ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "25" січня 2007 р.                                                       по справі  № 1/136/58-75

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімтекс"

до Відкритого акціонерного товариства "Луцькпластмас"

Третя особа на стороні відповідача Комунальне підприємство "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації"

про визнання дійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення та визнання права власності на нежитлове приміщення

Суддя          Гончар М.М.

ЗА УЧАСТЮ ПРЕДСТАВНИКІВ СТОРІН:

від позивача: Бондарук Ю.А., довір. від 12.12.2006р.

від відповідача: н/з

від 3-ої особи: н/з

Суть спору: товариство з обмеженою відповідальністю "Сімтекс" звернулося до господарського суду із позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення № 114/1-06, укладеним 05.12.2006 року між ним та відкритим акціонерним товариством "Луцькпластмас".

Відповідач в відзиві на позовну заяву №51 від 24.01.2007 року позов визнав в повному об'ємі, просив розглянути справу без участі свого представника.

КП  "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" в листі №31 від 09.01.2007 року просить розглянути справу без участі його представника

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2006 року між відкритим акціонерним товариством "Луцькпластмас", "продавець", та товариством з обмеженою відповідальністю "Сімтекс", "покупець",  було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення № 114/1-06, а саме споруду зарядної станції (літера Х-2), загальною площею 394,9кв. м., що знаходиться в м. Луцьку, вул. Рівненська, 76а (п. п. 1.2., 1.3., 1.4. договору № 114/1-06 від 05.12.2006 року).

Згідно п. п. 1.4 та  2.1 договору купівлі-продажу нежитлового приміщення            №114/1-06 від 05.12.2006 року ділянка на якій знаходиться майно, що продається складає 0,2250 га, вартість майна складає 97 971 грн. з урахуванням ПДВ.

Укладений договір предметом судового розгляду не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був, у зв’язку з чим в господарського суду відсутні підстави вважати зазначену угоду недійсною або неукладеною.

У відповідності до умов зазначеного договору відкрите акціонерне товариство "Луцькпластмас" зобов’язувалось передати у власність товариству з обмеженою відповідальністю "Сімтекс" споруду зарядної станції (літера Х-2), загальною площею 394,9кв. м., що знаходиться в м. Луцьку, вул. Рівненська, 76а, а ТзОВ  "Сімтекс" в свою чергу – прийняти споруду зарядної станції та сплатити за неї 97 971 грн.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов’язки суб’єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать, а згідно ст. 147 Господарського кодексу, майнові права суб’єктів господарювання захищаються законом.

Згідно положень ст.ст. 655, 656 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу – це угода, за якою одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Зазначена угода спрямована на безповоротне відчуження продавцем майна і перехід його у власність (повне господарське відання чи оперативне управління) покупця, виступає юридичною підставою виникнення права власності іншої сторони за угодою на придбаний згідно договору об’єкт.

Істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну угоди, недосягнення сторонами згоди щодо цих істотних умов, незважаючи на визначення останніми всіх інших можливих істотних умов (про строк, місце, спосіб виконання і т.п.) тягне за собою визнання цієї угоди неукладеною.

В даному випадку сторонами за договором купівлі-продажу від 05.12.2006 року поряд із зазначенням в угоді умов щодо строків, місця та способу її виконання, положень щодо порядку проведення розрахунків за придбаний об’єкт та порядку передачі останнього у власність покупця, було визначено і всі необхідні при цьому обов’язкові істотні умови договору купівлі-продажу – умови щодо предмету договору (його складу, особливостей, місце знаходження і т.п.) та ціни договору купівлі-продажу (в даному випадку, вартості об’єкту відчуження).

У відповідності до ст.ст. 328, 334 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлене законом або договором.

В силу ст. 55 Закону України „Про власність”, власник не може бути позбавлений права власності на своє майно, крім випадків, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами.

Проте даний правочин нотаріально не посвідчений.

Відповідно до ч. 2 ст. 219 Цивільного кодексу України суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.

Частиною 2 ст. 220  Цивільного кодексу України встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Зазначений договір сторонами було укладено у відповідності до вимог чинного законодавства України, будь-яких порушень та недоліків при укладенні даного договору господарським судом встановлено не було, зазначений договір предметом судового розгляду не був, в судовому порядку недійсним та неукладеним не визнавався, будь-яких порушень положень чинного законодавства України при переході права власності на нежитловий об’єкт нерухомості від однієї юридичної особи до іншої судом встановлено не було, а тому позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімтекс" до Відкритого акціонерного товариства "Луцькпластмас" про визнання дійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення та визнання права власності на нежитлове приміщення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 30, 48, 49, 55, 56 Закону України "Про власність", ст.ст. 20, 144, 147 Господарського кодексу України, ст.ст. 219, 220, 328, 334, 655, 656, Цивільного кодексу України, ст.ст. 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ

1.Позов задовольнити повністю.

2.Визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення № 114/1-06 від 05.12.2006 року споруди зарядної станції (літера Х-2), загальною площею 394,9кв. м., що знаходиться в м. Луцьку, вул. Рівненська, 76а, укладений між відкритим акціонерним товариством "Луцькпластмас" та товариством з обмеженою відповідальністю "Сімтекс".

3.Визнати право власності на нежитлове приміщення –  споруду зарядної станції (літера Х-2), загальною площею 394,9кв. м., що знаходиться в м. Луцьку, вул. Рівненська, 76а за Товариством з обмеженою відповідальністю "Сімтекс", с. Лище, Луцького району.

4.Витрати по справі покласти на позивача.

Суддя                                                         М.М. Гончар