ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2007                                                                                             Справа № А39/225-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крутовських В.І. (доповідач)

суддів: Дмитренко А.К., Прокопенко А.Є.

при секретарі судового засідання: Чоха Є.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Кругленко О.М., довіреність №010-01/736  від 10.08.06,  гол. юрисконсульт;

від відповідача: Селезньов М.О., довіреність №93  від 15.01.07,  гол. держвиконавець;

від третьої особи-2: Бразалук С.С., довіреність №12-02/2-юр/05  від 10.02.05,  представник;

Представник від 3-тьої особи-1 у судове засідання не з"явився.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги відкритого акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії у місті Кривому Розі, м.Кривий Ріг на постанову господарського суду Дніпропетровської області від  28.08.06р.  у справі   № А39/225-06

за позовом   відкритого акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії у місті Кривому Розі, м.Кривий Ріг, 50000 пр. К.Маркса, 37

до   Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровської області, м.Дніпропетровськ, 49000, вул.Пісаржевського, 1а

Третя особа 1- Спеціалізоване державне підприємство "Укрспецюст" в особі Дніпропетровської філії, м.Дніпропетровськ,49040, вул.Запорізьке шосе, 2

Третя особа 2- товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Метизмаш", м.Дніпродзержинськ, 51925, вул. Кірова, 16/18

про  скасування постанови.

Постановою  господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.06р. по справі                 №А39/225-06 суддя Ліпинський О.В.  в задоволенні позовних вимог відкритого акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії у місті Кривому Розі  до Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровської області, м.Дніпропетровськ про скасування постанови-  відмовив повністю.

Відкрите акціонерне товариство Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії у місті Кривому  Розі не погодившись з постановою  господарського суду, звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову  суду першої інстанції скасувати, постановити нове рішення, яким  задовольнити позовні вимоги.

Відділ державної виконавчої служби Дніпропетровської області, м.Дніпропетровськ, у відзиві на апеляційну скаргу посилається на те, що доводи позивача наведені у апеляційній скарзі у повному обсязі необгрунтовані. Просить залишити постанову суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Спеціалізоване державне підприємство "Укрспецюст" в особі Дніпропетровської філії, м.Дніпропетровськ, відзив на апеляційну скаргу до суду не надало.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Метизмаш", м.Дніпродзержинськ  відзив на апеляційну скаргу до суду не надало, в судовому засіданні представник підприємства  заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив залишити постанову суду без змін.

Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, відповідача та 3-тьої особи у запереченнях на неї, колегія суддів вважає, що постанова господарського суду винесена з повним з”ясуванням всіх обставин по справі, та прийнята на підставі норм матеріального та процесуального права і причин для її скасування не вбачається з наступних підстав.

На виконанні відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Дніпропетровської області знаходиться виконавчий напис про звернення стягнення на належне товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Метизмаш", м.Дніпродзержинськ майно, на користь позивача по даній справі. Для проведення оцінки заставленого майна, з метою його подальшої реалізації, відповідачем було укладено  угоду з незалежним оцінювачем Жировим А.К., яким було виконано комплексну експертизу майна.

Не погоджуючись із здійсненою оцінкою майна, позивач звернувся з позовом про зобов”язання відповідача здійснити оцінку заставленого майна, як цілісного майнового комплексу та передати його на реалізацію єдиним лотом.

11.01.2006р. господарським судом Дніпропетровської області було відкрито провадження в адміністративній справі №А39/43.

18.01.06р. до відділу примусового виконання рішень надійшла ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.06р. по справі №А39/43 про відкриття провадження по справі. З метою запобігання порушення законних прав та інтересів сторін виконавчого провадження, Державною виконавчою службою провадження було зупинено на підставі п.5 ст. 35 Закону України “Про виконавче провадження”.

24.02.2006р. господарським судом було оголошено вступну та резолютивну частини постанови, якою відмовлено в задоволенні позовних вимог, повний текст якої підписано 28.02.06р. Датою вступу постанови вважається 08.03.2006р.

Позивач оскаржив дану постанову до Дніпропетровського апеляційного господарського суду, подавши апеляційну скаргу лише 16.03.06р., тобто з пропуском строку для її подачі. 14.04.2006р. судом було винесено ухвалу про призначення на розгляд вказаного клопотання на 25.05.2006р. й лише ухвалою від 25.05.06р. скаржнику був поновлений строк на подання апеляційної скарги. Тобто, фактично датою прийняття  апеляційної скарги треба вважати 25.05.06р. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2006р. за результатами розгляду апеляційної скарги позивача по справі №А39/43, постанову суду першої інстанції  залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Тобто, постанова господарського суду вважається такою, яка вступила в законну силу.

Враховуючи той факт, що позивач не скористався своєчасно правом апеляційного оскарження судового рішення, тобто до вступу постанови в законну силу, а саме до 08.03.2006р. не подав апеляційної скарги, як це передбачено ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Державна виконавча служба 09.03.2006р. поновила виконавче провадження. До того ж,  посилання позивача про обов”язок державного виконавця зупинити виконавче провадження у разі подання скарги на дії державного виконавця є необґрунтованими, оскільки, відповідно до п.5 ст. 35 Закону України “Про виконавче провадження”, у разі подання скарги на дії державного виконавця, останній має право зупинити виконавче провадження, а не зобов”язаний вчинити зазначені процесуальні дії.

Крім того, твердження стягувача про неотримання постанови державного виконавця про поновлення виконавчого провадження від 09.03.2006р. також не відповідає дійсності. Так, відповідна постанова державного виконавця була направлена на адресу банківської установи 09.03.06р. за вих. №08-07/139, про що свідчить супровідний лист про відправлення процесуального документа сторонам виконавчого провадження.

Що стосується твердження позивача, що державним виконавцем здійснено оцінку лише частини майна, а не цілісного майнового комплексу, чим порушені його права, як стягувача, колегія суддів звертає увагу на те, що у даному випадку прибутковим методом заставлене майно оцінити неможливо. Декілька одиниць обладнання, які нібито застосовані у виробничому виробництві відсутні, а саме: майно перелічене п.п.2.7,8,35,57,76,70  виконавчого напису, вчиненого 22.03.05р. нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кирієнко І.М., зареєстрованому в реєстрі за №435. Таким чином, прогнозувати  майбутній прибуток від частини майна взагалі неможливо. Згідно Національного стандарту №2, цілісний майновий комплекс повинен оцінюватися як мінімум двома з трьох існуючих підходів, а саме: витратним, прибутковим або порівнювальним. В даному випадку прибутковим методом заставлене майно оцінити не можливо, у зв”язку з відсутністю декілька одиниць заставленого майна. Порівняльним методом також це майно оцінити не можливо, із-за відсутності відповідних аналогів цілісного майнового комплексу. В силу вищевикладених обставин, нерухоме майно боржника можливо було лише оцінити завдяки витратного та прибуткового методу, а обладнання –порівняльним методом.

Більш того, враховуючи законні права та інтереси усіх учасників виконавчого провадження, також необхідно враховувати, що завдяки реалізації нерухомого заставленого майна, інтереси стягувача можуть бути задоволенні у повному обсязі в результаті проведення відкритих торгів.    В силу чого, реалізація заставленого майна єдиним цілісним майновим комплексом не тільки неможлива, а й не доцільна.

Відповідно до ст. 283 ГК України, цілісним майновим комплексом визнається господарський об’єкт із завершеним циклом виробництва  продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об”єкт  та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання.

Відсутність окремих елементів ( в даному випадку певного обладнання), що можуть впливати на виробничий  цикл та отримання кінцевого продукту, виключала можливість оцінки такого майна цілісним комплексом. Також під час опису та арешту заставленого майна боржника, державною виконавчою службою було встановлено, що частина такого майна взагалі не розпаковувалася з моменту його придбання і як наслідок не використовувалося у виробничому процесі.

Таким чином, державна виконавча служба правомірно дійшла до висновку про те, що заставлене майно ТОВ “Торговий дім “Метизмаш” взагалі не відповідає вимогам, які встановлені чинним законодавством для цілісного майнового комплексу.

Відповідно до вимог ст..11-1 Закону України “Про виконавче провадження”, особи, які беруть участь у  виконавчому провадженні, зобов”язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами. Стягував надійний правом подання заяви про повернення виконавчого документа без виконання на будь-якій стадії виконавчого провадження. Таким чином, встановивши обставини відсутності частини майна на яке необхідно було звернути стягнення та існування перешкод пов”язаних з митним контролем під яким перебуває частина заставленого майна, стягував мав можливість відізвати виконавчий документ без виконання до закінчення існування відповідних обставин. Відповідним правом позивач не скористався.

Посилання позивача на рішення по справі №18/271-06 від 09.10.2006р. про визнання торгів недійсними, як вступило в законну силу після прийняття Дніпропетровським апеляційним господарським судом постанови від 20.12.2006р. у справі №18/271-06, не може бути прийнята до уваги тому, що вказана справа не відноситься до справи №А39/225-06 і не може вплинути на розгляд цієї справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги позивача не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.          Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії у місті Кривому Розі, м.Кривий Ріг у справі №А39/225-06  залишити без задоволення.

2.          Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2006р. у справі №А39/225-06  залишити без змін.

3.          Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                        В.І. Крутовських

Суддя                                                                                  А.К. Дмитренко

Суддя                                                                                  А.Є. Прокопенко