СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

17 квітня 2007 року

Справа № 2-20/14156-2006

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Заплава
Л.М.,

суддів                                                                      Антонової
І.В.,

Ткаченка М.І.,

за участю представників:

прокурора: не
з'явився;

позивача: не
з'явився;

відповідача - Суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1: ОСОБА_2,
довіреність НОМЕР_1 від 02.04.07;

відповідача - Алуштинської міської
ради: не з'явився;

розглянувши апеляційне подання
Прокурора міста Алушти на рішення господарського суду Автономної Республіки
Крим (суддя Луцяк М.І.) від 27.11.2006 у справі № 2-20/14156-2006

за позовом           Прокурора міста Алушти (вул. Леніна, 44,
Алушта, 98500)

в інтересах держави в особі Республіканського
комітету Автономної Республіки Крим з охорони навколишнього природного
середовища (вул. Кечкеметська, 198, Сімферополь, 95022)

до
Алуштинської міської ради (пл. Радянська, 1, Алушта, 98500)

Суб'єкта підприємницької
діяльності  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про визнання недійсним договору
оренди землі

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 27.11.2006 у справі від 2-20/14156-2006 у позові
відмовлено.

Не погодившись з даним рішення,
Прокурор міста Алушта подав апеляційне подання, в якому просить рішення
скасувати у зв'язку з тим, що воно було прийнято з порушенням і неправильним
застосуванням норм матеріального права.

Під час розгляду справи
Севастопольський апеляційний господарський суд встановив таке.

Прокурор міста Алушта звернувся до
господарського суду Автономної Республіки Крим в інтересах держави в особі
Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з охорони навколишнього
природного середовища із позовом до відповідачів  про визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки укладеного 20.08.2004 між Алуштинською міською радою та
фізичною особою - підприємцем  ОСОБА_1.

Позовні вимоги обґрунтовувались
тим, що управлінням архітектури та містобудування Алуштинської міської ради
листом від 01.08.2006 було відкликано свій висновок №348 від 12.07.2004
стосовно погодження проекту відведення земельної ділянки. Розташування об'єкту
малої архітектурної форми біля пам'ятнику, клумби та інших елементів декоративного
благоустрою суперечить Єдиним правилам ремонту і утримання автомобільних доріг,
вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони,
затверджених постановою Кабінету міністрів України №198 від 30.03.1994.

Також обґрунтовує тим, що спірним
рішенням допущено порушення вимог статей 13, 14 Закону України „Про планування
та забудову територій”, статті 111 Земельного кодексу України оскільки воно
прийнято без встановлення обмежень використання земельної ділянки, розташованої
у межах червоних ліній генерального плану забудови  м. Алушта та комунікацій, які проходять через
ділянку.

Як вбачається із матеріалів справи,
Рішенням Алуштинської міської ради від 11.08.2004 НОМЕР_2 «Про передачу
земельної ділянки в оренду підприємцю ОСОБА_1 під установку павільйону-кафе із
літньою площадкою»затверджено проект землеустрою по відведенню земельної
ділянки і технічну документацію з землеустрою по перенесенню в натурі  меж відведення земельної ділянки підприємцю ОСОБА_1
під установку павільйону-кафе із літньою площадкою в м. Алушта, вул. Горького,
в районі ресторану «Сонечко» на земельній ділянці площею 0,0399 га в т.ч. по
угіддям : вулиці, площі-0,0399 га, постановлено передати позивачу в оренду  позначену земельну ділянку для використання в
комерційних цілях  строком до 01.01.2014,
зобов'язано його протягом трьох місяців укласти договір оренди земельної
ділянки.

Дане рішення Алуштинської міської
ради не визнано нечинним рішенням господарського суду Автономної Республіки
Крим від 27.11.2006, яке залишено  без
змін Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від
27.02.2007, та набрало закону силу.

На підставі даного рішення 20
серпня 2004 року між Алуштинською міською радою та фізичною особою ОСОБА_1.
укладено договір оренди земельної ділянки
загальною площею 0, 0399 га у м. Алушта, вул. Горького, в районі
ресторану «Сонечко»строком дії до 01.01.2014.

Позивач заявив позов про визнання
недійсним договору оренди земельної ділянки з тих же підстав, що і раніше
заявлений їм позов про визнання нечинним рішення Алуштинської міської ради
НОМЕР_2 від 11.08.2004 "Про передачу земельної ділянки в оренду підприємцю
ОСОБА_1 під установку павільйону - кафе з літною площадкою, якої залишений без
задоволення.

Залишаючи без задоволення позов,
господарський суд виходив з того, що при прийнятті рішення Алуштинською міською
радою "Про передачу в оренду земельної ділянки порушень ст. 13, 14 Закону
України "Про планування та забудову територій", ст. 111 Земельного
кодексу України, Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, не було.

Також нормами чинного законодавству
не передбачено право органам архітектури на відкликання раніш наданого висновку
про можливість закріплення земельної ділянки.

Згідно статті 35 Господарського
процесуального кодексу України обставини, визнані господарським судом
загальновідомими, не потребують доказування.

У зв'язку з тим, що рішення
Алуштинської міської ради про надання в оренду земельної ділянки відповідачу,
не визнано недійсним, та Алуштинська міська рада на законних підставах уклала
договір оренди земельної ділянки.

Спірний договір містить визначені
статтею 15 Закону України «Про оренду землі»істотні умови, як-то:  об'єкт оренди   (місце
розташування   та  розмір
земельної ділянки); строк дії договору оренди;  орендна плата із зазначенням  її
розміру,  індексації,  форм платежу,   строків,
порядку   її   внесення
і   перегляду   та відповідальності за її несплату; умови
використання та цільове призначення земельної
ділянки, яка передається в оренду;
умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної
ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження  (обтяження)  щодо
використання  земельної ділянки
(зокрема не надавати в суборенду); визначення сторони,  яка несе ризик  випадкового
пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини - орендатора;
відповідальність сторін. Також є наявними план ділянки, акт встановлення меж
земельної ділянки в натурі, акт прийому-передачі.

Таким чином, порушень норм чинного
законодавства при укладенні договору не було допущено.

Відповідно до статті 20 Закону
України “Про охорону навколишнього природного середовища”, Положення,
затвердженого Постановою Ради Міністрів АРК від 09.08.2005 р. № 359,
Республіканський комітет АРК з охорони навколишнього природного середовища є
спеціально уповноваженим органом державного управління в області охорони
навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів,
наділений компетенцією щодо здійснення державного контролю за використанням і
охороною земель.

Згідно зі статтею 37 Закону України
«Про охорону навколишнього природного середовища»при здійсненні нагляду органи
прокуратури застосовують надані їм законодавством України права, включаючи
звернення до судів з позовами про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті
порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, та про
припинення екологічно небезпечної діяльності.

Позивач  зазначає, що позовна заява пред'являється в
інтересах держави у особі спеціально уповноваженого державного органу
управління - Республіканського комітету АРК по охороні навколишнього
середовища, згідно ст. 20 Закону України «Про охорону навколишнього природного
середовища». Однак, до компетенції спеціально уповноваженого центрального
органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів і його органів
на місцях належить право подання позовів про відшкодування збитків і втрат,
заподіяних в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього
природного середовища.

Таким чином, законодавець визначає
право державного органу управління, в інтересах котрого звернувся з позовом до
суду прокурор, звертатися до суду лише з позовами про відшкодування збитків і
втрат, заподіяних в результаті порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища.

При таких обставинах позивач є
неналежним позивачем.

З урахуванням висловленого, судова
колегія, не знаходить підстав для скасування рішення суду першої інстанції,
оскільки воно відповідає чинному законодавству і встановленим обставинам
справи.

Керуючись статтями 101, 103
(частина 1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційне подання Прокурора міста
Алушти залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 27.11.2006 у справі № 2-20/14156-2006 залишити
без змін.

Головуючий суддя
Л.М. Заплава

Судді
І.В. Антонова

М.І. Ткаченко