ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

18.12.07                                                                                           Справа№ 2/210-22/86а

за позовною заявою Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області, м.Львів

до відповідача Санітарно-епідеміологічної станції Галицького району м.Львова, м.Львів

про стягнення 5784,15 грн.

Суддя М.Желік

при секретарі О.Дімітровій

Представники

Від позивача: Рущак О.О. (довіреність № 04-2447 від 21.09.2007р.),

Від відповідача: Винар Л.В. (довіреність № 2734/05 від 18.10.2006р.)

Суть спору: Розглядається адміністративний позов Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області, м.Львів до Санітарно-епідеміологічної станції Галицького району м.Львова, м.Львів про стягнення економічних санкцій в сумі 5784,15 грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області суду від 28.02.2007р. відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено на 22.03.2007р. Ухвалою від 22.03.2007р. розгляд даної справи зупинено до набрання законної сили рішення по справі про визнання нечинним рішення Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області № 137 від 27.10.2006р. про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін. Ухвалою від 28.11.2007р. провадження у справі поновлено, розгляд справи призначено на 18.12.2007р.

У відповідності до ч. 4 ст. 11 КАС України, судом вживались заходи для встановлення всіх обставин справи. Згідно ст.71 КАС України справа слухається за наявними у ній матеріалами. Представникам сторін роз’яснено їх права згідно зі ст. ст. 49, 51 КАС України.

В судових засіданнях представники позивача позов підтримали з мотивів, зазначених у позовній заяві. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що внаслідок проведеної перевірки правильності застосування тарифів на роботи і послуги, що надаються і виконуються за плату відповідно до вимог постанови Кабінету міністрів України від 11.05.2006р. №662 виявлено порушення державної дисципліни цін, у зв'язку з чим прийнято рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін №137 від 27.10.2006р. в сумі 5784,15 грн.

Представник відповідача позов заперечив, посилаючись, зокрема на те, що висновок відповідача про завищення тарифів на роботи і послуги у сфері забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, що надавались СЕС Галицького району за період з 11.05.2006 року по 31.05.2006 року необґрунтованим та незаконним. Зокрема зазначив, що п.3 Указу Президента України „Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності„ від 10.06.1997р. передбачено, що Громадяни, державні органи, підприємства, установи, організації під час здійснення своїх прав і обов'язків повинні застосовувати закони України, інші акти Верховної Ради України, акти Президента України і Кабінету Міністрів України, опубліковані в офіційних друкованих виданнях або одержані у встановленому порядку від органу, який їх видав, отже до дати публікації СЕС Галицького району м.Львова не могла застосувати нові тарифи.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Державною інспекцією з контролю за цінами у Львівській області було проведено перевірку правильності застосування тарифів на роботи і послуги, що надаються і виконуються за плату, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.05.2006р. №662, в результаті чого виявлено порушення державної дисципліни цін, у зв”язку з чим Державною інспекцією з контролю за цінами у Львівській області прийнято рішення № 137 від 27.10.2006 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, яким керуючись ст.14 Закону України “Про ціни і ціноутворення” вирішено вилучити у СЕС Галицького району м.Львова в дохід держбюджету 5784,15 грн.

Результати перевірки відображено в акті перевірки від 19.10.2006р. № 000975 (копія знаходиться в матеріалах справи).

14.03.2007р. відповідач звернувся до господарського суду Львівської області з позовом про визнання нечинним рішення Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області № 137 від 27.10.2006р. про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін СЕС Галицького району м.Львова. Рішенням господарського суду Львівської області у даній справі від 14.05.2007р. в позові СЕС Галицького району відмовлено в задоволенні позову з посиланням на підставність та законність рішення позивача № 137 від 27.10.2006р. Дане рішення господарського суду від 14.05.2007р. залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2007р.

При винесенні рішення суд виходив з наступного:

Відповідно до ст.14 Закону України “Про ціни і ціноутворення” від 03.12.1990 року № 507-XII (із змінами), вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін підлягає вилученню в доход бюджету, крім того стягується штраф у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки.

Відповідно до п.3 ст.116 Конституції України, до повноважень Кабінету Міністрів України належить проведення цінової політики, яке в свою чергу реалізовано в Законі України „Про ціни та ціноутворення", згідно із яким Кабінет Міністрів України забезпечує здійснення державної політики цін, визначає перелік продукції, товарів і послуг, державні фіксовані та регульовані ціни (тарифи), на які затверджуються відповідними органами державного управління.

Відповідно до ст. 35 Закону України „Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" від 24 лютого 1994 року № 4004-XII, з метою забезпечення фінансування установ, закладів, частин і підрозділів санітарно-епідеміологічної служби за рахунок спеціального фонду державного бюджету, кошти до якого відраховуються за виконання робіт і надання послуг у сфері забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя, що не відноситься до медичної допомоги населенню, Кабінету Міністрів України надано право визначати перелік та тарифи на платні послуги, які надаються закладами санітарно-епідеміологічної служби.

Стаття 35 цього Закону знаходиться у розділі IV Закону „Державна санітарно-епідеміологічна служба України" і стосується виключно діяльності закладів санітарно-епідеміологічної служби, тоді як права та обов'язки громадян окремо визначені в ст.ст. 4, 5 Розділу II цього Закону.

Відповідно до ст. 35 згаданого Закону та на реалізацію права закладів санітарно-епідеміологічної служби надавати платні послуги з метою одержання коштів до спеціального фонду державного бюджету, Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 27.08.03 року № 1351 "Про затвердження тарифів на роботи та послуги, що виконуються та надаються за плату установами і закладами державної санітарно-епідеміологічної служби", а також Постанову від 11.05.2006 року № 662, у відповідності до яких заклали санітарно-епідеміологічної служби зобов'язано надавати послуги по конкретно визначених розмірах тарифів.

Відповідно до п.5 Указу Президента України „Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правих актів та набрання ними чинності" від 10 червня 1997 року № 503/97(із змінами), нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо більш пізній строк набрання ними чинності не передбачено в цих актах. Акти Кабінету Міністрів України, які визначають права та обов’язки громадян, набирають чинності не раніше дня їх опублікування в офіційних друкованих органах.

Враховуючи те, що Постанова Кабінету Міністрів України від 11.05.2006р. № 662 “Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2002 року № 1544 і від 27 серпня 2003 року № 1351”не визначає прав та обов’язків громадян, і в ній не зазначено більш пізнього строку набрання нею чинності, дана Постанова набрала чинності з моменту її прийняття, 11 травня 2006 року.

До аналогічного висновку дійшло і Міністерство юстиції України, яке у своєму листі від 06.07.2006 року № 34-26.2336 повідомило Міністерство охорони здоров’я, що Постанова Кабінету Міністрів України від 11 травня 2006р. № 662 “Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2002 року № 1544 і від 27 серпня 2003 року № 1351”набрала чинності з моменту її прийняття, 11 травня 2006 року.

Безпідставним є посилання відповідача на п.3 Указу Президента України „Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правих актів та набрання ними чинності", оскільки пункт 3 містить загальну норму про те, що акти Кабінету міністрів України мають бути опубліковані або доведені до відома, а пункт 5 цього Указу, власне, встановлює момент набрання ними чинності.

Як зазначалось вище, згідно п.5 Указу передбачено, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо більш пізній строк набрання ними чинності не передбачено в цих актах.

Таким чином, не підлягають застосуванню нормативно-правові акти, які взагалі не були оприлюднені (відповідає викладеному в п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 01.11.1996 року № 9 „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя").

Постанова Кабінету Міністрів України від 11.05.2006р. № 662 була опублікована 31.05.2006р. в газеті „Урядовий кур'єр" за №100 та в Офіційному віснику України за № 20.

Пункт 1.8 “Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами”, затвердженої спільним наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України та Міністерства фінансів України від 03.12.2001р. №298/519 (зареєстрована у Міністерстві юстиції України 18.12.2001р. за № 1047/6238) передбачає, що факти завищення цін і тарифів суб'єктами господарювання, які встановлені самостійно, у разі повернення суб'єктами господарювання суми необґрунтовано отриманої виручки споживачам або перерахування її в дохід відповідного бюджету до початку перевірки, як порушення державної дисципліни цін, не розглядаються (початком перевірки вважається дата, яка зазначена в акті).

Перевірка СЕС Галицького району проводилась у першій половині жовтні 2006р. та рішення про застосування економічних санкцій приймалась в кінці жовтня 2006р.

Відтак, у відповідача було достатньо можливостей для приведення своїх дій за період з 11.05.2006 року по 31.05.2006 року у відповідність до діючого законодавства в частині застосування тарифів, встановлених постановою КМУ від 11.05.2006р. № 662 (розмір яких по окремих позиціях встановлений нижчий, ніж попередньо діючі згідно із постанови КМУ від 27.08.2003р. №1351), шляхом повернення замовникам платних послуг зайво стягнутих коштів або самостійного перерахунку цих коштів до відповідного бюджету до початку перевірки Державною інспекцією з контролю за цінами у Львівській області.

Враховуючи вищенаведене, суд, вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішення по справі про визнання нечинним рішення Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області № 137 від 27.10.2006р. про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, то таке судом відхилено виходячи з наступного.

Згідно п.1 ст.254 КАС України постанова, або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Відповідно до п.3 КАС України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного провадження.

Рішення господарського суду Львівської області по справі про визнання нечинним рішення Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області № 137 від 27.10.2006р. про застосування економічних санкцій набрало законної сили з моменту проголошення Львівським апеляційним адміністративним судом ухвали про залишення даного судового рішення без змін 30.10.2007р.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 69-71, 86, 161-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Санітарно-епідеміологічної станції Галицького району м.Львова (м.Львів, пр.Свободи,5, ) в доход державного бюджету Галицького району (р/р 0004 в УДК у Львівській області, МФО 825014) 5784,15 грн. економічних санкцій.

3.          Стягнути з Санітарно-епідеміологічної станції Галицького району м.Львова (м.Львів, пр.Свободи,5, ) в доход державного бюджету 57,84 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили у відповідності із ст.254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Суддя