ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.02.07
Справа № 3/123-06.

За позовом: відкритого акціонерного товариства комерційний банк “Надра” в особі філії відкритого акціонерного комерційного банку “Надра” Сумське регіональне управління “Слобожанщина”

До відповідача: приватного підприємця Пилипенка Івана Павловича

Про стягнення: 61 875 грн. 15 коп.

СУДДЯ   М.С.ЛУЩИК

Представники:

Від позивача:      Борисенко О.М., довіреність № 15-11-2650 від 31.03.05 року

Від  відповідача: Шинкаренко Я..А

В судовому засіданні відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву з  12 год. 40 хв. 05.02.07р.. до 12 год. 50 хв. 08.02.07р.  для підготування повного тексту рішення.

Суть спору: Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору від 28.07.2003р. № 01/2003/, додатковій угоді від 10.09.2003р. № 1 та додатковій угоді від 27.07.2004р. № 2 до кредитного договору від 28.07.2003р. № 01/2003/ в сумі 61857 грн. 15 коп., з них: 15748 грн. 85 коп. –заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 34155 грн. 40 коп. інфляційних збитків, 11952 грн. 90 коп. пені, а також судові витрати.

Позивач заявою від 05.04.2006р. №1409 уточнив позовні вимоги і просить стягнути з відповідача на свою користь 58390 грн. 02 коп., в т.ч.: 15995 грн. 61 коп. заборгованості по відсоткам  за користуванням кредитом, 36112 грн. 00 коп. інфляційних збитків та 3000 грн. 00 коп. пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості та 3282 грн. 41 коп. пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

Відповідач у відзиві на позов від 06.04.2006 р. та у додаткових поясненнях до відзиву просить припинити провадження по справі за відсутністю предмету спору.

Відповідач визнає, що у відповідності до п. 1 кредитного договору від 28.07.2003 р. № 01/2003/, додаткової угоди № 1 від 10.09.2003 р. та додаткової угоди № 2 від 27.07.2004 р. він отримав від позивача кредит в сумі 250.000 грн. строком до 27.10.2004 р. Пунктом 1.2. договору передбачено, що кредит надається зі сплатою 23,5 % річних від суми виданого кредиту за період зазначений у п. 1.1., тобто, до 27.10.2004 р. Таким чином, зазначає відповідач, між сторонами була досягнута домовленість про те, що 23,5 % річних за користування кредитом будуть нараховуватись лише за період  до 27.10.2004 р.

Відповідач посилається на те, що згідно довідки № 20 від 03.03.2006 р. відділення № 15 позивача, його заборгованість перед позивачем станом на 03.03.2006 р. становила 108.700 грн. (по кредиту). Заборгованість у сумі 108.700 грн. була погашена відповідачем платіжним дорученням № 2 від 06.03.2006 р. Відповідач вважає, що він не має заборгованості перед позивачем, що підтверджується довідкою № 181 від 30.03.2006 р. відділення № 15 позивача, згідно якої станом на 30.03.2006 р. у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем. Відповідач вважає, що оскільки позивач сам підтвердив факт відсутності його заборгованості перед ним, то предмет спору у даній справі відсутній.

Позивач своїм листом № 1571 від 18.04.2006 р. повідомив суд, що довідки від 03.03.2006 р. № 20 та від 30.03.2006 р. № 181 видані відповідачеві відділенням № 15 (м. Лебедин) філії ВАТ КБ “Надра” СРУ “Слобожанщина”, не відображають реального стану заборгованості відповідача перед банком, так як комплексний облік кредитної заборгованості підприємця Пилипенка І.П. перед ВАТ КБ “Надра” здійснюється виключно Філією ВАТ КБ “Надра” СРУ “Слобожанщина”, якою укладався кредитний договір та додаткові угоди до нього, та якою видавався кредит і нараховувались проценти, пеня тощо.

Відповідач 18.01.07 року подав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог, оскільки заборгованості перед ним за кредитним договором та додатковими угодами до нього немає.

29.01.2007 року позивач подав заяву № 326 від 26.01.2007 року про доповнення позову, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь 71 678 грн. 40 коп. заборгованості  по кредитному договору від 28.07.2003 року №01/2003/, додатковій  угоді від 10.09.2003р.  № 1 та додатковій угоді від 27.07.2004 р. № 2 до кредитного договору від 28.07.2003 року № 01/2003/, із них: 15 999 грн. 61 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 42 635 грн. 15 коп. інфляційних збитків, 13 043 грн. 64 коп. пені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, суд вважає, що вимоги позивача  підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Рішенням господарського суду Сумської області від 20.04.2006 року по справі № 3/123-06 за позовом відкритого акціонерного товариства комерційного банку “Надра” в особі  філії Сумського регіонального управління “Слобожанщина” до приватного підприємця Пилипенка Івана Павловича про стягнення 61 857 грн. 15 коп. з відповідача на користь позивача стягнуто 36 112 грн. 00 коп. індексу інфляції, 3000 грн. 00 коп. пені, 391 грн. 12 коп. держмита та 79 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07 червня 2006 року рішення господарського суду Сумської області було скасовано в частині стягнення з відповідача 35 746 грн. 42 коп. індексу інфляції, 3000 грн. 00 коп. пені, 289 грн. 12 коп. держмита та 79 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовлено, в частині ( в частині стягнення з відповідача 365 грн. 58 коп. інфляційних втрат та відмови у задоволення позову про стягнення 15 995 грн. 61 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом та  3282 грн. 41 коп. пені за несвоєчасне погашення відсотків) рішення суду залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 31.10.2006  року по справі № 3/123-06 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07.06.2006 року, рішення господарського суду Сумської області від 20.04.2006 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Сумської області.

28.07.2003 р. між позивачем – відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра” в особі філії ВАТ КБ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» та відповідачем – приватним підприємцем Пилипенком Іваном Павловичем укладено кредитний договір № 01/2003/. Згідно п. 1.1 кредитного договору позивач (банк) надає відповідачеві кредит в сумі 130 000 грн.  строком до 27.07.2004 р.

Пунктом 1.2. кредитного договору сторони передбачили, що кредит надається зі сплатою 23,5 % річних від суми виданого кредиту за період, вказаний в п. 1.1.

10.09.2003р. сторони уклали додаткову угоду № 1 до згаданого кредитного договору, якою була збільшена сума кредиту, визначена в п. 1.1. кредитного договору, до 250 000 грн.

27.07.2004 р. сторони уклали додаткову угоду № 2 до того ж кредитного договору, якою в його п. 1.1. слова “27 липня 2004 року” були замінені на слова “27 жовтня 2004 року”.

Виходячи зі змісту п. 1.2. кредитного договору, між сторонами була досягнута домовленість, що кредит надається зі сплатою 23,5 % річних від суми виданого кредиту за період, зазначений в п. 1.1. кредитного договору, тобто з урахуванням додаткових угод № 1 та № 2 до кредитного договору, зі сплатою 23,5 % від суми кредиту за період до 27.10.2004 р.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач заборгованість по кредиту у розмірі 250 000 грн. 00 коп.  повністю сплатив в  період з 10 жовтня 2005 року по 06 березня 2006 року.

.Відповідно до п. 7.5 кредитного договору № 01/2003/ від 28.07.2003 року зі змінами та доповненнями  даний договір діє до повного виконання відповідачем усіх зобов’язань перед позивачем, а враховуючи їх невиконання є таким, що діє в даний час.

П. 7.1. зазначеного кредитного договору передбачено щомісячне нарахування відсотків на фактичні залишки по кредиту за фактичний час користування кредитом.

Ст.  536 ЦК України передбачено зобов’язання боржника сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами.

П. 2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

На підставі вищевикладеного,  суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 15 999 грн. 61 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 5.1 кредитного договору № 01/2003/, укладеного між сторонами 28.07.2003 року,  розрахунку позивача, який відповідає вимогам Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” та вимогам чинного Цивільного кодексу України, сума нарахованої пені становить 13 043 грн. 64 коп., із них; 8375 грн. 00 коп. пеня за період з 20.02.05р. по 27.04.05р. за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості та 4668 грн. 64 коп. пеня за несвоєчасне погашення процентів.  Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені в сумі 13 043 грн. 64 коп. ґрунтуються на умовах вищезазначеного Договору, заявлені  в межах строку позовної давності та  підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 чинного Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов‘язання, на вимогу кредитора зобов‘язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,  тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача збитків від інфляції за період з 01.08.2003 року по 01.12.2006 року в сумі 42 635 грн. 15 коп. підлягають задоволенню, оскільки вони нараховані у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Суд неодноразово зобов’язував відповідача з’явитися до позивача (ВАТ КБ “Надра” в особі Філії ВАТ КБ “Надра” СРУ “Слобожанщина”) для проведення звірки розрахунків та складання спільного двостороннього акту звірки розрахунків по кредитному договору, однак відповідач без поважних причин ухилився від проведення такої звірки, позбавивши себе можливості обґрунтовано довести суду ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази надаються сторонами.

Відповідно до ст. 34 ГПК України, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України на відповідача покладаються витрати по держмиту в сумі 716 грн. 78 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

Керуючись  ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,  суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з приватного підприємця Пилипенка Івана Павловича (Сумська область, м. Лебедин, вул. Гагаріна, 5, ід. к.  № ) на користь Відкритого акціонерного товариства комерційного банку „Надра” в особі філії ВАТ КБ „Надра” Сумського регіонального управління „Слобожанщина” (м. Суми, вул. Кірова, 4, код 14005646) 15 999 грн. 61 коп. боргу по відсоткам за користування кредитом, 42635 грн. 15 коп. інфляційних збитків, 13 043 грн. 64 коп. пені, 716 грн. 78 коп. витрат по державному миту, 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                                  М. С. ЛУЩИК

Повний текст рішення підписано 08 лютого 2007 року