ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.07                                                                                           Справа № 17/160-2843

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого – судді                                        Давид Л.Л.

Суддів                                                            Кордюк Г.Т.

Мурської Х.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Селянського (фермерського) господарства «Кривчик»за вих. № 78 від 16.10.2007 р.

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 03.10.2007 р.

у справі № 17/160-2843 (суддя –Андрусик Н.О.)

за позовом Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», м. Дніпропетровськ в особі Тернопільської філії комерційного банку «ПриватБанк», м. Тернопіль

до відповідача Селянського (фермерського) господарства «Кривчик», с. Васильків, Чортківського району, Тернопільської області

про стягнення 2481499,47 грн. заборгованості по кредитному договору №1015 від 08.09.2005 р.

за участю представників сторін:

від позивача: Гулкевич Н.І. –начальник відділу (довіреність б/н від 03.09.2005 р.);

від відповідача: Сурматюк С.С. –адвокат (довіреність б/н від 07.11.2007 р.);

ВСТАНОВИВ:

Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк, м. Дніпропетровськ в особі Тернопільської філії Комерційного банку «ПриватБанк», м. Тернопіль подано позовну заяву до Господарського суду Тернопільської області 20.06.2007р. про стягнення з Селянського (фермерського) господарства «Кривчик»2 481 499,47 грн. заборгованості по кредитному договору №1015 від 08.09.2005 р. (Т-1, а.с.3-4).

24.09.2007 р. Позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог (Т-1, а.с.73), згідно якої проведено нарахування відсотків за користування кредитом станом на 20.09.2007 р. та враховуючи офіційний курс гривні станом на дату подання заяви (7,08 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ № 417/361 від 20.09.2007 р.), просить стягнути з Відповідача 349 601,60 євро, що в еквівалентному виразі становить 2 475 179,32 грн. - заборгованість за кредитом та 27138,87 євро (192 143,20 грн.)- заборгованість по відсотках за користування кредитом, всього 376740,47 євро (2 667 322,52 грн.) та відшкодувати судові витрати

Позивачем 03.10.2007 р. змінено позовні вимоги (Т-1, а.с.163-164), в зв‘язку з чим останній просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1015 від 08.09.2005 р. в розмірі 2 667 322,52 грн. звернути стягнення на предмет застави: бурякозбиральний комбайн Холмер „ТЕРА ДОС", рік випуску 2005, об"єм двигуна 12816, заводський номер 185605, державний № 11877 ТА, тип комбайн, що належить на праві власності Відповідачу у справі шляхом продажу комбайну Закритим акціонерним товариством Комерційним банком „ПриватБанк" з укладанням від імені Відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, зі зняттям даного комбайну з обліку в Чортківській інспекції Державного технічного нагляду, а також наданням ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та просить розірвати кредитний договір №1015 від 08.09.2005 р.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 03.10.2007 р. у справі №17/160-2843 частково задоволено позовні вимоги Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк, м. Дніпропетровськ в особі Тернопільської філії Комерційного банку «ПриватБанк», м. Тернопіль (надалі – Позивач) до Селянського (фермерського) господарства «Кривчик», с.Васильків, Чортківського району Тернопільської області (надалі –Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 2 481 499,47 грн. по кредитному договору №1015 від 08.09.2005 р., а саме: звернуто стягнення заборгованості Відповідача за кредитним договором №1015 від 08.09.2005 р. в розмірі 2 667 322,52 грн. заборгованості по неповернутому кредиту на заставлене майно - бурякозбиральний комбайн, марки Холмер „ТЕРА ДОС", рік випуску 2005, об’єм двигуна 12816, заводський номер 185605, реєстраційний № 11877 ТА, зареєстрований Чортківською інспекцією держтехнагляду в Тернопільській області 10.09.2005 р. та належний Відповідачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію машини АБ №199849, виданого Чортківською інспекцією держтехнагляду 10.09.2005р., які перерахувати в користь Закритого акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" в особі Тернопільської філії ЗАТ КБ «ПриватБанк». Стягнуто 25 500 грн. судових витрат з Відповідача на користь Позивача. В частині позовних вимог про розірвання кредитного договору № 1015 від 08.09.2005 р. –відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що Відповідачем не сплачено кредит та відсотки по ньому, в зв‘язку з чим порушено п.1.3, п.2.2.3 Кредитного договору №1015 від 08.09.2005 р., п.2 Договору застави від 14.09.2005 р. та вимоги ст. 20 Закону України «Про заставу», що є підставою для задоволення позовних вимог в частині стягнення 2 667 322,52 грн. шляхом звернення стягнення на заставлене майно. В частині розірвання Кредитного договору №1015 від 08.09.2005 р. судом відмовлено з огляду на те, що Позивачем не дотримано порядку розірвання договору, встановленого ст. 188 ГК України, оскільки не подано доказів на підтвердження надіслання Відповідачу пропозиції про розірвання кредитного договору.

Відповідач –Селянське (фермерське) господарство «Кривчик», не погодившись з вищезазначеним рішенням, подав апеляційну скаргу за вих. №78 від 16.10.2007 р. та доповнення до останньої (б/н від 21.11.2007 р.) в якій покликається на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права та з неповним дослідженням обставин справи, а саме:

-          на думку скаржника, судом не враховано того, що Позивачем (його службовими особами) вчинено протиправні дії, які вийшли за межі укладеного сторонами договору та неправомірно вилучено бурякозбиральний комбайн, який Відповідач не міг використати за призначенням на збирання врожаю буряків у 2006 р., в зв‘язку з чим і не зміг повернути відсотки за кредит;

-          судом не взято до уваги постанови від 24.07.2007 р. про порушення кримінальної справи за №1672221 за ст. 365 ч.3 КК України розслідування якої проводить Прокуратура м. Тернополя. У вказаній постанові зазначено, що службові особи служби безпеки ЗАТ КБ «ПриватБанк»перевищуючи свої повноваження , не маючи жодних законних підстав , самостійно вилучили у Відповідача комбайн «Холмер»моделі «Терра Дос»вартістю 2826437,33 грн., чим спричинило тяжкі наслідки підприємству;

-          судом не досліджено тієї обставини, що для примусової реалізації прав та обов‘язків за договором застави, Позивачу необхідно довести, що ним вжиті всі передбачені законом заходи для примусового виконання умов кредитного договору –повернення кредиту, сплати відсотків, пені та штрафу. Однак, як стверджує скаржник, кредитний договір передбачає лише фінансові зобов‘язання. Повернення фінансового кредиту майном в натурі ні законодавством , ні кредитним договором не передбачено;

-          судом невірно застосовано положення ст. 525 ЦК України, оскільки не встановлено відмови чи ухилення боржника від виконання умов кредитного договору, більше того таке посилання, на думку скаржника, не має відношення до неналежного виконання умов договору застави.

Дані обставини на думку, скаржника, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого господарського суду та прийняття нового, яким останній просить в задоволенні позовних вимог в частині задоволення позову –відмовити.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу (б/н від 07.12.2007 р.) та його представник в судовому засіданні заперечив доводи апеляційної скарги, з мотивів того, що підставою для стягнення є невиконання боржником своїх обов‘язків по основному зобов‘язанню, оскільки погашення кредиту мало здійснюватись у терміни відповідно до графіка погашення кредиту, а оскільки Позичальник (Відповідач) порушив терміни погашення частин кредиту то на підставі п.2.3.8 Кредитного договору , Банк (Позивач) має право достроково стягнути кредит, відсотки, в тому числі і шляхом звернення стягнення на заставлене майно. Крім цього, п.2.3.8. Кредитного договору передбачено, що Банк має право достроково стягнути кредит, відсотки і винагороду при порушенні Позичальником зобов‘язань по погашенні кредиту. Таким чином, скаржник вважає, що у відповідності до п.2.3.8 Кредитного договору №1015 від 08.09.2005 р. та ст.525, ч.2 ст.1050 ЦК України рішення є законним та обґрунтованим, просить останнє залишити без змін, апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Кравчик»- без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по них докази, заслухавши представників сторін, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення місцевого господарського суду нормам чинного матеріального та процесуального права, обставинам та матеріалам справи, виходячи з наступного.

08 вересня 2005 року ЗАТ КБ „ПриватБанк", м. Дніпропетровськ в особі Тернопільської філії Банку, директор якої діяв на підставі Довіреності № 942-Б від 05.04.2005 р. та Селянським (фермерським) господарством „Кривчик”, укладено кредитний договір № 1015, згідно умов якого Відповідачу надано кредит в розмірі 437002,00 Євро на строк з 09.09.2005 року по 15.07.2010 року зі сплатою два рази на рік (15 січня та 15 липня) кредиту та одночасно відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 10% річних (Т-1 а.с.9-11).

Відповідно до п.п. 2.2.2, 2.2.3., 4.1, 4.2, 4.3. 5.1.- 5.3. Кредитного договору №1015 від 08.09.2005 р. Відповідач прийняв на себе зобов'язання повернути до 15 липня 2010 р. фактично отриманий кредит в сумі 437002,00 євро, сплачувати відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 10% річних, погашати кредит згідно Графіка погашення, а за відкриття позичкового рахунку сплатити Позивачу одноразову винагороду в розмірі 500 грн., також сплатити Позивачу пеню за порушення взятих зобов'язань в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ і штраф у розмірі 25% за нецільове використання кредиту та 2% - за порушення зобов'язань щодо надання фінансової інформації.

Додатковою угодою б/н від 14.09.05 р. (Т-1, а.с.12) внесено зміни до п. 3 Кредитного договору, а саме встановлено, що зобов'язання Відповідача за видачу кредиту забезпечуються всіма основними та обіговими коштами, а також в забезпечення позики Відповідач передає сільськогосподарську техніку - бурякозбиральний комбайн фірми ХОЛМЕР, модель „ТЕРРА ДОС", 2005 року випуску, реєстраційний номер ТА 11877, заставною вартістю 2 826 437,33 грн.

14.09.2005 р. між сторонами по справі укладено договір застави без номеру (Т-1, а.с.13-15), згідно умов якого Відповідач, з метою забезпечення виконання власних зобов'язань за Кредитним договором №1015 від 08.09.2005 р. передав в заставу Позивачу належне йому на праві власності майно: бурякозбиральний комбайн фірми ХОЛМЕР, модель „ТЕРРА ДОС", 2005 року випуску, заводський номер 185605, об'єм двигуна 12816 см. куб., реєстраційний номер ТА 11877, що належить Відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію машини серії АБ № 199849, виданого Чортківською інспекцією держтехнагляду 10.09.05 р.

У відповідності до п. 29 договору застави майна б/н від 14.09.2005 р. - предмет застави – бурякозбиральний комбайн Холмер Терра ДОС, внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна за № 3656119, що підтверджується випискою з Реєстру (Т-1, а.с.16).

У відповідності до вимог ст. 509 ЦК України, зобов‘язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов‘язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов‘язку.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представників сторін, Відповідач починаючи з січня 2007 р. порушив прийнятті на себе зобов‘язання, повністю припинивши сплату відсотків за користування кредитними коштами та сплати кредиту згідно Графіка повернення кредиту (тобто 15.01.2007 р. та 15.07.2007 р. не проведено платежу) у розмірі 87400,40 євро. Станом на 20.09.2007 р. загальна сума заборгованості Відповідача за кредитним договором становить 2 667 322,52 грн. (376740,47 євро), в тому числі: кредит - 349 601,60 євро, що в еквівалентному виразі складає 2 475 179,32 грн. та відсотки - 27 138,87 євро (192 143,20 грн.).

У відповідності до п. 2.3.8. Кредитного договору передбачено право банку достроково стягнути з боржника, в тому числі шляхом звернення стягнення на заставне майно суму заборгованості (кредит, відсотки по кредиту і винагороду) за обставин, передбачених п. 2.3.2 договору, зокрема при порушенні будь-якого із зобов'язань, передбачених умовами даного договору. При цьому, як визначається в п.15.8., п. 21 Договору застави - Позивач (Заставодержатель) набуває право звернути стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання термінів виконання Позичальником (Відповідачем) якого-небудь із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані, та отримати задоволення своїх вимог з вартості предмету застави.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено право позикодавця вимагати дострокового повернення несплаченої частини позики та сплати процентів у разі прострочення позичальником повернення чергової частини кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, спір виник внаслідок неналежного виконання Відповідачем (Позичальником), умов кредитного договору №1015 від 08.09.2005 р. щодо погашення суми наданого кредиту у строки, визначені графіком погашення, як додатком до договору та відсотків за користування кредитом.

Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов‘язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України порушенням зобов‘язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов‘язання (неналежне виконання).

Наявними матеріалами справи підтверджується та не заперечується Відповідачем факт отримання останнім 437002,00 євро кредиту. Однак всупереч вимогам договору та ст. 525, ст. 526 ЦК України останнім не погашено двох траншів кредиту та не сплачено відсотки за користування даним кредитом, нарахованих за період з 18.07.2006 р. по 20.09.2007 р. у розмірі 138,87 євро, що складає 192 143,20 грн. В зв‘язку з цим, останнім порушено умови п.1.3, п.2.2.3. Кредитного договору №1015 від 08.09.2005 р., п. 2 Договору застави б/н від14.09.2005 р., вимоги ст.20 Закону України «Про заставу», що дало підставу Банку вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту (претензія №1 від 29.03.2007 р. (Т-1, а.с.17)).

Відповідачем не подано доказів погашення кредиту та відсотків по ньому в установленому Кредитним договором терміни.

Враховуючи наведене вище, місцевий господарський суд прийшов до вірного висновку про задоволення вимог Позивача про стягнення 2 667 322,52 грн. шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, про те, що доводи Відповідача щодо відсутності його вини у невиконанні зобов‘язань по погашенню двох траншів кредиту станом на день винесення судом рішення у відповідності до укладеного графіку не береться до уваги, оскільки Відповідачем не подано жодних доказів наявності обставин, незалежних від Позичальника, які б в силу Закону звільняли останнього від обов’язків сплати кредиту та відсотків по ньому за договором.

В частині позовних вимог про розірвання кредитного договору №1015 від 08.09.2005 р. судом вірно відмовлено, з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 206 ГК України господарське зобов‘язання може бути розірвано сторонами відповідно до правил, встановлених ст. 188 цього Кодексу.

Статтею 188 ГК України встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем не був дотриманий порядок розірвання договору, встановлений ст. 188 ГК України, оскільки не подано доказів на підтвердження надіслання Відповідачу пропозиції про розірвання кредитного договору.

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, чого скаржником не зроблено.

Оцінивши докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення місцевого господарського суду нормам чинного матеріального та процесуального права, обставинам та матеріалам справи.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України,

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення Господарського суду Тернопільської області від 03.10.2007 р. у справі №17/160-2843 залишити без змін, апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Кривчик»- без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Справу №17/160-2843 повернути Господарському суду Тернопільської області.

Головуючий суддя                                                                                Л.Л.Давид

Суддя                                                                                                    Г.Т.Кордюк

Суддя                                                                                                    Х.В.Мурська