СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

21.03.2007

Справа №2-7/3572-2007А

За позовом: 1) Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1; 2) Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2, АДРЕСА_2

До відповідача:  Алуштинської міської ради, 98516, м. Алушта,
пл. Радянська, 1

Про скасування рішення та
спонукання до виконання певних дій.

Суддя господарського суду АР Крим І. І.
Дворний

Секретар судового засідання В. Є. Євген'єва

представники:

Від позивача -  1) ОСОБА_1, предст., дов. НОМЕР_1 від
10.01.2007 р.; 2) ОСОБА_2, паспорт НОМЕР_2.

Від відповідача  -
Клінчук С. В., предст., дов. №02.1-13/3762 від 28.12.2006 р.

Суть адміністративної  справи:

СПД ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_2 звернулись до Господарського суду АР Крим з
позовною заявою, в якій просять суд скасувати рішення Алуштинської міської ради
НОМЕР_3 від 28.09.2006 р., зобов'язати Алуштинську міську раду затвердити
проект відводу земельної ділянки для обслуговування та благоустрою території,
що прилягає до магазину №31 по АДРЕСА_3, СПД ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_2 Також
позивачі просять зобов'язати Алуштинську міську раду передати СПД ОСОБА_1 та
СПД ОСОБА_2 із земель Алуштинської міської ради земельну ділянку площею 0,0353
га для обслуговування та благоустрою території, що прилягає до магазину №31 по
АДРЕСА_3 в оренду строком на 10 років.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
спірним рішенням позивачам було неправомірно відмовлено в продовженні строків
складання проекту відводу земельної ділянки, чим порушуються права та
охоронювані законом інтереси СПД ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_2

Відповідач заперечення на позов не
надав.

Суд вважає за можливе розглянути
справу за наявними доказами у порядку ч. 6 ст. 71 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Розгляд справи відкладався в порядку
ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

встановив:

Рішенням 16 сесії 24 скликання
Алуштинської міської ради НОМЕР_4 від 20.02.2004 р. Суб'єктам підприємницької
діяльності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був наданий дозвіл на складання протягом 6
місяців проекту відводу додаткової земельної ділянки площею до 0,0400 га під
обслуговування та благоустрій території, що прилягає до магазину №31, що
належить замовникам на праві власності (договір купівлі-продажу від 01.10.2002
р. серія НОМЕР_5) та розташований по АДРЕСА_3.

Відповідно до ст. 124 Земельного
кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній
або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору
оренди земельної ділянки у порядку, встановленому ст. 123 Земельного кодексу
України.

Ст. 123 Земельного кодексу України
передбачено, що надання земельних ділянок юридичним особам у постійне
користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Проект відведення земельної ділянки
погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах,
природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та
охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної
експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної
адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у
місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають
рішення про надання земельної ділянки (ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу
України).

З матеріалів справи вбачається, що
на виконання вказаних положень та рішення Алуштинської міської ради НОМЕР_4 від
20.02.2004 р. позивачем був складений проект відводу земельної ділянки та
отримані дозволі про можливість закріплення земельної ділянки у відповідних державних
органах.

Так, Управлінням архітектури та
містобудування Алуштинського виконавчого комітету позивачам був наданий
висновок НОМЕР_6, згідно з яким СПД ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_2 було дозволено
закріплення додаткової земельної ділянки площею 0,0400 га під обслуговування та
благоустрій території, що прилягає до магазину №31 по АДРЕСА_3, який належить
замовникам на праві власності.

Згідно з висновком Алуштинської
санепідемстанції НОМЕР_7 від 19.05.2004 р. земельна ділянка площею 0,0400 га в
АДРЕСА_3 придатна для закріплення додаткової земельної ділянки для благоустрою
(без права будь-якого будівництва) території, що прилягає до магазину №31 по
АДРЕСА_3.

Листом Алуштинської екологічної
інспекції НОМЕР_8 від 05.05.2004 р. був наданий дозвіл на відведення земельної
ділянки загальною площею 0,0400 га СПД ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_2 під
обслуговування та благоустрій території, що прилягає до магазину №31 по
АДРЕСА_3 за умови збереження зелених насаджень на прилеглій території.

Проект землеулаштування по
відведенню земельної ділянки був узгоджений з Алуштинським міським управлінням
земельних ресурсів, про що свідчить висновок НОМЕР_9 від 25.06.2004 р.

Після звернення позивачів до
Алуштинської міської ради з заявою про надання дозволу на продовження строку
складання проекту відводу земельної ділянки рішенням НОМЕР_3 від 28.09.2006 р.
СПД ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_2 було відмовлено в продовженні строку складання
проекту відводу земельної ділянки з тих мотивів, що на території земельної
ділянки, що прилягає до магазину №31 по АДРЕСА_3, проходить русло ріки Сухий
Лог.

Проте, в наявному в матеріалах
справи листі Кримського басейнового управління водних ресурсів Державного
комітету України по водному господарству НОМЕР_10 від 16.11.2006 р. зазначено,
що земельна ділянка площею 353 кв. м. по АДРЕСА_3 знаходиться в прибережній
смужці ріки Сухий Лог на відстані від русла 10 м. по всій довжині ділянки.
Русло ріки Сухий Лог від моста по вул. Колективна до впадіння в ріку Демерджі
проходить в бетонному жолобі, який покритий плитами.

Таким чином, обставина, яка стала
підставою для прийняття спірного рішення, не відповідає дійсності та
спростовується матеріалами справи.

Відповідно п. 1,2 ст. 59 Закону
України «Про місцеве самоврядування» ради в межах своїх повноважень приймають
нормативні та  інші акти у формі
рішень.

Ст. 4 Закону України «Про місцеве
самоврядування» серед основних принципів здійснення місцевого самоврядування
передбачає, зокрема, принцип законності. Принцип законності визнається судом
таким, що кореспондується зі статтями 1 і 8 Конституції України, які визначають
Україну як правову державу та закріплюють державний принцип верховенства права.
Крім того, ст. 19 Конституції України встановлює, що органи місцевого
самоврядування діють на підставі діючого законодавства та у межах  повноважень й шляхом, передбаченим
Конституцією України та нормативно-правовими актами. Додержання принципу
законності передбачає також прийняття суб'єктами владних повноважень законних
актів, тобто певної форми актів, виданих у визначеному порядку компетентними
органами в межах їх повноважень.

Відповідно Роз'ясненням Президії
Вищого Арбітражного суду України N 02-5/35 від 26.01.2000  « Про деякі питання практики вирішення
спорів, пов'язаних   з визнанням
недійсними актів державних чи інших органів» підставами для визнання акта
недійсним  є  невідповідність його  вимогам
чинного  законодавства  та/або
визначеній  законом
компетенції  органу,  який
видав  цей  акт.

Ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не надав суду доказів
правомірності відмови в продовженні позивачам строку для складання проекту
відводу земельної ділянки при відсутності будь-яких перешкод для цього.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,
чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Судом встановлено, що спірне
рішення не відповідає зазначеним нормам, що є підставою для його скасування.

За таких обставин, позовні вимоги
СПД ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_2 є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами
справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсягу.

Приймаючі до уваги викладене,
керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Скасувати рішення Алуштинської
міської ради НОМЕР_3 від 28.09.2006 р. «Про відмову приватним підприємцям
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в продовженні строків на складання проекту відведення
додаткової земельної ділянки».

3. Зобов'язати Алуштинську міську
раду (98516, м. Алушта, пл. Радянська, 1) затвердити проект відводу земельної
ділянки площею 0,0353 га для обслуговування та благоустрою території, що
прилягає до магазину №31 по АДРЕСА_3, Суб'єкту підприємницької діяльності
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) та Суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_2 (АДРЕСА_2).

4. Зобов'язати Алуштинську міську
раду (98516, м. Алушта, пл. Радянська, 1) передати Суб'єкту підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) та Суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_2
(АДРЕСА_2) із земель Алуштинської міської ради земельну ділянку площею 0,0353
га для обслуговування та благоустрою території, що прилягає до магазину №31 по
АДРЕСА_3 в оренду строком на 10 років.

Виконавчий лист
видати після вступу постанови в законну силу за заявою особи, на користь якої
ухвалено рішення.

Судом роз'яснено сторонам положення
ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України,  відповідно якої Постанова суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

У разі неподання заяви про
апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її
проголошення.

Якщо після подачі заяви про
апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону
силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в
порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Дійсну Постанову направити на
адресу сторін рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний
І.І.