ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  39/112

10.12.07

За позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного Українсько-Литовського підприємства  "Нафта - Україна" ЛТД

до                     Товариства з обмеженою відповідальністю "Укоплайт - 2005"

про                   стягнення 154883,10 грн.

Суддя  Гумега О.В.

Представники:

Від позивача: Петраш М.М. (довіреність за вих. № 5 від 10.01.2007р.)

Від відповідача: не з‘явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 154883,10 грн. заборгованості за договором № 23/09-2005-СКтв від 23.09.2005 року. Зазначена сума включає в себе: суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 139690,00 грн. та пеню в розмірі 15193,10 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на виконання вимог зазначеного договору поставив відповідачу товар, проте, відповідач в порушення умов договору зобов‘язання по оплаті отриманого товару виконав лише частково. Позивач також просить покласти на відповідача судові витрати, пов‘язані з розглядом цієї справи.

Ухвалою суду від 23.10.2007р. порушено провадження у справі № 39/112 та призначено справу до розгляду на 19.11.2007р.

Ухвалою суду від 19.11.2007р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи було відкладено на 10.12.2007р.

Відповідач у судові засідання не з‘явився, відзив на позовну заяву не надав, про час та місце розгляду справи  повідомлений у встановленому порядку, про причини неявки відповідач суд не повідомив, заяв та клопотань суду не подав.

В судовому засіданні, призначеному на 10.12.2007 р., за згодою представника позивача, оголошувалися вступна та резолютивна частини рішення.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, оскільки відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи відповідачем  не подано.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судових засіданнях оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.09.2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Спільним Українсько-Литовським підприємством “Нафта-Україна” ЛТД (позивачем) і Товариством з обмеженою відповідальністю “Укоплайт-2005” (відповідачем) укладено договір № 23/09-2005-СКтв, відповідно до п. 1.1. якого продавець (позивач) зобов‘язався протягом дії даного договору поставити соду каустичну тверду (товар), а покупець (відповідач) –прийняти товар і оплатити його на умовах, установлених даним договором.

Умовами договору було встановлено, що розрахунок за товар проводиться в гривнях шляхом перерахунку вартості продукції на поточний рахунок продавця протягом 30 банківських днів з моменту одержання товару. Моментом одержання товару являється дата оформлення товарної накладної (п. 3.3.).

Зібрані у справі докази свідчать, що позивач на виконання умов договору № 23/09-2005-СКтв від 23.09.2005р. поставив відповідачу товар (соду каустичну) згідно виставлених рахунків-фактур: № 2888 від 26.09.2005р., № 3045 від 03.10.2005р., № 3455 від 02.11.2005р., № 3456 від 03.11.2005р., № 3694 від 02.12.2005р. на підставі довіреностей: № 856252 серії ЯЛЕ від 26.09.2005р., № 856273 серії ЯЛЕ від 02.11.2005р., № 856284 серії ЯЛЕ від 02.12.2005р. за накладними: № 0002904 від 26.09.2005р. на суму 234000,00 грн., № 0002942 від 03.10.2005р. на суму 234000,00 грн., № 0003738 від 02.12.2005р. на суму 19623600,00 грн., № 0003492 від 02.11.2005р. на суму 57525,00 грн., № 0003493 від 03.11.2005р. на суму 57525,00 грн., всього на загальну суму 779286,00 грн.

Зобов‘язання по оплаті поставленого позивачем товару відповідачем було виконано частково.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за договором №  23/09-2005-СКтв від 23.09.2005р. становить 128985,00 грн.

Згідно із ст. 14 ЦК України, цивільні обов‘язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов‘язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов‘язання, на вимогу кредитора зобов‘язаний  сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з урахуванням індексу інфляції в розмірі 139690,00 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача також суми пені в розмірі 15193,10 грн.

Пунктом 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов‘язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов‘язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). В силу п. 1. ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов‘язання вчиняється у письмовій формі.

Пунктом 5.2. договору № 23/09-2005-СКтв від 23.09.2005р. передбачено, що у випадку затримки оплати продукції покупець по вимозі продавця сплачує йому суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочки платежу, а також пеню, що нарахована за кожний день прострочки платежу    за подвійною обліковою ставкою НБУ, діючою в період прострочки.

У відповідності із ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов‘язання за кожен день прострочення виконання.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми пені в розмірі 15193,10 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У відповідності із ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень. Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, стороні на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує державне мито за рахунок другої сторони, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. За таких обставин, витрати по сплаті державного мита в розмірі 1549,00 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю “Укоплайт-2005” (03134, м. Київ, вул. Трублаїні, 2; код ЄДРПОУ № 33549534, рахунок № 6 у філії АКБ “Меркурій” м. Києва, МФО 300755), а у разі відсутності грошових коштів - з будь-якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного Українсько-Литовського підприємства “Нафта-Україна” ЛТД (02154, м. Київ, бул. Русанівський, 4; код ЄДРПОУ № 19367826; рахунок № 0738 у Дніпровському відділенні ПІБ м. Києва, МФО 322142) 139690,00 грн. (сто тридцять дев‘ять тисяч шістсот дев‘яносто гривень 00 коп.) основного боргу з урахуванням індексу інфляції, 15193,10 грн. (п‘ятнадцять тисяч сто дев‘яносто три гривні 10 коп.) пені, 1549 (одну тисячу п‘ятсот сорок дев‘ять) грн. держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

2.          Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                                 Гумега О. В.

Дата підписання

повного тексту рішення: 13.12.2007р.