ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  30/501

29.12.07

За позовом
до

про
Товариства з обмеженою відповідальністю «Діалог-Плюс»
Державного комітету України з державного матеріального резерву
зобов’язання вчинити дії

Суддя  Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача         Каленик Я.М. –представник за довіреністю № б/н від 26.12.07.

Від відповідача     Жабокрицька В.А. –представник за довіреністю № 2/647 від 02.02.07.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою діяльністю «Діалог-Плюс»до Державного комітету України з державного матеріального резерву про зобов’язання відповідача виконати умови договору від 20.12.07. та провести конкурс з реалізації матеріальних цінностей державного резерву, умови якого визначені в оголошенні, розміщеному у газеті «Урядовий кур’єр»від 11.12.07. № 232.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою діяльністю «Діалог-Плюс»мотивовані неправомірністю ухилення відповідача від проведення призначеного на 27.12.07. відкритого конкурсу з реалізації матеріальних цінностей державного, в тому числі мобілізаційного резерву, зупиненого на підставі наказу Державного комітету України з державного матеріального резерву від 24.12.07. № 373. Крім того, позивач зазначає про порушення Державним комітетом України з державного матеріального резерву зобов’язань за договором № 29юр2007/4-1010 від 20.12.07. щодо проведення у встановлені строки та порядку конкурсу з реалізації матеріальних цінностей державного резерву та укладення договору купівлі-продажу із ТОВ «Діалог-Плюс»у разі визначення його переможцем конкурсу на вказаних в оголошенні умовах.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.07. порушено провадження у справі № 30/501, розгляд справи призначено на 29.12.07. о 10-00.

В судовому засіданні 29.12.07. позивач підтримав свої позовні вимоги та просить суду позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні 29.12.07. надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач Державний комітет України з державного матеріального резерву позов не визнає та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Діалог-Плюс»у повному обсязі, посилаючись на наступне.

20.12.07. між Держкомрезервом України, ДП „Ресурспостач", яке входить до сфери управління Держкомрезерву України та ТОВ „Діалог-плюс" було укладено договір № 29юр-2007/4-1010 відповідно до умов якого позивач зобов’язався внести конкурсне забезпечення у сумі визначеній договором та оголошенням про проведення конкурсу, подати конкурсну пропозицію та укласти договір купівлі-продажу за результатами конкурсу; ДП „Ресурспостач" зобов'язалось в порядку здійснення організаційних заходів щодо проведення конкурсу, прийняти від позивача конкурсне забезпечення, а відповідач - провести конкурс з реалізації матеріальних цінностей державного резерву та укласти договір купівлі-продажу із позивачем, у разі визначення його переможцем конкурсу, на умовах визначених в оголошенні.

На виконання умов Договору № 29юр-2007/4-1010 позивач вніс на рахунок ДП „Ресурспостач" конкурсне забезпечення .

Державний комітет України з державного матеріального резерву зазначає, що 25.12.07. позивач надав відповідачу конкурсну пропозицію і того ж дня листом № 8-2/8354 від 25.12.07. був повідомлений про призупинення конкурсів з реалізації матеріальних цінностей державного, в тому числі мобілізаційного резерву, на підставі наказу Держкомрезерву України від 24.12.07. № 373.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні за згодою представників сторін було оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи, та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.12.07. у газеті „Урядовий кур’єр” № 232(3645) було опублікованого оголошення Державного комітету України з державного матеріального резерву про проведення 27.12.07. о 15 год. 00 хв. відкритого конкурсу з реалізації матеріальних цінностей державного, в тому числі мобілізаційного резерву, по лотам 499 –510 (продовольча групи, група енергоносіїв, лікарські препарати та медичне обладнання).

З матеріалів справи вбачається, що 20.12.07. між Державним комітетом України з державного матеріального резерву, Державним підприємством «Ресурспостач»та Товариством з обмеженою діяльністю «Діалог-Плюс»укладено договір № 29юр2007/4-1010, предметом якого були зобов’язання позивача внести конкурсне забезпечення у сумі, визначеній договором та оголошенням про проведення конкурсу, подати конкурсну пропозицію та укласти договір купівлі-продажу за результатами конкурсу.

Зі своєї сторони Державне підприємство „Ресурспостач” зобов’язалося в порядку здійснення організаційних заходів щодо проведення конкурсу прийняти від позивача конкурсне забезпечення, а відповідач зобов’язався провести конкурс з реалізації матеріальних цінностей державного резерву та укласти договір купівлі-продажу з Товариством з обмеженою діяльністю «Діалог-Плюс», у випадку визначення останнього переможцем конкурсу на умовах, визначених в оголошенні.

Як зазначено у преамбулі даного договору, він укладений відповідно до Закону України «Про державний матеріальний резерв», постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.06. №1827, оголошення Держкомрезерву України про проведення конкурсу, опублікованого в газеті «Урядовий кур’єр»від 11.12.07. № 232, та з метою укладення договору купівлі-продажу матеріальних цінностей державного резерву.

Згідно з п. 2.3 вказаного договору № 29юр2007/4-1010 від 20.12.07. відповідач зобов’язався: провести перший етап конкурсу у термін, визначений оголошенням; провести торги не пізніше, ніж через десять днів після проведення першого етапу конкурсу, з врахуванням пункту 30 Порядку реалізації матеріальних цінностей державного резерву, затвердженого постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.06. №1827; у разі зміни місця, дати, часу, а також умов проведення конкурсу повідомити про це у письмовій формі позивача, у разі внесення останнього до реєстру учасників, із зазначенням нових місця, дати, часу, а також умов проведення конкурсу не пізніше, ніж за три робочі дні до зазначеної в оголошенні дати проведення конкурсу; зарахувати грошові кошти, сплачені позивачем в якості конкурсного забезпечення, як внесення забезпечення виконання договору після визнання позивача переможцем конкурсу; укласти договір купівлі-продажу із позивачем протягом п’яти робочих днів з дати визначення останнього переможцем конкурсу; забезпечити повернення конкурсного забезпечення протягом п’яти календарних днів після настання підстав для його повернення, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.06. №1827.

Наказом Державного комітету України з державного матеріального резерву від 24.12.07. № 373 на підставі ст. 4 Закону України „Про державний матеріальний резерв”, Положення про конкурсну комісію з реалізації матеріальних цінностей державного резерву, затвердженого наказом Держкомрезерву від 26.01.07. № 28 та зареєстрованого Міністерством юстиції України 03.03.07. за № 185/13452, відповідач призупинив проведення конкурсів з реалізації матеріальних цінностей державного, в тому числі мобілізаційного резерву, зобов’язав директора Державного підприємства „Ресурспостач” Богуна В.Л. призупинити вчинення дій, направлених на виконання договору доручення від 10.02.06. № юр-234/2006, до прийняття Держкомрезервом окремого рішення.

Позивачем 25.12.07. подано конкурсній комісії Державного комітету України з державного матеріального резерву конкурсну пропозицію та кваліфікаційні документи для участі у конкурсі по придбанню матеріальних цінностей державного резерву групи енергоносіїв (лот №506).

Крім того, 25.12.07. ТОВ «Діалог-Плюс»перерахувало Державному підприємству „Ресурпостач” 660 000,00 грн. конкурсного забезпечення на підставі договору № 29юр2007/4-1010 від 20.12.07., що підтверджується платіжним дорученням № 133 від 25.12.07.

Судом встановлено, що 25.12.07. у відповідь на конкурсну пропозицію ТОВ „Діалог-Плюс” відповідач направив позивачу зазначений наказ Державного комітету України з державного матеріального резерву від 24.12.07. № 373 „Про призупинення процедур з реалізації матеріальних цінностей державного резерву”.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до пунктів 1, 2 Положення про Державний комітет України з державного матеріального резерву (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.06. № 810) Держкомрезерв України є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері управління державним матеріальним резервом.

Держкомрезерв у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України, наказами Мінекономіки, а також цим Положенням.

До повноважень відповідача належать, зокрема, здійснення відповідно до законодавства відпуску розброньованих матеріальних цінностей із державного, в тому числі мобілізаційного, резерву (абзац 11 пункту 4 Положення про Державний комітет України з державного матеріального резерву).

Особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства (ст. 650 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 12 Закону України „Про державний матеріальний резерв” матеріальні цінності з державного резерву реалізуються на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок реалізації матеріальних цінностей державного резерву затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.04. № 1078 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.06. №1827) (далі –Порядок).

Позивач шляхом подання відповідачу 25.12.07. конкурсної пропозиції набув відповідно до п. 7 Порядку статус учасника відкритого конкурсу.

Відповідно до п. 13 Порядку та пп. 2.3.3 п.2.3 договору №29юр2007/4-1010 від 20.12.07. у разі зміни місця, дати, часу, а також умов проведення конкурсів комісія зобов'язана повідомити про це у письмовій формі усіх внесених до реєстру учасників із зазначенням нових місця, дати, часу, а також умов проведення конкурсів не пізніше ніж за три робочі дні до зазначеної в оголошенні (запрошенні) дати проведення конкурсів.

Таким чином, встановлений законодавством порядок реалізації матеріальних цінностей державного резерву надає Державному комітету України з державного матеріального резерву право лише змінити (відкласти) дату та час проведення конкурсу із повідомленням про нову дату (час) проведення конкурсу усіх зареєстрованих учасників конкурсу.

Пунктом 36 Порядку встановлено, що оскарження учасником конкурсу дій (бездіяльності) конкурсної комісії зупиняє проведення конкурсу на строк не більше ніж 10 робочих днів.

Водночас спеціальне законодавство в сфері реалізації матеріальних цінностей державного резерву не надає відповідачу право призупиняти на невизначений строк проведення вже оголошених конкурсів з реалізації матеріальних цінностей державного (в т.ч. мобілізаційного) резерву.

В силу ч. 2 ст. 641 Цивільного кодексу України та, виходячи зі змісту пункту 12 Порядку, оголошення про проведення конкурсу є за своєю правовою природою запрошенням робити пропозиції укласти договір у спеціально визначеному законодавством порядку та одностороннім правочином особи-організатора конкурсу (в даному випадку –відповідача), яка зобов’язується укласти відповідний договір на визначених публічно оголошених умовах.

Згідно з ч. 3 ст. 202 Цивільного кодексу України односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила, а також для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов'язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину (ч. 5 ст. 202 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 3.2 Положення про конкурсну комісію з реалізації матеріальних цінностей державного резерву, затвердженого наказом Державного комітету України з державного матеріального резерву від 26.01.07. №28 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.03.07. за №185/13452, конкурсна комісія Державному комітету України з державного матеріального резерву зобов'язана: організовувати проведення процедури реалізації матеріальних цінностей державного резерву у відповідності до чинного законодавства; забезпечувати рівні умови для всіх учасників конкурсів, що беруть участь у процедурах реалізації матеріальних цінностей державного резерву, об'єктивний та чесний відбір переможця.

Члени конкурсної комісії зобов'язані додержуватися норм чинного законодавства у сфері реалізації матеріальних цінностей державного резерву, відповідних нормативно-правових актів Держкомрезерву України, у тому числі цього Положення, та керуватися принципами об'єктивності і неупередженості (п. 4.8 Положення про конкурсну комісію з реалізації матеріальних цінностей державного резерву).

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що невиконання відповідачем обов’язку провести перший етап конкурсу 27.12.07. та провести другий етап конкурсу протягом десяти днів після проведення першого етапу є згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язань, встановлених п. 2.3 договору № 29юр2007/4-1010 від 20.12.07., ст. 629 Цивільного кодексу України, а також вимог пунктів 12, 13 Порядку реалізації матеріальних цінностей державного резерву.

Відповідач як центральний орган виконавчої влади та його посадові особи згідно з ст. 19 Конституції України зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального України господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України.

Таким чином, судом встановлено, що наказ Державного комітету України з державного матеріального резерву від 24.12.07. № 373 «Про призупинення процедур з реалізації матеріальних цінностей державного резерву»не відповідає пунктам 12, 13 Порядку реалізації матеріальних цінностей державного резерву та повноваженням відповідача в сфері реалізації матеріальних цінностей державного резерву.

Крім того, судом встановлено, що дію зазначеного вище наказу Державного комітету України з державного матеріального резерву № 373 від 24.12.07. «Про призупинення процедур з реалізації матеріальних цінностей державного резерву», на який відповідач посилається як на підставу своїх заперечень у даній справі, у відповідності до ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.12.07. у справі № 8/40 за позовом ТОВ «Діалог-Плюс»до Державного комітету України з державного матеріального резерву,  було зупинено.

Згідно з ч. 7 ст. 24 Господарського кодексу України спори про поновлення порушених прав суб'єктів господарювання та відшкодування завданої їм шкоди внаслідок рішень, дій чи бездіяльності органів, посадових або службових осіб місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень вирішуються в судовому порядку.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 66, 75, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста   Києва, –

В И Р І Ш И В:

1.          Позовні вимоги Товариства з обмеженою діяльністю «Діалог-Плюс» задовольнити повністю.

2.          Зобов’язати Державний комітет України з державного матеріального резерву (вул. Пушкінська, 28, м. Київ, 01601; ) виконати умови договору № 29юр-2007/4-1010 від 20.12.07. та провести до 09.01.08. конкурс з реалізації матеріальних цінностей державного, в тому числі мобілізаційного резерву, умови якого визначені в оголошенні, розміщеному у газеті «Урядовий кур’єр»№ 232 від 11.12.07.

3.          Стягнути з Державного комітету України з державного матеріального резерву (вул. Пушкінська, 28, м. Київ, 01601; ) на користь Товариства з обмеженою діяльністю «Діалог-Плюс»(вул. Жмури, 1, м.Донецьк, 83007; ) 85 (вісімдесят п’ять) грн. 00 коп. –державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5.          Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                                   Т.М. Ващенко