ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

29.11.2007
Справа №2-1/15478-2007А

Суддя господарського суду АР Крим Л. О. Ковтун розглянувши матеріали адміністративної справи № 2-1/15478-2007А 29.11.2007р. у судовому засіданні, що почалося у 12:20 за участю секретаря судового засідання Н. М. Баранович,

За участю представників:

Від позивача –  Пристінський І, О., довіреність у справі

Від відповідача  – не з’явився

ухвалив постанову у 12:35

За позовом Підприємства Сімферопольської та Кримської єпархії «Іхвіс-Кримриба» (95034, м. Сімферополь, вул.  Полярна, 27-29)

До відповідача Сімферопольського районного бюро технічної інвентаризації (95000, м. Сімферополь, вул. Ракетна, 34)

Про визнання незаконною відмови та спонукання до виконання певних дій

Сутність адміністративної справи:

Позивач звернувся до господарського суду АР Крим та просить визнати рішення Сімферопольського районного БТІ про відмову в державній реєстрації права власності на об’єкти нерухомості, що належать позивачу на праві власності, незаконним та зобов’язати  Сімферопольське районне БТІ (м. Сімферополь, вул. Ракетна, 34) провести державну реєстрацію права власності за підприємством Сімферопольської та Кримської єпархії «Іхвіс-Кримриба» (95034, м. Сімферополь, вул. Полярна, 27-29) на нерухоме майно: дерев’яні будиночки у кількості 5 штук, розташовані на території бази відпочинку «Чайка» АП К»Степ», м. Миколаївка, вул. Морська, 28:  дерев’яний будиночок з навісом – Літери «А», «а», дерев’яний будиночок з навісом – Літери «Б», «б»,  дерев’яний будиночок з навісом – Літери «В», «в», дерев’яний будиночок з навісом – Літери «Г», «г», дерев’яний будиночок з навісом – Літери «Д», «д» .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч положенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» відповідачем зі спору було безпідставно відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності.

Позивач у судовому засіданні надав заяву про відкликання позовних вимог в частині визнання незаконною відмови Сімферопольського районного БТІ від проведення державної реєстрації права власності, вказана заява прийнята судом до розгляду, в останній частині позовних вимог позивач підтримав позов.

Відповідач явку представника у судове засідання не забезпечив. Про причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Заслухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, суд -

встановив:

Рішенням господарського суду АР Крим від 18.11.2004р. по справі №2-1/15094-2004 та відповідно до ухвали господарського суду АР Крим від 04.09.2007р. по справі №2-1/15094-2004 за позивачем було визнано право власності на певне нерухоме майно, у тому числі й на дерев’яні будиночки у кількості 5 штук, розташовані на території бази відпочинку «Чайка» АП К»Степ», м. Миколаївка, вул. Морська, 28:  дерев’яний будиночок з навісом – Літери «А», «а», дерев’яний будиночок з навісом – Літери «Б», «б»,  дерев’яний будиночок з навісом – Літери «В», «в», дерев’яний будиночок з навісом – Літери «Г», «г», дерев’яний будиночок з навісом – Літери «Д», «д».

07.08.2007р. підприємство Сімферопольської та Кримської єпархії «Іхвіс-Кримриба» звернулося до Сімферопольського районного БТІ із заявою про реєстрацію права власності на зазначене майно.

15.10.2007р. відповідач надав лист, відповідно якого повідомив, що реєстрація не може бути проведена, оскільки на підставі п. 1.6 Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5 реєстрації підлягають об’єкти нерухомого майна, які були прийняті в експлуатацію у порядку, встановленому діючим законодавством.

Суд вважає безпідставним таке твердження через наступне.

Відносини, пов'язані  з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості  регулюються  нормами  Закону  України  "Про  державну реєстрацію речових  прав  на  нерухоме  майно  та   їх   обмежень", що визначено ст. 1 цього Закону.

Відповідно до  п.  1 ст.  4 Закону,  обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться  на  території  України,  фізичних  та юридичних осіб, держави,   територіальних   громад,   іноземців   та   осіб    без громадянства,  іноземних юридичних осіб,  міжнародних організацій, іноземних держав, зокрема, право власності на нерухоме майно.

В силу п.  4 ст.  5 Закону,  державна  реєстрація прав  проводиться  місцевими  органами  державної  реєстрації прав виключно за  місцем  знаходження   нерухомого   майна,   а   саме: в містах  Києві  та Севастополі,  місті обласного підпорядкування, районі.

Місцевими органами  державної  реєстрації,  у відповідності з ст.   7   Закону,   є   відділеннями   державної госпрозрахункової   юридичної   особи  з  консолідованим  балансом (центру державного земельного кадастру).

У відповідності  з  п.  5  Прикінцевих  положень  зазначеного Закону, до створення єдиної системи органів реєстрації прав,  а  також  до  формування  Державного  реєстру прав у складі державного земельного  кадастру  реєстрація  об'єктів  нерухомості проводиться    комунальними    підприємствами    бюро технічної інвентаризації.  Повноваження бюро технічної  інвентаризації  щодо реєстрації  прав  власності  на  нерухоме  майно  на час звернення позивача  щодо  здійснення  реєстрації  також  визначені  п.   1.3 Тимчасового  положення  про  порядок  реєстрації прав власності на нерухоме  майно,  що  затверджено  наказом  Міністерства   юстиції України від 7 лютого 2002 року N 7/5.

Реєстрація прав власності згідно п. 1.3 Тимчасового положення про порядок   реєстрації   прав   власності   на   нерухоме  майно  здійснюють комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації.

В силу підпункту 10 п. "б" ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні",  до  відання  виконавчих органів   сільських,  селищних,  міських  рад  належить,  зокрема, делеговане повноваження щодо обліку та  реєстрації  відповідно  до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», а також відповідно до п. 10 Додатку №№1,2  Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5 підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно є, зокрема, рішення суду, яким встановлюється право власності, що набрало законної сили у встановленому законом порядку.

Здебільшого, як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору №197 від 14.06.2007р., який був укладений між сторонами зі спору, була проведена інвентаризація нерухомого майна, яка передує відповідно до п. 3.6 Тимчасового  положення  про  порядок  реєстрації прав власності на нерухоме  майно,  що  затверджено  наказом  Міністерства   юстиції України від 7 лютого 2002 року N 7/5, проведенню державної реєстрації права власності.

Приймаючі до уваги викладене, суд дійшов висновку, що фактично при наявності правовстановлюючих документів у позивача на право власності щодо певних об’єктів нерухомості, відповідач не здійснив державну реєстрацію права власності, посилаюся на відсутність інших правовстановлюючих документів, які перелічені у Тимчасовому Положенні. При цьому, слід зазначити, що ані Положенням, ані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», жодним нормативно-правовим актом не передбачено можливості одночасного існування у власника майна всіх видів правовстановлюючих документів, що взагалі суперечить положенням діючого законодавства щодо способів набуття права власності на майно.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких  ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади зобов’язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у засоби, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом відповідно п. З ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України за справами щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень має бути перевірено чи прийняті оспорювані рішення зокрема обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, пропорційно,  зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині спонукання Сімферопольського районного БТІ провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, що належить позивачу на праві власності.

Позовні вимоги в частині визнання рішення Сімферопольського районного БТІ про відмову в державній реєстрації права власності за підприємством Сімферопольської та Кримської єпархії «Іхвіс-Кримриба» на нерухоме майно від 15.10.2007р. незаконним, залишаються судом без розгляду у порядку п. 5 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України у зв’язку з наданою позивачем заявою про відкликання позовної заяви в частині зазначених позовних вимог.

Приймаючі до уваги викладене, керуючись п. 5. ст.  155, ст. ст. 158, 159, 160, 161- 163, п. 4 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити.

2.          Зобов’язати Сімферопольське районне БТІ (м. Сімферополь, вул. Ракетна, 34) провести державну реєстрацію права власності за Підприємством Сімферопольської та Кримської єпархії «Іхвіс-Кримриба» (95034, м. Сімферополь, вул. Полярна, 27, ідентифікаційний код 23444372) на нерухоме майно: дерев’яні будиночки у кількості 5 штук, розташовані на території бази відпочинку «Чайка» АПК «Степ», м. Миколаївка, вул. Морська, 28:  дерев’яний будиночок з навісом – Літери «А», «а», дерев’яний будиночок з навісом – Літери «Б», «б»,  дерев’яний будиночок з навісом – Літери «В», «в», дерев’яний будиночок з навісом – Літери «Г», «г», дерев’яний будиночок з навісом – Літери «Д», «д».

3.          Позовні вимоги в частині визнання рішення Сімферопольського районного БТІ про відмову в державній реєстрації права власності за підприємством Сімферопольської та Кримської єпархії «Іхвіс-Кримриба» на нерухоме майно від 15.10.2007р. незаконним залишити без розгляду.

Судом роз'яснено сторонам положення ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно якої Постанова суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виконавчий документ видати після набрання постановою законної сили за заявою сторони.

Дійсну Постанову направити на адресу сторін рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ковтун  Л.А.