СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

04.12.2007

Справа №2-4/15602-2007

За позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

до
відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» (49004,
Україна, м. Дніпропетровськ, вул. Філософська, 8, кв. 4)

про визнання дійсним договору та
визнання права власності

Суддя І.К. Бєлоглазова

представники:

Від
позивача ОСОБА_2, предст., дов. в мат. справи.

Від
відповідача не з'явився (клопотання).

Суть спору:

Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1, Сакський район, смт. Новофедорівка, звернувся до господарського суду
АР Крим з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія», м. Дніпропетровськ,
про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 5.10.2006 року на нежитлові
приміщення літ. «А» загальною площею 277,3 кв. м., прибудова літера «а» площею
36,20 кв. м., прибудова літера «а1» прощею 38,4 кв. м., розташованих за
адресою: АДРЕСА_2, та визнання права власності на цю нерухомість. Позовні
вимоги позивача мотивовані тим, що відповідач ухиляється від нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна від 5.10.2006 р.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи без участі
представника ТОВ «Надія» та вказав, що угода не була оформлена нотаріально у
зв'язку з тим, що на момент оформлення угоди організація не мала можливості
оплатити нотаріальне оформлення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухав пояснення представника позивача, суд -

встановив:

5.10.2006 р. ТОВ «Надія»
(продавець) та суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1
(покупець) уклали договір купівлі-продажу нежитлових приміщень шляхом викупу.

Відповідно до п. 1.1 договору
продавець зобов'язується передати у власність покупця майно яке йому належить,
а покупець зобов'язується прийняти це майно та оплатити його.

Майно представляє собою нежитлові
приміщення: нежитлове приміщення - основна будівля літера «А» вартістю 18070,00
грн.; прибудова літера «а» - вартістю 2993,66 грн., прибудова літера «а1» -
вартістю 2993,66 грн. ( п. 1.2 договору від 5.10.2006 року).

Згідно ст. 657 ЦК України
договір   купівлі-продажу   земельної
ділянки,   єдиного майнового  комплексу,
житлового  будинку  (квартири)
або  іншого нерухомого  майна
укладається  у  письмовій
формі   і   підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Ч. 1 ст. 220 ГК України
передбачено, що у  разі   недодержання   сторонами
вимоги   закону   про нотаріальне посвідчення договору такий
договір є нікчемним.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони уклали договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, передбачивши у
ньому всі істотні умови щодо предмету, ціни, порядку оплати та передачі майна,
прав та обов'язків сторін, відповідальності сторін тощо.

5.10.2007 р. сторонами на виконання
договору купівлі-продажу підписаний акт прийому-передачі нежитлових приміщень -
основна будівля літера «А»; прибудова літера «а»; прибудова літера «а1».

Оплата майна здійснена
приходно-касовими ордерами № 14 від 2.10.2006 р. на суму 2999,00 грн., № 16 від
3.10.2006 р. на суму 2999,00 грн., № 21 від 4.10.2006 р. на суму 2999,00 грн.,
№ 22 від 5.10.2006 р. на суму 2999,00 грн., № 28 від 6.10.2006 р. на суму
2999,00 грн., № 34 від 9.10.2006 р. на суму 2999,00 грн., № 37 від 10.10.2006
р. на суму 76,00 грн., № 40 від 11.10.2006 р. на суму 2993,66 грн., № 43 від
12.10.2006 р. на суму 2993,66 грн.

Однак нотаріальне посвідчення
договору не проведене.

Відповідно ч. 2 ст. 220 ЦК України
якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що  підтверджується  письмовими
доказами,  і  відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд
може визнати такий договір дійсним.

Таким чином, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги про визнання договору купівлі - продажу нежитлових приміщень
шляхом викупу від 5.10.2006 року обґрунтовані, підтверджуються матеріалами
справи та підлягають задоволенню.

Згідно з ч.3 ст. 334 ЦК України
право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної
сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Оскільки договір визнаний судом
дійсним, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо визнання
права власності на нерухоме майно, оскільки такі вимоги підтверджені
матеріалами справи та є обґрунтованими.

Спір розглянуто за наявними у
справі матеріалами. Інших документів сторонами не надано.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати суд покладає на
відповідача в порядку, передбаченому ст. 49 ГПК України.

З урахуванням викладеного,
керуючись ст.ст. 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України,
суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати дійсним договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень шляхом викупу від 5.10.2006 року укладений
між Товариством з обмеженою відповідальністю «Надія» (ідентифікаційний код
25679311) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1(ідентифікаційний номер
НОМЕР_1).

3.
Визнати за суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1(АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на нерухоме майно - нежитлове
приміщення - основна будівля літера «А»; прибудова літера «а»; прибудова літера
«а1», що знаходяться за адресою АДРЕСА_2.

4          Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Надія» (49004, Україна, м. Дніпропетровськ, вул. Філософська,
8, кв. 4, ідентифікаційний код 25679311) на користь суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
240,57 грн. державного мита та 118,0 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Білоглазова І.К.