ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007 р.
№ 4/253-ПН-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді
суддів
Кота О.В.
Владимиренко С.В.
Шевчук С.Р.

розглянувши касаційну скаргу
Приватної фірми "Епос-Юг"

на постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 10 жовтня 2006 року
у справі                                       №4/253-пн-06

за позовом
Українського державного підприємства поштового зв’язку "Укрпошта" в особі Херсонського поштамту –ЦПЗ№1 Херсонської дирекції українського державного підприємства поштового зв’язку "Укрпошта" (далі –Підприємство)

до
Приватної фірми "Епос-юг" (далі –Фірма)

про
витребування майна

за участю представників:

позивача: Рудика М.Г., Тетянкова В.Є.;

відповідача: Брайло Т.Г., Думи В.П.;

встановив:

Рішенням господарського суду Херсонської області (суддя Ємленінова З.І.) від 10 серпня 2006 року у справі №4/253-пн-06 позов задоволено; зобов’язано Фірму повернути Підприємству  нежилі приміщення площею 164,1 кв.м., розташовані за адресою м.Херсон, вул. Чорноморська №64 по акту прийому-передачі та стягнуто судові витрати.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 10 жовтня 2006 року (судді Мірошніченко М.В., Коробка Н.Д., Хуторной В.М.) рішення господарського суду Херсонської області від 10 серпня 2006 року залишено без змін.

Фірма звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів, оскільки ними при винесенні оскаржуваних судових актів порушено норми матеріального та процесуального права та припинити провадження у справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність застосування норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарськими судами, 01.03.2001р. між Підприємством та Фірмою укладено договір оренди не житлового приміщення № 20, згідно з п.1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне майно: нежитлове приміщення, загальною площею 164,1 кв.м у будинку, що знаходиться на балансі Херсонського поштамту Херсонської дирекції Підприємства та розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Чорноморська, 64.

Відповідно до п.10.1 договору оренди, строк на який укладено договір складає п’ять років  ( з 01.03.2001р. до 01.03.2006р.). У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору після закінчення строку його дії протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий строк і тих же умовах, які були передбачені цим договором (п.10.6 договору).

Господарськими судами встановлено, що позивач письмово попередив ПФ “Епос-юг” про відмову продовжувати термін дії даного договору. Крім того, 28.03.2006р. позивач направив відповідачу пропозицію про повернення майна з посиланням на закінчення строку дії договору.

Правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору оренди безпосередньо передбачені статтею 764 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статтею 17 Закону про оренду та опосередковано нормою частини четвертої статті 291 ГК України, згідно з якою правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму ЦК України.

Відповідно до статті 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму (оренди), то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” у разі відсутності заяви однієї сторони про припинення або зміну договору після закінчення строку його дії протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий строк і тих же умовах, які були передбачені цим договором. Такі ж умови передбачені вищезазначеним договором оренди.

Господарськими судами досліджено, що позивач - орендодавець, листами від 17.01.2006р. № 83 та від 31.01.2006р. № 199, попередив орендаря про намір припинити договір оренди по закінченню строку його дії, передбаченого умовами даного договору. Також зазначив, що нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Чорноморська, 64, в подальшому передаватись в оренду не планується.

Згідно з п.2 ст.26 та п.1 ст.27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Орендар зобов’язаний повернути  орендодавцеві  об'єкт оренди  на умовах, зазначених у договорі оренди. Відповідно до умов договору оренди, у разі закінчення строку дії договору, якщо не досягнуто згоди про його продовження на новий строк, орендар зобов’язаний здати орендодавцю у 10-денний термін майно за актом приймання-передачі у належному стані, не гіршому, ніж на час передачі його в оренду (п.5.7 договору).

Оскільки, об’єкт оренди до теперішнього часу не повернуто господарський суд дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи  відповідача в касаційній скарзі не можуть вплинути на результат вирішення спору та спростовуються матеріалами справи.

Матеріали справи свідчать про те, що апеляційним господарським судом в порядку ст. 43 ГПК України всебічно, повно і об’єктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і підставно застосовано норми процесуального та матеріального права.

Виходячи з наведеного, судова колегія не вбачає підстав для скасування чи зміни оскаржуваних судових актів.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 10 жовтня 2006 року у справі №4/253-пн-06 залишити без змін, а касаційну скаргу приватної фірми "Епос-Юг" –без задоволення.

Головуючий суддя                                                                       О. Кот

судді                                                                      С. Владимиренко

С. Шевчук