КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07.02.2007
№ 30/603

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна  В.О.

суддів:                                          Рєпіної  Л.О.

Синиці  О.Ф.

при секретарі:                              Голюк Н.І.

За участю представників:

від позивача - Хименко Л.В. довіреність № 2
від 04.01.2007р.

від відповідача -не з"явився

від
третьої особи -  не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Головного управління комунальної власності м.Києва б/н від
07.12.06р.

на рішення Господарського суду м.Києва від
27.11.2006

у справі № 30/603

за позовом                               закритого
ак5ціонерного товариства "Медично-фармацевтична фірма "Столиця"

до                                                   Головного
управління комунальної власності м.Києва

третя особа           Київська
міська рада

про
спонукання до укладення договору купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від
27.11.2006р. (суддя ВащенкоТ.М.) задоволено позов ЗАТ "Медично-фармацевтична
фірма "Столиця" та зобов”язано
Головне управління комунальної власності м.Києва укласти з позивачем
договір купівлі-продажу нежилого приміщення загальною площею 247,6 кв.м. по
вул. Заньковецької/Станіславського, 5/2, літ. “А” в м. Києві. Своє рішення суд
мотивував тим, що на спірне приміщення рішенням Київради від 02.02.06р.
позивачу надано дозвіл на приватизацію і що Головним управлінням охорони
культурної спадщини виконавчого органу Київмісьдержадміністрації надано
відповідне погодження як на пам”ятку історії і тому відмова відповідача (лист №
042/9/1-6952 від 17.10.06р.) провести оцінку об”єкта приватизації, який
знаходиться в оренді в позивача, і відмова укласти договір купівлі-продажу є
неправомірними.

Не
погоджуючись з рішенням суду, відповідач просить його скасувати, а в позові
відмовити. Заявник скарги, визнаючи факт наявності необхідного погодження на
приватизацію приміщення, вказує, що договір купівлі-продажу сторонами ще не
підписано, тому позивач залишається орендарем, а відповідно до ЗУ “Про
тимчасову заборону приватизації пам”яток культурної спадщини” до затвердження
Верховною Радою України переліку пам”яток культурної спадщини, які не
підлягають приватизації, приватизація таких об”єктів суперечить закону.

Представник
позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції проти скарги заперечила та
вказала, що позивач в установленому порядку отримав дозвіл на приватизацію
напівпідвального приміщення у житловому будинку, квартири у якому відповідно є
також приватизованими. Висновком Головного управління культури та охорони
культурної спадщини погоджена приватизація нежитлового приміщення цокольного
поверху житлового будинку, який відноситься до щойновиявлених об”єктів
культурної спадщини як пам”ятка історії місцевого значення і тому, на думку
скаржника, йому безпідставно відмовлено в завершенні приватизації.

Представники
сторін в засідання суду апеляційної інстанції не викликались, сторони надали
обґрунтування своїх правових позицій, тому неявка представника відповідача не
перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Розглянувши
матеріали справи, з”ясувавши фактичні обставини спору, колегія суддів
апеляційного господарського суду встановила наступне.

Будинок
- пам”ятка історії місцевого значення та щойновиявлений об”єкт культурної
спадщини по вул. Заньковецької, 5/2 є шести-семиповерховим житловим будинком
зведеним в стилі пізнього конструктивізму з використанням класицистичних
елементів в 1931-1936 роках за проектом архітектора ОСОБА_1 за участю
архітектора ОСОБА_2. В будинку в різні роки мешкали відомі діячі науки і
культури України. Будинок зазнав значних втрат під час пожеж у 1941р. та
відновлений у повоєнні часи (а.с. 14). В даний час житлова частина будинку
приватизована (а.с. 70).

З
метою одержання коштів від приватизації та належного утримання, ремонту і
технічного обслуговування будівлі, нежитлове приміщення цокольного поверху було
передано позивачу в оренду (а.с. 6-10) та наступну приватизацію за рішенням ХІІ
сесії Київради ІV скликання від 02.02.06р. № 20/3111. Про доцільність
приватизації нежитлового приміщення будинку надало свій висновок і Головне
управління охорони культурної спадщини КМДА (а.с. 14).

Колегія
суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що ЗАТ "Медично-фармацевтична фірма "Столиця"
діяла в межах чинного законодавства і, відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України
“Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” в межах
двох місяців з дня прийняття рішення про включення об”кта в приватизацію, мала
право завершити приватизацію, або отримати заборону на приватизацію конкретного
об”єкту шляхом відповідного включення в перелік об”єктів, що не підлягають
приватизації. На час розгляду справи і перевірки рішення суду напівпідвальне
приміщення спірного житлового будинку в перелік заборонених до приватизації
об”єктів не включено.

Прийняття
органами приватизації рішень щодо приватизації об”єкту не надає можливості
такому органу в подальшому відмовитись від укладення договору купівлі-продажу,
про що свідчить і судова практика вирішення таких спорів Вищим господарським
судом України (а.с. 66-69).

Також
необхідно вказати, що спірний об”єкт є щойновиявленим (нововиявленим) об”єктом
культурної спадщини, який не вносився до Державного реєстру нерухомих пам”яток
України і тому не є предметом регулювання Закону України “Про тимчасову
заборону приватизації пам”яток культурної спадщини” (а.с. 65).

Таким чином, обставини і матеріали справи
вказують на відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги,
тому керуючись п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від
27.11.06р. у справі №30/603 залишити
без  змін, а апеляційну скаргу
Головного управління комунальної власності м.Києва б/н від 07.12.06р. - без
задоволення.

2.          Справу № 30/603 повернути
господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя
Зеленін  В.О.

Судді
Рєпіна  Л.О.

Синиця  О.Ф.