КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2007                                                                                           № 35/496

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Зеленіна В.О.

суддів:            Рєпіної Л.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі:            Голюк Н.І.

За участю представників:

Від позивача – Василевська Б. П. – по довіреності.

Від відповідача – не з’явився.

Від третьої особи – не з’явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнафтопостач"

на рішення Господарського суду м.Києва від 26.08.2005 р.

у справі № 35/496 (Євдокимов О.В.)

за позовом                               Відкритого акціонерного товариства "Укрхіменерго"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнафтопостач"

третя особа відповідача           ВАТ "Льонотекс"

про                                                  стягнення 147 131,47 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення 89 170,73 грн. боргу з оплати виконаного позивачем ремонту обладнання та трубопроводів теплопункту, що передбачено, укладеним між сторонами Договором від 15.01.2004 р. № 15-10/04 та 57 960,74 грн. – штрафу за необґрунтоване ухилення від підписання акту виконаних робіт.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 07.02.2005 р. позов був повністю задоволений.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2005 р. рішення Господарського суду м. Києва від 07.02.2005 р. було залишене без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.06.2005 р. рішення Господарського суду м. Києва від 07.02.2005 р. та постанова Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2005 р. були скасовані, а справа направлена до Господарського суду м. Києва на новий розгляд.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 26.08.2005 р. у справі № 35/496 позов ВАТ “Укрхіменерго” до ТОВ “Укрнафтопостач” про стягнення 147 131, 47 грн. був задоволений повністю. Зокрема, було вирішено стягнути з ВАТ “Укрхіменерго” на користь ТОВ “Укрнафтопостач” 89 170,73 грн. основного боргу, 57 960,74 грн. – неустойки, держмито – 1 471,31 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн.

Не погоджуючись з винесеним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, оскільки вважає, що воно було прийняте з порушенням норм матеріального права, а також що висновки, викладені у рішенні не відповідають обставинам справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2006 р. було призначено судово-будівельну експертизу у справі № 35/496. Витрати по проведенню експертизи були покладені судом на ТОВ “Укрнафтопостач” та попереджено відповідача, що у випадку несплати зазначених витрат справа буде повернута до Київського апеляційного господарського суду і розглянута за наявними в ній матеріалами.

24.07.2007 р. до Київського апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 35/496.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.07.2007 р. було поновлено апеляційне провадження у справі № 35/496, розгляд справи був призначений на 20.09.2007 р.

20.09.2007 р. представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з’явились, про причини своєї неявки суд не повідомили. Колегія, порадившись, вирішила відкласти розгляд даної справи до 04.10.2007 р.

04.10.2007 р. представники відповідача та третьої особи у судове засідання знову не з’явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, у зв’язку з чим розгляд даної справи був відкладений до 11.10.2007 р.

11.10.2007 р. представники сторін у судове засідання не з’явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, у зв’язку з чим розгляд даної справи був відкладений до 25.10.2007 р.

25.10.2007 р. у судове засідання з’явився лише представник позивача.

Згідно ст. 75 ГПК України, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу та відзив на неї, інші подані сторонами матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.01.2004 р. між позивачем та відповідачем був укладений Договір № 15-10/04 (далі по тексту – договір), згідно умов якого позивач зобов’язався виконати ремонт обладнання та трубопроводів теплопункту згідно кошторису № 1, що є невід’ємною частиною договору, а відповідач – прийняти та оплатити виконані роботи.

За договором відповідач є замовником робіт та діє на підставі договору доручення № 5/11 від 05.11.2003 р. з ВАТ “Льонотекс”, а позивач – підрядник робіт.

В пункті 2.1. зазначеного договору та в підписаному належним чином сторонами додатку до договору обумовлена ціна договору, яка склала 140 694,85 грн. з урахуванням 23 449,14 грн. ПДВ.

Згідно пункту 5.2. договору, оплата виконаних робіт за договором здійснюється шляхом здійснення авансового платежу в розмірі 40 % від вартості робіт згідно виставленого рахунку протягом п’яти банківських днів з моменту виставлення рахунку та остаточний платіж з урахуванням фактично виконаних робіт – протягом п’яти банківських днів після підписання акту виконаних робіт.

До матеріалів справи залучена виписка банку № 96 від 26.05.2004 р., з якої вбачається, що відповідач сплатив на користь позивача 47 463 грн. передоплати за ремонтні роботи.

На виконання умов договору № 15-10/04 від 15.01.2004 р. позивач виконав підрядні роботи відповідно до локального кошторису № 1, узгодженого та затвердженого сторонами, на загальну суму 136 633,73 грн. в межах узгодженої сторонами договірної ціни, даний факт не заперечувався відповідачем.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України договір є підставою для виникнення зобов’язання, які повинні виконуватись належним чином і в установлений законом строк, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За своєю юридичною природою укладений між сторонами договір є договором підряду.

Згідно статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до пункту 4.2. зазначеного договору відповідач зобов’язаний протягом п’яти днів з моменту отримання акта приймання виконаних робіт, при відсутності заперечень, підписати та направити позивачу підписаний акт приймання робіт або мотивовану відмову від приймання робіт.

Згідно статті 853 ЦК України замовник зобов’язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до розділу 4 договору позивач 29.07.2004 р. направ відповідачеві акт № 05-71 приймання виконаних підрядних робіт за липень 2004 р. на суму 136 633,73 грн., що підтверджується поштовими квитанціями, згідно описів вкладення у цінний лист, що знаходяться матеріалах справи.

Відповідач вважає, що між сторонами виник спір з приводу приймання виконаних робіт, і фактом пред’явлення претензії щодо якості є підписаний сторонами протокол розбіжностей до проекту акту виконаних робіт, підписаний представником позивача та представниками ВАТ “Льонотекс”.

Зі змісту протоколу розбіжностей до проекту акту виконаних робіт вбачається, що даний документ свідчить про непогодження у питаннях оформлення технічної документації (наявність штампів, печатей у технічних паспортах обладнання і т. ін.) – п. 1,2 протоколу розбіжностей до проекту акту виконаних робіт; п. п. 3 – 12 протоколу розбіжностей до проекту акту виконаних робіт свідчать про те, що замовник ВАТ “Льонотекс” після виконання робіт намагався зменшити вартість виконаних робіт, яка була погоджена сторонами п. 2.1. договору, та затверджена підписаними сторонами додатками (локальному кошторисі та договірної ціни).

В протоколі розбіжностей до проекту акту виконаних робіт не вказано дату його складання або підписання, проте з наявного в матеріалах справи листа позивача на ім’я заступника генерального директора ВАТ “Льонотекс” Черняка А. А., направленого у відповідь на надісланий позивачу протокол розбіжностей до проекту акту виконаних робіт вбачається, що протокол розбіжностей до проекту акту виконаних робіт складений влітку 2004 р.

Таким чином колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що протокол розбіжностей до проекту акту виконаних робіт не є доказом пред’явлення обґрунтованих претензій з боку відповідача щодо якості виконаних робіт.

17.09.2004 р. за вих. № 16-771 позивач направив на адресу відповідача листом з повідомленням та описом вкладення (фіскальний чек № 00063197) для розгляду та підписання акт приймання виконаних робіт № 05-71 за липень 2004 р.: Ремонт трубопроводів та обладнання теплопункту, відповідно договору № 15-10/04 від 15.01.2004 р. на суму 136 633,73 грн. в трьох примірниках. 14.10.2004 р. даний акт був отриманий представником відповідача Бедрицким, про що свідчить його підпис в поштовому повідомленні про вручення.

В порушення п. п. 4.2. та 4.3. договору протягом 5 днів з моменту отримання, 14.10.2004 р., акту приймання виконаних робіт, відповідач при відсутності заперечень не підписав його та не направив на адресу позивача. Відсутність заперечень відповідача підтверджується тією обставиною, що на адресу позивача з боку відповідача не було направлено належним чином оформленої мотивованої відмови від прийняття робіт.

Відсутність з боку ВАТ “Льонотекс” претензій щодо якості виконаних робіт підтверджується залученими до матеріалів справи актами приймання виконаних робіт по ремонту обладнання та трубопроводу теплопункту ВАТ “Льонотекс” як належних до експлуатації, що підписані 29.06.2004 р. Начальником ПСХ ВАТ “Льонотекс” (Татьянич В. В.) та майстром РМУ відповідача.

Таким чином, судом встановлено, що претензій щодо якості та об’єму виконаних робіт ВАТ “Льонотекс” або безпосередньо відповідач не заявили, а отже відповідач в порушення умов спірного договору ухиляється від прийнятих на себе зобов’язань по виконанню умов договору № 15-10/04 від 15.01.2004 р. щодо остаточної оплати виконаних позивачем робіт.

Борг відповідача перед позивачем за виконані роботи, з врахуванням здійсненої відповідачем передплати, складає 89 170,73 грн.

Відповідно до ст. 173 ГК України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Статтею 548 ЦК України передбачено, що виконання зобов’язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов’язання.

За необґрунтоване ухилення від підписання акту виконаних робіт, згідно п. 7.4. договору, відповідач сплачує позивачу штраф в розмірі 1 % від вартості виконаних робіт, за кожен день прострочки.

Позивач просить стягнути з відповідача 57 960,74 грн. нарахованих штрафних санкцій за 65 днів прострочки, відповідно до наданого суду розрахунку.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, в якій наведене законодавче визначення неустойки, різновидами неустойки є – штраф та пеня, крім того штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання; в той час як пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 57 960,74 грн. неустойки є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Вина відповідача доведена матеріалами справи і не спростована відповідачем.

Колегія вважає безпідставним твердження скаржника про те, що місцевий господарський суд неправильно застосував норми матеріального права України, а саме ч. 3 ст. 549 Цивільного Кодексу України в частині застосування неустойки, як санкції за необґрунтоване ухилення від підписання акту виконаних робіт в розмірі 1 % від вартості виконаних робіт за кожний день прострочення, оскільки, як вже зазначалося вище, у договорі сторони самі погодили, що за необґрунтоване ухилення від підписання акту виконаних робіт, згідно п. 7.4. договору, відповідач сплачує позивачу штраф в розмірі 1 % від вартості виконаних робіт, за кожен день прострочки.

Враховуючи викладене вище, судова колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 26.08.2005 р. у справі № 35/496 відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 101, 103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрнафтопостач” на рішення Господарського суду м. Києва від 26.08.2005 р. у справі № 35/496 – залишити без задоволення.

2.          Рішення Господарського суду м. Києва від 26.08.2005 р. у справі № 35/496 – залишити без змін.

3.          Матеріали справи № 35/496 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін В.О.

Судді                                                                                          Рєпіна Л.О.

Синиця О.Ф.

30.10.07 (відправлено)