ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21"
лютого 2007 р.
Справа № 37/496-06

вх. № 12910/4-37

Суддя господарського суду Доленчук Д. О.

при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2 за довіреністю б/н від 09.12.2006 р. 3-ї особи

1-го відповідача - Кулінічева Н.О. за довіреністю №
08-11/3090/2-06 від 28.12.2006 р.

2-го відповідача - Данько Л.В. за довіреністю № 26/10/10/-025 від
09.01.2007 р. 3-ї особи -Польського В.М. за довіреністю № 01-02/40 від
17.01.2007 р.

розглянувши справу за позовом суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Харків

до  1. Харківської
міської ради, м. Харків

2. ДПІ у Київському районі м.Харкова, м.Харків 3-я особа на
стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -
Управління Державного казначейства у Харківської області в особі Відділення
Державного казначейства у Київському районі м. Харкова, м. Харків

про визнання угоди недійсною та стягнення 54033,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Суб"єкт підприємницької діяльності - фізична особа
ОСОБА_1(позивач) звернувся до господарського суду з позовом до Харківської
міської ради (1-ий відповідач) та до ДПІ у Київському районі м.Харкова (2-ий
відповідач) із залученням до участі  у
справі в якості 3-ї особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - Відділення Державного казначейства у Київському районі
м.Харкова про  визнання частково
недійсним договіру купівлі-продажу земельної ділянки № НОМЕР_1, укладеного між
позивачем та 1-им відповідачем, а саме - частини включення суми ПДВ  до вартості земельної ділянки (п.2.2.),
застосування наслідків визнання угоди недійсною, а саме - повернення сторін у
первісний стан, зобов"язання 3-ю особу з урахуванням прийнятих до розгляду
уточнень позовних вимог повернути з бюджету зайво сплачений ПДВ в сумі 54033,50
грн. на розрахунковий рахунок позивача. В обгрунтування позову позивач
посилається на те, що він на час укладання договору не був зареєстрований
платником ПДВ та в період починаючи з 01.01.2004 р. операції з продажу
земельних ділянок звільняються від оподаткування ПДВ.

Сторони та 3-я особа до початку судового засідання надали
узгоджене клопотання про розгляд справи без застосування технічних засобів
фіксації судового процесу. Дане клопотання не суперечить чинному законодавству,
інтересам сторін, тому приймається судом та підлягає задоволенню.

Відповідачі у наданих суду відзивах заперечують проти позову,
зокрема посилаючись на те, що дію п.п. 5.1.7. Закону України "Про
ПДВ" щодо звільнення від оподаткування операцій з продажу земельних
ділянок було зупинено Законом України "Про Державний бюджет на 2004
р.", а згідно п.13 Закону України "Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет на 2004 р." № 1801 від 17.06.2004 р. положення
п.п. 5.1.7. Закону України "Про ПДВ" щодо звільнення від
оподаткування операцій з продажу земельних ділянок було відновлено з 17.06.2004
р., у зв"язку з чим на час сплати позивачем ПДВ діяли норми щодо  зупинення дії п.п. 5.1.7. Закону України
"Про ПДВ". Крім того, відповідачі зазначають, що зобов"язання
позивача щодо сплати ПДВ, виникло на підставі договору, тобто укладаючи договір
купівлі-продажу земельної ділянки сторони, зокрема позивач, погодився з його
умовами щодо сплати ПДВ.

Позивач, через канцелярію господарського суду 21.02.2007 р. за вх.
№ 4380 надав клопотання про залучення до матеріалів справи документів
зазначених у клопотанні, які задовольняються судом та надані документи
залучаються до матеріалів справи.

3-я особа, через канцелярію господарського суду 21.02.2007 р. за
вх. № 4338 надала письмове повідомлення щодо рахунків, з яких здійснюється
повернення помилково та/або надмірно зарахованих сум ПДВ, яке залучається до
матеріалів справи.

1-ий відповідач, через канцелярію господарського суду 21.02.2007
р. за вх. № 4381 надав довідку про те, що він не є платником ПДВ.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників
сторін та 3-ї особи  господарським судом
встановлено, що на підставі рішення XVII сесії Харківської міської ради XXIV
скликання НОМЕР_2 від 19.11.2003р. між СПДФО ОСОБА_1 (позивач) та Харківською
міською радою (1-ий відповідач) 16.01.2004р. було укладено договір №НОМЕР_1
купівлі-продажу земельної ділянки.

Згідно п.2.2. цього договору позивач прийняв на себе
зобов"язання з оплати вартості земельної ділянки, яка складала 324201
грн., в тому числі податок на додану вартість (далі- ПДВ) в розмірі 54033,50
грн., який позивач зобов"язався сплатити за місцем реєстрації платника
податку, в строк не пізніше 30 календарних днів з дня нотаріального посвідчення
цього Договору.

Позивач сплатив вартість земельної ділянки згідно платіжного
доручення №НОМЕР_3на розрахунковий рахунок відділення Держказначейства України
у м.Харкові, вказаний у договорі. Сума ПДВ була сплачена покупцем (позивачем)
до держбюджету за реквізитами, вказаними у договорі за платіжним дорученням
№НОМЕР_4

Відповідно   до   ст.67
Конституції   України кожен
зобов"язан сплачувати податки та збори в порядку та розмірах, встановлених
законом.

На момент сплати податку згідно п.49 ст.80 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2004 р., було зупинено дію п.п.5.1.7
Закону України "Про ПДВ", що встановлювала звільнення від
оподаткування операції з поставки (продажу передачі) земельних ділянок,
земельних паїв, крім тих, що знаходяться під об'єктами нерухомого майна та
включаються до їх вартості відповідно до законодавства.

ГІ.13 Закону України "Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет на 2004" №1801 від 17.06.2004 р. було скасовано
норми закону щодо зупинення дії п.п.5.1.7 ст.5 Закону України "Про
ПДВ", тобто відновлено дію п.п.5.1.7 Закону України "Про ПДВ" з
дати опублікування Закону - з 17.06.2004 р.

Таким чином, на час сплати податку діяли норми п.49 ст.80 Закону
України "Про Державний бюджет України на 2004 р. про зупинення дії
п.п.5.1.7 Закону України "Про ПДВ".

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позов не
підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України
Закон не має зворотньої дії в часі, та на час укладання спірного договору дію
п.п.5.1.7 Закону України "Про ПДВ" було зупинено. Дію
нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовой
акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу
України державне мито та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу не підлягають покладенню на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч.1 ст.58, ст. 67
Конституції України, п.п.5.1.7 ст.5 Закону України "Про ПДВ", Законом
України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет на
2004" №1801 від 17.06.2004 р., статтями 1, 12, 33, 43, 44, 49, ст.ст.
82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові повністю.

Суддя
Доленчук
Д. О.