СУД
ПОСТАНОВА

10.08.07р.

Справа № А15/74-07

За позовом В.о.
прокурора м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, в інтересах держави
в особі: Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська, Дніпропетровської області

до Суб'єкта
підприємницької діяльності-приватного підприємця ОСОБА_1, м.Дніпродзержинськ,
Дніпропетровської області

про стягнення
8816, 35 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

Представники сторін:

Від прокурора: не з'явився

Від позивача: ОСОБА_2., юрист
Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська
, довіреність№49

Від відповідача: ОСОБА_3,
довіреність №б/н від 30.05.07.

У судовому засіданні оголошувалась
перерва з 07.08.07 по 08.08.07 та з 08.08.07 по 10.08.07.

СУТЬ СПОРУ:

В.о. прокурора звернувся з позовом
в інтересах держави в особі позивача про стягнення з приватного підприємця
ОСОБА_1 на користь позивача суми боргу в розмірі 8816, 35 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що
в результаті проведеної перевірки прокуратурою м. Дніпродзержинська встановлено
порушення законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з
боку відповідача, а саме: відповідачем подавались звіти, з яких видно, що він
нараховує заробітну плату працівникам, але не нараховує внески в розмірі 32% з
фонду оплати праці найманих працівників, в результаті чого у відповідача
виникла заборгованість за період з липня 2006 року по лютий 2007 року включно
по сплаті збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач проти позову заперечує,
посилається на те, що позов порушує вимоги діючого законодавства України, не
враховує належність  відповідача до
платників єдиного податку, порушенням позивачем встановленого законом контролю
нарахування страхових внесків та порядку сплати недоїмки страхувальником.

Відповідачем подано заяву про
забезпечення доказів, у якій стояла вимога щодо подання позивачем до суду
доказів проведення перевірок відповідача, згідно вимог Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхуванння»та Закону України «Про
здійснення контролю за сплатою збору на обов'зкове державне пенсійне
страхуван-ня та збору на обов'язкове соціальне страхування», надіслання у
адресу відповідача вимо-ги про сплату недоїмки та узгодження з позивачем
розрахунку суми, зазначеної у адмініс-тративному позові (68816,35 грн.).

Позивачем надано до суду пояснення
щодо надання доказів до якого додано документи у вигляді додатків, якими
позивач доводить необгрунтованість заяв відповідача щодо порушення з його боку
норм чинного законодавства.

Крім того, відповідач подав заяву
про злочин, у якій вважає фальсифікованими документи, подані до суду з боку
позивача у вигляді додатків до пояснення щодо надання доказів і просить порушити
кримінальну справу проти посадових осіб позивача за ознаками злочину,
регламентованого ст. 364 «Зловживання владою або службовим становищем»та ст.
366 «Службове підроблення»КК України.

Суд залишив зазначену заяву без
задоволення, оскільки відповідно до положень Кодексу адміністративного
судочинства України, адміністративні суди не порушують кримінальні справи та не
приймають з цього приводу відповідих рішень, а відповідач, згідно вимог чинного
законодавства, має право звернутись до компетентних органів.

Дослідивші матеріали справи,
заслухавші представників сторін, господарський суд

В С Т А Н О В И В :

Відповідач, як суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особаОСОБА_1 зареєстрована виконкомом
Дніпродзержинської міської ради 16.11.01, про що видане свідоцтво про державну
реєстрацію (а.с. 16).

В порядку, визначеному Указом
Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку, звітності
суб'єктів малого підприємництва», відповідач зареєстрований, як платник єдиного
податку, в тому числі на 2007 рік по виду діяльності роздрібна торгівля
продуктами харчування, громадське харчування.

Указом Президента України «Про
спрощену систему оподаткування, обліку, звітності суб'єктів малого
підприємництва»встановлено, що суб'єкт малого підприємництва, який сплачує
єдиний податок, не є платником збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до п.2 Указу, відділення
Державного казначейства України наступного дня після надходження коштів від
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи перераховують суми податку
у розмірі 42 відсотки до Пенсійного фонду України.

З 1 січня 2004 року набрав чинності
Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким
передбачено перехід від системи пенсійного забезпечення до системи
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і встановлення прямої
залежності розмірів пенсій від страхового стажу й заробітку, з якого були
фактично обчислені та сплачені внески до Пенсійного фонду та загального порядку
сплати страхових внесків для всіх роботодавців за найманих працівників,
незалежно від обраного способу оподаткування.

В якості страхувальників і
платників страхових внесків в цьому Законі визначені, зокрема, фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований
сільскогосподарський податок, придбали спільний торговий патент), чи члени
сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Підпунктом 4 пункту 8 Прикінцевих
положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»передбачено, що фізичні особи- суб'єкти підприємницької діяльності,
які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільскогосподарський податок, придбали спільний торговий патент), чи
члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань
особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку,
визначеному Законом у фіксованому розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи
та не заперечується відповідачем, в своїй діяльності відповідач використовує
працю найманих працівників.

В такому випадку п.1 ч.1 ст. 11
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»передбачено, що загальнообов'язковому пенсійному страхуванню
підлягають громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними
договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та
особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах,
організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах,
відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організації,
в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних
та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований
сільскогосподарський податок, прид-бали спільний торговий патент) на умовах
трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених
законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах,
організаціях чи у фізичних осіб за договором цивільно-правового характеру.

Статтею 14 цього Закону фізичним
особам - суб'єктам підприємницької діяльності, включаючи фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб
оподаткування, як роботодавцям, наданий статус страхувальників, які згідно ст.
15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»є
платниками страхових внесків до солідарної системи.

За положеннями ч. 3 ст. 15 цього
Закону страхувальники набувають статусу платників страхових внесків із дня їх
реєстрації у теріторіальному органі Пенсійного фонду України.

Відповідач зареєстрований в
управлінні Пенсійного фонду України Дніпровського району м. Дніпродзержинська,
як платник внесків на загальнообов'язкове держане пенсій-не страхування за №
.

Як зазначено в ст. 18 вище
згаданого Закону, страхові внески є цільовим платежем, який справляється на
всій теріторії України в порядку, встановленому цим Законом. Порядок обчислення
та сплати страхових внесків встановлений ст. 20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також  Інструкцією про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, затвердженою постановою правління Пенсійного
фонду України № 21-1від 19.12.03. (п. 5 Інструкції).

Страхові внески нараховуються
незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та
використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично
виплачені після їх нарахування до сплати.

Сплата страхових внесків
здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум
страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих
органів Пенсійного фонду України.

Страхувальники зобов'язані
сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим
звітнім періодом є календарний місяць.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем за період з липня 2006 року по лютий 2007 року включно до
Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська
подані щомісячні розрахунки суми страхових внесків на загальнообов'язкове
пенсійне страхування, в яких внески в розмірі 32% (33,2%) з фонду оплати праці
найманих працівників не нараховані. Відповідно, зазначені внески до Пенсійного
фонду не сплачені, що не заперечується відповідачем.

Розмір заборгованості відповідача з
цього приводу, визначений позивачем в сумі 8816, 35 грн., яку в.о. прокурора
просить стягнути з відповідача.

Разом з тим, суд вважає, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 20  Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», обчислення
страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1,2,5-7, 9,
10, 12 і 15 статті 11 цього Закону, здійснюються страхувальниками на підставі
бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування
(обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати
(доходу), які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до частини третьої цієї
статті, обчислення страхових внесків теріторіальними органами Пенсійного фонду
у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів
перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що
подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують
суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього закону нараховуються
страхові внески.

Обчислення територіальними органами
Пенсійного фонду сум страхових внесків за минулі періоди провадиться виходячи з
розміру страхового внеску, що діяв на день нарахування виплат (доходу), на які
відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до Законів України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»та «Про здійснення контролю
за сплатою збору на обов'язкове пенсійне страхування та збору на обов'язкове
соціальне страхування», органами Пенсійного фонду України здійснюється контроль
за правильним нарахуванням, своєчасним і повним перерахуванням за надходженням
страхових внесків, інших платежів.

При цьому органам Пенсійного фонду
України надано право провадити планові, а також у випадках, передбачених
законодавством, позапланові перевірки на будь-яких підприємствах, в установах і
організаціях та у фізичних осіб -суб'єктів підприємницької діяльності
бухгалтерських книг, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням,
обчисленням та сплатою страхових внесків, отримувати необхідні пояснення,
довідки і відомості (у тому числі письмові) з питань, що виникають під час
таких перевірок.

Згідно п. 12.5. Інструкції про
порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків
не загальнообов'язкове пенсійне страхування до Пенсійного фонду України,
затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.03 №21-1,
контроль на підприємствах, в установах та організаціях провадиться шляхом
перевірки бухгалтерських документів про нарахований заробіток та інші виплати,
нарахування страхових внесків, платіжних доручень про перерахування сум
страхових внесків на рахунок Пенсійного фонду, документів, що пов'язані із
сплатою збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів
господарських операцій, інших розрахункових документів.

Перевірці підлягають документи за
весь період з моменту проведення попередньої перевірки.

Згідно п. 8.2. Інструкції, якщо
дані документальних перевірок результатів діяльності страхувальника свідчать
про донарахування сум страхових внесків, органи Пенсійного фонду надсилають
страхувальникам вимогу про сплату недоїмки одночасно з актом документальної
перевірки.

Частиною 2 статті 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»встановлено, що
суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені
страхувальником у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених
частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються прострочкою заборгованості
із сплати страхових внесків (далі -недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені
та застосуванням фінансових санкцій.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст.
106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»териториальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки,
визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають
недоїмки, вимогу про її сплату.

Протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник  зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми
фінансових санкцій.

Страхувальник у разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, угоджує її
з органом Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного
фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на
оскарження вимоги в судовому порядку (Постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.03. № 21-2 затверджено Порядок розгляду органами Пенсійного
фонду України скарг на рішення про накладення штрафу, нарахування пені та заяв
страхувальників при узгодженні ними вимоги про сплату недоїмки із сплати
страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне срахування, яким
розділом 2 визначена процедура узгодження вимоги про сплату недоїмки).

Узгодження вимоги теріторіального
органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки здійснюється на підставі заяви
страхувальника, яка розглядається териториальними органами Пенсійного фонду
протягом трьох робочих днів після її отримання, та поданих страхувальником
документів, що свідчать про неправільність обчислення сум недоїмки,  зазначених у вимозі.

У разі узгодження страхувальником
вимоги про сплату недоїмки з териториальним органом  Пенсійного фонду, цей орган зобов'язаний у
строк, визначений для розгляду заяви страхувальника про узгодження вимоги,
надіслати йому узгоджену вимогу про сплату недоїмки, а страхувальник
зобов'язаний сплатити узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів
після отримання узгодженої вимоги.

У разі, якщо страхувальник, який
одержав вимогу териториального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і
протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі
суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включно до
вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не
оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив
вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів
після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду
звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки
до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках
орган пенсійного фонду також має право звернутись до суду чи господарського
суду з позовом про стягнення недоїмки.

Згідно матеріалів справи, позивачем
не проводилась перевірка відповідача в установленому законом порядку з питань
правильності нарахування, обчислення та сплати страхових внесків. У позові
відсутні докази застосування позивачем вимоги про сплату недоїмки, а документи,
додані, як додатки до пояснення щодо надання доказів від 30.07.07.
підтверджують відсутність проведення позивачем перевірки дотримання
відповідачем вимог діючого законодавства та нормативних документів.

Підстави, умови та порядок
нарахування, визначеної суми заборгованості в межах наданих позивачеві
повноважень, останнім у позові не зазначені і з матеріалів справи не
вбачаються.

З огляду на викладене, виходячи з
аналізу зазначених правових норм, фактичних обставин справи, суд вважає, що
позивачем не дотримано встановлений законом порядок нарахування органами Пенсійного
фонду недоїмки по страхових внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, внаслідок чого, приймаючи до уваги спеціально визначену процедуру
стягнення нарахованих Пенсійним органом внесків на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, яка позивачем не дотримана, внаслідок чого право
звернення до суду з вимогою про примусове стягнення з відповідача суми 8816, 35
грн. за даних обставин не виникло.

Правові підстави для задоволення
позовних вимог відсутні.

Керуючись ст.ст. 160 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 234 Кодексу адміністративного судочинства України та може
бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Суддя
Петренко Н.Е.