ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"27" березня 2007 р.
Справа №  17/66

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Таран С.В., розглянувши в судовому засіданні 27.03.2007 р. о 12 год. 00 хв.  матеріали справи №17/66

за позовом: прокурора м. Олександрії Кіровоградської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої є Міністерство палива та енергетики України, від імені якого діє Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго", м.Київ, в особі державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Кіровоградській області, м.Кіровоград

до відповідача: закритого акціонерного товариства "Олександрійська швейна фабрика", м. Олександрія Кіровоградської області

про стягнення 5100 грн.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від прокуратури - Гребенюк Т.Г.,   прокурор відділу представництва інтересів громадян та держави в судах Кіровоградської області, посвідчення № 457;

від позивача - Скрипаль О.С., довіреність №310  від 29.12.06р., представник;

від відповідача - участі не брали.

Прокурором м. Олександрії Кіровоградської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої є Міністерство палива та енергетики України, від імені якого діє державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго"  в особі державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Кіровоградській області подано позов про стягнення з закритого акціонерного товариства "Олександрійська швейна фабрика" 5100 грн. штрафу в дохід державного бюджету за порушення законодавства про електроенергетику.

Позовні вимоги прокурора обґрунтовані тим, що невиконання відповідачем обов'язкового до виконання припису від 19.05.2005 р. №199-Т про усунення порушень, виявлених в ході перевірки, проведеної державним інспектором Держенергонагляду щодо дотримання чинного законодавства про електроенергетику і несплата ним штрафу у розмірі 5100 грн., накладеного постановою №125/06 від 15.08.2006 року, зачіпає інтереси держави.

Відповідно до пункту 2 статті 121 Конституції України на прокуратуру України покладено представництво інтересів громадянина або держави у суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 (справа про представництво прокуратурою інтересів держави в арбітражному суді) прокурор або його заступник самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві в чому полягає порушення інтересів, чи в чому існує загроза інтересам держави, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, тобто, орган, на який державою покладено обов’язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

За приписами ст. ст. 2, 29 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 60, 61 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 361 Закону України “Про прокуратуру” та зазначеного рішення Конституційного Суду України прокурор та його заступник має право подавати позови до господарського суду, якому на підставі п.6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства делеговані повноваження адміністративного суду, в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах.

Указом Президента України „Про зміни в структурі центральних органів виконавчої влади” від 15.12.1999 №1573/99 Міністерство палива та енергетики України віднесено до складу центральних органів виконавчої влади України.

Згідно ст. 9 Закону України “Про електроенергетику” та п. 1 Положення про державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної та теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.08.1996 № 929 (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), державний нагляд в електроенергетиці здійснює Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії (Держенергонагляд), яка підпорядкована безпосередньо Мінпаливенерго в частині виконання функцій, покладених на Держенергонагляд цим положенням та діє у складі державного підприємства, що здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління об'єднаною енергетичною системою України, та його територіальних структурних підрозділів. Таким державним підприємством є „Національна енергетична компанія „Укренерго”, яка створена та підпорядкована Мінпаливенерго України.

Відповідно до Положення про відокремлений підрозділ “Держенергонагляд у Дніпровському регіоні” завданням цього підрозділу є, зокрема, здійснення контролю за дотриманням суб’єктами електроенергетики і споживачами електроенергії вимог законодавства у сфері виробництва, постачання та споживання енергії, та усуненням виявлених порушень.

Отже, органом, уповноваженим державою здійснювати контрольні функції у спірних правовідносинах, пов'язаних із захистом інтересів держави, є зазначений прокурором відокремлений підрозділ- державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Кіровоградській області,  який, однак, не має відповідних повноважень для самостійної участі у справі в якості сторони, а підпорядкований безпосередньо Мінпаливенерго в частині виконання покладених на нього функцій та діє у складі Національної енергетичної компанії „Укренерго” в особі відокремленого підрозділу "Держенергонагляд у Дніпровському регіоні" державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго".

Відповідач в судове засідання 27.03.2007 р.  не з'явився, хоча належним чином був сповіщений про час та місце його проведення, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №1323617 від 02.03.2007 р. (а.с.25); позов не заперечив, витребувані господарським судом документи не подав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та прокуратури, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, господарський  суд встановив наступне.

19 травня 2005 року інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у Кіровоградській області було проведено обстеження  обладнання закритого акціонерного товариства "Олександрійська швейна фабрика" (а.с.12-13), за результатами якого відповідачу було видано припис від 19.05.2005 р. №199-Т про усунення виявлених порушень (а.с.14-15).

Докази отримання відповідачем вказаних приписів наявні в матеріалах справи (а.с.15,17,18).

Згідно зі ст. 9 Закону України “Про електроенергетику” державні інспектори з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії, зокрема, мають право давати споживачам обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень нормативно-правових актів та застосовувати в установленому законом порядку санкції за порушення законодавство про електроенергетику.

Відповідно до ст. 27 цього Закону суб'єкти господарської діяльності несуть відповідальність, зокрема, за таке правопорушення в електроенергетиці, як ухилення від виконання або несвоєчасне виконання рішень чи приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у вигляді штрафу у розмірі до п'яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Суми штрафу зараховуються до державного бюджету України.

Під час повторної перевірки було встановлено невиконання відповідачем  припису від 19.05.2005 р. №199-Т , про що складено акт перевірки №141-Т від 25.07.2006 р. (а.с.21).

Постановою від 15.08.2006 року №125/06  за порушення законодавства про електроенергетику, а саме: невиконання припису №199-Т від 19.05.2005 року, на підставі статті 27 Закону України “Про електроенергетику”, на відповідача було накладено штраф у розмірі 5100 грн.

Вказана постанова отримана директором  ЗАТ "Олександрійська швейна фабрика" 18.08.2006 р. (а.с.23- на звороті).

Відповідачем не надано суду доказів оскарження постанови №125/06 про накладення штрафу за порушення законодавства про електроенергетику від 15.08.2006 р. в порядку, визначеному чинним законодавством. За повідомленням позивача вказана постанова не оскаржувалась (а.с.46). Відтак зазначена постанова є чинною.

Оскільки докази сплати штрафу в розмірі 5100 грн.  в матеріалах справи відсутні, позовні вимоги  є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 160, 162, 163, частинами 1-4 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, пунктом 6 "Прикінцевих та перехідних положень" Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з закритого акціонерного товариства "Олександрійська швейна фабрика" (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Леніна, 27а, , р/р 1001 в АКБ "Надра", МФО 323602) в дохід Державного бюджету (код бюджетної класифікації 21081100, рахунок №0006, одержувач УДК в Олександрійському районі, код одержувача 24146085, банк одержувача ГУДК у Кіровоградській області, МФО 823016) - 5100 грн. штрафу.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили  після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського господарського суду через господарський суд Кіровоградської області. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі  відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлено 29.03.2007 р.

Суддя

С.В. Таран