ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

06.02.2007 року                                                Справа № 2/366ад

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Бойченка К.І.

суддів                                           Баннової Т.М.

Медуниці О.Є.

секретар судового засідання:            Наумов Б.Є.

за участю представників:

від  позивача:                               -повноважний представник не прибув;

від відповідача:                              -Божинов І.Б., головний спеціаліст юридичного

відділу, дов. № 07-11-01  від 03.01.07;

від третьої особи:                              -повноважний представник не прибув;

розглянувши

у судовому засіданні

апеляційну скаргу                              Виконавчої дирекції Луганського обласного відділення

Фонду соціального страхування з тимчасової втрати

працездатності, м. Луганськ

на постанову

господарського суду                     Луганської області

від                                                    01.12.06

у справі                                         №2/366ад (головуючий суддя –Седляр О.О.,

суддя –Пономаренко Є.Ю., суддя –Яресько Б.В.)

за позовом                                         Товариства з обмеженою відповідальністю “Аркон”,

м. Лисичанськ Луганської області

до                                                   Виконавчої дирекції Луганського обласного відділення

Фонду соціального страхування з тимчасової втрати

працездатності, м. Луганськ

третя особа на стороні

відповідача, яка не

заявляє самостійних вимог

на предмет спору                               Територіальна державна інспекція праці

у Луганській області, м. Луганськ

про                                                   стягнення 16774 грн. 86 коп.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Аркон”, м. Лисичанськ Луганської області (далі за текстом –ТОВ “Аркон”, позивач), 16.08.06 звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою про стягнення з Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Лисичанської міської виконавчої дирекції понесених витрат, зумовлених виплатою Соболь С.А. матеріальних допомог по вагітності та пологам, на загальну суму 16774 грн. 86 коп.

08.09.06 ТОВ “Аркон” надало до господарського суду Луганської області уточнення позовної заяви у частині визначення відповідача по даній справі, із якого вбачається, що належним відповідачем слід вважати Луганське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Луганськ.

08.09.06 господарський суд Луганської області виніс ухвалу, в якій зазначив, що належним відповідачем у справі №2/366ад слід вважати Луганське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Луганськ.

Як вбачається з матеріалів даної справи, назвою відповідача є - Виконавча дирекція Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Луганськ, яку і слід вважати належною.

17.10.06 ТОВ “Аркон” надало до справи №2/366ад уточнення позовної заяви та просить стягнути з відповідача суму понесених витрат, зумовлених виплатою Соболь С.А. матеріальних допомог, на загальну суму 15814 грн. 25 коп., тобто зменшило розмір позовних вимог (а.с. 88-89).

01.12.06 ТОВ “Аркон” подало до господарського суду Луганської області заяву про часткову відмову від заявлених позовних вимог по справі №2/366ад у розмірі 960 грн.        61 коп. і у цій частині просить закрити провадження у справі, а позовні вимоги у частині стягнення суми понесених витрат, зумовлених виплатою Соболь С.А. матеріальної допомоги по вагітності та пологам у розмірі 15814 грн. 25 коп. задовольнити повністю.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що дії позивача щодо встановлення працівникові підприємства –головному бухгалтеру Соболь С.А. з 01.08.05 посадового окладу у розмірі 4000 грн. 00 коп. при  окладі  керівника у розмірі      360 грн., порушує вимоги ст. 96 Кодексу законів про працю України та ст. 6 Закону України "Про оплату праці", які передбачають формування схеми посадових окладів з урахуванням міжпосадових співвідношень розмірів посадових окладів. На думку відповідача, встановлення Соболь С.А. посадового окладу у розмірі 4000 грн. було зроблено з ціллю отримання максимального розміру допомоги по вагітності та пологам. Також він вказує на те, що актом перевірки від 19.08.06 №57 державним інспектором праці виявлено порушення трудового законодавства, а саме: вимог ст. 96 Кодексу законів про працю України та вимоги ст. 6 Закону України “Про оплату праці”. А також, за результатами перевірки інспектором праці підприємству позивача було винесено припис від 19.08.06 №39 щодо приведення окладу головного бухгалтера підприємства у відповідність з вимогами ст. 96 Кодексу законів про працю України та ст. 6 Закону України “Про оплату праці”.

Постановою господарського суду Луганської області від 01.12.06 по справі №2/366ад позов задоволений, з відповідача на користь позивача стягнуто 15814 грн.        25 коп. боргу, а також з Державного бюджету України на користь позивача стягнуто судовий збір у сумі 158 грн. 00 коп.

Дана постанова суду першої інстанції мотивована доведеністю позовних вимог та їх відповідності положенням Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” №2240-ІІІ від 18.01.01.

Не погоджуючись з постановою господарського суду Луганської області                         від 01.12.06 по справі №2/366ад,  відповідач –Виконавча дирекція Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності,                 м. Луганськ, звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 04.01.07 №07-11-19, у якій просить згадану постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що, на його думку, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а також судом при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, зокрема, позовна заява позивачем подана до суду з порушенням вимог ч. 4 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України (відсутня дата її підписання), а тому суд не мав права її приймати до розгляду; суд першої інстанції в оскаржуваній постанові зазначив, що у квітні –червні 2006 року позивачем було виплачено Соболь С.А. допомогу по вагітності та пологам у сумі 15814 грн. 25 коп., а згідно видаткових касових ордерів №№ 6, 8, 10 Соболь С.А. отримала допомогу при народженні дитини, а не допомогу по вагітності та пологам; позивачем допущено порушення ст. 96 Кодексу законів про працю України та ст. 6 Закону України “Про оплату праці”, які встановлені актом перевірки від 19.08.06 №57 Територіальної державної інспекції праці у Луганській області; на підставі зазначеного акту Територіальною державною інспекцією праці у Луганській області винесений припис №39 від 19.08.06, яким зобов’язано позивача прийняти заходи по приведенню посадових окладів відповідно до ст. 96 Кодексу законів про працю України та ст. 6 Закону України “Про оплату праці”; Лисичанський міський суд в мотивувальній частині своєї постанови від 11.10.06 про притягнення директора ТОВ “Аркон” Семененка С.А. до адміністративної відповідальності за порушення законодавства України про працю зазначає перелік порушень статей Кодексу законів про працю України і вказує “та інше” і відповідач вважає, що це “та інше” є порушення позивачем вимог ст. 96 Кодексу законів про працю України; норма ст. 50 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” регламентує порядок призначення матеріального забезпечення та не регулює, як зазначає апелянт, правовідносини між ним та позивачем.

Позивач надав до апеляційної інстанції заперечення від 22.01.07 б/н на апеляційну скаргу відповідача, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції –без змін.

Ухвалою Луганського апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження від 12.01.06 до справи №2/366ад залучено в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору –Територіальну державну інспекцію праці у Луганській області, яка у запереченнях 22.01.07 №156/2 на апеляційну скаргу відповідача фактично надала інформацію про те, що на підставі звернення виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Луганськ, 19.08.06 була здійснена перевірка додержання законодавства про працю та загальнообов’язкове державне соціальне страхування на ТОВ “Аркон” у  м. Сєвєродонецьку; перевіркою встановлено, що наказом від 30.06.05 №1-Б були встановлені посадові оклади з урахуванням міжпосадових співвідношень, а саме: директору –360 грн., заступнику директора –350 грн., бухгалтеру –320 грн. Наказом від 29.07.05 №1-Г посадові оклади були встановлені з порушенням вимог ст. 96 Кодексу законів про працю України: у директора та заступника директора посадові оклади залишились без змін, бухгалтеру було встановлено посадовий оклад у розмірі 4000 грн. 00 коп.; за результатами перевірки директору ТОВ “Аркон” Семененку С.А. надано припис на усунення виявлених порушень, складено протокол про адміністративне правопорушення по ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення; рішенням Лисичанського міського суду призначено штраф у розмірі 255 грн.; припис у термін до 30.09.06 не виконано; матеріали перевірки спрямовані листом від 31.08.06 №2911/2 до прокуратури Луганської області для розгляду та прийняття рішення згідно зі ст. 97 Кримінально-процесуального кодексу України; в порушенні кримінальної справи відмовлено.

Відповідно до ст. 28 Закону України “Про судоустрій України” розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 09.01.07 у справі №2/366ад для розгляду апеляційної скарги Виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Луганськ, від 04.01.07 №07-11-19 на постанову господарського суду  Луганської області від 01.12.06 у справі №2/366ад призначено судову колегію у складі: головуючий суддя  - Бойченко К.І., суддя - Баннова Т.М., суддя - Медуниця О.Є.

Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши пояснення представника відповідача у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача до задоволення не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів даної справи і встановлено господарським судом Луганської області, ТОВ “Аркон” 23.10.02 зареєстроване у Лисичанській міській виконавчій дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування  з тимчасової втрати працездатності в якості платника страхових внесків відповідно до повідомлення б/н від 23.10.02.

Правове регулювання основ загальнообов’язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв’язку з вагітністю та пологами, народженням дитини та необхідністю догляду за нею, у разі смерті, а також надання послуг із санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованим особам та членам їх сімей  здійснюється Законом України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” від 18.01.01 №2240-ІІІ (далі за текстом –Закон №2240-ІІІ).

Одним із принципів загальнообов’язкового державного соціального страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, який закріплений у ст. 5 Закону №2240-ІІІ, є обов’язковість фінансування Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності витрат, пов’язаних з наданням матеріального забезпечення та соціальних послуг, в обсягах, передбачених цим Законом, а також державна гарантія реалізації застрахованими особами своїх прав.

Згідно зі ст. 20 Закону №2240-ІІІ кошти загальнообов’язкового державного соціального страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, спрямовуються на виплату застрахованим особам допомоги з тимчасової непрацездатності, вагітності та пологах, при народженні дитини та догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Тобто, норми Закону №2240-ІІІ пов’язують такі види матеріальної допомоги, як виплату допомоги по вагітності та пологам, допомоги по народженню дитини та допомоги по догляду дитини до досягнення нею трирічного віку з настанням страхового випадку, а саме: з народженням дитини.

Статтею 38 Закону №2240-ІІІ визначено, що застрахованій особі надається допомога по вагітності та пологам у формі матеріального забезпечення, яка компенсує втрату заробітної плати за період відпустки у зв’язку з вагітністю та пологами.

Згідно зі ст. 40 Закону №2240-ІІІ застрахованій особі при народженні дитини надається одноразова допомога.

Допомога при народженні дитини надається у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6-ти років, встановленого на день народження дитини.

Виплата допомоги здійснюється одноразово у дев’ятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта –протягом наступних 12-ти місяців у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов’язковим державним соціальним страхуванням у зв’язку з витратами, зумовленими народженням, мають застраховані громадяни України (ст. 4 Закону №2240-ІІІ). Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи, якщо інше не передбачено законодавством.

У відповідності зі ст. 50 Закону №2240-ІІІ матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов’язковим державним соціальним страхуванням у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, застрахованим особам призначаються та надаються за основним місцем роботи за рахунок сплачених застрахованими особами страхових внесків. Рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві.

Наказом №1-Г від 29.07.05 за підписом директора ТОВ “Аркон” Галенко А.Г. затвердженні посадові оклади для робітників ТОВ “Аркон” з 01.08.05, у тому числі –директора –360 грн. 00 коп., головного бухгалтера –4000 грн. 00 коп. (далі за текстом –наказ №1-Г від 29.07.05).

Посаду головного бухгалтера ТОВ “Аркон” займає Соболь С.А.

Дані про те, що наказ №1-Г від 29.07.05 скасований або визнаний недійсним у встановленому порядку, в матеріалах справи відсутні.

28.03.06 у працівника ТОВ “Аркон” Соболь С.А. народилась дитина. У зв’язку з настанням страхового випадку –народження дитини, у Соболь С.А виникло право на отримання від держави відповідних соціальних виплат.

У квітні –червні 2006 року позивачем у відповідності до положень чинного законодавства головному бухгалтеру ТОВ “Аркон” Соболь С.А. виплачено матеріальну допомогу по вагітності та пологах у сумі 15814 грн. 25 коп., що підтверджено матеріалами справи, докази перерахування цих коштів відповідачем позивачу відсутні.

Господарський суд Луганської області дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності вимог позивача зі стягнення з відповідача боргу у сумі 15814 грн. 25 коп., що підтверджується матеріалами справи та відповідає наведеним положенням Закону №2240-ІІІ.

Відповідачем не доведено наявності підстав невідшкодування позивачу заявленої до стягнення суми, зокрема, у випадку допущення порушень трудового законодавства.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується із зазначеним у мотивувальній частині оскаржуваної постанови висновком суду першої інстанції стосовно закриття провадження у справі у частині стягнення боргу у сумі 960 грн. 61 коп. з посиланням на п. 2 ст. 137 Кодексу адміністративного судочинства України, яким передбачено оголошення перерви для надання відповідачу строку, достатнього для його підготовки до справи у зв’язку зі зміною позивачем позовних вимог. Ці обставини не призвели до неправильного прийняття рішення щодо остаточних позовних вимог.

Колегією суддів не приймається до уваги заява позивача б/н, що здана до господарського суду Луганської області 01.12.06 і за цією датою слід вважати і її підпис, враховуючи наступне.

Як вищевказано позивач 17.10.06 надав до матеріалів даної справи уточнення позовної заяви, за якими вже просить стягнути з відповідача на відшкодування понесених витрат, зумовлених виплатою Соболь С.А. матеріальних допомог, не 16774 грн. 86 коп., як заявлено за первісними вимогами, а 15814 грн. 25 коп. не змінюючи при цьому ні предмет, ні підставу позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивач фактично зменшив розмір позовних вимог і звертання з заявою 01.12.06 до господарського суду Луганської області про часткову відмову від позову не має  ніякого значення.

Не приймаються до уваги доводи відповідача стосовно порушень судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки дату подачі позову до суду 16.08.06 слід вважати датою підпису цієї позовної заяви за відсутністю зазначення іншої дати.

На підставі вищевикладеного, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що постанова від 01.12.06 по справі №2/366ад ґрунтується на матеріалах даної справи, прийнята судом першої інстанції у відповідності з діючим законодавством та не підлягає скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, тому відповідно до п/п. 1 п. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України згадана постанова залишається без змін, а апеляційна скарга відповідача  –Виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Луганськ, від 04.01.07 №07-11-19 - без задоволення.

У судовому засіданні були оголошені вступна та резолютивна частини ухвали.

Керуючись ст. ст. 17, 45, 46, ч. 6 ст. 103, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п/п. 1 п. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, п. 1 ст. 211, п. 2 ст. 212, п. 5 ст. 254, пунктами 2-1, 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

У Х В А Л И В:

1.Апеляційну скаргу Виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Луганськ, від 04.01.07 №07-11-19 на постанову господарського суду Луганської області від 01.12.06 по справі №2/366ад  залишити без задоволення.

2.Постанову господарського суду Луганської області від 01.12.06 у справі               №2/366ад  залишити без змін.

Відповідно до п. 1 ст. 211, п. 2 ст. 212, п. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України:

-сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов’язки, мають право оскаржувати в касаційному порядку судові рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також  судові рішення суду апеляційної інстанції повністю або частково;

-касаційна скарга на судові рішення подається протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а у разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу –з дня складання постанови в повному обсязі;

-ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала суду апеляційної інстанції від 06.02.07 по справі №2/366ад відповідно до ч. 6 ст. 103, ст. 160, ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України виготовлена у повному обсязі 12.02.07.

Головуючий суддя                                        К.І. Бойченко

Суддя                                                                      Т.М. Баннова

Суддя                                                                      О.Є. Медуниця