РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2007 р.
Справа № 9/366-4980

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Кропивної Л.В.

Розглянув справу

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотеп" вул. Архітекторська, 7/5, м.Львів.

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМА" вул. Просвіти, 19/89, м.Тернопіль.

За участі представників:

позивача:  Шадура Д.В., довіреність від 07.07.2006 р.

відповідача: не з’явився?

роз’яснивши  у розпочатому судовому засіданні представнику позивача  права та обов’язки  учасників господарського процесу згідно з ст.ст. 22,  29  ГПК  України,

встановив:

Позивач –Товариство  з обмеженою відповідальністю “Екотеп”, м. Львів,  звернувся 19.12.2006 р. (вх. № 5847)  до господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю “ОМА”,                                     м. Тернопіль,  про стягнення  2 444,22  грн. заборгованості,  з яких:  2 416,02 грн. основного боргу та  3%  річних в розмірі  28,20 грн., посилаючись на таке:

згідно усної домовленості та на підставі  накладної і довіреності  (копії яких додає ) позивач передав відповідачу  поліграфічний товар ( картон ) на загальну суму  2 416,02 грн.

отримавши товар, відповідач оплату за нього не здійснив, тому  станом на 19.12.2006 р. (день звернення з позовом до суду) борг відповідача  за  поставлений  товар становить  2 416,02  грн.

За неналежне виконання грошових зобов’язань позивач нарахував  та просить стягнути з   ТзОВ “ОМА” 3 % річних  в  сумі  28,20 грн.

Ухвалою від  20.12.2006 р. порушено провадження  та призначено розгляд справи на    16:45 год. 18 січня  2007 р.

У судовому засіданні  18.01.2007 р. представник позивача  подав заяву про відмову від  стягнення з відповідача  3% річних в сумі 28,20 грн.

Відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні  18.01.2007 р., представника  не направив, відзиву на позов не подав.

Справа розглядається за наявними  у ній матеріалами згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково,  виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачаться  , що  позивачем виготовлено та передано  відповідачу  поліграфічну продукцію на загальну суму  2 416,02  грн.  , яку  той прийняв    згідно  накладної  № 12847 від 05.07.2006 р. та довіреності ЯЛЗ № 758363 від 05.07.2006 р.

Як стверджує позивач, станом на день звернення до суду з позовом (19.12.2006 р.) борг відповідача становить  2 416,02  грн.

Отже , спір виник внаслідок невиконання   відповідачем, як Покупцем, зобов’язань  щодо оплати за поставлений йому  товар перед Продавцем .

Відповідно до  ст 33 ГПК України  кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.     Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Докази  , наведені позивачем в обґрунтування  своїх матеріально-правових вимог ,  відповідач не спростував   і не заперечив , тому  суд  вважає переконливими  та документально доведеними  обставини ,  з яких подано  позов.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених  Господарським кодексом України.

Так, статями 526 ЦК України та 193 ГК України встановлено обов’язок  учасників господарських відносин  належним чином виконувати свої зобов’язання відповідно до вказівок закону, інших правових актів, договору, а при відсутності таких вказівок –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов’язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару .

Як вказується у ст. 692 ЦК України, покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов’язаний сплатити повну ціну переданого товару. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати  оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч 2 ст. 1087 ЦК України   розрахунки  між юридичними особами,  а також розрахунки за участю фізичних осіб, пов'язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, провадяться в безготівковій формі. Розрахунки між цими особами можуть провадитися також готівкою, якщо інше не встановлено законом.

В силу  п. 8.1  ст. 8 закону України  „Про платіжні системи  та переказ коштів в Україні”  банк зобов’язаний  виконати доручення  клієнтів  , що міститься в розрахунковому  документів, який надійшов  протягом операційного  часу банку, в день його надходження. У разі  надходження  розрахункового  документа клієнта до обслуговуючого  банку  після закінчення операційного  часу банк  зобов’язаний  виконати  доручення клієнта , що міститься  в цьому  розрахунковому документів,  не пізніше  наступного  робочого  дня.

З наведеного  випливає, що   строк,  у який     покупець зобов’язаний  оплатити  товар, не  є невизначеним  при здійсненні  підприємницької   діяльності      і   не  може бути більшим  за   кінець  наступного  операційного  дня  від  дати  передання товару або  товарно-розпорядчих  документів  на нього.

Як вбачається з матеріалів справи, доказів,  що підтверджують  виконання  відповідачем  оплати  вартості поставленого йому  товару, та відновлення тим самим   порушених  майнових прав  кредитора  на момент  розгляду спору судом,   матеріали    справи  не містять, тому  правомірними є вимоги  щодо стягнення  з Відповідача  2 416,02 грн.  заборгованості, яка складається  із несвоєчасно оплаченої   вартості  поставленого  йому   у  липні  2006 р.  товару.

Оскільки    до прийняття судом рішення по справі  представник позивача подав заяву про  відмову від стягнення з відповідача 3% річних, що становить 28,20 грн, тому  у цій частині  вимог ,  провадження  у справі слід припинити на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

Судові витрати згідно ст. 49 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У судовому засіданні 18.01.2007 р. за згодою представника позивача оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду відповідно до  ст. 85 ГПК України.

З огляду на наведене, керуючись ст. ст. 15, 526, 527,692 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 4, 22, 33, 34, 43, 49, 75, п. 4 ст. 80,  82, 84, 85, 116, 117 ГПК України, Господарський суд

Вирішив:

1.          Позов задовольнити частково.

2. Стягнути 2 416,02 грн. боргу та 217,46  грн. судових витрат із Товариства  з обмеженою відповідальністю  “ОМА” (бульв. Просвіти, 19/89, м. Тернопіль, р/р 799 у ТФ ВАТ “Укрексімбанк”, м. Тернопіль, МФО 338879, ідент. код 31321712) в користь   Товариства з обмеженою відповідальністю “Екотеп” (вул. Архітекторська, 7/5, м. Львів, п/р 244 у ВАТ “Електронбанк”, м. Львів, МФО 325213,  ідент. код  19332414).

3. Провадження у справі у частині  стягнення  28,20 грн. 3% річних  припинити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) “22” січня  2007 р. рішення, через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          Л.В. Кропивна