СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № .

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ТРИДЕНТА АГРО” м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Транс Ойл” м. Луганськ

Про стягнення 80 475  грн. 65 коп.

Суддя
Яресько Б.В.

За участю:
Секретар судового засідання Савенко В.Ю.

Від позивача
Не прибув

Від відповідача
Не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: Позивачем заявлений позов про стягнення коштів в сумі 57 846 грн. 03 коп., штраф в сумі 13 925 грн. 06 коп., пеню в сумі 6201 грн. 09 коп., втрат від інфляції в сумі 1868 грн. 31 коп., 3 % річних –635 грн. 16 коп.

Позивач позов підтримав.

Відповідач відзив на позов і витребуванні документи не надав, участь свого представника у засіданнях не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце проведення засідань,

Відповідач не повідомив суд про наявність поважних причин, що перешкоджають йому забезпечити участь у судовому засіданні свого представника, в зв’язку з чим відповідно до ст. 75 ГПК України спір розглядається за наявними в справі матеріалами

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,

ВСТАНОВИВ, що між сторонами по справі 28 березня 2006 року був укладений договір № 01-82-06 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу.

Відповідно до зазначеного договору позивач зобов’язався продати відповідачу засоби захисту рослин, а останній прийняти та відповідно до п. 5.3. оплатити товар наступним чином: 50 % від вартості товару протягом 3-х робочих днів з моменту виставлення позивачем рахунку; 50 % від вартості товару в строк до 01 жовтня 2006 року без виставлення рахунку-фактури.

Згідно п. 8.2. договору за прострочення оплати відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,08% від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення.

Крім того згідно п. 8.4 за несплату, або несвоєчасну оплату товару відповідач сплачує позивачу штраф в розмірі 7 % від вартості товару та інші штрафні санкції у відповідності до чинного законодавства України.

На виконання умов договору позивач відповідачу був поставлений товар на загальну суму 198 929 грн. 43 коп., що підтверджується видатковими накладними  РН-ЛУ00105 від 06.05.2006 р., РН-ЛУ00196 від 31.05.2006 р., РН-ЛУ00238 від 30.06.2006 р.

Відповідач одержаний товар оплатив частково в сумі 141 083 грн. 40 коп.

Заборгованість відповідача за поставлений товар складає 57 846 грн. 03 коп.

Наявність зазначеної заборгованості підтверджується актом звірення взаємних розрахунків станом на 30.09.2006 року підписаного сторонами.

Позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача кошти в сумі 57 846 грн. 03 коп., штраф в сумі 13 925 грн. 06 коп., пеню в сумі 6201 грн. 09 коп., втрати від інфляції в сумі 1868 грн. 31 коп., 3 % річних –635 грн. 16 коп.

Відповідач заперечень проти позову, або доказів оплати боргу суду не надав.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського  процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського  процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Судом встановлено факт порушення відповідачем грошового зобов’язання по сплаті  коштів в сумі 57 846 грн. 03 коп.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським  визнається  зобов'язання,  що  виникає  між суб'єктом  господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,  передбачених  Господарським  кодексом,  в силу  якого  один  суб'єкт  (зобов'язана  сторона,  у  тому  числі боржник)  зобов'язаний  вчинити  певну дію господарського   чи управлінсько-господарського  характеру  на користь іншого суб'єкта (виконати  роботу,  передати   майно,   сплатити гроші, надати інформацію тощо),  або утриматися від певних дій,  а інший суб'єкт (управнена сторона,  у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та  інші учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських   договорів застосовуються відповідні положення  Цивільного  кодексу  України  з урахуванням особливостей, передбачених Господарським  кодексом України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов’язання повинно виконуватися у встановлений строк.

Позивачем також заявлені вимоги щодо стягнення штрафу відповідно до п. 8.2 8.3. договору в сумі 13925 грн. 06 коп. та пені в сумі 6201 грн. 09 коп. нарахованої за період з 02.10.2006 р. по 12.02.2007 р.

З врахуванням положень п. 6 ст. 232, та 343 Господарського кодексу України які передбачають, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, та що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня заявлена позивачем до стягнення пені підлягає задоволенню частково в сумі 4034 грн. 96 коп. в решті вимог щодо стягнення пені слід відмовити.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом

За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення 3 % річних в сумі 635 грн. 16 коп., та втрат від інфляції в сумі 1868 грн. 31 коп. за період з 02.10.2006 р. по 12.02.2007 р. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, а саме державне мито у сумі –783 грн. 09 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 114 грн. 82 коп., в решті на позивача.

Керуючись ст. 44,49, 75, 82-85 Господарського  процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Трансойл” м. Луганськ, Жовтневий район, вул. Степова 54 ідентифікаційний код  32326439 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Триденна Агро” м. Київ, вул. Конотопська 8 ідентифікаційний код  25591321 заборгованість в сумі 57 846 грн. 03 коп., штраф в сумі 13 925 грн. 06 коп., пеню в сумі  4034 грн. 96 коп.,  втрати від інфляції в сумі 1868 грн. 31 коп., 3 % річних –635 грн. 16 коп.,  державне мито у сумі –783 грн. 09 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 114 грн. 82 коп., наказ видати.

3. В решті відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                 Б.В. Яресько