ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01 серпня 2007 р.

№ 2-10278/04

Вищий господарський
суд  України  у складі колегії суддів:

Перепічая В.С.(головуючого),

Рибака В.В.,

Гончарука
П.А.,

розглянувши  у відритому судовому засіданні касаційну
скаргу ОСОБА_1на ухвалу  колегії суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Луганської області
від   7 грудня  2005 року у справі № 2-10278/04 за
позовом  товариства з обмеженою
відповідальністю  “Стимул” до відкритого
акціонерного товариства  “Механізатор”  та ОСОБА_1про визнання недійсним  рішення загальних зборів акціонерів ВАТ
“Механізатор” від 29 листопада  2002 р. в
частині обрання ОСОБА_1. головою правління ВАТ “Механізатор, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні  2004р.
ТОВ “Стимул” звернулось до
Сєвєродонецького міського суду
Луганської області  з позовом до
ВАТ “Механізатор”  та ОСОБА_1. про   визнання
недійсним   рішення загальних
зборів акціонерів ВАТ “Механізатор” від 29 листопада  2002 р. в частині обрання ОСОБА_1. головою
правління ВАТ “Механізатор”, визнання незаконним обіймання посади голови
правління ВАТ “Механізатор”  ОСОБА_1.
та  заборону ОСОБА_1. займати дану
посаду.

Рішенням  Сєвєродонецького міського суду  Луганської області від 25 листопада  2004р., залишеним без змін ухвалою колегії
суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Луганської області
від   7 грудня  2005 року, позов задоволено. Визнано недійсним  рішення загальних зборів акціонерів ВАТ
“Механізатор” від 29 листопада  2002 р. в
частині обрання ОСОБА_1. головою правління ВАТ “Механізатор”;  визнано,
що  ОСОБА_1. незаконно обіймає
дану  посаду  користується правами і виконує обов'язки  голови правління ВАТ; заборонено  ОСОБА_1. виконувати обов'язки  голови правління ВАТ  до його обрання у встановленому законом
порядку.

У касаційній скарзі  та доповненнях до неї  ОСОБА_1. просить скасувати прийняті у справі
судові рішення, посилаючись на порушення
та неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального
права, та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

У відзиві на касаційну скаргу ВАТ
“Механізатор” підтримало доводи
викладені у касаційній скарзі  і
висловило своє міркування  щодо  задоволення
касаційної скарги.

Позивач  у запереченнях на касаційну скаргу  та доповненнях до них, вказуючи на
безпідставність доводів касаційної скарги, просить залишити її без задоволення,
а оскаржувані судові рішення без змін.

Заслухавши пояснення представників
сторін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та
заперечення проти них, суд вважає, що касаційна скарга  підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Приймаючи рішення  про
задоволення  позову, суд  першої інстанції, з яким погодилась колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду, виходив  з того, що
при визначенні кворуму та голосуванні на
загальних зборах, які
відбулися  29 листопада
2002р.,  не було виконано ухвалу
Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 26 листопада 2002р., якою було заборонено
ВАТ  враховувати акції в кількості  39,96 %, що придбані у НПФ ТОВ“Тана”, що є
підставою для визнання недійсним  рішення
загальних зборів.

Проте, з такими висновками суду
погодитись не можна.

Відповідно  до роз'яснень, що містяться в п. 1, 6   Постанови Пленуму  Верховного суду України від 29 грудня 1976
року “Про судове рішення”  з подальшими
змінами, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, а при їх відсутності - на підставі закону, що регулює
подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства
України.

Мотивувальна частина рішення  повинна містити встановлені судом обставини,
які мають значення  для справи, їх
юридичну  оцінку, а також оцінку всіх
доказів. Визнаючи  одні і відхиляючи  інші докази, суд має це обгрунтувати.

Мотивувальна  частина кожного рішення  повинна мати також посилання  на
закон та  інші нормативні акти
матеріального права і у відповідних
випадках -  на нормах Конституції
України, на підставі яких визначено
права й обов'язки сторін у спірних правовідносинах.

Оскаржувані судові рішення  даним вимогам не відповідають.

Чинним  процесуальним законодавством  передбачено право, зокрема, акціонера
товариства на звернення до суду  з
позовом  про визнання  недійсними рішень загальних зборів  товариства,
права та охоронювані  законом
інтереси якого порушуються  такими
рішеннями.

В порушення процесуальних норм  при прийнятті судових рішень попередніми
судовими інстанціями питання  щодо  порушень прав та охоронюваних законом
інтересів позивача не розглядалось  і в
них не  зазначено, які  конкретно права  та охоронювані  законом інтереси позивача було порушено
спірними рішеннями загальних зборів.

Посилаючись на ухвалу
Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 26 листопада 2002р від 26 листопада 2002 р.,
невиконання якої стало підставою  для
визнання  недійсним рішення  загальних зборів, суди попередніх інстанцій
не звернули уваги на те, що  в ухвалі не
було зазначено акції яких саме акціонерів не повинні враховуватись при
проведенні загальних зборів, між тим дані обставини мають істотне значення для
справи, оскільки  в силу ст. 41 Закону
України “Про господарські товариства”, вищим органом акціонерного товариства є
загальні збори товариства, в яких мають права брати участь  усі акціонери
незалежно від кількості та класу акцій власниками яких вони є. Акціонери,  які беруть
участь  у загальних зборах
реєструються із зазначенням кількості
голосів, яку має кожний учасник.

Реєстрація  акціонерів які прибули  для участі у загальних зборах,
здійснюється  згідно з реєстром
акціонерів у день проведення  загальних
зборів виконавчим органом акціонерного товариства або реєстратором. Реєстрація
акціонерів - власників акцій на пред'явника здійснюється на підставі
пред'явлення ними цих акцій (сертифікатів акцій) або виписок з рахунку у цінних
паперах. Право участі у загальних зборах акціонерів мають особи, які є
власниками акцій на день проведення загальних зборів (крім випадку проведення
установчих зборів).

В залежності від  кількості
акціонерів, які  беруть
участь  у зборах та їх голосів,
відповідно до  ст. 42 Закону України  “Про господарські товариства” визначається
правомочність рішень загальних зборів акціонерів.

Не перевіривши  дотримання
вказаних норм  права  при проведенні  загальних зборів, попередні  судові інстанції  дійшли передчасного висновку про недійсність
оскаржуваної частини рішення загальних зборів.

Визнаючи, що ОСОБА_1. незаконно
займає посаду, користується правами  й
виконує обов'язки голови правління  ВАТ
та приймаючи рішення про заборону ОСОБА_1. виконувати свої обов'язки, попередні
судові інстанції не обгрунтували  свої
висновки  нормами матеріального права та
не з'ясували характер спірних відносин у даній частині  позову, та якими нормами права  ці правовідносини регулюються.

З огляду на  викладене, оскаржувані судові рішення
підлягають скасуванню, а справа  передачі
на новий розгляд до господарського суду
Луганської області, якому підвідомча
дана справа з урахуванням набрання чинності Законом України “Про
внесення змін до деяких законодавчих актів щодо визначення підсудності справ з
питань приватизації та корпоративних прав” від 15.12.2006 № 483-V.

При новому розгляді справи, суду
слід урахувати наведене,  повно
встановити обставини справи, з'ясувати дійсні
права та обов'язки сторін і в залежності від  встановленого та вимог закону вирішити спір.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119- 11113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення Сєвєродонецького міського
суду Луганської області  від 25
листопада  2004 року та  ухвалу
колегії суддів судової палати з цивільних справ  апеляційного суду Луганської області  від   7
грудня  2005 року у справі № 2-10278/04
скасувати, а справу направити на новий розгляд до господарського суду
Луганської області.

Головуючий
Перепічай В.С.

Судді
Рибак В.В.

Гончарук П.А.