ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2007 р.
№ 08/2225

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. –головуючого,

Костенко Т.Ф.,
Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали
касаційної скарги
товариства з обмеженою відповідальністю “Золотоніський лікеро-горілчаний завод “Златогор”, м. Золотоноша

на постанову
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 11.10.2006р.

у справі
господарського суду Черкаської області

за позовом
товариства з обмеженою відповідальністю “Агроконтакт”, м. Київ

до
товариства з обмеженою відповідальністю “Золотоніський лікеро-горілчаний завод “Златогор”, м. Золотоноша

про
розірвання договору та стягнення 1427726,28 грн.

за участю представників:

позивача: не з’явився

відповідача: Слюсаренко О.А. –дов. від 14.12.2006р. б/н

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 17.07.2006р. розгляд справи №08/2225 відкладено, а також на підставі ст. 67 ГПК України накладено арешт на грошові кошти відповідача в розмірі 1427726, 28 грн.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 11.10.2006р. зі справи №08/2225 ухвалу господарського суду Черкаської області від 17.07.2006р. з даної справи в частині накладення арешту на грошові кошти ТОВ “Золотоніський лікеро-горілчаний завод “Златогор”  скасовано.

Постанова мотивована тим, що вказана ухвала в частині застосування заходів по забезпеченню позову є необгрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ТОВ “Золотоніський лікеро-горілчаний завод “Златогор” звернулось з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить змінити мотивувальну частину постанови, а саме: в частині виключення з її змісту, як підстави скасування ухвали господарського суду Черкаської області від 17.07.2006р., відсутність протоколу судового засідання господарського суду Черкаської області від 14.07.2006р.; та в частині включення до її змісту висновків про порушення господарським судом Черкаської області при прийнятті ухвали від 17.07.2006р. приписів ст. 43 ГПК України щодо неповного з’ясування тих обставин, що грошові кошти відповідача можуть зникнути на момент виконання рішення суду, а невжиття судом заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання його рішення, мотивуючи скаргу тим, що апеляційна інстанція неповно з’ясувала обставини, що мають значення для справи, а її висновки не відповідають дійсним обставинам справи.

Позивач не реалізував своє процесуальне право на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового акту, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалі справи, ТОВ “Агроконтакт” звернулось до господарського суду Черкаської області з позовною заявою до ТОВ “Золотоніський лікеро-горілчаний завод “Златогор” про розірвання договору     купівлі-продажу від 01.02.2004р. та стягнення заборгованості і відшкодування збитків.

В подальшому позивач своєю заявою від 23.05.2006р. уточнив свої позовні вимоги, а також просив суд вжити заходів по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно п.1 ч.1 ст. 67 позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Згідно роз’яснення ВАСУ від 23.08.1994 року за №02-5/611 “Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову”, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обгрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент подання позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення господарського суду.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд в  мотивувальній частині не зазначив обставини, які могли б слугувати підставою для припущення того, що грошові кошти відповідача на момент прийняття рішення зі справи можуть зникнути чи зменшитись за кількістю, що викликає  необхідність для застосування до відповідача заходів по забезпеченню позову,  а також не навів доказів на підтвердження необхідності накладення арешту на кошти відповідача.

Зазначене, на переконання колегії, правильно покладено апеляційним господарським судом в основу оскаржуваної постанови, як підставу для  скасування ухвали місцевого господарського суду в частині забезпечення  позову наряду з іншими порушеннями норм процесуального права,  допущеними судом 1-ї інстанції, як то - відсутність протоколу судового засідання від 14.07.2006р.

Таким чином, наведене спростовує доводи касаційної скарги щодо порушення  апеляційним господарським судом норм процесуального права, та не заперечує правильність і законність оскаржуваного судового акту, який відповідає чинному законодавству України і обставинам справи, підстав для зміни чи скасування якого колегія не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1115, 1119,  11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 11.10.2006р. зі справи № 08/2225 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                    В.С. Божок

Судді:                                                                                       Т.Ф. Костенко

Г.П. Коробенко