ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2007 р.
10:50

Справа №  7/764/07

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю фірми “Експрес-Транзит”, 54025, м. Миколаїв, пр. Героїв Сталінграду, 95, адреса для листування: 54030, м.Миколаїв, вул.Наваринська, 3, кв. 70

до відповідача: Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва, 54030, м.Миколаїв, вул. Потьомкінська, 24

про: визнання нечинним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 14.05.2007 року № /0 Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва.

Суддя –Семенчук Н.О.

Секретар судового засідання Дзюба Ю.Ф.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача: Клюшин М.В., дов. № 1  від 08.10.2007 р.

Козлов О.М. -директор

Від відповідача: Плахотна О.М., дов. № 39141/9/10-011 від 18.10.2007 р.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю фірма “Експрес-Транзит” звернулось до господарського суду з позовними вимогами про визнання нечинним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 14.05.2007 року № /0 Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва.

04.12.2007 року позивач уточнив позовні вимоги та просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 14.05.2007 року № /0, в обґрунтування посилається на те, що факту продажу товару не було. Кошти у встановленому порядку в касу підприємства покупцем не вносилися, товар не відвантажувався. Вказує на те, що сума коштів в розмірі 485,00 грн., також як і сума в розмірі 1380,00 грн. –сума коштів на придбання щебеню були встановлені:

-          по перше у завідуючої складом –особи не уповноваженої на отримання коштів та оформлення розрахункових документів;

-          по-друге у ваговій приміщенні, де розрахунки не здійснюються, РРО не знаходиться та не знаходилась уповноважена на прийом коштів та здійснення розрахунків особа –бухгалтер підприємства.

При цьому 485,00 грн. були особистими коштами вагаря, яка на вимогу співробітника ДПІ видала всі наявні в неї кошти всього 1865,00 грн., в тому числі, 1380,00 грн. - отриманих вагарем від співробітника ДПІ та 485,00грн. –особистих речей.

Позивач вказує на те, що вагова, де були надані кошти “на закупівлю щебеню” не є місцем здійснення розрахунків (касою), кошти були надані не касиру (в даному випадку бухгалтеру відповідальної за проведення розрахункових касових операцій), а завідуючої складом тому посилання відповідача на порядок провадження торгівельної діяльності та правил торгового обслуговування, згідно вимог якого заборонено зберігати на місці здійснення розрахунків (в касі) готівки, що не належить суб’єкту господарювання, а також особистих речей касира є необґрунтованим.

Відповідач проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що рішення прийнято обґрунтовано та у відповідності до норм діючого  законодавства.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд, -

Встановив:

23.04.2007 року Державна податкова адміністрація у Миколаївській області здійснила перевірку щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу ТОВ “Експрес-Транзит”,  за результатами якої був складений акт № 14000365/23-50 від 23.04.2007 року. (а.с. 9-10).

На сторінках 2-3 акту зазначено, що перевіркою встановлено порушення позивачем п. 1, 2, 13 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР (із змінами та доповненнями) (далі Закон України № 265/95-ВР) а саме:

-          не проведення розрахункової операції через РРО на суму 1380,00 грн. з не роздрукуванням та невидачею розрахункового документу встановленої форми на суму 1380,00 грн.;

-          незабезпечено невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів яка зазначена в денному звіті РРО. Сума невідповідності склала 485,00 грн.

На підставі акту перевірки ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва прийняла рішення від 14.05.2007 року № /0, яким до позивача застосувала штрафні (фінансові) санкції у розмірі 9 325 грн.

Позивач не погодився з рішенням від 14.05.2007 року № /0 та звернувся до суду з позовом про його скасування.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Закону України № 265/95 суб’єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг ) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов’язані проводити  розрахункові  операції  на  повну  суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку  та  переведені  у  фіскальний  режим  роботи  реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних  розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у   випадках,   передбачених   цим   Законом,   із   застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати  особі,  яка отримує або повертає товар,  отримує послугу  або  відмовляється  від   неї,   розрахунковий   документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

За порушення вищевказаних вимог згідно п. 1 ст. 17 Закону України № 265/95 застосовується фінансова санкція у п’ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг).

Отже, законодавець визначив зобов’язання СПД саме при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг провадити розрахункові операції через РРО та видавати покупцю відповідний розрахунковий  документ, тобто для застосування штрафних (фінансових)  санкцій за не проведення розрахункової операції через РРО  та невидачу розрахункового документу необхідна обов’язкова наявність факту продажу товарів (надання послуг).

Згідно наданих пояснень в судовому засіданні керівника Козлова О.М., та свідка Попереки Н.І. факту продажу товару не було, перевіряючі лише залишили на ваговій Поперекі Н.І. кошти в рахунок наступного придбання щебеню, та пояснили, що на підприємстві встановлений наступний порядок реалізації товару зі складу:

-          замовником на підприємстві здійснюється попередньо замовлення товару, при цьому оговорюється дата та час відвантаження товару;

-          в оговорений з замовником час на складі підприємства здійснюється навантаження будматеріалів на автомобіль;

-          автомобіль з вантажем зважується на ваговій складу, визначається фактична вага будматеріалів;

-          бухгалтером підприємства після встановлення фактичної ваги товару здійснюється розрахунок вартості товару, оформлюються відпускні документи на товар (накладна та шляховий лист на автомобіль);

-          бухгалтером підприємства приймаються від покупця кошти з наступним проведенням розрахункової операції через РРО і видачею фіскального касового чеку.

Так посадовою інструкцією завідуючого складом, зокрема встановлено, що завідуюча складом організує зважування і відпуск сипучих матеріалів на валовій, приймає із бухгалтерії та візує відпускні документи.

Посадовою інструкцією бухгалтера підприємства визначено, що обов’язком бухгалтера є здійснення ведення та оформлення розрахункових операцій.

Статтею 2 Закону України № 265/95 визначено:

-          реєстратор розрахункових операцій –пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг);

-          розрахунковий документ –документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг.

Положенням про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 01.12.2000 року № 614 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2001 року за № 105/5296 (далі Положення № 614) визначено, що

–          сума розрахунку –сума готівкових коштів, яка отримана від покупця за продані товари (послуги);

–          фіскальний касовий чек на товари –це розрахунковий документ, надрукований реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги);

–          реєстрація  продажу товару (надання послуг) через РРО провадиться одночасно з розрахунковою операцією. Розрахунковий документ повинен видаватись покупцеві не пізніше завершення розрахункової операції.

Аналізуючи наведені норми, та враховуючи те, що на момент перевірки в наявності  факту продажу товарів чи надання послуг не було, що не спростовано відповідачем в судовому засіданні, то застосування відповідачем штрафної санкції на підставі п. 1 ст. 17 ЗУ (№ 265/95) у розмірі 6 900 грн. (1380*5) здійснено неправомірно.

Відповідно до ст.. 22 Закону України № 265/95 у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, до суб’єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п’ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Статтею 2 Закону України № 265/95 визначено, що  місце проведення розрахунків –місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги)  та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги)  готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Так, на сторінці 2 акту перевірки зазначено, що позивачем незабезпечено відповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО. Сума невідповідності склала 485 грн. (1895,00-1380,10-25,00).

Свідок Поперека Н.І. в судовому засіданні пояснила, що кошти в сумі 1865 грн. були на вимогу перевіряючих надані нею у ваговій, при цьому 485 грн. є її особистими коштами.

Факт надання коштів в сумі 1865 грн. саме у ваговій завідуючою складом, та факт знаходження РРО саме в бухгалтерії підприємства, а не на складі перевіряючими не заперечуються.

Враховуючи, що споживач розраховується за товар в бухгалтерії  ТОВ “Експрес-Транзит” де й знаходиться РРО (місце проведення розрахунків), після чого отримує товар на складі, яке є окремим приміщенням, де й були знайдені кошти в розмірі 485,00 грн. та які є особистими коштами Попереки Н.І., то застосування штрафної санкції в розмірі 2425,00 грн. (485* 5) є неправомірним.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.  94, 98, 160-163, 167, 254 КАСУ господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити.

2.          Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 14.05.2007 року № /0 Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва.

3.          Відшкодувати з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми “Експрес-Транзит”судові витрати в розмірі 3,40 грн.

Постанова у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
Н.О.Семенчук