ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2007                                                                                   Справа № 14/156-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лисенко О.М. (доповідача)

суддів:  Джихур О.В., Виноградник О.М.

при секретарі судового засідання: Лазаренко П.М.

за участю представників сторін:

від позивача – Басюк Т.Л., довіреність № ЦХП-18/3743  від 16.11.06;

від відповідача -  Гусакова О.Б., юрисконсульт, довіреність № 34  від 01.01.07,

Мещерякова Н.В., довіреність № 354  від 01.01.07;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач” на рішення господарського суду   Дніпропетровської  області від 20.06.2007 року  у справі № 14/156-07

за позовом  державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач”, м. Київ

до  державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ

про   стягнення 6448,01 грн.

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні 26.09.2007 року, за згодою представників сторін, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач”, м. Київ звернулось з позовом до державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ про стягнення 6448,01 грн. боргу за поставлені нафтопродукти.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2007 року по справі № 14/156-07 (суддя Панна С.П.) в задоволенні позовних вимог відмовлено, оскільки відповідачем надані акти, які підтверджують наявність недостачі.

Не погодившись із рішенням, позивач подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив рішення господарського суду Дніпропетровської області скасувати, а позов задовольнити, посилаючись на наступні обставини.

По умовам договору з моменту здачі вантажу перевізникові, всі ризики  втрати товару перейшли до відповідача.

Оскільки в умовах договору від 31.12.2005 року  № ЦХП-20206 визначено лише термін постачання, то позивач цілком правомірно вибрав найбільш придатний для нього пункт, а саме станцію П’ятихатки Придніпровської залізниці.

Згідно пункту 3.3 договору, датою поставки товару вважається дата відправлення цього товару на адресу одержувача, що підтверджується штампом станції відправлення на залізничній накладній. Таким чином, товар був поставлений з моменту передачі його перевізнику.

Залізничні накладні № № 43593312, 43594744, 43593180 свідчать про те, що товар було здано перевізнику у належній кількості.

Відповідач вважає доводи скаржника безпідставними, просить рішення залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

30.12.2005 року між державним підприємством матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України „Укрзалізничпостач” (постачальник) та державним підприємством „Придніпровська  залізниця” (замовник) було укладено договір на постачання нафтопродуктів № ЦХП –20206 (далі договір).

У відповідності до пункту 1 договору постачальник зобов’язаний поставити, а покупець прийняти та оплатити нафтопродукти, названі в подальшому „Товар”, найменування, марка, ціна і кількість яких вказана в специфікаціях, які є невід’ємними частинами договору.

Умови розрахунків за поставлений товар, обумовлені розділом 6 договору, де вказано, що  розрахунок за товар здійснюється протягом двох днів з дати отримання відповідних документів, згідно з наказом Укрзалізниці № 329-ЦЗ від 30.04.2004 року „Про затвердження „Порядку розрахунків за поставлені товарно-матеріальні цінності між державним підприємством „Укрзалізничпостач” і залізницями та обліку ведення претензійно-позовної роботи”, шляхом акцепту сповіщення „авізо” на поставлений товар.

Пунктом 1.1 Порядку  визначено, що на державне підприємство „Укрзалізничпостач" покладені функції централізованого забезпечення підприємств залізничного транспорту товарно-матеріальними цінностями. Товарно-матеріальні цінності, які закуповуються ЦХП у постачальників відвантажуються постачальниками безпосередньо  підприємствам залізничного транспорту, тобто транзитом.

Згідно з пунктом 1.2 Порядку, відносини між залізницями та державним підприємством „Укрзалізничпостач”, щодо постачання товарно-матеріальних цінностей регулюються шляхом укладання договорів.

На виконання  умов договору закрите акціонерне товариство торговельний дім  “Укртатнафта” по залізничним накладним № 43594744, 43593180,  43593312 відвантажило на адресу державного підприємства “Придніпровська залізниця” дизельне паливо.

Пунктом 3.4 договору сторони передбачили, що поставка товару підтверджується сторонами шляхом підписання акту прийому-передачі, який покупець повинен підписати і повернути постачальнику протягом 5 (п”яти) робочих днів після його отримання.

Позивачем надані Акти приймання-передачі нафтопродуктів № ПРД05-214 від 09.01.2006 року та № ПРД05-224 від 31.01.2006 року, відповідно до яких кожна сторона підписала свою редакцію переданої (за залізничними накладними) та отриманої (з урахуванням недостачі) ваги товару.

Позивач повністю оплатив фактично поставлену продукцію ЗАТ ТНФК „Укртатнафта”. В свою чергу залізниця оплатила позивачу продукцію, відповідно до вимог пункту 6.2 вказаного договору, який передбачає оплату тільки фактично отриманої продукції, що відповідає пунктам 2.2, 2.6.1 Порядку розрахунків за поставлені товарно-матеріальні цінності між державним підприємством “Укрзалізничпостач” і залізницями та обліку ведення претензійно-позовної роботи, затвердженого наказом Укрзалізниці № 329-УЗ від 30.04.04 .

Закрите акціонерне товариство торговельний дім “Укртатнафта” та державне підприємство "Придніпровська залізниця"  уклали  договори перевезення.

Пунктом 5 Інструкції П-6 встановлено, що в усіх випадках, коли при прийманні вантажу від органів транспорту  встановлюється пошкодження чи порча вантажу, невідповідність найменування чи ваги вантажу та кількості місць, зазначених у транспортному документі, а також у всіх інших випадках, коли це передбачено правилами, які діють на транспорті, вантажоодержувач зобов'язаний витребувати від органу транспорту складання комерційного акту, а у разі неправомірної відмови органу транспорту від складання комерційного акту вантажоодержувач зобов'язаний відповідно до діючих на транспорті правил оскаржити цю відмову та здійснити приймання продукції у порядку, передбаченому даною інструкцією.

При прибутті цистерн на станції призначення, залізницею складені відповідно до Правил складання актів, затверджених наказом Мінтрансу України 28.05.2002 року № 334,  зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 року за № 567/6855, комерційні акти, а саме: БМ № 729059/5 від 10.01.2006 року; БН № 744165/01 від 08.01.2006 року; БИ № 363841/5 від 31.01.2006 року.

Як вбачається з комерційних актів, вагони прибули у справному стані, за справними ЗПУ вантажовідправника (який завантажував цистерни своїми засобами без участі залізниці), без слідів доступу до вантажу сторонніх осіб, тобто перевезення було справним, і недостача виникла не з вини перевізника - вантажоодержувача –державного підприємства “Придніпровська залізниця”.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, відповідач правомірно не сплатив вартість недопоставленого  дизельного палива у кількості 2,164 кг (які склали недостачу) на суму 6448,01 грн., так як відповідач надав належні докази поставки позивачем продукції з недостачею.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки залізниця здійснила оплату продукції відповідно до  умов договору, і до вищевказаного Порядку, який прийнятий Укрзалізницею, і є обов’язковим для виконання позивачем та відповідачем по справі.

Державне мито за перегляд справи по апеляційній скарзі покладається на скаржника.

На підставі викладеного та, керуючись статтями 49, 101-103, 105  Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2007 року по справі № 14/156-07 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                           О.М.Лисенко

Суддя                                                                                 О.В. Джихур

Суддя                                                                                 О.М. Виноградник