СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

02.04.2007
Справа №  16/59-ПН-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді
Немченко Л.М. при секретарі
Горголь О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом
Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Севастополь

до
Приватного підприємця ОСОБА_2,АДРЕСА_1

про  визнання права власності

за
участю

представників
сторін:

від  позивача: ОСОБА_3 дов.ІНФОРМАЦІЯ_1

від  відповідача: ОСОБА_4. дов. ІНФОРМАЦІЯ_2

Приватний підприємець
ОСОБА_1(позивач) звернувся до суду з позовом про визнання права власності на
частину комбікормового заводу, розміщеного за адресою  АДРЕСА_2 на підставі договору доручення на
виробництво зернових та масляничних культур.

Позивач просив для забезпечення
позову накласти арешт на спірне майно та заборонити будь-які дії ОСОБА_2, які
спрямовані на зміну вартості комбікормового заводу.

Суд зазначені клопотання відхиляє,
оскільки відповідно до ст.66 ГПК України забезпечення позову допускається в
будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може
утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Позивач
таких доказів не надав.

Відповідач позовні вимоги не визнав в
повному обсязі з причин викладених у
відзиві на позов.

В судовому засіданні оголошено
вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши  матеріали справи, заслухавши  представників сторін, суд

в с т а н о в
и в:

Між приватним підприємцем ОСОБА_1
(позивачем) та приватним підприємцем ОСОБА_2(відповідачем) ІНФОРМАЦІЯ_3  укладений договір на виробництво зернових та
масляничних культур. За договором ПП ОСОБА_1 доручив ПП ОСОБА_2 провести
необхідні агротехнічні роботи  по
вирощенню зернових та масляничних культур на площі 870 га. За п.2.1.1 позивач
зобов'язувався надати дизельне пальне в кількості 10 т. на суму 16000 грн. ,
аміачну селітру в кількості 10 т. на суму 6900 грн., суперфосфат в кількості 12
т. на суму 9360 грн.  та проплатити 94
000 грн.

Відповідач за зазначеним договором
зобов'язувався провести посів, збирання врожаю та передати позивачу зерновий
матеріал, необхідний для посівів на вищезазначеній площі.

Позивач в відповідності до ст.526
ЦК України  свої договірні зобов'язання
виконав частково, передавши відповідачу 10т. дизельного пального, 10т. аміачної
селітри, 12 т суперфосфату, що підтверджено накладною від ІНФОРМАЦІЯ_3 та
перерахувавши кошти у сумі 73000грн., що підтверджено товарним чеком
ІНФОРМАЦІЯ_4

Позивач стверджує, що відповідач не
виконав свої договірні зобов'язання, а на отримані кошти придбав комбікормовий
завод, що знаходиться вАДРЕСА_3. В якості підтвердження позивач надав договір
про задоволення вимог Іпотекодержателя від ІНФОРМАЦІЯ_5

Згідно зазначеного договору з
одного боку громадянин Російської Федерації ОСОБА_5  передав гр. ОСОБА_2 право власності на 46/100
комбікормового  заводу, що знаходиться по
АДРЕСА_4 загальною площею 445, 4 кв.м
загальної вартості 272 650 грн. на підставі договору відступлення прав
за іпотечним договором, на підставі яких ОСОБА_2 став новим Іпотекодержателем
за іпотечним договором і отримав право вимоги до Іпотекодавця від ІНФОРМАЦІЯ_6.
Сторони не надали докази, що зазначений договір в установленому порядку визнано
недійсним.

Із огляду на умови зазначеного
договору не витікає, що  відповідач набув
права власності на спірне майно за рахунок грошових коштів позивача. Як витікає
із вартості майна, право власності на яке перейшло за договором від
ІНФОРМАЦІЯ_5, вартості матеріальних цінностей та грошових коштів, які були
передані позивачем відповідачу за договором
від ІНФОРМАЦІЯ_3, недостатньо для придбання частини заводу.

Відповідно до ст.328 ЦК України
право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зокрема, із
правочинів.

Із огляду на встановлені факти, суд
дійшов до висновку, що позивач не довів своїх прав на  частину комбікормового заводу, в зв'язку з
чим, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного,  керуючись
ст.ст.82, 83, 84, 85
Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и
в:

1.
Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суддя
Л.М. Немченко

Дата підписання рішення

відповідно до вимог ст. 84 ГПК
України
10.04.2007р.