ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  27/414

22.11.07

За позовом

Дочірнього підприємства Прип’ятське монтажне управління Відкритого акціонерного товариства «Південтеплоенергомонтаж»

до
Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціальне конструкторське бюро Сухіна»

про
стягнення  22638 грн. 40 коп.

Суддя Дідиченко М.А.
Секретар Приходько Є.П.

Представники:

від позивача:
Заторська О.А. –пред. за довірен. № 925 від 23.10.2007 року

від відповідача:
не з’явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач  звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за неналежне виконання останнім зобов’язань за Договором № 08/06-06І від 08.06.2006 року  у розмірі  22638 грн. 40 коп. з яких основного боргу –21894 грн. 00 коп. та пені  - 744 грн. 40 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.10.2007 року порушено провадження у справі та призначено розгляд  справи на 31.10.2007 року.

Позивач у судовому засіданні 31.10.2007 року підтримав заявлені позовні вимоги, мотивуючи їх тим, що відповідач не виконав покладені на нього зобов’язання за  Договором № 08/06-06І від 08.06.2006 року  та не оплатив виконані позивачем підрядні роботи.

Відповідач  у судове засідання 31.10.2007 року з`явився та заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, у зв’язку із можливим примиренням сторін.

У судовому засіданні 31.10.2007 року судом, відповідно до ст. 77 ГПК України, оголошено перерву до 12.11.2007 року.

Представник позивача у судове засідання 12.11.2007 року з'явився та підтримав свою правову позицію, надавши суду додаткові документи по справі.

Відповідач у судовому засіданні 12.11.2007 року не з`явився, витребуваних судом документів не надав.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.11.2007 року розгляд справи відкладався на 22.11.2007 року.

Позивач в судовому засіданні 22.11.2007 року уточнив розмір заявлених позовних вимог, відповідно до яких просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі  23716 грн. 90 коп.,  з яких основного боргу –21894 грн. 00 коп. та пені  - 1822 грн. 90 коп.

Частина 4 ст. 22 ГПК України визначає права, які належать лише позивачу. Так, відповідно до зазначеної норми права, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити  розмір позовних вимог.

Враховуючи те, що судом не встановлено, що вищезазначені дії позивача суперечать законодавству або порушують права та охоронювані законом інтереси інших осіб, суд прийняв заяву позивача про збільшення  розміру позовних вимог до розгляду.

Відповідач у судове засідання 22.11.2007 року не з`явився,  вимоги ухвал суду не виконав, витребуваних судом документів та відзиву на позовну заяву не надав.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення відповідача про час та місце судового засідання, суд, на підставі ст. 75 ГПК України, приходить до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами і без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд -

В С Т А Н О В И В:

08.06.2006 року між Дочірнім підприємством Прип’ятське монтажне управління Відкритого акціонерного товариства «Південтеплоенергомонтаж»(надалі –підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спеціальне конструкторське бюро Сухіна»(надалі –замовник)  було укладено договір № 08/06-06І (далі –Договір), відповідно до якого відповідач доручив, а позивач зобов’язався якісно та у встановлений цим договором термін виконати роботи по: ізоляції паропроводів Р=4МПа, Р=1,5МПа ТГ-2 (далі –роботи), згідно робочих креслень переданих відповідачем до початку робіт.

Відповідно до п. 2.1. Договору загальна вартість робіт становить 43788 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 7298 грн. 00 коп.

Як вбачається зі змісту Договору, на відповідача було покладено  обов’язок  прийняти роботу, виконану позивачем відповідно до Договору, та оплатити її вартість.

Згідно п. 3.1. Договору відповідач перед початком робіт перераховує позивачу аванс в розмірі  50% від вартості робіт, визначеної договором.

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що остаточні розрахунки за виконані роботи з позивачем здійснюються у строк не пізніше десяти банківських днів після підписання форми акту виконаних робіт (форма №2-КБв) та довідки про вартість виконаних підрядних робіт і витрат (форма №3-КБ), шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача.

На виконання взятих зобов’язань за договором позивач виконав роботи на суму  43788 грн. 00 коп., що підтверджується актом виконаних робіт (форма №2-КБв) та довідкою про вартість виконаних підрядних робіт і витрат (форма №3-КБ) за лютий 2007 року.

Відповідач за виконані позивачем  роботи розрахувався частково у розмірі 21894 грн. 00 коп. підтверджується випискою банку з особового рахунку від 07.12.2006 року. Таким чином, станом на день звернення позивача до суду заборгованість відповідача перед позивачем складає 21894 грн. 00 коп.

З огляду на зміст укладеного Договору № 08/06-06І від 08.06.2006  року він за правовою природою є договором будівельного підряду, який відповідає вимогам статті 875 ЦК України.

Відповідно ч.1. ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов’язується збудувати і здати у встановлений строк об’єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов’язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов’язок не покладається на підрядника, прийняти об’єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Згідно ч. 4 ст. 879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття робіт збудованого об’єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

На підставі ч.2 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.7 ст.193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом, тому позовна вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу підлягає задоволенню в повному розмірі в сумі 21894 грн. 00 коп.

Крім того, позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 1822 грн. 90 коп. за період прострочення 185 днів з 15.03.2007 року до 15.09.2007 (включно), які суд розглядає з урахуванням збільшення ним позовних вимог в цій частині. Відповідач вимоги ухвали суду не виконав, контррозрахунку пені не надав.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Згідно ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ч.1 ст. 231 Господарського кодексу України, законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Пунктом 4.4. Договору передбачено наслідки несвоєчасного виконання розрахунків відповідачем та встановлює пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого  платежу за кожний день прострочення.

Судом при перевірці розрахунку пені виявлено, що період її нарахування, зазначений позивачем, складає 185 днів, а також позивачем застосовано облікову ставку НБУ у розмірі 8% з 02.06.2007 року, а не з 01.06.2007 року.

Таким чином, судом задовольняється розмір пені за шість місяців прострочення, а саме за 183 дні з 15.03.2007 року до 13.09.2007 (включно), що складає:

21894 грн. 00 коп. (заборгованість) х 8.5% х 2 (подвійна ставка НБУ) : 365 днів х 78 днів (з 15.03.2007 року до 31.05.2007 року (включно)) =  795 грн. 38 коп.

21894 грн. 00 коп. (заборгованість) х 8.0% х 2 (подвійна ставка НБУ) : 365 днів х 105 днів (з 01.06.2007 року до 13.09.2007 року (включно)) =  1007 грн. 72 коп.

Таким чином, розмір пені становить: 1803 грн. 10 коп.

Однією з основних умов, за якої господарський суд приймає заяви до розгляду, є факт надходження державного мита до державного бюджету України.

Суд звертає увагу позивача на те, що звертаючись до Господарського суду міста Києва з заявою про збільшення позовних вимог, в якості доказу сплати державного мита було надано платіжне доручення  № 1935 від 07.11.2007 року на суму  11 грн. 04 коп.

Відповідно до ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито»розмір ставки держмита із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів України становить 1% ціни позову, але не менше шести неоподаткованих мінімумів доходів громадян (не менше 102 грн.) та не більше 1500 неоподаткованих мінімумів.

За подачу позовної заяви, відповідно до ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито»,

Враховуючи заявлені позовні вимоги, з урахуванням їх збільшення, позивач повинен був сплатити  1 відсоток від ціни позову, а саме 237 грн. 17 коп.

Частина 1 ст. 47 ГПК України містить відсилочну норму, яка визначає, що державне мито підлягає поверненню у випадках і порядку, встановлених законодавством. Відповідно до ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», сплачене державне мито підлягає поверненню частково або повністю, зокрема, у випадку внесення мита в більшому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що на підставі статті 47 Господарського процесуального кодексу України позивачу підлягає повернення зайво сплачене державне мито в розмірі 0 грн. 25 коп.

На підставі ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати по сплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу покладаються судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, витрати по сплаті державного мита в розмірі 236 грн. 97 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 117 грн. 90 коп. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 193, 230, 231, 232 ГК України, ст.ст. 525, 526, 875, 879 ЦК України,  ст.ст. 44, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

1.          Позовні вимоги задовольнити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціальне конструкторське бюро Сухіна»(01025, м. Київ, вул. В.Житомирська, 6/11; код 32385824) на користь Дочірнього підприємства Прип’ятське монтажне управління Відкритого акціонерного товариства «Південтеплоенергомонтаж»(08292, м. Київська обл., смт. Буча, вул. Чкалова, 21; код  04744766) - з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення,  21894 грн. 00 коп. основного боргу, 1803 грн. 10 коп. пені, 236 грн. 97 коп. державного мита та 117 грн. 90 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В решті задоволення позовних вимог відмовити.

4.          Повернути Дочірньому підприємству Прип’ятське монтажне управління Відкритого акціонерного товариства «Південтеплоенергомонтаж» (08292, м. Київська обл., смт. Буча, вул. Чкалова, 21; код  04744766) з Державного бюджету України зайво сплачене державне мито в розмірі 0 грн. 25 коп.

5.          Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

07.12.2007 року.

Суддя
М.А. Дідиченко