, виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання (згідно з методикою, затвердженою НКРЕ), у разі пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, пошкодження або зрив пломб.

Як правильно встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до акту порушень правил користування електричною енергією № 009508 від 27.01.2005р. об'єм недоврахованої електричної енергії за період з 04.09.2004р. по 27.01.2006р. включно становить 13 980 кВт/год, а сума, яка підлягає оплаті –4 000,40грн. Встановлена сума розрахована позивачем відповідно до п. 7 Методики обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої унаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 1197 від 05.12.2001р.

Відповідно до п. 7.31 Правил користування електричною енергією, акт про порушення Правил складається у присутності представника споживача, який ознайомлюється зі змістом акту.

За таких обставин колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що працівник відповідача Арапетян П.К. мав право підписувати акт порушення правил користування електричною енергією № 009508 від 27.01.2005р., оскільки він працював на підприємстві відповідача, а тому міг виступати представником споживача.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскільки працівник відповідача Арапетян П.К. мав право підписувати акт порушення правил користування електричною енергією № 009508 від 27.01.2005р., то позивач правомірно нарахував  вартість недоврахованої електроенергії в сумі 4 000,40грн., а тому правильно постановив стягнути з відповідача 4 000,40грн. вартості недоврахованої електроенергії.

Відповідачем в порушення ч. 1 ст. 33 ГПК України не доведено відсутності у його працівника Арапетяна П.К. права підпису акту порушення правил користування електричною енергією № 009508 від 27.01.2005р.

Посилання скаржника на те, що пломби не були йому передані по акту та на відсутність підстав покладення на останнього зобов'язання за збереження їх цілісності не спростовують правильності висновків суду апеляційної інстанції про порушення відповідачем правил користування електричною енергією.

Частиною 1 ст. 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Матеріали справи свідчать про те, що висновки суду апеляційної інстанції  відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, нормам матеріального і процесуального права, є законними та обґрунтованими.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства "Укрінтерпостача" залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21 листопада 2006 року у справі № 12/263/06 залишити без змін.

Головуючий:                                                                  Л.П. Невдашенко

Судді:                                                                           М.В. Михайлюк

Н.Г. Дунаєвська