ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"01" лютого 2007 р.
Справа  № 9-30-25/224-06-6183А

12 годин 15 хвилин

господарський суд Одеської області

у складі судді господарського суду Одеської області Бакланової Н.В.

при секретарі Русанової Л.О., за участю представника позивача Бельченко Ю.А., що діє на підставі довіреності  №42 від 04.05.2006р., представника відповідача Кравцова Р.В., що діє на підставі довіреності №01-48-79 від 12.01.2007р., представника третьої особи Одеської міської ради Мамедової С.О., що діє на підставі довіреності №224/исх-гс від 05.05.2006р., представника третьої особи Управління капітального будівництва Сакун Г.П., що діє на підставі довіреності №1603 від 12.07.2006р., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №404 господарського суду Одеської області в м. Одесі адміністративну справу № 9-30-25/224-06-6183А

За позовом: Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів

До відповідача: Одеська обласна державна адміністрація

Треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача: Одеська міська рада,  Управління капітального будівництва Одеської міської ради

Про визнання нечинним рішення та визнання права на користування земельними ділянками

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.06.2006р. відкрито провадження в адміністративній справі №25/224-06-6183А за позовом Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів до відповідача: Одеської обласної ради, за участю третьої особи Управління капітального будівництва Одеської міської ради, про визнання нечинним рішення Виконавчого комітету Одеської обласної ради  народних депутатів №698/3 від 08.12.1982р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.07.2006р. здійснено заміну первісного відповідача Одеську обласну раду на належного відповідача Одеську обласну державну адміністрацію та провадження в адміністративній справі №25/224-06-6183А зупинено.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду  від 10.10.2006р. п. 2 резолютивної частини ухвали господарського суду Одеської області про зупинення провадження у справі від 25.07.2006р. скасовано та справу направлено до господарського суду Одеської області для подальшого розгляду.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.10.2006р. справу прийнято до провадження суддею Рога Н.В., присвоєно №30-25/224-06-6183А та призначено до розгляду.

Згідно розпорядження заступника голови господарського суду Одеської області від 06.12.2006р. №301-р, приймаючи до уваги закінчення повноважень судді Рога Н.В., призначеної на посаду судді господарського суду Одеської області у межах п’ятирічного строку, до розгляду справи №30-25/224-06-6183А , що знаходилась в провадженні судді Рога Н.В.,  залучено суддю Бакланову Н.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.12.2006р. справу №30-25/224-06-6183А, прийнято до провадження суддею Баклановою Н.В., справі присвоєно №9-30-25/224-06-6183А.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.01.2007р. до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача, залучено Одеську міську раду.

Позивач стверджує, що оскаржене рішення виконавчого комітету Одеської обласної ради №698/3 від 8.12.1982р. порушує права  ООО ВСА, виходячи з наступного.

У лютому 2006 р. Управління капітального будівництва Одеської міської ради звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Крижанівської сільської ради про визнання нечинними рішень № 257-ХХШ, №258-ХХШ, №259-ХХШ від 28.12.2000р.

Підставою для звернення з зазначеним позовом було рішення виконавчого комітету Одеської обласної ради N698/3 від 8.12.1982 р. «Про додатковий відвід земельних ділянок управлінню капітального будівництва Одеського міськвиконкому під житлове будівництво мікрорайону 10 - Жилмасива земель господарств Комінтернівського району», яким, як вважає Управління капітального будівництва  Одеської міськради, йому надано право постійного користування земельними ділянками,  на   яких   розташовані   автостоянки   ООО   ВСА.   Однак,   ці   земельні   ділянки використовуються ООО ВСА у господарській діяльності вже на протязі 20 років, у продовж яких ВСА не знала щодо прав Управління капітального будівництва  Одеської міськради на ці земельні ділянки.

Зазначені земельні знаходяться у користуванні ООО ВСА на підставі договорів оренди, укладених  з Крижанівською сільрадою.

ООО ВСА дізналася про порушення своїх прав та інтересів з дня прийняття ухвали господарського суду Одеської області (06.03. 2006р.) про призначення справи за позовом УКБ Одеської міської ради до Крижанівської сільради про визнання нечинними рішень №257-ХХШ, №258-ХХШ, №259-ХХШ від 28.12.2000 р., про надання в оренду земельних ділянок, розташованих за адресами: м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, 28, вул. Марсельська, 27а, вул. Ак. Заболотного, 35а,  в оренду ООО ВСА до розгляду; по якій  остання була залучена у якості третьої особи, тому строк для звернення до суду відповідно до п.2 ст.99 КАС України позивачем не пропущено.

Позивач наполягає на тому, що виконавчий комітет Одеської обласної ради, прийнявши рішення №698/3 від 08.12.1982р., фактично змінивши межі міста республіканського підпорядкування, перевищив свої повноваження, передбачені законодавством Української РСР. Зазначене рішення змінило не лише межі міста Одеси, але й змінило межі прилеглих  територій    -    зменшення    загальної    площі    земель    Крижанівської    сільради Комінтернівського району Одеської області й Комінтернівського району.  Рішення суб’єкту владних повноважень, що прийняте з порушенням законодавства, що діяло на момент прийняття такого рішення, підлягає визнанню його нечинним.

ООО ВСА вважає, що земельні ділянки, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, 28, вул. Марсельська, 27а, вул. Ак. Заболотного, 35а, що використовуються нею для провадження господарської діяльності, й досі знаходяться у розпорядчій компетенції Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, а тому Всеукраїнська спілка автомобілістів, Одеська обласна організація є законним та повноправним землекористувачем.

24.07.2006р. позивач надав уточнення та доповнення до адміністративного позову, згідно яких просить суд визнати нечинним рішення виконавчого комітету Одеської обласної ради  народних депутатів №698/3 від 08.12.1982р., визнати за Одеською обласної організацією Всеукраїнської спілки автомобілістів право на користування земельними ділянками, розташованими за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, 28, вул. Марсельська, 27а, вул. Ак. Заболотного, 35а.

Відповідач Одеська обласна державна адміністрація позовні вимоги не визнає, мотивуючи наступним.

Так, відповідач зазначає, що доводи позивача ґрунтуються на тому, що законодавство 1982р. суперечить законодавству 2002р., у зв’язку з цим рішення 1982р. є нечинним. Відповідач не погоджується з такими доводами, оскільки ст. 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, таким чином, сьогоднішнє законодавство ні в якому разі не можна застосовувати до відносин, які склались раніше.

Також відповідач стверджує, що думка позивача, що саме згідно оскаржуваного рішення було надано земельну ділянку є помилковим, оскільки земельна ділянка була надана згідно з розпорядженням Ради Міністрів Української РСР від 17.03.1983рю №136-р.

Третя особа Управління капітального будівництва Одеської міської ради позовні вимоги не визнає, просить суд в задоволені позову відмовити, мотивуючи наступним.

Згідно пропозиції Одеської обласної ради народних депутатів, на підставі  рішення № 698/3 від 08.12.1982р., Рада Міністрів УРСР винесла розпорядження від 17.03.1983р. № 138-р з додатком № 17 від 17.03.1983р. про надання Управлінню капітального будівництва Одеського міськвиконкому у постійне користування земельної загальною площею 13,7 га під житлове будівництво мікрорайону Ш-2-10А селища Котовського.

На підставі вище вказаних рішень був складений акт про встановлення меж ділянки в натурі від 08 квітня 1983р.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів №169 від 05.04.1984р. дозволено Одеській облраді добровільного товариства „Автолюбитель УССР" лише проектування відкритих тимчасових автостоянок на земельних ділянках, які призначені технічними проектами мікрорайонів під будівництво підземних гаражів у Суворовському та Київському районах в м. Одесі.

Рішенням виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів м.Одеси № 591 від 19.10.1984р. дозволено  організацію тимчасових відкритих автостоянок на території мікрорайонів Суворовського району м. Одеси.

В  наведених рішеннях № 169 від 05.04.1984р. та № 591 від 19.10.1984р. йдеться про організацію тимчасових відкритих автостоянок. Організація цих автостоянок носила тимчасовий характер, метою було наведення порядку на початих будівництвом автостоянках та задоволення мешканців міста у потребі тимчасових місць зберігання власних транспортних засобів.

На підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 29.06.2005р. № 232 „Про затвердження „Схеми розміщення багатоповерхових автостоянок - паркінгів у м. Одесі" та рішення Одеської міської ради від 15.07.2005р. № 4226 - IV “Про затвердження “Схеми розміщення багатоповерхових автостоянок-паркінгів у м. Одесі" та комплексної програми їх будівництва” Управління капітального будівництва Одеської міської ради, як законний користувач земельної ділянки мікрорайону Ш-2-10А селища Котовського, приступило до здійснення „Комплексної програми будівництва багатоповерхових автостоянок - паркінгів в м. Одесі"

Управління капітального будівництва Одеської міської ради звертає увагу суду на ті обставини, що відносини між позивачем та відповідачем на час прийняття рішення виконавчим комітетом Одеської обласної ради № 698/3 від 08.12.1982р. та розпорядження Ради Міністрів Української РСР № 136-р від 17.03.1983р., взагалі не існували.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах та досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

01.09.2005р. набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України.

Згідно п.6 Розділу УП Кодексу до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій інстанції відповідні місцеві господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

П.1 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що компетенція адміністративних судів поширюється на, зокрема, спори фізичних чи юридичних  осіб із суб’єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових  чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ч. 1 ст. 104  Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Згідно п.п. 8 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства  України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Відповідно до п.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Право на звернення до адміністративного суду з позовом мають особи, які вважають, що порушено їх права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, отже позивач як юридична особа, наділена адміністративною процесуальною правоздатністю та дієздатністю, вказане право реалізував правомірно.

Однак право на звернення до суду з позовом не є тотожним праву вимоги, належність останнього позивачу має бути ним доведеною та обґрунтованою.

Позивач самостійно визначає та обґрунтовує в чому полягає порушення його прав та інтересів, а суд повинен перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, встановити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються,  і залежно від встановлених обставин вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

Підставами для визнання акту недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Обов’язковою умовою визнання акту недійсним є також порушення у зв’язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних інтересів підприємства чи організації –позивача у справі.

Під час прийняття постанови суд вирішує окрім питання, чи мали місце обставини якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами це підтверджується, зокрема, і наявність фактичних даних, які мають значення для вирішення справи, та доказів на їх підтвердження /ст.161 Кодексу адміністративного судочинства  України /.

Відповідно до ст.69 Кодексу адміністративного судочинства  України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач, звертаючись з даним позовом обґрунтовував порушення своїх прав, по-перше, наявністю рішень виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів м. Одеси 1984 року, по-друге, наявністю орендних відносин між ним та Крижанівської сільською радою Комінтернівського району Одеської області.

В зв’язку з чим, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

По-перше, щодо наявності рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів № 591 від 19.10.1984 р. Цим рішенням не надавалось право користування земельними ділянками Одеській обласній раді ДО “Автомотолюбитель УРСР” /правонаступником якої є позивач/, було лише доручено цій особі прийняти незакінчені будівництвом автостоянки, закінчити будівництво і організувати їх роботу. Це рішення не містить інформації про наявність у позивача права користування земельними ділянками. Право на користування земельними ділянками як за старим Земельним кодексом, так і новим Земельним кодексом України, що набрав чинності з 01.01.2002 р. виникало на підставі або акту на постійне користування земельної ділянкою, або договору оренди. Таких документів позивачем не надано.

По-друге, орендні відносини між позивачем та Крижанівською сільською радою Комінтернівського району Одеської області виникли на підставі рішень Крижанівської сільської ради № 257-ХХШ, № 258-ХХШ, № 259-ХХШ від 28.12.2000 р.  про відведення земельних ділянок в тимчасове довгострокове користування на умовах оренди Одеській обласній організації “Всеукраїнська спілка автомобілістів” для організації стоянок автомобілістів на землях Крижанівської сільської ради.

Постановою господарського суду Одеської області від 27.04.2006 р. по справі № 15/38-06-1122А, залишеної в силі ухвалою апеляційного господарського суду Одеської області від 28.09.2006р., ці рішення визнані нечинними. При розгляді даної справи встановлено перевищення Крижанівською сільською радою Комінтернівського району Одеської області своїх повноважень щодо прийняття рішень про вилучення земельних ділянок із земель Управління капітального будівництва Одеської міської ради, чим спричинено порушення інтересів Управління капітального будівництва.

Згідно ст.72 Кодексу адміністративного судочинства  України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Щодо наявності договору оренди від 27.02.2001р., укладеному між Крижанівською сільською радою та позивачем, суд зазначає, що його укладено після прийняття оскаржуваного рішення, тому не може бути прийнятий до уваги судом, оскільки цей доказ не відповідає правилу належності доказів / ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України/ та не свідчить про порушення прав позивача саме на час прийняття рішення, що є предметом розгляду в даній справі.

Таким чином, при розгляді даної справи, суд доходить до висновку про відсутність порушень прав Одеської обласної організації “Всеукраїнської спілки автомобілістів” відповідно до статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої адміністративний позов це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

При розгляді даної справи судом не встановлено порушень  законодавства України, що діяло на час прийняття рішення виконавчого комітету Одеської обласної ради № 698/3 від 08.12.1982 р..

Юридична заінтересованість позивача в судовому процесі зобов’язує його довести як наявність спірних правовідносин, так і ту обставину, що оскаржуваний акт порушує його права та охоронювані законом інтереси.

Позивач не довів порушення його прав, тому у задоволені позову слід відмовити.

Щодо вимог про визнання за Одеською обласною організацією Всеукраїнської спілки автомобілістів право на користування земельними ділянками, що розташовані за адресою м. Одеси, вул. Ак.Заболотного, 28, вул. Марсельська, 27а, вул. Ак.Заболотного, 35а, суд зазначає, що Одеська обласна державна адміністрація не є належним відповідачем в цій частині позовних вимог. З такою вимогою позивач має право звернутися або до Одеської міської ради, або до Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області в залежності від того, до земель якої адміністративно-територіальної одиниці вони належать.

Керуючись  ст. 161-164 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повний текст постанови складено 12 лютого 2007р.

Сторонам надано право ст. 185  Кодексу адміністративного судочинства України подати апеляційну заяву на постанову господарського суду Одеської області протягом 10 днів з дня її складання в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили у порядку ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                 Бакланова Н.В.