ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2007 р.
№ 2/132-06

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого –судді
Дерепи В.І.

суддів :
Грека Б.М. –(доповідача у справі)
Стратієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Камсит”

на  постанову
Житомирського апеляційного господарського суду від 31.10.06

у справі
№ 2/132-06

господарського суду
Вінницької області

за позовом
Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Камсит”

до
Вінницького спеціалізованого колективного підприємства №26

про
визнання недійсним договору підряду

за участю представників від:

позивача
Биховченко Р.І. (дов. від 15.06.06)

відповідача
Добрович М.М. (дов. від 16.01.07)

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Вінницької області  від 13.06.06 відмовлено у позові Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю  “Камсит” про визнання недійсним договору підряду № 105 від 21 червня 2005 року, укладеного між Сільськогосподарським товариством  з обмеженою відповідальністю “Камсит” та Вінницьким спеціалізованим підприємством № 26. Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 31.10.06 апеляційна скарга Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Камсит” залишена без задоволення, а рішення господарського суду Вінницької області  від 13.06.06 –без змін.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю  “Камсит” вважає, що Житомирським апеляційним господарським судом  при винесенні постанови від 31.10.06 та господарським судом Вінницької області при винесенні рішення від 13.06.06 порушено норми матеріального та  процесуального права, тому повинні бути скасовані, а справа – передана на новий розгляд до господарського суду Вінницької області.

Скаржник вважає, що укладений між ним та відповідачем договір

№ 105 від 21.06.06 є таким, що не відповідає вимогам закону, а тому він повинен бути визнаний господарським судом Вінницької області недійсним з моменту його укладення з підстав його суперечності ст.ст. 92, 207 Цивільного кодексу України, частині 7 ст.179 ГК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наявні матеріали, фактичні обставини справи на предмет правильності їх юридичної оцінки судом колегія суддів дійшла висновку що касаційна скарга позивача не підлягає задоволенню з таких підстав.

Оспорюваний договір підряду від 21.06.05 за № 105 укладено між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю  “Камсит” в особі директора Любаревича В.І. та Вінницьким  спеціалізованим колективним підприємством  № 26 в особі  Погребного М.І. Предметом договору підряду є заміна вакуумапарату екранних труб котла ДКВР № 16/23 (а.с. 14-15). Договірна ціна за умовами  п.2.1 договору склала 85399,00 грн.

На підставі даного договору відповідач виконав роботи на суму 79464,00 грн., що підтверджується актами приймання виконаних робіт за липень-серпень 2005 року та довідками про вартість виконаних підрядних робіт та   за липень-серпень 2005  року (а.с. 32-36). Позивач частково оплатив роботи, перерахувавши на рахунок позивача 60000 грн., що підтверджується  платіжним дорученням № 107 від 18.07.05 та № 106 від 15.07.05.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої та апеляційної інстанцій  виходили з того, що оспорюваний договір підписано директором Любаревичем В.І., який наділений правом підпису фінансових та бухгалтерських документів.

Крім того, суди на підставі  аналізу положень статуту та приписів Цивільного кодексу України, а саме: п.3 ст.92 зазначили, що  позивачем не доведено, що відповідач  знав про певні обмеження  Любаревича В.І. щодо підписання договору. Водночас безпідставним визнано твердження позивача про  проведення робіт без відповідного дозволу, оскільки  згідно ліцензії серії АА 499716, яку отримало Спеціалізоване колективне підприємство № 26 18.03.03 із строком дії до 16.03.06, до переліку видів робіт, зазначених в ній, відноситься й монтаж внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів  вимірювання, у тому числі, опалення, автоматизація і КВП (контрольно-вимірювальні прилади), що дає дозвіл на роботи, які проводилися відповідачем.

Статтею 241 ЦК України визначено, що правочин, вчинений представником  з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов’язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим, зокрема  у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття до виконання. Наступним схваленням правочину особою, яку  представляють, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов’язки з моменту вчинення цього правочину. Оскільки правочин вчинений представником з перевищенням повноважень, проте в подальшому схвалений, означає, що  угода створює, змінює та припиняє цивільні права та обов’язки особи, яку він представляє.

Встановивши факт вчинення сторонами юридично значимих дій, спрямованих на подальше схвалення оспорюваного договору, а саме: підписанням актів приймання виконаних робіт, підписанням акта взаємозвірки розрахунків, в якому сторони  визнають виконанням робіт згідно умов договору, оформленим  довідкою про вартість виконаних робіт, проведена частково оплата на суму 60000 грн. за платіжними дорученнями   № 107 від 18.07.05 та № 106 від 15.07.05, суди першої та апеляційної інстанцій  правомірно відмовили у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору підряду № 105 від 21.06.05, оскільки сторони вчиняли дії, спрямовані на схвалення спірного договору підряду та на його виконання.

Не заслуговують на увагу посилання, які містяться у касаційній скарзі щодо недійсності  договору підряду та відсутність дозволу на проведення будівельних робіт, оскільки вони спростовуються наявним у справі дозволом, який отримало спеціалізоване колективне підприємство.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судами правомірно застосовано до спірних цивільних правовідносин при прийнятті оскаржуваних  судового рішення та постанови  норм матеріального  та  процесуального права, у зв’язку з чим,  зазначені рішення не підлягають скасуванню.

Враховуючи наведене,  керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Камсит” залишити без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 31.10.06 у справі

№ 2/132-06 –без змін.

Головуючий - суддя                                                                      В. Дерепа

Судді                                                                                                    Б. Грек

Л. Стратієнко