СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10.10.07                                                                                 Справа № 2/338ад.

Судова колегія у складі: головуючого - судді Седляр О.О., судді Зюбанової Н.М., судді Калашник Т.Л.,  розглянувши матеріали за позовом

Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України, м. Київ

до Товариства з додаткової відповідальністю «Сучасні брокерські послуги», м. Луганськ

про стягнення 1700 грн.

за участю представників сторін:

від позивача –не прибув ,

від відповідача –Тарураєв О.В., дов. від 22.09.07 б/н,

в с т а н о в и л а:

Суть спору:  позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача штрафних санкцій у сумі 1700 грн. , у зв’язку з ненаданням інформації.

Відповідач відзивом на позовну заяву від від 06.07.07 позовні вимоги відхилив, посилаючись на те, що відповідно до ч. 2 п.2.1.5 Положення про здійснення фінансового моніторингу фінансовими установами, що затверджено Розпорядженням ДКРРФП України від 05.08.03 № 25 передбачено, що у новостворених установах відповідальна особа призначається не менше, як за 5 робочих днів до проведення першої фінансової операції. Позивачем данні про взяття на облік підприємства, як юридичної особи внесені 10.04.07 № 896, у зв’язку з чим відповідач є новоствореної особою. Довідкою від 06.07.07 № 10 підтверджується відсутність першої фінансової операції, або будь-яких фінансових операцій взагалі, у зв’язку з чим він вважає, що у позивача були відсутні підстави для застосування до нього фінансових санкцій.

Позивач відповідно до заперечень на відзив від 21.09.07 № 10756/12-9  наполягає на задоволенні позовних вимог.

Сторони не досягли примирення.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами документи судова колегія дійшла наступного.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що:

28.12.06 позивачем, на підставі посвідчень від 18.10.06 № 102/19-п та згідно наказу Голови Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 24.02.06 № 44, було здійснено планову перевірку підприємства відповідача з метою перевірки щодо додержання вимог чинного законодавства у сфері фінансових послуг з питань, передбачених типовою програмою перевірок страховиків та страхових посередників.

За результатами перевірки позивачем було виявлено факт порушення відповідачем вимог ст. 5 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом», п.п. 2.4 п.2 Вимог до організації первинного фінансового моніторингу у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом та фінансуванню тероризму, затверджених Наказом ДДФМ Міністерства фінансів України від 29.04.03 № 337/7658 п.п. 2.1.5 п.2 р.2 Положення про здійснення фінансового моніторингу фінансовим установам, затвердженого Розпорядженням Держфінпослуг від 05.08.03 № 25 зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 15.08.03 № 715/8036 в частині невиконання обов’язку фінансової установи повідомити Держфінмоніторинг про призначення або звільнення відповідального працівника (або особи, що тимчасово виконує обов’язки) протягом 3-х робочих днів з моменту призначення, тимчасового призначення або звільнення такого працівника. Дане порушення підтверджено актом перевірки від 28.11.06 № 102/19-п.

Тому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню доходів, одержаних злочинним шляхом»позивачем було прийнято постанову від 21.12.06 № СК-08/06-776 про застосування до відповідача штрафних санкцій  у розмірі  1700 грн.

Пунктом 13 Порядку застосування Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України штрафи за невиконання або неналежне виконання вимог Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню доходів, одержаних злочинним шляхом»передбачено обов’язок суб’єкта господарювання сплатити штраф до державного бюджету України.

У зв’язку з тим, що відповідачем до наступного часу не сплачено даний штраф, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач позовні вимоги відхилив, з підстав визначених у ньому.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.1 Положення про Державну комісію з регулювання ринків фінансових послуг України (далі –Комісія), затвердженого Указом Президента України від 04.04.03 № 292/2003 (далі –Положення), передбачено що це спеціально уповноважений орган виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг у межах, передбачених законодавством.

Згідно п.п.3 п.4 Положення комісія здійснює згідно з законами України державне регулювання і нагляд за діяльністю страхових компаній та страхових брокерів, органів накопичувального пенсійного забезпечення, довірчих товариств, кредитних спілок, лізингових та факторингових компаній, кредитно-гарантійних установ, ломбардів та інших учасників ринків фінансових послуг (крім банків, професійних учасників фондових ринків, інститутів спільного інвестування в частині їх діяльності на фондовому ринку, фінансових установ, які мають статус міжурядових міжнародних організацій, Державного казначейства України та державних цільових фондів).

Підпунктом 12 пункту 5 Положення передбачено, що комісія має право застосовувати до фінансових установ, які не додержуються законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг заходи впливу, а саме накладення штрафів відповідно закону.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом»(зі змінами та доповненнями) від 28.11.02 № 249-ІУ (далі –Закон 249-ІУ) передбачено, що суб'єкт  первинного  фінансового  моніторингу  з  урахуванням вимог    чинного   законодавства   і   нормативно-правових   актів

Уповноваженого  органу  встановлює правила проведення внутрішнього фінансового моніторингу  та призначає працівника, відповідального за його проведення.

Підпунктом 2.4 п.2 Вимог до організації фінансового моніторингу суб’єктами первинного фінансового моніторингу у сфері запобігання та протидії легалізації та (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом та фінансуванню тероризму, затверджених наказом   Державного департаменту фінансового моніторингу Міністерства фінансів України від 29.04.03 № 337/7658 передбачено, що суб'єкт   зобов'язаний   повідомити  Держфінмоніторинг України  про призначення або звільнення відповідального працівника (або  особи,  що  тимчасово виконує його обов'язки) протягом трьох робочих  днів  з  моменту призначення, тимчасового призначення або звільнення.  Форма повідомлення про    призначення    та    звільнення відповідального працівника (або особи,  що тимчасово виконує  його обов'язки) встановлюється Держфінмоніторингом України. Примірник  Картки  реєстрації суб'єкта первинного фінансового моніторингу (відокремленого підрозділу) та відповідальних  осіб  з відомостями   про   призначення   та   звільнення  відповідального працівника (або особи,  що тимчасово виконує його  обов'язки)  має зберігатися  разом  з  повідомленням  про  результати  її  обробки протягом   п'яти   років   з    дати    надіслання    картки    до Держфінмоніторингу  України.

З акту перевірки вбачається, що про призначення та звільнення від обов’язків працівників, відповідальних за проведення моніторингу не було повідомлено Державний комітет фінансового моніторингу України протягом 3-х робочих днів та на момент складання акту, у зв’язку з чим Директором департаменту страхового нагляду у відношенні відповідача 21.12.06 була винесена Постанова № СК-08/06-776 про накладання санкцій за невиконання (неналежне виконання) вимог Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом» у розмірі 1700 грн.

Проте, зазначена Постанова, на підставі якої пред’явлено позовні вимоги, позивачем не була оскаржена шляхом подачі позову про визнання її недійсною, відповідно на даний час відсутнє судове рішення, яким би вказана постанова визнана недійсною та штраф відповідачем до наступного часу не сплачений.

На підставі вищевикладеного, позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються у встановленому порядку.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представника відповідача про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом 5-денного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія

п о с т а н о в и л а:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Сучасні брокерські послуги», м. Луганськ, вул. Советська, буд.75, оф. 501, код 32797580 на користь Державного бюджету України штраф у сумі 1700 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 12.10.07.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                             О.О. Седляр

Суддя                                                                                                              Н.М. Зюбанова

Суддя                                                                                                              Т.Л. Калашник