ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.12.07 р.                                                                               Справа № 40/248пд

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

За участю секретаря судового засідання Ротар Н.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Контрольно-ревізійного управління в Донецькій області м.Донецьк

до першого відповідача відкритого акціонерного товариства „Макіївський металургійний комбінат” м.Макіївка

до другого відповідача закритого акціонерного товариства „Енергобуд” м. Донецьк

за участю третіх осіб:

1.          Регіонального відділення Фонду  державного майна України по Донецькій області м. Донецьк

2.          Спеціалізованого державного підприємства „Укрспецюст” м.Київ

3.          Фонду  державного майна України м. Київ

про визнання недійсним договору

за участю:

представників сторін:

від позивача  Дацко А.В. –юрисконсульт, Войтюк В.В. - юрисконсульт

від першого відповідача  Бойко М.І. - представник

від другого  відповідача  не з’явився

від третьої особи - 1. не з’явився

від третьої особи - 2. Сомова К.А. –юрисконсульт

від третьої особи - 3. не з’явився

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

З урахуванням складності справи та витребування важливих доказів, про існування яких суд дізнався вже під час процесу, спір було вирішено у більш тривалий строк, ніж передбачено у ст. 69 ГПК України.

На виконання ст. 4-4 ГПК України, п. 7 ст. 129 Конституції України у судовому засіданні проведено повне фіксування процесу технічними засобами та складено протокол згідно ст. 81-1 ГПК України.

Суть спору:

Контрольно-ревізійне управління в Донецькій області звернулось до господарського суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 1169/03 від 20.11.03р., укладеного між закритим акціонерним товариством „Енергобуд” та відкритим акціонерним товариством „Макіївський металургійний комбінат”, та стягнення з останнього на користь держави у дохід державного бюджету незаконно отримані кошти у розмірі 2 509 200 грн. та повернення майна в дохід держави.

До прийняття рішення по справі позивач, використовуючи своє право передбачене ст. 22 ГПУ України, уточнив позовні вимоги та намагається визнати недійсним договір купівлі-продажу № 1169/03 від 20.11.03р., стягнути з відкритого акціонерного товариства „Макіївський металургійний комбінат” на користь держави у дохід державного бюджету незаконно отримані кошти у розмірі 2 509 200 грн. та зобов’язати закрите акціонерне товариство „Енергобуд” повернути в дохід держави незавершене будівництво комплексу будівель та споруд з обладнанням та іншим майном Старомихайлівського цеглового заводу, розташованого за адресою: Донецька область, Мар’їнський район, с. Старомихайлівка, вул. Артема, буд. 27, вартістю 2 509 200 грн.

Неприбуття у судове засідання представника другого відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України.

Перший відповідач позов не визнав, мотивуючи свої заперечення наступними обставинами:

-          з моменту винесення господарським судом ухвали про санацію припиняються повноваження органів управління боржника, таким чином під час процедури санації зупиняються дії відносно приватизації об’єктів державної власності, керування яким здійснює Фонд державного майна України;

-          жодних рішень щодо обмежень керуючого санацією на здійснення дій щодо розпорядження майном божника господарським судом не приймалось;

-          підставами для відчуження майна боржника були рішення комітету кредиторів, а саме здійснити продаж частини майна боржника невиробничої сфери, кошти від їх реалізації повернути на погашення заборгованості по заробітній платі робітникам боржника;

-          позивачем не доведено наявність жодних з тих обставин, з якими закон пов’язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків;

-          позивачем пропущений строк позовної давності на звернення до суду.

За клопотанням третьої особи - Регіонального відділення Фонду  державного майна України по Донецькій області у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні першого відповідача було залучено  Фонд державного майна України, оскільки саме він є органом, уповноваженим управляти державною часткою у статутному фонді відкритого акціонерного товариства „Макіївський металургійний комбінат”, та ним здійснювалось погодження плану санації.

З’ясувавши  фактичні  обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію  відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи сторін, третіх осіб, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що контрольно-ревізійним відділом в м. Макіївка було проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності відкритого акціонерного товариства „Макіївський металургійний комбінат” (далі – ВАТ „ММК”) за період з 01.01.98р. по 01.08.06р., за результатами чого було складено акт ревізії № 220-03-003 від 28.12.06р.

В ході проведення ревізії було встановлено порушення чинного законодавства, а саме:

-          з 17.01.02р. ВАТ „ММК” знаходиться в процедурі санації;

-          план санації погоджено з Фондом державного майна України 29.07.04р. та затверджено Господарським судом м. Києва 09.09.04р.;

-          згідно наданих до ревізії документів було встановлено, що на протязі 2003р. без наявності плану санації, затвердженого господарським судом, схваленого комітетом кредиторів та погодженого Фондом Державного майна України, ВАТ „ММК” в особі керуючого санацією Бринько А.В. було реалізовано нерухоме майно та інші основні засоби залишковою вартістю 1 028 067,52 грн. та об’єкт незавершеного будівництва Старомихайлівський цегловий завод балансовою вартістю 23 048 00 грн.;

-          реалізація майна відбувалась через спеціалізоване державне підприємство „Укрспецюст”, я ким ВАТ „ММК” в особі керуючого санацією Бринько А.В. уклало договір доручення № 050043-1/992/03 від 29.08.03р.;

-          на виконання зазначеного договору були проведені відкриті торги (аукціон), за результатами яких між ВАТ „ММК” в особі керуючого санацією Бринько А.В. та ЗАТ „Енергобуд” в особі директора Півторака Р.В. було укладено договір купівлі-продажу № 1169/03 від 21.11.03р., за яким відчужено незавершене будівництво комплексу будівель та споруд з обладнанням та іншим майном Старомихайлівського цеглового заводу, розташованого за адресою: Донецька область, Мар’їнський район, с. Старомихайлівка, вул. Артема, буд. 27, вартістю 2 509 200 грн.

Позивач вважає, що договір купівлі-продажу № 1169/03 від 21.11.03р. не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки першим відповідачем при відсутності плану санації затвердженого господарським судом, погодженого з комітетом кредиторів та Фондом державного майна України, було проведено відчуження державного майна, що є порушенням ст.ст. 17, 18, 20 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Крім того, внаслідок незаконної реалізації майна, яке належало ВАТ „ММК”, державі було завдано матеріальну шкоду (збитки) на суму 2 509 200 грн.

На підставі викладеного позивачем заявлені вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 1169/03 від 20.11.03р., стягнення з першого на користь держави у дохід державного бюджету незаконно отримані кошти у розмірі 2 509 200 грн. та зобов’язання другого відповідача повернути в дохід держави незавершене будівництво комплексу будівель та споруд з обладнанням та іншим майном Старомихайлівського цеглового заводу, розташованого за адресою: Донецька область, Мар’їнський район, с. Старомихайлівка, вул. Артема, буд. 27, вартістю 2 509 200 грн.

Відповідачем заявлено клопотання про застосування строку позовної давності згідно ст. 257 ЦК України.

Строк позовної давності застосовується судом відповідно до вимог п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, оскільки правила цього кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності Цивільним кодексом України.

Згідно п. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Коли суд на підставі досліджених у судовому засіданні доказів установить, що право позивача, захистити яке він просить, відповідачем не порушено, приймається рішення про відмову у задоволенні позову саме з цих підстав, а не через пропуск строку позовної давності.

Якщо буде встановлено, що право позивача порушено і строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд приймає рішення, яким відмовляє в позові у зв’язку із закінченням строку позовної давності. А при визнанні причин пропуску цього строку поважною порушене право має бути захищене.

З введенням нового ЦК України 2003р. суд може застосувати строк позовної давності тільки за заявою сторони у спорі (частина 4 ст. 267 ЦК України). Така заява стане підставою для відмови у позові, коли суд не визнає причину пропуску строку поважною. По старому ЦК України 1963р. суд був зобов’язаний застосувати строк позовної давності незалежно  від заяв сторін.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 10 Закону України „Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні” органи державної контрольно-ревізійної служби мають перевіряти у підконтрольних установах грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (грошових сум, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо).

Таким чином, враховуючи те, що про порушення позивачу стало відомо під час проведення планової ревізії, про що свідчить акт ревізії фінансово-господарської діяльності ВАТ „Макіївський металургійний комбінат” № 220-03-003 від 28.12.06р., суд дійшов висновку, що строк позовної давності не пропущено.

Надавши правову кваліфікацію правовідносинам сторін суд дійшов до висновку, що доводи позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам законодавства, а доводи відповідача спростовуються за наступними підставами:

-          ухвалою арбітражного суду Донецької області від 21.04.97р. за заявою Донецької регіональної компанії по постачанню металопродукції була порушена справа № 35/1-1-б про банкрутство ВАТ „ММК”;

-          ухвалою господарського суду Донецької області від 17.01.02р. по справі № 35/1-1-б відкрита процедура санації боржника ВАТ „ММК” та призначено керуючим санацією Бринько А.В., якого зобов’язано протягом трьох місяців з дня винесення ухвали про санацію боржника подати комітету кредиторів для схвалення план санації боржника;

-          ухвалою господарського суду Донецької області від 11.02.02р. на майно ВАТ „ММК” накладено арешт;

-          листом № 01-14/1552 від 29.12.02р. Вищий господарський суд України направив за підсудністю справу господарського суду Донецької області № 01-14/1552 до Господарського суду м. Києва;

-          ухвалою Господарського суду м. Києва від 31.07.03р. за клопотанням керуючого санацією Бринько А.В. було продовжено процедуру санації ВАТ „ММК” до отримання відповіді щодо погодження плану санації, схваленого комітетом кредиторів;

-          за клопотанням керуючого санацією ВАТ „ММК” ухвалою від 08.09.03р. Господарський суд м. Києва зупинив провадження у справі № 35/1-1б до отримання відповіді щодо погодження плану санації, схваленого комітетом кредиторів;

-          відповідно до ч. 5, 6 ст. 17 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі – Закон) керуючий санацією має право розпоряджатися майном боржника з урахуванням обмежень, передбачених цим Законом, та зобов’язаний розробити та подати на затвердження комітету кредиторів план санації боржника;

-          зважаючи на те, що керуючий санацією ВАТ „ММК” не розробив та не надав у визначений чинним законодавством термін план санації, Фондом державного майна України (далі – Фонд) було проведено роботу по встановленню контролю з боку держави у комітеті кредиторів та заміні керуючого санацією;

-          ухвалою від 15.01.04р. Господарський суд м. Києва припинив повноваження керуючого санацією ВАТ „ММК” Бринька А.В. та призначив керуючим санацією Ладарія П.А.;

-          державна частка у статутному фонді ВАТ „ММК” становить 60,857%, засновником виступав Фонд державного майна України;

-          згідно частини 5 ст. 18 Закону керуючий санацією зобов'язаний попередньо погоджувати план санації боржника з органом, уповноваженим управляти державним майном, стосовно підприємства-боржника, у майні якого частка державної власності перевищує п'ятдесят відсотків. Частиною шостою зазначеною статті передбачено, якщо протягом шести місяців з дня винесення ухвали про санацію в господарський суд не буде подано плану санації боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури відповідно до цього Закону;

-          план санації ВАТ „ММК” схвалений комітетом кредиторів та погоджений Фондом державного майна України 29.07.04р. було затверджено ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.09.04р. по справі № 35/1-1-б;

-          відповідно до частини 2 ст. 20 Закону продаж частини майна боржника - державного підприємства в процедурі санації проводиться відповідно до законодавчих актів з питань приватизації з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом;

-          всупереч вимогам перелічених статей Закону, за відсутністю затвердженого плану санації, згідно з договором № 1169/03 від 21.11.03р. ВАТ „ММК” було продано ЗАТ „Енергобуд” незавершене будівництво комплексу будівель та споруд з обладнанням та іншим майном Старомихайлівського цеглового заводу, розташованого за адресою: Донецька область, Мар’їнський район, с. Старомихайлівка, вул. Артема, буд. 27, вартістю 2 509 200 грн.;

-          частина перша ст. 203 ЦК України передбачає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

-          відповідно до частини 1 ст. 207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині;

-          підставою недійсності правочину відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п’ятою та шостою ст. 203 ЦК України;

-          згідно частини третьої зазначеної статті якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин);

-          для визнання недійсним договору, укладеного з метою, що суперечить інтересам держави та суспільства, не вимагається обов’язкового зазначення прямого припису закону, який цей договір порушує, а лише доведення мети, що суперечить інтересам держави та суспільства;

-          внаслідок незаконної реалізації керуючим санацією Бринько А.В. державного майна за договором купівлі-продажу № 1169/03 від 20.11.03р. державі було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 2 509 200 грн.;

-          частиною 1 ст. 208 ГК України передбачено, якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави;

-          у зв’язку з тим, що майно за договором купівлі-продажу № 1169/03 від 20.11.03р. було передано ЗАТ „Енергобуд”, а останнє в свою чергу перерахувало грошові кошти за договором на користь ВАТ „ММК”, це свідчить про наявність наміру в обох сторін на виконання зобов’язання;

-          пунктом 8 ст. 10 Закону України „Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні” передбачено, що органи державної контрольно-ревізійної служби, зокрема, мають право у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, одержані підконтрольними установами за незаконними угодами, без встановлених законом підстав та з порушенням чинного законодавства.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені відповідними доказами, а тому позов слід задовольнити та визнати недійсним договір купівлі-продажу № 1169/03 від 20.11.03р., стягнути з відкритого акціонерного товариства „Макіївський металургійний комбінат” на користь державного бюджету незаконно отримані кошти у розмірі 2 509 200 грн. та зобов’язати закрите акціонерне товариство „Енергобуд” повернути в дохід держави незавершене будівництво комплексу будівель та споруд з обладнанням та іншим майном Старомихайлівського цеглового заводу, розташованого за адресою: Донецька область, Мар’їнський район, с. Старомихайлівка, вул. Артема, буд. 27, вартістю 2 509 200 грн.

Державне мито та збір на інформаційне–технічне забезпечення судового процесу, від сплати яких позивач у встановленому порядку звільнений стягується з відповідачів в доход державного бюджету згідно вимог ст.ст. 44,49 ГПК України, оскільки відповідачі не звільнені від їх сплати.

У зв’язку з тим, що у судовому засіданні за згодою сторін було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення згідно частини третьої ст. 85 ГПК України, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10 Закону України „Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні”, ст.ст. 17, 18, 20 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст. ст. 203, 215, ЦК України, ст. ст. 207, 208 ГК України, ст.ст.42, 43, 22, 33, 43, 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати недійсним договір купівлі-продажу № 1169/03 від 20.11.03р., укладений між відкритим акціонерним товариством „Макіївський металургійний комбінат” та закритим акціонерним товариством „Енергобуд”.

3.Стягнути з відкритого акціонерного товариства „Макіївський металургійний комбінат”, 86101, м. Макіївка, вул. Металургійна, 47 , ід. код 00191170, на користь:

-          державного бюджету України незаконно отримані кошти у розмірі 2 509 200 грн., видавши наказ.

-          державного бюджету України держмито в сумі 12 792 грн. 50 коп., видавши наказ та надіславши його для виконання до державної податкової інспекції у м. Макіївка;

-          державного бюджету м. Донецька Ворошиловський р-н, ід. код 34686537, р/р 0004 у ГУ ДКУ у Донецькій області, МФО 834016, збір на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 59 грн. 00 коп., видавши наказ.

4.Зобов’язати закрите акціонерне товариство „Енергобуд”, 83014, м. Донецьк, пр. Дзержинського, 64, ід. код 25578384, повернути в дохід держави незавершене будівництво комплексу будівель та споруд з обладнанням та іншим майном Старомихайлівського цеглового заводу, розташованого за адресою: Донецька область, Мар’їнський район, с. Старомихайлівка, вул. Артема, буд. 27, вартістю 2 509 200 грн., видавши наказ.

5.Стягнути з закритого акціонерного товариства „Енергобуд”, 83014, м. Донецьк, пр. Дзержинського, 64, ід. код 25578384, на користь:

-          державного бюджету України держмито в сумі 12 792 грн. 50 коп., видавши наказ та надіславши його для виконання до Державної податкової адміністрації у Донецькій області;

-          державного бюджету м. Донецька Ворошиловський р-н, ід. код 34686537, р/р 0004 у ГУ ДКУ у Донецькій області, МФО 834016, збір на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 59 грн. 00 коп., видавши наказ.

6.Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                         Підченко Ю.О.

Дата підписання рішення оформленого у відповідності з вимогами ст.84 ГПК України 10.12.07р.