КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2007                                                                                           № 35/362

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Андрієнка В.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Семесько В.О.

від третьої особи 1 - Коломієць Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ЗАТ "Ронекс-2"

на рішення Господарського суду м.Києва від 26.09.2007

у справі № 35/362

за позовом                               Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району м.Києва

до                                                   ЗАТ "Ронекс-2"

треті особи                     Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація

Товариство з обмеженою відповідальністю "Студент"

про                                                  виселення та повернення нежилого приміщення

ВСТАНОВИВ:

КП по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києвазвернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про виселення Закритого акціонерного товариства «Ронекс-2» з нежитлового приміщення, загальною площею 486,5 кв.м. у будинку № 23/25 по вул. Ф. Пушиної у м. Києві.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.09.2007 позовні вимоги задоволені повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у позові.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував та порушив норми процесуального та матеріального права.

Зокрема заявник посилається на те, що договір оренди № 2 від 11.01.1997 р. є продовженим, а отже відповідач на законних підставах займає спірне нежитлове приміщення.

Позивач просив суд рішення залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів відзначає наступне.

10 січня 1997 року Ленінградська районна державна адміністрація м. Києва видала патент № 32 на право оренди приміщення, яке розташоване за адресою: м. Київ-115, вул. Феодори Пушиної, 23/25 площею 486,5 кв.м. Закритому акціонерному товариству “Ронекс-2”.

11 січня 1997 року між Державною адміністрацією Ленінградського району м. Києва та Закритим акціонерним товариством “Ронекс-2” було укладено Договір оренди нежилого приміщення № 2.

В зв’язку зі зміною адміністративно-територіального устрою м. Києва у 2001р. було ліквідовано Ленінградську районну раду і на її базі утворено Святошинську районну у м. Києві раду та її виконавчий орган –Святошинську районну у м. Києві державну адміністрацію ( рішення Київради від 06.09.2001р. № 3/1437 “Про районні у м. Києві ради”, рішення Святошинської районної у м. Києві ради від 11.06.2002р. № 15 “Про утворення виконавчого органу Святошинської районної у м. Києві ради).

Розпорядженням Святошинської районної державної адміністрації м. Києва № 61 від 10.10.2001р. Державне комунальне підприємство житлового господарства Ленінградського району було реорганізовано в Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва.

Відповідно до умов вищезазначеного Договору (п. 1.2.) орендодавець на підставі патенту № 32 від 10.01.97р. передає, а орендар приймає в орендне користування такі нежилі приміщення: торгові, для використання під магазин по вул. Ф. Пушиної в будинку № 23/25 площею 486,5 кв.м.

Відповідно до п. 1.4. термін Договору встановлювався з 30.12.1996р. по 30.12.2006р.

Згідно п. 5.1. Договору останній припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Питання про надання дозволу на продовження строку договору оренди та його умови, вирішуються на підставі звернення орендаря поданого не пізніше як за три місяці до закінчення строку його дії.

30.12.2006р. Договір № 2 від 11.10.1997р. припинив свою дію.

Позивачем на адресу відповідача було направлено лист від 10.01.2007р. № 257 про закінчення терміну дії Договору оренди № 2 від 11.01.1997р. У зазначеному листі позивач просив відповідача вирішити питання продовження договору оренди у Святошинській районній державній адміністрації м. Києва або звільнити орендоване приміщення і передати його по акту в ЖЕО-810, сплатити орендну плату і плату за комунальні послуги.

Крім того, позивач зазначив, що у разі невиконання відповідачем вищевказаних умов, він буде змушений звернутися до Господарського суду м. Києва з позовом про виселення відповідача з орендованого приміщення.

Проте, вищевказане повідомлення було залишено відповідачем без реагування.

Позивач повторно направив відповідачу лист від 15.03.2007р. № 26-юр, в якому нагадував про закінчення Договору оренди та вимагав у десятиденний термін вирішити питання про продовження терміну дії договору оренди, звернувшись до Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації для отримання розпорядження.

Зазначений лист було залишено відповідачем без реагування.

Позивач направив на адресу відповідача лист від 22.05.2007р. № 755, в якому повідомляв, що у відповідності до чинного законодавства Святошинською районною державною адміністрацією м. Києва 04.05.2007р. було проведено конкурс на право оренди нежитлового приміщення за адресою: вул. Ф. Пушиної 23/25, в якому відповідач також приймав участь. Проте, конкурс виграла інша організація.

У зв’язку з вищевикладеним позивач вимагав терміново звільнити орендоване приміщення.

За твердження позивача, незважаючи на закінчення терміну дії Договору оренди та неотримання дозволу Святошинської РДА у м. Києві щодо продовження терміну дії договору оренди, відповідач продовжує безпідставно перебувати в орендованому приміщенні, чим заважає Позивачеві та новому Орендарю здійснювати господарську діяльність.

За таких обставин позивач звернувся до суду з позовними вимогами про виселення відповідача з нежитлового приміщення, загальною площею 486,5 кв.м. у будинку № 23/25 по вул. Ф. Пушиною у м. Києві, шляхом повернення зазначеного приміщення позивачу.

Спірне приміщення є комунальним майном, і спір щодо нього повинен вирішуватися відповідно до Закону України „Про оренду державного та комунального майна”.

Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній республіці Крим або перебуває в комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно –правовими актами (ч.1 ст.2, ст.3 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

Частиною 2 ст. 26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” передбачено, що договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об’єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об’єкта оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна„ термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Відповідно до п. 5.1. Договору останній припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Питання про надання дозволу на продовження строку договору оренди та його умови, вирішуються на підставі звернення орендаря поданого не пізніше як за три місяці до закінчення строку його дії.

Таким чином при укладанні спірного договору сторони погодили особливі умови його дії, зміни та продовження.

Проте, згідно матеріалів справи, відповідач в установлений договором строк не звертався із заявою про продовження строку договору оренди, нового договору оренди на спірне приміщення укладено не було, таким чином відповідач безпідставно займає спірне нежитлове приміщення.

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутств орендаря він зобов’язаний повернути орендодавцеві об’єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Як вбачається з матеріалів справи на момент пред’явлення позову та розгляду справи в судовому засіданні відповідач свої зобов’язання щодо звільнення наданого в орендне користування приміщення не виконав, приміщення не звільнив та не передав за актом позивачу.

Як вбачається з наданих суду доказів, відповідачем були порушені договірні зобов‘язання щодо звільнення приміщення після закінчення терміну дії Договору.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про виселення відповідача з нежитлового приміщення, загальною площею 486,5 кв.м. у будинку № 23/25 по вул. Ф. Пушиною у м. Києві, шляхом повернення зазначеного приміщення позивачу, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного судова колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 26.09.2007 року у справі № 35/362 про задоволення позовних вимог прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору.

У зв`язку з цим підстав для скасування прийнятого рішення Київський апеляційний господарський суд не вбачає, а отже апеляційна скарга Закритого акціонерного товариства «Ронекс-2» підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м. Києва від 26.09.2007 року у справі № 35/362 залишити без змін, а апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Ронекс-2»- без задоволення.

Головуючий суддя

Судді

24.12.07 (відправлено)