ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

13.02.07                                                                                           Справа  № 7/37-38

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів: Кузь В.Л. /головуючий/, Юркевич М.В., Городечна М.І., розглянувши апеляційну скаргу приватного підприємства «Айслаг»(м. Луцьк)

на ухвалу господарського суду Волинської області

від 04.12.2006р. у справі № 7/37-38

за заявою відкритого акціонерного товариства «Луцьке ремонтно-транспортне підприємство»(с. Гірка Полонка)

про відстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області

за позовом приватного підприємства «Айслаг»(м. Луцьк)

до відповідача відкритого акціонерного товариства «Луцьке ремонтно-транспортне підприємство»(с. Гірка Полонка)

про стягнення 156334,85грн.

за участю представників:

від позивача: Процик В.І.

від відповідача: Юнчик О.М.

секретар судового засідання: Лозицький С.О.

З правами та обов’язками, передбаченими ст.49 та 51 КАС України, сторони ознайомлені.

Ухвалою від 04.12.2006р. у справі № 7/37-38 господарського суду Волинської області (суддя Шум М.С.) задоволено заяву відкритого акціонерного товариства «Луцьке ремонтно-транспортне підприємство»(с. Гірка Полонка) про відстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 20.03.2006року за позовом приватного підприємства «Айслаг»(м. Луцьк) до відкритого акціонерного товариства «Луцьке ремонтно-транспортне підприємство»(с. Гірка Полонка) про стягнення 156334,85грн.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, приватним підприємством «Айслаг»(м. Луцьк) подано апеляційну скаргу, у якій скаржник просить ухвалу господарського суду Волинської області скасувати, з огляду на наступне:

- підставою для відстрочки виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим;

- ст. 121 ГПК України обумовлює право господарських судів змінювати строки виконання рішень надзвичайністю випадків;

- жодна із наведених заявником обставин не є виключною обставиною, що ускладнює виконання рішення або робить його неможливим в розумінні ст. 121 ГПК України інше.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, вважає, що підстави для скасування ухвали господарського суду Волинської області - відсутні, з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 1 ст.121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках залежно від обставин справи, може відстрочити виконання рішення.

Разом з цим, Господарський процесуальний кодекс України не містить переліку підстав для відстрочки виконання судового рішення, а лише встановлює критерій їх визначення –обставини, що ускладнюють виконання рішення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність із врахуванням усіх обставин, а також прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження.

При цьому, Львівський апеляційний господарський суд зазначає, що скаржником у поданій апеляційній скарзі вживаються терміни щодо можливості застосування відстрочки виконання рішення, які не містяться в нормі ч.1 ст. 121 ГПК України. Зокрема, скаржник зазначає, що зазначене стаття обумовлює право господарських судів змінювати строки виконання рішення надзвичайністю таких випадків або виключністю обставин.

Однак, терміни “надзвичайні випадки” та “виняткові випадки” не є тотожніми. Окрім того, судом застосовуються норми права в тому тексті, які прийняті законодавцем. Норма ст 121 ГПК України не містить терміну «виключні обставини».

Стосовно оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, то Львівський апеляційний господарський суд зазначив, що остання прийнята без порушень норм процесуального права. При цьому суд апеляційної інстанції виходить з того, що:

-          застосування відстрочки виконання прийнятого судового рішення  є правом господарського суду;

-          позивач у справі не надав доказів і не навів жодних підстав стосовно негативного впливу на його інтереси відстрочки виконання судового рішення;

-          заявник подав значну кількість документальних даних, які підтверджують неможливість сплати суми боргу, визначену судовим рішенням, до початку збору й реалізації урожаю 2007 року (а.с.39-39, 56-58);

-          відповідач є сільськогосподарським товаровиробником, специфіка діяльності якого носить сезонний характер і залежить значною мірою від погодніх умов;

-          одним із засновників відповідача є Волинська обласна рада, яка володіє 25%+1 акція ВАТ “Луцьке ремонтно-транспортне підприємство”, якою також підтримано заяву відповідача про відстрочку виконання рішення суду терміном на один рік (а.с.31).

Усі ці обставини були досліджені місцевим судом і правомірно враховані при прийнятті ухвали про відстрочку виконання рішення.

Щодо доводів скаржника про те, що відповідачем не подані докази відсутності грошових коштів чи майна для виконання судового рішення, то Львівський апеляційний господарський суд зазначає, що сам факт отримання відповідачем кредитів в банківських установах, заборгованість по яких становить 3410,5 тис. грн., отримання грошових кредитів від закупівельників сільськогосподарської продукції, яка виробляється відповідачем, як попередньої оплати, є прямою ознакою відсутності вільних грошових коштів, необхідних для погашення заборгованості по рішенню суду, яка складається з 150820грн. відсотків за користування кредитом, 2138,41грн. пені та 3376,44грн. річних, а всього на суму 156334,85грн.; 1563,35грн. –витрат по оплаті державного мита та 118грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Стосовно тверджень скаржника, що доданий відповідачем до заяви про відстрочку виконання рішення суду аудиторський висновок, виготовлений аудиторською фірмою “Серко”, про фінансовий стан відповідача за станом на 31.10.2006р., не в повній мірі відображає фінансовий стан цього підприємства, то Львівський апеляційний господарський суд зазначає, що при розгляді питання про відстрочку виконання рішення, суд оцінює подані докази, як підстави для встановлення обставин, що ускладнюють виконання рішення.

При цьому суду не надано право при розгляді заяви про відстрочку виконання рішення призначити судові експертизи для встановлення правильності даних аудиторського висновку, оскільки така оцінка потребує спеціальних знань. А тому судом аудиторський висновок приймається як такий, що (як у даному випадку) визначає фінансовий стан підприємства.

У поданому відповідачем аудиторському висновку зазначено, що фінансовий стан відповідача за підсумками роботи в 2006 році є незадовільний і відволікання коштів з обороту на невиробничі цілі до реалізації врожаю 2007 року і введення в експлуатацію молочно-товарної ферми може призвести до зупинення підприємства.

Враховуючи наведене, Львівський апеляційний господарський суд встановив, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції, прийнята відповідно до обставин справи без порушення норм процесуального права.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 195, 196, 198, 205 КАС України, Львівський апеляційний господарський суд –

У  Х  В  А  Л  И  В:

Ухвалу від 04.12.2006р. у справі № 7/37-38 господарського суду Волинської області залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий          суддя                                                  Кузь В.Л.

суддя                                                  Юркевич М.В.

суддя                                                  Городечна М.І.