ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

14 листопада 2007 р.                                                                              Справа № 14/118-07/02-2а

Суддя господарського суду Залімський І.Г.  , розглянувши матеріали справи

за позовом: Відкритого акціонерного товариства "Вінницький комбінат хлібопродуктів №2", смт Десна, Вінницький район, Вінницька область

до: Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком», м. Київ, в особі Центру обслуговування споживачів та продажу послуг Вінницької дирекції ВАТ «Укртелеком», м. Вінниця

про визнання  відсутності прав за договором

ВСТАНОВИВ :

До господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява №694 від 31.10.2007р. Відкритого акціонерного товариства "Вінницький комбінат хлібопродуктів №2" до ВАТ «Укртелеком»в особі Центру обслуговування споживачів та продажу послуг Вінницької дирекції ВАТ «Укртелеком»про визнання відсутності прав за договором №542000083.

Розглянувши дану, заяву суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню без розгляду виходячи з наступного.

Позивачем не надано належних доказів сплати витрат на інформаційно –технічного забезпечення судового процесу. Так, додане до позовної заяви платіжне доручення №279 від 06.11.07 не може бути таким доказом, оскільки,  відповідно до призначення платежу вказаного платіжного документу, послуги по інформаційно –технічному забезпеченню судового процесу сплачено за позовом про визнання відсутності прав за договором №543000083, тоді як у позовній заяві №694 від 31.10.07  пред’явлено  вимогу  щодо визнання відсутності прав за договором №542000083.

Крім того, відповідно до ст.54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують позов, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, законодавство, на підставі якого подається позов.

Проте, в порушення  вказаних норм в позовній заяві не вказано та не надано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини. Так, зазначивши в позовній заяві, що відповідач не мав права на пред’явлення рахунків по договору №542000083, позивач не надав доказів, які б це підтверджували. Зокрема, позивач не вказав чи одержував він телекомунікаційні послуги від відповідача, в якому обсязі,   на яких умовах, протягом якого періоду та не надав відповідних доказів.

Також, посилаючись в позові на ст. 14 ЦК України, позивач не зазначив в чому саме виявляється примушування його відповідачем  до вчинення дій та чим це підтверджується.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, право на захист свого цивільного права особа має у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Водночас, доказів порушення відповідачем  цивільних прав позивача, їх оспорювання чи невизнання позивач не надав.

До того ж,  позивачем не наведено нормативно –правового обґрунтування підстав заявлення власне вимоги  про визнання відсутності прав за договором. Так, відповідно до ч.2  ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Наведений  перелік такого  способу захисту, як визнання відсутності прав за договором, не містить. Натомість, заявлена позивачем  вимога за своїм правовим змістом є фактично встановленням факту, що має юридичне значення, а тому не може бути окремим предметом спору. Разом з тим, встановлення певного юридичного факту є елементом оцінки фактичних обставин справи та обґрунтованості  заявлених вимог і може мати місце  за наявності у сторін майнового спору.

Крім того, аналіз статті 12 ГПК України дає підстави зробити висновок, що спори про встановлення факту відсутності прав за договором  господарським судам  не підвідомчі.

Разом з тим, у випадку заявлення  відповідачем  позову  про стягнення з позивача коштів відповідно до виставлених рахунків, позивач не позбавлений права у встановленому законом порядку доводити безпідставність  таких вимог.

На підставі викладеного, керуючись п. 3, п. 10 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ :

1. Позовну заяву №694  від 31.10.07   разом з матеріалами   повернути позивачу.

2. У відповідності з п. 2 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.10.93 р. № 7-93 державне мито в сумі 85 грн., перераховане за платіжним дорученням    №278    від 06.11.2007 р.,   підлягає поверненню.

3. Ухвалу надіслати позивачу.

4. Копію ухвали надіслати відповідачу.

Суддя                                                Залімський І.Г.