СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

13.02.2007

Справа №2-24/1280-2007А

За позовом СПД ОСОБА_1( АДРЕСА_1)

До відповідача   ДПІ  в
м. Євпаторії (м.Євпаторія, вул.Дм.Ульянова, 240).

Про визнання нечинним рішення

Суддя Колосова Г.Г.

При секретарі Капустіної  І.М.

За участю представників:

Від позивача  -   не
з'явився.

Від відповідача -  Придатько А.О., зав.сектором, дов. у справі.

За участю залучених в якості
свідків: ОСОБА_2, посвідчення, копія у справі, ОСОБА_3, посвідчення, копія у
справі.

Сутність спору:

Позивач звернувся до суду з
позовом про визнання нечинним рішення
НОМЕР_1 від 04.12.2006р. про застосування штрафних санкцій у сумі
627,00грн. за порушення Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” №
26595-ВР від 06.07.1995р.

Позивач явку представника до
судового засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, про час
слухання справи належним чином повідомлений рекомендованою поштою.

Відповідач просить у позові
відмовити за мотивами, викладеними у запереченні на позов (а.с.19-21). Крім
того,  від відповідача   надійшло клопотання про  розгляд справи у його відсутність за
документами, які знаходяться у справі. ( а.с.17)

Згідно з п. 6 Закону України “Про
внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від
06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку  діяльності окружних та апеляційних
адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам
відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р. (1798-12),
вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні
господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до внесених змін до Кодексу
Адміністративного судочинства України (від 08.09.2005р. № 2875-ІУ) повне
фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного
засобу здійснюється судом тільки за вимогою особи, яка бере участь у справі,
або за ініціативою суду.

Вказаних вимог від сторін не надходило.

Суд вважає можливим проведення судового
процесу без здійснення фіксування судового процесу технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи,  дослідивши представлені докази,
заслухавши  пояснення представника
відповідача, свідків , суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1  зареєстрований як
суб'єкт  підприємницької
діяльності-фізична особа  виконкомом  Євпаторійської міськради  та узятий на податковий облік у ДПІ в
м.Євпаторії.

23.11.2006р. ДПІ в м. Євпаторії проведена перевірка  контролю
за здійсненням розрахункових операцій у сфері  готівкового й безготівкового обігу суб'єктами
підприємницької діяльності у магазині,
розташованому за адресою:АДРЕСА_2, що належить  СПД
ОСОБА_1

За результатами перевірки складений
акт   НОМЕР_2 від  23.11.2006р.

У ході перевірки виявлені
порушення п.п. 1,2,13 ст. 3  Закону
України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”, що виразилося в проведенні розрахункової
операції без застосування РРО на суму 27,35грн. (розрахункова квитанція не
виписана та не видана), невідповідність
готівкових грошових коштів на місці розрахунку сумі  коштів, відображених у денному звіту  РРО на
98,05грн.

На  підставі акту перевірки рішенням НОМЕР_1 від
04.12.2006р. до СПД  ОСОБА_1 застосовані
штрафні санкції у сумі 627грн. за порушення Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг», в тому числі 136,75грн.- у п'ятикратному  розмірі вартості проданих товарів без
застосування РРО (27,35грн.х 5) за невидачу при здійсненні розрахункової
операції розрахункового документу та
490,25грн.- у п'ятикратному
розмірі суми, на яку виявлено невідповідність коштів на місці проведення
розрахунків  загальній сумі  продажу по денному звіті РРО (98,05грн. х
5).

Позовні вимоги  не підлягають
задоволенню по наступних підставах:

При купівлі
однієї  пляшки горілки ”Хортиця” за ціною
21,00грн.,1 пляшки «Кока-кола» за ціною 4,20грн., хліба за ціною 1,75грн. та
разового посуду на суму 0,4грн., усього на 27,35грн. розрахунковий документ
не  виписаний  та не виданий.

Позивач не
представив  жодного доказу виписки
розрахункового документу  (розрахункової
квитанції або  фіскального чеку), до
того  ж це підтверджується  продавцем-стажером ОСОБА_4 у письмовому
поясненні. ( а.с. 27).

Відносно порушення  позивачем п.13 ст. 3 Закону № 265 суд
вважає  за необхідне підкреслити, що цим
пунктом  встановлений обов'язок суб'єктів
підприємницької діяльності забезпечувати відповідність суми готівкових коштів
на місці проведення розрахунків сумі коштів, вказаних в денному звіті РРО.

Перевіркою встановлено, що на
місці проведення розрахунків знаходилась готівка у розмірі 240грн. (з
урахуванням суми покупки), яка була перерахована у присутності стажера-продавця
ОСОБА_4 Сума готівкових коштів по даним розрахункових квитанцій, виданих з
початку робочого дня до моменту перевірки склала  114,60грн., що підтверджується звітним чеком
НОМЕР_3 від 23.11.2006р.

Таким чином невідповідність суми
готівкових коштів на місці проведення розрахунків загальній сумі коштів продажу
за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня склала  98,05грн.

Відповідно зі ст. 22 Закону № 265 до позивача
застосована штрафна санкція у
п'ятикратному розмірі суми, на
яку виявлено невідповідність  на
суму  490,25грн. (98,05грн. х 5).

Посилання позивача на те, що
продавець-стажер  ОСОБА_4 з ним у
трудових стосунках  ніколи не
знаходилась, суд  до уваги не приймає,
тому що для суду не має значення чи є
трудовий договір з продавцем чи ні, а факт продажу товару ОСОБА_1  ОСОБА_4 підтверджує власноруч. Крім того,
ніхто інший не міг роздрукувати звітний чек, на якому  значиться „ЧП ОСОБА_1, магазин, АДРЕСА_2”.

У матеріали справи позивачем наданий трудовий
договір від 20.10.2004р. між ним та ОСОБА_5, але  в період перевірки  в магазині
її не було, як свідчать пояснення свідків ОСОБА_3 та  ОСОБА_2, які безпосередньо приймали участь у
перевірки (а.с.12-13)     та вказано в
акті.

Визиває сумнів той факт, що у позовній заяві позивач вказує, що
перевірка проводилась у його відсутність, що такого продавця -стажера  як
ОСОБА_4 в нього немає, продавця ОСОБА_5 в магазині не було, але
кому  тоді був вручений акт
перевірки,  хто надав  документи на перевірку: ліцензії на право
роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, торгівельний
патент, реєстраційне посвідчення по РРО та ким підписаний акт перевірки.

У позовній заяві позивач посилається на те, що виявлені в результаті
перевірки кошти у розмірі 98,05грн були взяті не тільки на місці проведення
розрахунків,  та й  ті що знаходились окремо у шафі, в
спеціальному місці для зберігання
власних готівкових коштів і коштів
робітників магазину.

Цей факт також визиває сумнів,
оскільки СПД ОСОБА_1, як він стверджує у позовній заяві, був відсутній в
магазині на момент перевірки,  тож звідки
йому відомо звідкіля інспектори взяли кошти, які були перераховані, невідомо.

Відповідно з п. 2 Закону
України  „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг”
місце проведення розрахунків- це місце, де здійснюються розрахунки з покупцем
за продані товари (надані послуги) і зберігаються отримані за реалізовані
товари (надані послуги) наявні кошти, а також місце одержання покупцем  попередньо оплачених товарів (послуг) із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів і т. п.

Нелогічно підводити під поняття „
місце проведення розрахунків” якої б то ні було окремої шухляди, тому що в ній
не здійснюються розрахунки з покупцем і покупці не одержують  попередньо сплачені товари.

Факти наявності порушень, які
зафіксовані у акті перевірки, на підставі якого винесено спірне   рішення про застосування штрафних санкцій,
підтверджуються поясненням до акту перевірки продавця-стажера  ОСОБА_4, а також поясненнями  працівників
ДПА  ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Позивач не представив суду доказів, які
підтверджують відсутність порушень з його сторони, або не правомірних дій
посадових осіб ДПА, тоді як згідно зі ст.71 КАС України на нього покладений
такий обов'язок.

Ствердження позивача про
порушення  працівниками органів державної
податкової служби положень  Закону
України „Про державну податкову службу в Україні” та Закону  України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг”  судом до уваги не приймаються,
тому що  згідно із ст.ст. 15 і 16 Закону
України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”
органи податкової служби здійснюють планові та позапланові перевірки по
контролю за здійсненням  розрахункових
операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктів підприємницької
діяльності суд не приймає до уваги.

Перевірка по контролю за здійсненням  розрахункових операцій в сфері готівкового та
безготівкового обігу не є перевірками фінансово-господарської діяльності
суб'єктів підприємницької діяльності відносно сплати податків та зборів
(обов'язкових платежів) до бюджетів і державних цільових фондів. Перевіркою не
розглядались питання правильності обчислення і повноти сплати податків та
зборів, в зв 'язку  з чим вказані норми
законодавства не можуть бути віднесені до проведеної   перевірки.

В силу Постанови НБУ № 72 від
19.02.2001р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.03.2001р. №
2375428 «Про затвердження Положення про проведення касових операцій в
національній валюті в Україні», п. 4.1. зберігання в касі готівки та інших
коштовностей, які не належать  цьому
підприємству  забороняється. Пунктом
5.3.4. вказаної постанови передбачено,
що уся готівка, яка знаходиться в касі, повинна бути своєчасно і в
повній сумі оприбутковуватися.

У зв'язку з тим, що позивач не довів наявність порушення вимог закону,
позов не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Постанова складена у повному
обсязі  19.02.2007року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 160-163 КАС України,
суд

п о с т а н о в и в:

У
позові відмовити.

У разі неподання  заяви про апеляційне оскарження, постанова
набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі
складання  постанови у повному обсязі,
відповідно до ст. 160 КАСУ -  з дня
складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви  про апеляційне оскарження , апеляційна скарга
не подана, постанова вступає в законну силу
через 20 днів після подання заяви про апеляційне  оскарження.

Постанова може бути оскаржена в
порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Колосова Г.Г.