СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

16 січня 2007 року

Справа № 2-11/12065-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Фенько Т.П.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Дугаренко О.В.,

секретар судового засідання                                        Фоменко В.М.

за участю представників сторін:

15.01.2007

позивача: Юрченко Д.Ю.,дов.№б/н від 01.08.2006

відповідача: Грязнова Г.М.,дов.№55/8/10-0 від 09.01.2007

після перерві 16.01.2007

позивача:  не з'явився

відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Цикуренко А.С.) від 10.10.-17.10.2006 по справі № 2-11/12065-2006А

за позовом           Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Буревестник" (пров. Садовий, 26, с.Плодове, Нижньогірський р-н,97134)

до           Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим (вул. Шкільна, 16, смт.Нижньогірський,97100)

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Цикуренко А.С.) від 10.10-17.10.2006 у справі № 2-11/12065-2006А з позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Буревестник»до Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення позовні вимоги задоволені. Вказаною постановою скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим № /3 від 09.06.2006, відповідно до якого СТОВ «Буревестник»повинно було сплатити штраф за самостійне відчуження активів, які перебувають у податковій заставі та потребують обов’язкової попередньої згоди податкового органу на таке відчуження, у сумі 53 364,60 грн. Крім того, на користь позивача стягнуто з державного бюджету України 3,40 гривень державного мита.

Постанова суду мотивована тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято з порушенням норм закону. Так, відповідно до підпункту «а»пункту 8.6.1 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№ 2181 від 21.12.2000, платнику податків дозволено розпоряджатись належними йому активами без дозволу податкової інспекції, якщо він продає їх за кошти по цінам не нижче за звичайних. Матеріали справи підтверджують факт реалізації позивачем майна за кошти (а.с. 64-101). Крім того, оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято всупереч рішенню Конституційного Суду України від 24.03.2005 у справі № 2-рп/2005 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 1.17 статті 1, статті 8 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(справа про податкову заставу).

Не погоджуючись з вказаною постановою, ДПІ в Нижньогірському районі звернулася з апеляційною скаргою, в якій просять апеляційний суд постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 10.10-17.10.2006 скасувати та постановити нове рішення, яким позивачеві в задоволені позову відмовити. Апеляційна скарга мотивована тим, що у порушення п.8.6 статті 8 Закону України „«Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181 позивач розпорядився активами, без письмового узгодження з Нижньогірским відділенням Джанкойської ОДПІ, а саме: реалізована продукція, товари, послуги не за кошти на суму 28680,60 грн.; реалізовані основні засоби у червні 2004 на адресу Агрофірмі „Дніпро-Прогрес” на суму –24648 грн., згідно податкової налкданої №29 від 02.06.2004. таким чином, позивач самостійно реалізував майно на суму 53328,60 грн., що знаходилось в податковій заставі без попереднього узгодження з органами державної податкової служби, тобто з порушенням вимог п.8.4,8.6 статті 8 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181.

В судовому засіданні представник ДПІ в Нижньогірському районі наполягав на задоволені апеляційної скарги, представник СТОВ «Буревестник»проти апеляційної скарги заперечував, просив скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову –без змін з мотивів, викладених в письмовому відзиві на апеляційну скаргу.

Судом була оголошена перерва до 16.01.2007.

В судове засідання після перерві 16.01.2007 представники сторін не з'явились, про місце та час судового засідання були повідомлені належним чином. Явка сторін  визнана не обов'язковою.

Розглянувши справу у порядку, передбаченому статтею 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Як встановлено судом, Джанкойською об’єднаною державною податковою інспекцією проведена планова комплексна документальна перевірка дотримання вимог податкового і валютного законодавства Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Буревестник»за період з 01 січня по 31 грудня 2004 року.

За результатами перевірки складено акт № 453/23-01/31292734 (вих. № 453/23-01) від 08.12.2005, відповідно до висновків якого встановлено самостійне відчуження платником податків майна в сумі 53328,60 гривень, що знаходиться в податковій заставі і не підлягаючого використанню в підприємницькій діяльності без попереднього узгодження з органами державної податкової служби, чим порушені вимоги пунктів 8.4 та 8.6 статті 8 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№ 2181 від 21.12.2000.

Згідно з вказаним актом перевірки та на підставі підпункту 17.1.8 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№ 2181 від 21.12.2000 Державною податковою інспекцією в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим за самостійне відчуження активів, які перебувають у податковій заставі та потребують обов’язкової попередньої згоди податкового органу на таке відчуження, відносно Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Буревестник»прийнято податкове повідомлення-рішення № /3 від 09.06.2006р.

Відповідно до цього повідомлення-рішення СТОВ «Буревестник»зобов’язано сплатити штраф в розмірі суми відчуження, визначеної за звичайними цінам, що становить 53 364,60 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, вказаного акту перевірки, складеного Джанкойською об’єднаною державною податковою інспекцією, податкова застава на активи платника податків –СТОВ «Буревестник»виникла 12 січня 2004 року згідно першої податкової вимоги № 1/8 (стор. 23 акту перевірки) у сумі 2763,15 гривень.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№ 1255-IV від 18.11.2003 у правочині, на підставі якого або у зв’язку з яким виникає обтяження, повинен визначатись опис предмета обтяження. У разі відсутності опису предмета обтяження чи якщо існуючий опис не дозволяє ідентифікувати предмет обтяження, таке обтяження є недійсним.

Факт відсутності опису предмета обтяження в зв’язку з виникненням права податкової застави не оспорює відповідач. Проте зазначає, що вказаний нормативний акт не застосовується до обтяжень, які виникли до набрання їм чинності. Але, Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»набрав чинності в день його оприлюднення в Офіційному віснику України 09 січня 2004 року, тобто до виникнення права податкової застави згідно першої податкової вимоги № 1/8 від 12 січня 2004 року, а тому повинен бути застосований до спірних правовідносин. Крім того, згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень вказаного закону, він застосовується до реалізації прав за обтяженнями, які виникли і до набрання чинності цим законом.

Відповідно до акту перевірки, СТОВ «Буревестник»в червні 2004 року на підставі податкової накладної № 29 від 02.06.2004 реалізовані основні засоби на суму 24 684 гривень. Крім того, СТОВ «Буревестник», розпорядилося активами без письмового узгодження, на думку податкового органу, не за кошти, на суму 28 680,60 гривен.

Підпунктом «а»пункту 8.6.1 статті 8 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№ 2181 від 21.12.2000 передбачено, що платник податків, активи якого перебувають у податковій заставі, здійснює вільне розпорядження ними, за винятком операцій, що підлягають письмовому узгодженню з податковим органом: купівлі чи продажу, інших видів відчуження або оренди (лізингу) нерухомого та рухомого майна, майнових чи немайнових прав, за винятком майна, майнових та немайнових прав, що використовується у підприємницькій діяльності платника податків (інших видах діяльності, які за умовами оподаткування прирівнюються до підприємницької), а саме готової продукції, товарів і товарних запасів, робіт та послуг за кошти за цінами, що не є меншими за звичайні.

При розгляді справи факт реалізації основних засобів не знайшов свого підтвердження, оскільки відповідно до наказу СТОВ «Буревестник»реалізоване на підставі податкової накладної № 29 від 02.06.2004 майно виведено з числа основних засобів та переведено до категорії товарів. Той факт, що платник податків розпорядився належними йому активами за кошти підтверджується матеріалами справи (а.с. 64-101), наявністю дебіторської заборгованості та відсутністю доказів будь-яких взаєморозрахунків між суб’єктами господарювання за реалізовані активи в іншій, ніж грошовій формі. Реалізація активів за звичайними цінами підтверджується також й податковою службою, яка при прийнятті оскаржуваного рішення, визначила штраф у розмірі саме суми відчуження с посиланням на звичайні ціни.

Рішенням Конституційного Суду України від 24.03.2005 по справі № 2-рп/2005 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 1.17 статті 1, статті 8 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(справа про податкову заставу) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення вказаного закону, а саме: підпункту 8.2.2 пункту 8.2 статті 8 в частині поширення права податкової застави на будь-які види активів платника податків без врахування суми його податкового боргу.

Приймаючи оскаржуване податкове-повідомлення рішення № /3 від 09.06.2006р., податковим органом не враховано ні загальну суму активів платника податків на час їх часткової реалізації, ні суму податкового боргу, яка існувала в 2004 році. В той же час, як вбачається з матеріалів справи, в тому числі й акту перевірки, відображеного в ньому балансу підприємства, як на початок звітного періоду, так і на кінець 2004 року, тільки оборотні активи платника податків (603,5 тис. грн. –на початок року та 839,9 тис. грн. на кінець року) в декілька разів перевищують як суму реалізованих активів, так і суму наявного податкового боргу. Тобто наявних активів СТОВ «Буревестник»достатньо для покриття суми його податкової заборгованості. Вказана обставина відповідно до Рішення Конституційного Суду України є підставою для звільнення платника податків від відповідальності за реалізацію активів без згоди податкового органу.

Посилання податкового органу на те, що вимоги вказаного рішення Конституційного Суду України не застосовуються до платників податків, активи яких перебували у податковій заставі до набрання їм чинності, не можуть бути прийняти до уваги судовою колегією. Оскільки положення норм Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», а саме підпункту 8.2.2 пункту 8.2 статті 8, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України свого Рішення, тому після 24.03.2005 вони не можуть бути підставою для прийняття якого-небудь рішення податкового органу відносно платників податків. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Пунктом 17.1.8 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»передбачено, що у разі коли платник податків, активи якого перебувають у податковій заставі, відчужив такі активи без попередньої згоди податкового органу, якщо отримання такої згоди є обов'язковим згідно з цим Законом, платник податків додатково сплачує штраф у розмірі суми такого відчуження, визначеної за звичайними цінами.

Враховуючи Рішення Конституційного Суду України відносно неконституційності положень підпункту 8.2.2 пункту 8.2 статті 8 вказаного закону в частині поширення права податкової застави на будь-які види активів платника податків без врахування суми його податкового боргу, відсутність опису предмета обтяження, а також положення підпункту «а»пункту 8.6.1 статті 8 того ж закону, отримання згоди податкового органу не було обов’язковим для СТОВ «Буревестник»при відчуженні його активів. В зв’язку з чим відсутні правові підстави для застосування положень пункту 17.1.8 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»до позивача.

Наведене підтверджує, що суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність у ДПІ в Нижньогірському районі підстав для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення № /3 від 09.06.2006. Таким чином, постанова господарського суду Автономної Республіки Крим від 10.10-17.10.2006 в цій справі прийнята при повному з’ясуванні обставин справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями  24, 195, 198, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 10.10-17.10.2006 по справі № 2-11/12065-2006А залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого Адміністративного суду України  протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя                                        Т.П. Фенько

Судді                                                                      К.В. Волков

О.В. Дугаренко