КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2007                                                                                           № 05-5-18/2824

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Губенко Н.М.

суддів:                                          Барицької  Т.Л.

Ропій  Л.М.

при секретарі:                     Дегтярюк Л.О.

За участю представників:

від позивача - Коваль Д.В. – провідний юрисконсульт (дов. № 120/10 від 17.11.2005);

від відповідача - повідомлений, але не з’явився

від 3-ої особи - повідомлений, але не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ДП "НАЕК "Енергоатом"

на рішення Господарського суду м.Києва від 16.02.2007

у справі № 05-5-18/2824 (Мандриченко О.В.)

за позовом                               ДП "НАЕК "Енергоатом"

до                                                   Акціонерного банку "Кліринговий дім"

третя особа           Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Козярик Надія Степанівна

про                                                  визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 16.02.2007 у справі № 05-5-18/2824 позовну заяву Державного підприємства „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом” повернуто без розгляду на підставі п. п. 4, 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою ДП „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом” звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить ухвалу Господарського суду м. Києва від 16.02.2007         № 05-5-18/2824 скасувати та передати справу на розгляд до Господарського суду м. Києва.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

До позовної заяви були додані докази направлення відповідачу та третій особі копій позовної заяви, що підтверджується додатками 8 і 9 до позовної заяви – опис вкладення у цінний лист з фіскальним чеком. Щодо доказів направлення додатків до позовної заяви, то вказані додатки наявні у відповідача та третьої особи, тому необхідність відправки їх разом з копією позовної заяви відсутня.

Господарський суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивачем дотримані вимоги п. 14 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 за № 15, в якому зазначено, що при перерахуванні державного мита з рахунка платника до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту: „Зараховано в дохід бюджету ___ грн. ___(дата).”; цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Також скаржник стверджує, що зазначення у платіжному дорученні від 06.12.2006 за № 6921, за яким було перераховано державне мито за подання позовної заяви, коду бюджетної класифікації – 22090200 і символу звітності банку – 095 не є обов’язковою вимогою, а саме головне, що це не перешкодило зарахуванню державного мита сплаченого за цим дорученням до Державного бюджету України. Крім того, до примірника  вказаного платіжного доручення на сплату державного мита, додано копію листа ВАТ „Укрексімбанк”  від 26.01.2007, згідно із яким було уточнено призначення платежу, в тому числі зазначено код бюджетної класифікації та символ звітності банку.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з’явились, не зважаючи на те, що були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення – ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження від 03.05.2007 та відповідна відмітка канцелярії суду на зворотному боці  ухвали апеляційного господарського суду від 03.05.2007 про прийняття апеляційної скарги до провадження, відзивів на апеляційну скаргу не надали, що відповідно до ст. 96 ГПК України не перешкоджає перегляду ухвали господарського суду першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши представника позивача, колегія суддів встановила наступне.

Дочірнім підприємством „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом” (позивачем) до Господарського суду міста Києва була подана позовна заява № 1321/10 від 02.02.2007 до АБ „Кліринговий дім”, (відповідача), третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу  Козярик Надія Степанівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.02.2007 № 05-5-18/2824 вищезазначена позовна заява була повернута на підставі п.п. 4, 6 ст. 63 ГПК України у зв’язку із тим, що на платіжному дорученні від 06.12.2006 за № 6921 про сплату державного мита не вказано коду бюджетної класифікації – 22090200 та не зазначено символу звітності банку – 095.

Ще однією підставою для повернення позовної заяви господарським судом першої інстанції зазначено не подання доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, оскільки з доданого до матеріалів позовної заяви опису вкладення вбачається, що на адресу відповідача направлено тільки позовну заяву без доданих до неї документів.

Апеляційний господарський суд не може погодитись із висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі.

Дочірнім підприємством „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом” до позовної заяви за № 1321/10 від 02.02.2007, що подавалась до господарського суду першої інстанції, серед інших документів, було додане платіжне доручення за № 6921 від 06.12.2006 про сплату державного мита, у якому, на лицьовій стороні одержувачем державного мита в сумі 85,00 грн. зазначено РВДК у Шевченківському районі м. Києва, МФО 820019, код ЗКПО 26077968, банк одержувача УДК у м. Києві, р/р 0011, міститься штамп установи банку  та відповідні підписи посадових осіб про проведення платежу, а на зворотній стороні – вчинено напис про зарахування державного мита в дохід бюджету за формою, встановленою п. 14 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 за № 15.

Таким чином платіжне доручення є належним доказом сплати державного мита у встановленому порядку.

Та обставина, що позивачем в рядку “призначення платежу” не зазначені символ звітності банку 095 та код бюджетної класифікації 22090200, не є підставою для невизнання платіжного доручення доказом сплати державного мита у встановленому порядку, оскільки однією з основних умов, за якої господарський суд приймає заяву, скаргу до розгляду, є факт надходження державного мита до Державного бюджету України (лист за № 05-2/183 від 14.02.2003 року Вищого господарського суду України). До того ж, до примірника  вказаного платіжного доручення про сплату державного мита, позивачем додано копію листа ВАТ „Укрексімбанк”  від 26.01.2007, згідно із яким було уточнено призначення платежу, в тому числі зазначено код бюджетної класифікації - 22090200 та символ звітності банку - 095.

Відповідно до п. 3.3 роз’яснення Вищого арбітражного суду України № 02-05/289 від 18.09.1997 у вирішенні питання про наслідки порушення позивачем вимог ст. 57 ГПК України  слід виходити з того, що підставою для повернення позовної заяви є тільки відсутність доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі, у разі виникнення сумнівів щодо надходження і зарахування державного мита до державного бюджету України суди мають право згідно з п. 4 ст. 65 ГПК України витребувати від позивача відповідне підтвердження територіального органу Державного казначейства України.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що при поданні позовної заяви Дочірнім підприємством „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом” не було допущено порушень передбачених п. 4 ст. 63 ГПК України.

Статтею 56 ГПК України передбачено, що позивач, прокурор чи його заступник зобов’язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів, якщо цих документів у сторін немає.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до п. 6 ст. 63 ГПК України господарський суд повертає позовну заяву та додані до неї документи, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

До позовної заяви № 1321/10 від 02.02.2007 позивачем в якості доказів, які підтверджують відправлення відповідачеві та третій особі копій позовної заяви, додано фіскальні чеки за № 8780 та за № 8785  від 05.02.2007 з описом вкладення у цінний лист, а тому апеляційна інстанція не може погодитись із висновком суду першої інстанції про порушення позивачем п. 6 ст. 63 ГПК України.

Щодо посилання господарського суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі на те, що позивачем не надано доказів надсилання відповідачеві копії доданих до позовної заяви документів апеляційний господарський суд зазначає, що відповідно до ст. 56 ГПК України позивач, зобов’язаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів, якщо цих документів у сторін немає. Позивачем в додатку до позовної заяви зазначені документи, а саме: переказний вексель за № 46 з алонжем, акт про протест переказного векселя за № 46 в неакцепті, виконавчий напис про стягнення з Дочірнього підприємства „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом” (позивача) на користь Акціонерного банку „Кліринговий дім” 500 000,00 грн. за переказним векселем № 46, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу  Козярик Н.С., з яких вбачається, що ці документи складені за участю відповідача та третьої особи, або видані ними, а отже повинні бути у наявності у відповідача та третьої особи.

Таким чином, з огляду на викладене та матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов висновку, про те, що не надіслання відповідачу разом з позовною заявою усіх документів, доданих до неї, не є підставою для повернення позовної заяви без розгляду на підставі п. 6 ст. 63 ГПК України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивачем при поданні позовної заяви до господарського суду першої інстанції не було допущено порушень, передбачених п.п. 4, 6 ст. 63 ГПК України, тому ухвала місцевого господарського суду підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд до місцевого господарського суду.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом” на ухвалу Господарського суду м. Києва від 16.02.2007 у справі             № 05-5-18/2824 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 16.02.2007 у справі  № 05-5-18/2824 скасувати.

3. Справу № 05-5-18/2824 передати для розгляду по суті Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Губенко Н.М.

Судді                                                                                          Барицька  Т.Л.

Ропій  Л.М.

09.07.07 (відправлено)