ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2007 р.
№ 13/173-07

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Остапенка М.І.

суддів :
Борденюк Є.М.
Харченка В.М.

розглянувши касаційну скаргу
ТОВ "Оптіма-лізинг"

на рішення

та постанову
Господарського суду Київської області від 11.06.2007 року
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 20.08.2007 року

у справі за позовом
ЗАТ "Акціонерна страхова компанія з надання екстреної медичної допомоги іноземним громадянам" (ЗАТ "ПРОСТО-страхування")

до
ТОВ "Оптіма-лізинг"

про
стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

у лютому 2007 року, ЗАТ "Акціонерна страхова компанія з надання екстреної медичної допомоги іноземним громадянам" (ЗАТ "ПРОСТО-страхування") звернулося до господарського суду Київської області з позовом до ТОВ "Оптіма-лізинг" в якому, посилаючись на невиконання відповідачем умов договору добровільного страхування заставлених транспортних засобів №4166/2003 від 02.10.2003 року та додаткових угод до нього, просив стягнути на його користь 18 711,45 грн. боргу з виплати страхової премії, 561,34 грн. річних, а всього –19 272,79 грн.

Рішенням господарського суду Київської області від 11.06.2007 року позов задоволено.

За наслідками перегляду справи в апеляційному порядку, постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 20.08.2007 року апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а рішення господарського суду першої інстанції –без змін.

Постановлені у справі судові рішення оскаржено у касаційному порядку і ухвалою Вищого господарського суду України від 15.10.2007 року порушено касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ТОВ "Оптіма-лізинг", у якій воно посилається на неправильну правову оцінку судами обставин справи, порушення процесуальних норм, безпідставність задоволення позову та стягнення з нього спірної суми і просить рішення господарського суду Київської області від 11.06.2007 року та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 20.08.2007 року скасувати, а справу передати на новий судовий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, судова колегія вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, взаємовідносини сторін у даній справі врегульовані договором добровільного страхування заставлених транспортних засобів №4166/2003 від 02.10.2003 року та додатковими угодами до нього №1 від 02.10.2003 року, №2 від 23.10.2003 року, №3 від 04.11.2003 року, №4 від 11.11.2003 року, №5 від 28.11.2003 року, №7 від 08.12.2003 року, №9 від 02.10.2003 року.

Відповідно до цих угод страховик зобов’язався у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні грошову суму (страхову виплату),  відповідач зобов’язався сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно частин першої-другої ст. 997 ЦК України, договір страхування припиняється у випадках, встановлених договором та законом.

Якщо страхувальник прострочив внесення страхового платежу і не сплатив його протягом десяти робочих днів після пред'явлення страховиком письмової вимоги про сплату страхового платежу, страховик може відмовитися від договору страхування, якщо інше не встановлено договором.

Страхувальник або страховик може відмовитися від договору страхування в інших випадках, встановлених договором.

Відповідачем не оспорюється прострочка чергових страхових платежів по договору та розмір його заборгованості на час відмови страховика від договору, відповідно до наданого йому законом права; до відмови від договору страховика, про що останній повідомив страхувальника листом від 01.03.2005 року, яких-небудь дій щодо припинення договору сторони не вчиняли, а тому, господарський суд першої інстанції та апеляційний господарський суд прийшли до правильного висновку про припинення договірних зобов’язань не з часу виникнення прострочки, як зазначає відповідач, а з часу відмови від договору страховика, обґрунтовано постановили про стягнення заборгованості у повному обсязі із застосуванням наслідків порушення грошових зобов’язань, передбачених ст.625 ЦК України, і підстав для скасування судових рішень, за наведених у касаційній скарзі мотивів, судова колегія не вбачає.

Враховуючи  наведене, керуючись ст. ст. 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу   України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Київської області від 11.06.2007 року та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 20.08.2007 року –без змін.

Головуючий                                                                          М.І. Остапенко

Судді                                                                                     Є.М. Борденюк

В.М. Харченко