СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.07                                                                                 Справа № 7/34.

Суддя Т. Л. Калашник, розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське  енергетичне об’єднання" в особі Краснолуцької філії, м. Красний Луч Луганської області

до Підприємства Краснолуцької виправної колонії № 19, м. Вахрушеве Луганської області

про стягнення  17272 грн. 75 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Селезньова О.О., довіреність № 10 від 04.01.07;

від відповідача –Новокрещенова М.О., довіреність № 1 від 01.02.07.

Суть спору: про стягнення 6444 грн. 50 коп. боргу за активну електроенергію, 8394 грн. 41 коп. боргу за реактивну електроенергію,  1118 грн. 55 коп. пені, 1100 грн. 15 коп. інфляційних нарахувань, 215 грн. 14 коп. 3 % річних.

По справі слід уточнити повну назву підприємства відповідача, якою є - Підприємство Краснолуцької виправної колонії № 19 Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань у Луганській області.

Відповідач  у відзиві на позовну заяву, який здано до суду 05.02.07, визнав позовні вимоги частково, у  розмірі заборгованості за активну електричну енергію. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за реактивну електричну енергію просив відмовити.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд, -

в с т а н о в и в:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Краснолуцької філії /позивачем/ та Підприємством Краснолуцької виправної колонії № 19 Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань у Луганській області /відповідачем/ було укладено договір про користування електричною енергією  від 01.05.04 № 1005 з додатковою угодою до нього від 30.09.05 (далі –Договір), за умовами якого позивач прийняв на себе зобов’язання постачати  електроенергію, а відповідач –вносити відповідну плату.

У квітні 2006 року відповідачем було спожито активну електроенергію на суму 9122 грн. 50 коп., що підтверджено матеріалами справи. Відповідачу були вручено відповідний рахунок № 5476 від 30.04.06.

В процесі використання електричних мереж та споживання електроенергії відповідач генерує реактивну електроенергію і потужності, що спричиняє додаткові технологічні втрати активної електроенергії та погіршує показники якості останньої. Таким чином згідно умов договору відповідач має сплачувати вартість послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, яка за період з квітня по серпень 2006р. складає 8394 грн. 41 коп. Відповідачу було вручено відповідні рахунки № 5475 від 30.04.06, № 6754 від 31.05.06, № 8181 від 30.06.06, № 1005/7/1 від 02.08.06 та № 1005/8/1 від 04.09.06.

У встановлений п. 7 Додатку до договору «Порядок розрахунків»строк –протягом 10 операційних днів з дня отримання рахунків, відповідачем повну оплату не було здійснено. У зв’язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Як було встановлено при розгляді справи, за станом на день її слухання сума  заборгованості відповідача не змінилась та складає - за активну електроенергію 6444 грн. 50 коп., за реактивну електроенергію 8394 грн. 41 коп., що підтверджено матеріалами справи.

Відповідальність у вигляді пені за несвоєчасну оплату вартості спожитої електроенергії передбачена сторонами в п. 4.4.1 укладеного  Договору у розмірі  подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Щодо стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних, то вимоги позивача у цій частині також цілком обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, у т.ч. ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.

Відповідно до ст.. 233 Господарського кодексу України - у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.  При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов’язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов’язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Враховуючи, що відповідач є підприємством Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань у Луганській області, яке знаходиться у скрутному фінансовому становищі, що призвело до зростання заборгованості. Суд вважає за доцільне застосувати ст. 233 ГК України та зменшити розмір пені до 335 грн. 00 коп. У стягненні решти суми пені слід відмовити.

За вказаних обставин вимоги позивача за позовом підлягають до задоволення частково  з віднесенням судових витрат на відповідача згідно ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 625 ЦК України, ст.. 233 ГК України   та керуючись  ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України,  суд

в и р і ш и в :

1.          Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Підприємства Краснолуцької виправної колонії № 19 Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань у Луганській області, м. Вахрушеве м. Красний Луч Луганської області, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об'єднання” в особі Краснолуцької філії, м. Красний Луч Луганської області, вул. Інтернаціональна, 19,  , п/рахунок 7 у  Краснолуцькому відділенні Ощадбанку, МФО 364133 -  6444 грн. 50 коп. боргу за використану активну електроенергію, п/рахунок у Краснолуцькому відділенні ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 304007 –8394 грн. 41 коп. боргу за реактивну електроенергію, 335 грн. 00 коп. пені, 215 грн. 14 коп.    3% річних, 1100 грн. 15 коп. інфляційних нарахувань, 172 грн. 73 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання: 09.02.07.

Суддя                                                                            Т. Л. Калашник