Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007
р.
справа № АС-16/691- 06

Судова колегія у складі:

головуючого судді (доповідача)-Плужник О.В.,суддів-Могилєвкін
Ю.О.,Пушай В.І.

при секретарі -Карпенко Ж.М.

за  участю представників
сторін:

позивача - ОСОБА_2

відповідача -не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу відповідача (вх. № 1051С/3-7)
на постанову господарського суду Сумської області від 05.02.2007 р. по справі №
АС-16/691-06

за позовом - ПП ОСОБА_1

до - Управління Пенсійного фонду України в м.Шостка Сумської області

про визнання вимоги НОМЕР_1 та дій УПФУ в м.Шостка -
протиправними,  -

встановила:

Постановою господарського суду Сумської області від 05.01.2007 р.
(суддя -Моїсеєнко В.М.)  позовні вимоги
задоволено.

Визнано нечинним рішення Управління Пенсійного фонду України в
м.Шостка від НОМЕР_2 та від НОМЕР_3 про застосування штрафних санкцій та про
нарахування пені позивачу.

Провадження по справі стосовно визнання нечинними вимог №Ф-240
Управління Пенсійного фонду України в м.Шостка про сплату боргу від 23.08.2006
р., 21.09.2006 р., 23.11.2006 р. закрито.

Повернуто з Держбюджету України ПП ОСОБА_1 170,00 грн. сплаченого
судового збору.

Постанова мотивована з тих підстав, що відповідачем не доведено у
встановленому законом порядку факт вручення рішення НОМЕР_2 позивачу, чим
фактично позбавив його можливості оскаржити зазначене рішення, т.б. порушив
права страхувальника, тому судом визнано вимоги позивача про визнання нечинним
вказаного рішення правомірними.

Відповідач з постановою суду не погодився, вважає її незаконною та
необґрунтованою, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою
задовольнити його апеляційні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився,
свого представника у судове засідання не направив, про що заздалегідь повідомив
суд.  В підтвердження вимог, викладених в
апеляційній скарзі, відповідач вказує на те, що ОСОБА_1 є страхувальником,
згідно п.1 ч.1 ст.14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»(далі - Закону), який відповідно до п.6 ч.2 ст.17 Закону,
зобов'язаний сплачувати у встановлені строки та в повному обсязі страхові
внески. Такі внески підлягають сплаті незалежно від фінансового платника
страхових внесків (ч.12 ст.20 Закону).

Крім того, відповідач, посилаючись на ч.6 ст.20 Закону, зазначає,
що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду. При цьому, базовим періодом вважається
календарний місяць.

Таким чином, Управління Пенсійного фонду України в м.Шостка Сумської
області встановило, що недоїмка по страхових внесках з боку позивача станом на
20.02.2006 р. склала 209,20 грн. та 0,80 грн. -переплата попереднього місяця.

На цій підставі, начальником УПФУ в м.Шостка було прийняте рішення
НОМЕР_2 про застосування штрафу у розмірі 63,01 грн. та нарахування пені в сумі
03,35 грн., яке на думку відповідача було отримано позивачем 20.06.2006 р.

Отже, станом на 05.07.2006 р. складає, 63,79 грн., в тому числі
фінансова санкція -60,50 грн., пеня -3,29 грн.

На цій підставі, начальником УПФУ в м.Шостка було прийняте рішення
НОМЕР_3 р. про нарахування пені в сумі 0,94 грн.

Позивач з обставинами, викладеними в апеляційній скарзі не
погоджується, просить її скасувати, а постанову суду першої інстанції просить
залишити без змін, оскільки вважає її законною та обґрунтованою.

В підтвердження своїх доводів, позивач вказує на те, що відповідно
до вимог п.10.3. Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої Постановою правління
Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України від 16.01.2004 р. № 64/8663, днем сплати сум
страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у разі
перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського
рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду,
вважається день списання установою банку, установою Державного казначейства
України суми платежу з банківського рахунку страхувальника, незалежно від часу
її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Отже, на думку
позивача, недоїмки з його боку по страховим внескам на момент 20.02.2006 р. не
було.

Крім того, позивач зазначає, що згідно п.9.1 та п.9.5 ст. 9
вищезазначеної Інструкції, за порушення норм законодавства про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування застосовуються фінансові
санкції, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування». Рішення приймаються за встановленою формою у двох
примірниках, перший з яких протягом трьох робочих днів із дня його винесення,
вручається під підпис фізичній особі суб'єкту підприємницької діяльності або
надсилається листом з повідомленням про вручення. Але всупереч зазначеним
нормам, позивач не отримав рішення про нарахування йому штрафних санкцій за
НОМЕР_2 на загальну суму 66,36 грн. Біль того, дане рішення було винесено із
порушенням вимог ст.9 Інструкції, тому позивач вважає, що нечинним є і рішення
УПФУ м.Шостка від НОМЕР_3 про нарахування пені.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази
по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги
в межах вимог, передбачених ст.101 ГПК України, колегія суддів приходить до
висновку про залишення постанови місцевого господарського суду без змін, а
апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і підтверджено наданими до
справи доказами, 15 лютого 2006 р. позивач подав до відповідача розрахунок суми
страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що
підлягають сплаті за січень місяць 2006 року, згідно додатку № 23 до п. 11.11
Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України», затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 р. № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України від 16.01.2004 р. № 64/8663, про що свідчить відповідна відмітка у
вигляді вх. №533 від 15.02.2006 р.

У відповідності до розрахунку, позивач нарахував оподаткований
дохід (заробітна плата), з якого утримуються внески застрахованих осіб в розмірі
1423 грн. 62 коп. Загальна сума утриманих та перерахованих внесків склала 481
грн. 19 коп.

Згідно платіжних
доручень НОМЕР_4 та НОМЕР_4, позивач перерахував 17 лютого 2006 р. на
банківський рахунок УПФУ м. Шостка 242 грн. 71 коп. та 28 грн. 48 коп. повністю
(всього 271 грн. 19 коп.), про що є відмітка відповідного банку.

У відповідності до Указу Президента України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»у складі
єдиного податку є збір на державне пенсійне страхування. 42 % від перерахованих
мною сум єдиного податку Державним казначейством України скеровується до
Пенсійного фонду України.

Згідно платіжного
доручення НОМЕР_5 позивач перерахував 17 січня 2006 р. на банківський рахунок
місцевого бюджету єдиний податок в сумі 350 грн. повністю, про що свідчать
відмітки відповідного банку, а Державне казначейство України перерахувало на
банківський рахунок УПФУ м. Шостка суму в розмірі 105 грн. (42 %).

Згідно платіжного
доручення НОМЕР_6 позивач перерахував 17 лютого 2006 р. на банківський рахунок
місцевого бюджету єдиний податок в сумі 350 грн. повністю, про що свідчать
відмітки відповідного Банку, а Державне казначейство України перерахувало на
банківський рахунок УПФУ м. Шостка суму в розмірі 105 грн. (42 %).

У відповідності до
вимог п. 10.3. Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої Постановою правління
Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України від 16.01.2004 р. № 64/8663 (далі по тексту -
Інструкція) днем сплати сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування вважається у разі перерахування сум страхових внесків у
безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський
рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, установою
Державного казначейства України суми платежу з банківського (спеціального
реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на
банківський рахунок органу Пенсійного фонду.

Тобто недоїмки по страховим внескам на 20.02.2006 р. в позивача
перед відповідачем не було.

Відповідно до вимог п. 9.1.та п. 9.5. ст. 9 вищезазначеної
Інструкції, до страхувальників за порушення норм законодавства про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування застосовуються фінансові
санкції відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Рішення приймаються за встановленою формою у двох примірниках.
Перший примірник рішення, протягом трьох робочих днів із дня його винесення,
вручається під підпис фізичній особі - суб'єкту підприємницької діяльності або
надсилається листом з повідомленням про вручення.

Відповідач стверджує, що за несвоєчасну сплату страхових внесків
позивачу, 13 червня 2006 р. була нарахована штрафна санкція та винесено
відповідне рішення про застосування штрафної санкції за НОМЕР_2 на загальну
суму 66 грн. 36 коп., яке було отримано позивачем 20.06.2006 р., але доказів
цього не подав.

Згідно пояснень представника УПФУ м.Шостка в судовому засіданні та
письмових заперечень УПФУ м. Шостка рішення від НОМЕР_3 про нарахування пені
винесено УПФУ м. Шостка за несвоєчасну сплату фінансової санкції, визначеної
рішенням УПФУ м. Шостка НОМЕР_2 від 13.06.2006 року.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої
інстанції, рішення НОМЕР_2 винесено з порушенням норм ст.9 Інструкції «Про
порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків
на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду
України», на тій же підставі місцевим господарським судом правомірно визнано
нечинним і рішення відповідача НОМЕР_3 р.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.196, п.1 ст. 198, ст.200,
п.1 ст.205, ст. 206 КАС України, судова колегія, -

ухвалила:

Постанову господарського суду сумської області від 05.02.2007 року
залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий суддя
(доповідач)                                       Плужник
О.В.

судді
Могилєвкін Ю.О.

Пушай В.І.