ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"04" грудня 2007 р.
Справа № 17/83-07-3219

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді:   Мирошниченко М. А.,

Суддів:    Бєляновського В. В., Шевченко В. В.,

при секретарі   -   Волощук О. О.,

за участю представників:

від Біляївського міжрайонного прокурора Одеської області -  не з’явився,

від позивача  – не з’явився,

від відповідача   – ТОВ „Ресурс” –Челідзе В.Г.,

від відповідача   – Одеської залізниці - не з’явився,

від 3-ї особи що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці позивача –ДП „Український державний центр транспортного сервісу „Ліски” в особі філії Українського державного центру транспортного сервісу „Ліски” на Одеській залізниці –Корнілова Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса апеляційну скаргу ТОВ „Ресурс”, м. Одеса

на рішення господарського суду Одеської області від  10.09.2007 р.

у справі № 17/83-07-3219

за позовом  Біляївського міжрайонного прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Нерубайської сільської ради, с. Нерубайське Біляївського району Одеської області

до ТОВ „Ресурс”, м. Одеса та Одеської залізниці, м. Одеса,

3-я особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці позивача –ДП „Український державний центр транспортного сервісу „Ліски” в особі філії Українського державного центру транспортного сервісу „Ліски” на Одеській залізниці,

про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

11.04.2007 р. (вх. №3889) Біляївським міжрайонним прокурором Одеської області в інтересах держави в особі Нерубайської сільської ради пред’явлено позов до ТОВ „Ресурс” про зобов'язання Відповідача звільнити земельну ділянку загальною площею 3,0 га, яка розташована на території вантажного двору з/ст. „Усатово”, що знаходиться на території сел. Усатове Нерубайської сільської ради Біляївського району, та використовується ТОВ „Ресурс” на підставі нелегітимного договору оренди землі від 17.01.2005 р. без відшкодування затрат, понесених ним за час незаконного користування вказаною земельною ділянкою (а.с. 4-7, т.1). Свої вимоги він мотивував наступним.

ТОВ „Ресурс” (надалі - Відповідач) використовує земельну ділянку загальною площею 3,0 га, яка розташована на території вантажного двору з/ст. „Усатово”, що знаходиться на території сел. Усатове Нерубайської сільської ради Біляївського району. Відповідач користується вказаною земельною ділянкою на підставі договору оренди землі від 17.01.2005 р., що підтверджується актом передачі-прийому земельної ділянки. В порушення вказаних норм, Відповідач використовує вказану земельну ділянку без документів, які б посвідчували право її використання, а саме: вказаний договір оренди земельної ділянки не зареєстрований в передбаченому законом  порядку,  що  підтверджується  листом  Біляївського районного відділу Одеської регіональної філії Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” № 70 від 22.03.2007 р., а тому у відповідності до ст. 18 Закону України „Про оренду землі” не набрав чинності і не є правовстановлюючим документом на землю. Пунктом 13 вищевказаного договору оренди землі від 17.01.2005 р. передбачено, що передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням проекту її відведення. Таким чином, враховуючи вищевказане та той факт, що при передачі в оренду було змінено цільове призначення вказаної земельної ділянки на експлуатацію зерно-акумуляторного комплексу, вказаний договір оренди землі, крім того, не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема, ст. 15 Закону України „Про оренду землі”, а саме: укладений без розробки проекту відведення земельної ділянки, що підтверджується листом Біляївського районного відділу земельних ресурсів № 6-6-05/2248 від 22.03.2007 р.. Фактичним землекористувачем частини вказаної земельної ділянки є Державне підприємство „Український державний центр транспортного сервісу „Ліски”, у зв'язку з тим, що на зазначеній земельній ділянці розташована будівля ваговиків та будівля прохідної, які належать останньому на підставі свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі від 11.09.2006 р.. Крім того, на вказаній земельній ділянці розташовані доріжки асфальтовані у будівлі ваговиків, залізобетонна огорожа, майданчик навантажувально-розвантажувальний та залізнична колія № 15. Вказане майно знаходиться на балансі Філії Українського державного центру транспортного сервісу „Ліски” на Одеській залізниці, що підтверджується довідкою № 236-с від 22.03.2007 р. та інвентарними картками обліку основних засобів. В порушення ст. 123 ЗК України, вказаний договір оренди землі від 17.01.2005 р. не погоджений з Державним підприємством „Український державний центр транспортного сервісу „Ліски” та жодним контролюючим органом. Відповідач вказану земельну ділянку використовує, але не має документів, які б посвідчували право користування або право власності зазначеною земельною ділянкою, що свідчить про самовільний захват вищезазначеної земельної ділянки. Згідно ст. 1 ЗК України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля є об'єктом права власності Українського народу; від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Ст. 36-1 Закону України „Про прокуратуру” встановлює, що підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) юридичних осіб, що вчиняються у відносинах з державою. Формою представництва прокурором інтересів держави є звернення до суду з позовом про захист інтересів держави та про визнання незаконними правових актів. Згідно п.2 резолютивної частини рішення Конституційного суду України № 1-1/99 від 8 квітня 1999 року, під поняттям „орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах”, зазначеним у ч.2 ст. 2 ГПК України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Відповідно до ст. 24 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, виключно на пленарних засідання сільських рад здійснюється вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Статтею 33 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” встановлено, що до відання виконавчих органів сільських рад належить здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель. В обґрунтування свого позову прокурор послався на ст.ст. 13,121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України „Про прокуратуру”, ст. 16 ЦК України, ст.ст. 1,118,123 - 126,211,212 ЗК України, ст.ст. 15,18 Закону України „Про оренду землі”.

Ухвалою господарського суду Одеської  області  від 16.05.2007 р. (а.с. 38, т.1) клопотання ДП „Український державний центр транспортного сервісу „Ліски” в особі філії Українського державного центру транспортного сервісу „Ліски” на Одеській залізниці (а.с. 34-35, т.1) задоволено та залучено останнє в якості 3-ї особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці позивача, а в якості іншого відповідача - Одеську залізницю.

08.06.2007 р. (вх. №13130) Біляївський міжрайонний прокурор надав суду письмові пояснення (а.с. 101-102, т.1), в яких просив зобов'язати ТОВ „Ресурс” звільнити, повернути у власність Нерубайської сільської ради Біляївського району - земельну ділянку загальною площею 3,0 га, яка розташована на території вантажного двору з/ст. „Усатово”, що знаходиться на території сел. Усатове Нерубайської сільської ради Біляївського району та використовується ТОВ „Ресурс” на підставі нелегітимного договору оренди землі від 17.01.2005 р., без відшкодування затрат, понесених ним за час незаконного користування вказаною земельною ділянкою, про що скласти відповідний акт приймання –передачі земельної ділянки, та зазначив, що договір оренди земельної ділянки від 17.01.05р. не створює для  ТОВ  „Ресурс” та  Нерубайської сільської ради  юридичних  прав і обов'язків. Вищезазначене свідчить про той факт, що ТОВ „Ресурс”, не маючи права - правовстановлюючих документів, необхідність наявності яких встановлена ст.ст. 105,126 ЗК України, користування вищезазначеною земельною ділянкою, все ж таки, в порушення вказаних норм чинного земельного законодавства України, використовує земельну ділянку загальною площею 3,0 га,  що  підтверджується актом передачі-прийому земельної ділянки, що свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки ТОВ „Ресурс”. Відповідно до ЦК України відсутність державної реєстрації договору не є підставою для визнання договору недійсним, але разом з тим, приймаючи до уваги положення ст.ст. 211,212 ЗК України, є підставою для задоволення вимоги про зобов'язання звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

21.06.2007 р. (вх. №14263) Біляївський міжрайонний прокурор надав суду заяву про уточнення позову (а.с. 122-123, т.1), в якій доповнив позовні вимоги тим, що просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 3,0 га, яка розташована на території вантажного двору залізничної станції „Усатово” у селищі Усатове, укладений 17.01.2005 р. між Нерубайською сільською радою та ТОВ „Ресурс”, та повернути її  Нерубайській сільській раді.

25.06.2007 р. судом до матеріалів справи залучено відзив Одеської залізниці на позов (а.с. 125-126, т.1), в якому вона просила його задовольнити, оскільки 15.10.2003 р. між Одеською залізницею і ТОВ „Ресурс” було укладено договір оренди державного майна №ОД/П-03-491дНЮ, за умовами якого в платне строкове користування ТОВ „Ресурс” мало бути передане нерухоме майно - під'їзна колія №12 вантажного двору по ст. Усатово, загальною довжиною 414 погонних метрів. Відповідно до п. 2.1. договору, право користування нерухомим майном у ТОВ „Ресурс” настає одночасно із підписанням сторонами Акту прийому-передачі вказаного нерухомого майна. Однак, до 02.10.2004 р. (дата закінчення строку дії договору, згідно його п.11.1.) сторонами так і не був підписаний акт прийому-передачі, тобто ТОВ „Ресурс” не набуло права користування нерухомим майном. Отже, наявність зазначеного договору оренди не може вплинути на вирішення питання щодо правомірності перебування ТОВ „Ресурс” на земельній ділянці.

25.06.2007 р. (вх. №14596) ДП „Український державний центр транспортного сервісу „Ліски” в особі філії Українського державного центру транспортного сервісу „Ліски” на Одеській залізниці надало суду письмові пояснення (а.с. 176-179, т.1), в яких просило задовольнити позов, оскільки 24 березня 1999 року Одеській залізниці було надано у постійне користування земельну ділянку площею 441, 95 га для виробничої діяльності. Державний акт на право постійного користування землею № 245 від 26 березня 1999 року виданий на підставі рішення Біляївської Ради народних депутатів від 24 березня 1999 року. В подальшому Наказами Міністерства транспорту України № 376 від 30.04.2004 р. "Про передачу майна на баланс УДЦТС "Ліски"", Державної адміністрації залізничного транспорту України Укрзалізниці №360-ЦЗ від 14.05.2004 р. "Про створення комісій з питань передачі майна Українському державному центру транспортного сервісу "Ліски", Одеської залізниці №247/Н від 25.06.2004 р. "Про передачу вантажного терміналу з інфраструктурою станції Усатове на баланс УДЦТС "Ліски", вантажний двір станції Усатове з інфраструктурою Одеської залізниці переданий до державного підприємства "Український державний центр транспортного сервісу "Ліски". Всі будівлі та споруди колишнього вантажного двору станції Усатове передані на баланс Філії УДЦТС "Ліски" на Одеській залізниці, про що підписаний та затверджений акт приймання-передачі від 29 липня 2004 року. Передача здійснена з метою виконання Програми розвитку та функціонування комбінованого транспорту в Україні, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 30.04.2004 р. №376. Виконання цієї програми дуже важливе для транспортної системи України та знаходиться на контролі Міністерства транспорту та зв'язку України. Таким чином, всі будівлі, споруди, колії та інші основні засоби, які знаходились на балансі Одеської залізниці та розміщені на території вантажного двору станції Усатове на   земельних  ділянках території Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, знаходяться на балансі ДП "УДЦТС "Ліски" в особі філії УДЦТС "Ліски" на Одеській залізниці. УДЦТС  "Ліски"  вправі скористатися правом на землю, відповідно до ст. 120 ЗК. Ця земельна ділянка досі входить до складу земель, що знаходяться у постійному користуванні Одеської залізниці, на підставі державного акту на право постійного користування землею за №245 від 26 березня 1999 року.  Наявність спірного майна в УДЦТС "Ліски" підтверджується Наказами Міністерства транспорту України № 376 від 30.04.2004 р. "Про передачу майна на баланс УДЦТС "Ліски"", Державної адміністрації залізничного транспорту України Укрзалізниці №360-ЦЗ від 14.05.2004 р. "Про створення комісій з питань передачі майна Українському державному центру транспортного сервісу "Ліски", Одеської залізниці №247/Н від 25.06.2004 р. "Про передачу вантажного терміналу з інфраструктурою станції Усатове на баланс УДЦТС "Ліски", актами приймання-передачі, підписаними між Одеською залізницею та УДЦТС "Ліски", БМЕУ-1 Одеської залізниці та УДЦТС „Ліски”, ПЧ-1 Одеської залізниці та УДЦТС "Ліски" (дані акти складено і підписано на підставі вищезазначених наказів), інвентаризаційними картками на спірні об'єкти, а також рішенням господарського суду Одеської області, де визнано право власності на об'єкт нерухомого майна - на нежитлові будівлі, які розташовані в селищі Усатове Біляївського району Одеської області по вул. Залізничників № 14, за ДП «Український державний центр транспортного сервісу «Ліски», які розташовані на земельній ділянці площею 35,35 га. Одеська залізниця листом від 23.11.2005 р. №НГ-1/641 з метою ефективного використання державного майна і виконання наказу Міністерства транспорту №376 від 30.04.2004 р. "Про передачу майна на баланс УДЦТС "Ліски", наказу Укрзалізниці від 14.04.2004 р. №360-ЦЗ "Про створення комісії з питань передачі майна Українському державному центру транспортного сервісу "Ліски" та на підставі наказу начальника Одеської залізниці від 25.06.2004 р. № 247/Н "Про передачу вантажного терміналу з інфраструктурою станції Усатове на баланс УДЦТС "Ліски" відмовилась від користування землею вказаного вантажного двору. Листом від 28.03.2007 р. за № Н-Г/167 Одеська залізниця повідомила Нерубайську сільську раду про недійсність відмов від земельних ділянок загальною площею 3,0 га та 0,6 га, які були зроблені листами від 22.11.2003 р. № НГ-1Х695 та від 08.01.2002 р. № НГ/3-07, у зв'язку з тим, що відповідні листи були підписані заступником головного інженера Одеської залізниці - посадовою особою, яка, згідно з розподілом обов'язків, не мала відповідних повноважень на вчинення зазначених юридичнозначущих дій та діяла без погодження керівництва залізниці. ТОВ „Ресурс” використовує земельну ділянку загальною площею 3,0 га, яка розташована на території вантажного двору з/ст. „Усатово”, за цільовим призначенням для експлуатації зерно-акумуляторного комплексу в супереч цільовому призначенню зазначеної земельної ділянки (вантажний двір з/ст. „Усатово”) для промисловості та транспорту Міністерства транспорту та зв'язку України. У пункті 3 договору оренди землі вказано, що на зазначеній земельній ділянці (вантажний двір з/ст. „Усатово”) знаходиться об'єкт нерухомого майна, під'їзні колії з/д, що належить Орендарю на підставі Договору довгострокової оренди Одеською залізницею № ОД/П-03-491 -д-ню, під'їзної колії №12 довжиною 500 м, № ОД/П-03-492-д-ню, під'їзної колії №13 довжиною 600 м, та погодження Фонду Державного майна України від 02.10.2003 р.. Відповідно до програм демонтажу малодіяльних колій і стрілочних переводів по Одеській залізниці на 2003 рік по ст. Усатово, під'їзна колія №13 вантажного двору загальною довжиною 500 м, що знаходилася на балансі Одеської дистанції колії структурного підрозділу Одеської залізниці була демонтована у 2002 році, дана програма затверджена начальником Одеської залізниці І.Ю. Левицьким 19 грудня 2002 року. В подальшому, відповідно до наказу начальника дороги при весняному комісійному огляді станції Одеського вузла 11-14 травня 2003 року, демонтовано під'їзну колію №12 вантажного двору загальною довжиною 600 м, що знаходилася на балансі Одеської дистанції колії структурного підрозділу Одеської залізниці. Фактично, згідно із положень договору оренди, Нерубайська сільська рада Біляївського району неправомірно передала в оренду вказану земельну ділянку у 2005 році, оскільки об'єкти нерухомості, що належали ТОВ «Ресурс»відповідно до договору оренди нерухомого майна на момент укладення оренди земельної ділянки були демонтовані під'їзні колії №13, №12 у 2003 році. Відповідач користується вказаною земельною ділянкою на підставі договору оренди землі від 17.01.2005 р., що підтверджується актом передачі-прийому земельної ділянки, але без документів,  які  б  посвідчували  право її використання, а саме: вказаний договір оренди земельної ділянки не зареєстрований в передбаченому законом порядку, що підтверджується листом Біляївського районного відділу Одеської регіональної філії Державного підприємства  „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” №70 від 22.03.2007 р., а тому у відповідності до ст. 18 Закону України „Про оренду землі” не набрав чинності і не є правовстановлюючим документом на землю. Договір оренди,  крім того, не відповідає ст. 15 Закону України „Про оренду землі”, а саме укладений без розробки проекту відведення земельної ділянки, що підтверджується листом Біляївського районного відділу земельних ресурсів № 6-6-05/2248 від 22.03.2007 р. Фактичним  землекористувачем  частини  вказаної земельної ділянки є Державне підприємство „Український державний центр транспортного сервісу „Ліски”, у зв'язку з тим, що на зазначеній  земельній ділянці  розташована частина  його  об'єктів відповідно до  технічного  паспорту  на  виробничий будинок на нежитлові будівлі та споруди літери „И” будка ваговиків, загальною площею 68,30 кв.м., літери „Ф” прохідна №2, загальною площею 14,40 кв.м., 4) асфальтований під'їзд до вантажного двору, загальною площею 17735 кв.м. (згідно   інвентаризаційного   № 10062), 20) майданчик навантажувально-розвантажувальний, загальною площею 61065 кв.м. (згідно інвентаризаційного №10048), 21) покриття вантажного двору, загальною площею 4000 кв.м. (згідно інвентаризаційного №10063),  22) залізобетонна огорожа,  24) верхня будова колії (колія №16 з'їзд між СП №2 та СП №4, колія №15, 11, 23, 25 з'їзд № 76-50, колія №17, 18, 31, 30, 34, 19, 24 загальною довжиною 4912,88 м., у тому числі стрілочні переводи №4, 56, 60, 64, 76, 50, 58, 72, 70, 74, 48, 113) (згідно інвентаризаційного №10067), 25) верхня будова колія, верхня будова навантажувально-розвантажувальної колії контейнерних майданчиків (колія №35, 32а, 32, СП-№113) загальною довжиною 570,1 м, загальною нежитловою площею 16017,00 кв.м. (згідно інвентаризаційного №10068), які належать останньому на підставі Наказів Міністерства транспорту України № 376 від 30.04.2004 р. „Про передачу майна на баланс УДЦТС „Ліски”, Державної адміністрації залізничного транспорту України Укрзалізниці №360-ЦЗ від 14.05.2004 р. "Про створення комісій з питань передачі майна Українському державному центру транспортного сервісу "Ліски", Одеської залізниці №247/Н від 25.06.2004 р. "Про передачу вантажного терміналу з інфраструктурою станції Усатове на баланс УДЦТС "Ліски", актів приймання-передачі, підписаних між Одеською залізницею та УДЦТС "Ліски", БМЕУ-1 Одеської залізниці та УДЦТС "Ліски", ПЧ-1 Одеської залізниці та УДЦТС "Ліски" (дані акти складено і підписано на підставі вищезазначених наказів), інвентаризаційних карток на спірні об'єкти. Власником вказаного майна є ДП «Український державний центр транспортного сервісу «Ліски»на підставі рішення господарського суду Одеської області, де визнано право власності на об'єкт нерухомого майна - на нежитлові будівлі, які розташовані в селищі Усатове Біляївського району Одеської області по вул. Залізничників № 14, які розташовані на земельній ділянці площею 35,35 га, зареєстрованого КП „ОМБТІ та РОН” в особі філії БТІ м. Біляївка КП «ОМБТІ та РОН»19.06.2007 р., реєстр. №16008718, номер запису 37 в книзі 8-неж-77.  Договір оренди землі від 17.01.2005 р. не погоджений з ДП „Український державний центр транспортного сервісу „Ліски” та жодним контролюючим органом. Наявне клопотання заступника головного інженера Одеської залізниці № НГ-1/695 про надання земельної ділянки ТОВ «Ресурс»для будівництва краноакумуляторного комплексу на станції Усатове не відповідає вимогам діючого земельного законодавства, у зв'язку з тим, що відповідний лист був підписаний заступником   головного   інженера   Одеської  залізниці - посадовою   особою,   яка, згідно з розподілом обов'язків, не має відповідних  повноважень  на  вчинення  зазначених юридичнозначимих дій та діяла без погодження керівництва залізниці. Інших доказів відмови   від права користування в розумінні п.3 ст. 142 ЗК України відповідачем не надано. Тобто на момент укладення договору оренди земельної ділянки  від 17.01.2005 р. необхідної на це згоди від постійного землекористувача до Нерубайської сільської ради не надходило.  Листом від 21 липня 2006 року за № 418/6 Державна адміністрації залізничного транспорту України Одеський державний проектно-вишукувальний інститут «Одесзалізничпроект»повідомила УДцТС «Ліски», що в період 2003-2005 р.р. виконував роботи щодо інвентаризації земельної ділянки вантажного двору ст. Усатове, але не виконував проекту відведення земельної ділянки площею 3,0 га для ТОВ «Ресурс».

05.07.2007 р. (вх. №15273) Біляївський міжрайонний прокурор надав суду письмові пояснення (а.с. 242-246, т.1), в яких просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 17.01.2005 р. та зобов'язати ТОВ «Ресурс»повернути цю земельну ділянку  Нерубайській сільській раді Біляївського району Одеської області, оскільки Біляївською міжрайпрокуратурою в порядку нагляду за дотриманням вимог земельного законодавства проведено відповідну перевірку, в ході якої виявлено порушення вимог чинного земельного законодавства в частині надання земельних ділянок Нерубайською сільрадою ТОВ „Ресурс”. Перевіркою встановлено, що ТОВ „Ресурс” використовує земельну ділянку загальною площею 3,0 га, яка розташована на території вантажного двору з/ст. „Усатово”, що   знаходиться   на   території   сел.   Усатове   Нерубайської   сільської  ради.  Договір оренди земельної ділянки не зареєстрований в передбаченому законом порядку, що підтверджується листом Біляївського районного відділу Одеської регіональної філії ДП „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” №70 від 22.03.2007 р., а тому у відповідності до ст. 18 Закону України „Про оренду землі” не набрав чинності і не є правовстановлюючим документом на землю. В порушення положень ст. 15 Закону України «Про оренду землі»та постанови КМУ від 03.04.2004 р. N 220 «Про затвердження Типового договору оренди землі», під час укладення спірного договору оренди, не були розроблені кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів та проект відведення земельної ділянки. Таким чином, враховуючи вищевказане та той факт, що при передачі в оренду було змінено цільове призначення вказаної земельної ділянки на експлуатацію зерно-акумуляторного комплексу, вказаний договір оренди землі, крім того, не відповідає ст. 15 вказаного Закону - укладений без розробки проекту відведення земельної ділянки, що підтверджується листом Біляївського районного відділу земельних ресурсів № 6-6-05/2248 від 22.03.2007 р..  Договір оренди землі від 17.01.2005 р. не погоджений з ДП „Український державний центр транспортного сервісу „Ліски” та жодним контролюючим органом. Форма та зміст спірного договору оренди не відповідає вимогам ст. 14 Закону України „Про оренду землі” та постанови КМУ від 03.04.2004 р. N220 - в договорі не містяться відомості про об'єкти - споруди, розташовані на ділянці, тобто в п.4 договору оренди землі неправомірно зазначено, що на спірній земельній ділянці відсутні будь-які об'єкти інфраструктури. Фактичним землекористувачем частини вказаної земельної ділянки є ДП „Український державний центр транспортного сервісу „Ліски”, у зв'язку з тим, що на зазначеній земельній ділянці розташована будівля ваговиків та будівля прохідної, які належать останньому на підставі свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі від 11.09.2006 р.. Крім того, на вказаній спірній земельній ділянці розташовані доріжки асфальтовані у будівлі ваговиків, залізобетонна огорожа, майданчик навантажувально-розвантажувальний та залізнична колія № 15. Вказане майно знаходиться на балансі Філії Українського державного центру транспортного сервісу „Ліски” на Одеській залізниці, що підтверджується довідкою №236-с від 22.03.2007 р. та інвентарними картками обліку основних засобів. Також, зі змісту спірного договору вбачається, що в оренду здавалася земельна ділянка (вантажний двір з/ст. Усатово), визначивши призначення землі - для промисловості і транспорту, для подальшої експлуатації зерноакумуляторного комплексу,   (для  переробки  вантажів  з/д)  з послідуючим правом викупу даної ділянки, що свідчіть про порушення вимог ст.ст.  83,84 ЗК України, оскільки землі під державними залізницями не підлягають передачі у приватну власність. Оскільки спірний договір не відповідає вимогам Закону України „Про оренду землі” та ЗК України, він підлягає визнанню його недійсним. В той же час, враховуючи характер такого виду угоди як оренда, договір оренди належить до категорії договорів, за яким відновити сторони в первинне положення практично неможливо, оскільки факт користування майном - річ безповоротна, тобто повернути користування майном в натурі неможливо, отже, у такій ситуації припинення угоди, визнаної судом недійсною відбувається на майбутній час. В обґрунтування свого пояснення прокурор послався на ст.ст. 13,121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 203,215,236 ЦК України, ст.ст. 21,68,83,84,123-124,126 ЗК України, ст.ст. 15,18,21,34 Закону України «Про оренду землі», Постанову КМУ від 03.04.2004 р. N220 «Про затвердження Типового договору оренди землі».

11.07.2007 р. до справи залучене заперечення ТОВ „Ресурс” на позов (а.с. 8-11, т.2), в якому воно просило відмовити у його задоволенні, оскільки дійсність договору оренди земельної ділянки площею 3 га на з/ст. Усатово передбачається Постановою КМУ від 25.12.1998 р. №2073 «Про затвердження державної реєстрації договорів оренди землі», відповідно до ст.ст. 4,12,13,14. Відповідно до цих статей немає порушення. У зв’язку з тим, що у Державному комітеті України по земельних ресурсах Одеське обласне головне управління земельних ресурсів Біляївський районний відділ земельних ресурсів у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів, мається запис від 01.03.2005 р., який закріплений гербовою печаткою та підписом начальника Біляївського районного відділу земельних ресурсів В.О. Валюх. Враховуючи приписи п.п.4,12,15 ст. 5 Типового положення про районне управління земельних ресурсів, відповідачем також не здійснено порушень. Відповідно ст. 18 Закону «Про оренду землі», договір був зареєстрований, він набрав чинності і є правомірним. За договором оренди зміна цільового призначення земельної ділянки не передбачалась, тому як у п.1 цього договору йдеться про те, що зазначена земельна ділянка (вантажний двір з/ст. «Усатове») призначена для промисловості і транспорту, для подальшої експлуатації зерноакумуляторного комплексу, (для переробки вантажів з/д), а також був розроблений проект відведення земельної ділянки, підставою розроблення якого було рішення Нерубайської сільської ради №319/13-ХХІУ від 24.11.2003 р. і лист Виконкому Нерубайської сільської ради № 02-16-8/619 від 19.12.2003 р., доручено інституту «Одесзалізничпроект» розробку технічної документації про складання, видачу та реєстрацію проекту відведення земельної ділянки.  Дійсно, у відповідності до п.2 ст. 92 ЗК України, у 3-ої особи є право на оформлення земель, що знаходяться під його нерухомістю, у постійне користування, але ст. 123 ЗК України визначає чіткий порядок його оформлення. Є   висновок   санітарно-епідеміологічної   служби   №817/52   від   07.03.2003 р.,   висновок пожежної охорони (Самостійна пожежна частина №27, м. Біляївка), погодження екології №61/54  від  23.01.2004 р.,  погодження  відділу  архітектури  №34/17   від  07.03.2003 р.,  дозвіл Нерубайської сільської ради №78 від 22.12.2003 р..  Відповідач має усі документи, які свідчать, що він є правомірним орендарем. З поданих до суду матеріалів не можливо встановити, в чому саме полягає порушення відповідача. Відповідач не порушував ст.ст. 118,123,124 ЗК України.

12.07.2007 р. (вх. №15978) ТОВ „Ресурс” знов надало до суду заперечення на позов (а.с. 15-18, т.2), в якому також просило відмовити у його задоволенні, з тих же підстав, що були наведені ним у попередньому запереченні, а також, оскільки державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому Законом України від 01.07.04р. №1952-ІУ «Про державну реєстрацію майнових прав на нерухоме майно та їх обмеження», проте на теперішній час закріплена ним система реєстрації ще не діє, у зв'язку з чим реєстрація договорів оренді землі здійснюється, відповідно до порядку 2073.

Рішенням господарського суду Одеської  області  від 10.09.2007 р. (підписаним суддею Зуєвою Л. Є. 14.09.2007 р.) позов задоволено, а саме, визнано недійсним договір оренди земельної ділянки загальною площею 3,0 га, яка розташована на території вантажного двору залізничної станції „Усатово” у селищі Усатове Біляївського району Одеської області, укладений 17.01.2005 р. Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської   області та ТОВ „Ресурс”; зобов'язано  ТОВ „Ресурс” повернути земельну ділянку загальною площею 3,0 га, розташовану на території вантажного двору залізничної станції «Усатово»у селищі Усатове Біляївського району Одеської області, Нерубайській сільській раді Біляївського району Одеської області; стягнено з ТОВ „Ресурс” до Державного

бюджету  України  через  Головне управління державного  казначейства України  в Одеській області  85 грн. держмита та 118 грн. витрат на послуги ІТЗ судового процесу (а.с. 33-35, т.2). Таке рішення суд мотивував тим, що, зазначений договір було укладено у порушення вимог та порядку встановлених чинним законодавством. В обґрунтування свого висновку місцевий суд послався на постанову КМУ від 03.04.2004 р. № 220 „Про затвердження Типового договору оренди землі”, на ст.ст. 203,215,216,236 ЦК України, ст.ст. 21,68,83,84,118,123,124 ЗК України, ст.ст. 14,15,21,34 Закону України „Про оренду землі”.

Не погоджуючись зі вказаним рішенням, ТОВ „Ресурс” звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати і ухвалити нове, яким у позові відмовити, з тих же підстав, що вказані ним у запереченнях на позов, а також, враховуючи те, що, відповідно до ч.5 ст. 120  ЗК України, скаржник спірною дану земельну ділянку не вважає. ДП „Український державний центр транспортного сервісу „Ліски” в особі філії Українського державного центру транспортного сервісу „Ліски” на Одеській залізниці не доведено, що будівлі та споруди, які були передані, згідно акту приймання - передачі від 29.07.2004 р., розташовані саме на площі 35,35 га Одеської залізниці.

Розгляд справи було призначено на 04.12.2007 р., про що прокурор, сторони та 3-я особа, згідно приписів ст. 98 ГПК України, були повідомлені належним чином.

Представники  Біляївського міжрайонного прокурора Одеської області, позивача та відповідача - Одеської залізниці у судове засідання не з’явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не заявили, тобто не скористались своїм правом на участь в апеляційному провадженні, і судова колегія, враховуючи думку представників інших учасників процесу, прийняла рішення про розгляд справи за їх відсутністю.

Оскільки представники скаржника та 3-ї особи не заявили клопотань про технічну фіксацію судового засідання, така фіксація, відповідно до ст. 81-1 ГПК України, не здійснювалась, але вівся протокол судового засідання.

Представник скаржника (ТОВ „Ресурс”) в усних поясненнях, наданих апеляційному суду, підтримав скаргу і просив її задовольнити на  викладених у ній підставах.

Представник 3-ї особи в усних поясненнях, наданих апеляційному суду, просив відмовити у задоволенні скарги та залишити рішення без змін.

За згодою учасників процесу, згідно ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні оголошувались лише вступна та резолютивна частини судової постанови.

Заслухавши усні пояснення представників скаржника - ТОВ „Ресурс” та 3-ї особи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши обставини і матеріали справи,  в тому числі наявні у них докази, відповідність викладеним в рішенні висновкам цим обставинам і доказам, а також перевіривши додержання та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія встановила   наступне.

Оскаржуючи рішення місцевого суду, апелянт посилається на те,  що  суд  дав невірну оцінку фактичним обставинам справи та наявним у ній доказам та дійшов помилкового висновку, що при укладанні спірного договору було допущено порушення чинного законодавства. В обґрунтування своєї позиції він послався на такі ж самі доводи, які він викладав у запереченнях на позов.

Проте за такою позицією погодитись неможна, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, розроблений на замовлення скаржника проект відведення земельної ділянки не затверджувався позивачем, що є порушенням ст. 123 ЗК України, ст. 15 та ст. 16 Закону України „Про оренду землі”. Цей факт також підтверджується наявним у матеріалах справи листом Біляївського районного відділу земельних ресурсів № 6-6-05/2248 від 22.03.2007 р. та відсутністю у матеріалах справи відповідного рішення позивача про затвердження проекту та надання земельної ділянки в оренду. Надане скаржником апеляційній інстанції рішення позивача про укладення  спірного договору  оренди не може замінити необхідності прийняття позивачем рішення про затвердження проекту та надання згоди  на оренду  земельної ділянки.

Слід зазначити, що у спірному договорі вказано, що він укладається на підставі рішення позивача №265/16ХХХ111 від 28.12.2000 р., однак таке рішення у матеріалах справи відсутнє і матеріали справи свідчать, що відповідач –ТОВ „Ресурс” звертався до позивача з заявами про надання цієї земельної ділянки в оренду пізніше зазначеної дати, а саме у 2002-2004 роках, тобто це рішення не могло бути підставою для укладення спірного договору оренди.  Також, з матеріалів справи вбачається і ці обставини встановив та дослідив місцевий суд, що у порушення положень  ст. 15 Закону України „Про оренду землі” та постанови КМ України   від 03.04.2004 р. № 220 „Про затвердження Типового договору оренди землі”, під час укладення спірного договору оренди не були розроблені кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) в її використанні та встановлених земельних сервітутів та затверджено, як вже зазначалось вище, проект відведення земельної ділянки.

Проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, судова колегія вважає, що місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що при передачі в оренду було змінено цільове призначення вказаної земельної ділянки на експлуатацію зерноакумуляторного комплексу. Доводи скаржника про те, що цільове призначення земельної ділянки не змінювалось, суперечать наявним у матеріалах справи доказам, не можуть прийматись до уваги та бути підставою для скасування судового рішення.

Крім того, місцевий суд встановив, і цей факт підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, що  земельна ділянка площею 3,0 га промислового та транспортного призначення, яка була передана  скаржнику за спірним договором, досі входить до складу земель, що знаходяться у постійному користуванні Одеської залізниці, на підставі Державного акту на право постійного користування землею П-ОД №004008, виданого 26 березня 1999 року Біляївською районною радою Одеської області. Слід зазначити, що державним актом земельна ділянка віднесена до державних земель Міністерства транспорту та зв'язку України і  інших державних актів на право користування землею на дану земельну ділянку не видавалось.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, і ці обставини також встановив та дослідив місцевий суд, на момент укладення спірного договору на   земельній ділянці площею 3,0 га були розташовані об'єкти інфраструктури, які знаходилися на праві повного господарського відання ДП „Український державний центр транспортного сервісу „Ліски”, яке засноване на державній власності та відноситься до сфери управління Міністерства транспорту та зв'язку України і підпорядковане державній адміністрації залізничного транспорту України і, відповідно, на час прийняття місцевим судом рішення знаходилась в її власності, відповідно до свідоцтва про право власності від 11 вересня 2006 року та рішення господарського суду Одеської області від 25.05.2007 р., і занесені в реєстр КП «ОМБТІ та РОН»19.06.2007 р. за №16008718, за яким визнано право власності на об'єкт нерухомого майна - нежитлові будівлі, які розташовані в селищі Усатове Біляївського району Одеської області по вулиці Залізничників №14.

З викладеного вбачається, що фактичним землекористувачем частини вказаної земельної ділянки є ДП „Український державний центр транспортного сервісу „Ліски”, у зв'язку з тим, що на зазначеній земельній ділянці розташована будівля ваговиків та будівля прохідної, які належать останньому, на підставі свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі від 11.09.2006 р..

Крім того, матеріали справи свідчать, що на цій земельній ділянці розташовані доріжки асфальтовані у будівлі ваговиків, залізобетонна огорожа, майданчик навантажувально-розвантажувальний та залізнична колія № 15.

Однак, як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, зазначені об’єкти  інфраструктури є державною власністю, що перебували у господарському віданні Одеської залізниці до її реорганізації, оскільки на виконання Наказів Міністерства транспорту України №376 від 30.04.2004 р. „Про передачу майна на баланс УДЦТС „Ліски”, Державної адміністрації залізничного транспорту України Укрзалізниці №360-ЦЗ від 14.05.2004 р. „Про створення комісій з питань передачі майна Українському державному центру транспортного сервісу „Ліски”, Одеської залізниці №247/Н від 25.06.2004 р. „Про передачу вантажного терміналу з інфраструктурою станції Усатове на баланс УДЦТС „Ліски” вантажний двір станції Усатове з інфраструктурою Одеської залізниці був переданий до ДП „Український державний центр транспортного сервісу „Ліски”, що підтверджується Актом прийому-передачі від 29.07.2004 р..

Факт знаходження на зазначеній земельній ділянці вищезазначених об’єктів державної власності не відображено у спірному договорі. Навпаки, не зважаючи на фактичне находження на цій земельній ділянці зазначених об’єктів, у п.4  спірного договору оренди землі  зазначено, що на спірній земельній ділянці відсутні будь-які об'єкти інфраструктури, що не відповідає дійсності.

За таких обставин, апеляційна інстанція критично оцінює доводи апелянта щодо  недоведеності  факту, що будівлі та споруди, які були передані, згідно акту приймання - передачі від 29.07.2004 р.,  ДП „Український державний центр транспортного сервісу „Ліски” в особі філії Українського державного центру транспортного сервісу „Ліски” на Одеській залізниці, розташовані саме на площі 35,35 га Одеської залізниці, та вважає їх необґрунтованими, оскільки з наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що вищезазначені об’єкти знаходяться саме на частині  земельної ділянки, переданої відповідачу (скаржнику) за спірним договором оренди.

Крім того, на думку судової колегії, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що положення спірного договору щодо можливості (права) відповідача (скаржника) викупу земельної ділянки  є  порушення вимог ст.ст. 83,84 ЗК України, оскільки землі під державними залізницями не підлягають передачі у приватну власність.

Також, слід зазначити, що у п.3 спірного договору вказано, що на земельній ділянці, що передається ТОВ „Ресурс” в оренду, знаходиться об’єкт нерухомості, який знаходиться в довгостроковій оренді ТОВ „Ресурс” на підставі договору оренди №ОД/П-03-491д від 15.10.2003 р., укладеного між ТОВ „Ресурс” та Одеською залізницею. Проте, як вбачається з матеріалів справи, ці данні не відповідають дійсності, оскільки право на користування майном ТОВ „Ресурс” по договору оренди №ОД/П-03-491д від 15.10.2003 р., згідно п.2.1. цього договору, виникає з моменту підписання акту прийому - передачі, а такий акт відсутній, тобто у ТОВ „Ресурс” не виникло права на користування цим майном і, відповідно, данні, зазначені в спірному договорі про наявність такого права, не відповідають дійсності. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що зазначені у договорі оренди №ОД/П-03-491д від 15.10.2003 р. об’єкти були демонтовані.

За таких обставин, судова колегія вважає, що місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що  спірний договір укладено у порушення норм чинного на той час законодавства, в тому числі Закону України „Про оренду землі”.

Згідно приписів ст. 215 ЦК України, підставою для визнання  правочину, в тому числі договору, недійсним є недодержання стороною (сторонами)  в момент вчинення правочину вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п’ятою та шостою ст. 203 цього кодексу.  Стаття 203 ЦК України регламентує вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Вказані вище частини цієї статті встановлюють, що: - зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (ч.1); - особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2); - волевиявлення учасників правочину має бути вільним і відповідати їх внутрішній волі (ч.3); - правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5).

Приймаючи до уваги, що наявні у матеріалах справи докази свідчать, що спірний договір укладено у порушення вимог чинного законодавства, місцевий суд обґрунтовано у відповідності до вищезазначених норм права  визнав його недійсним та зобов’язав відповідача повернути земельну ділянку.

Позиція відповідача (скаржника) щодо того, що спірний договір укладено з додержанням вимог чинного законодавства, у порушення приписів ст. 33 та ст. 34 ГПК України, не підтверджується належними доказами та спростовується наявними у матеріалах справи доказами, а тому не може прийматись до уваги.

Відповідно до ст. 104 ГПК України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого  суду в апеляційному порядку є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин,  що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; 3) невідповідність висновків,  викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне  застосування  норм  процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови,  якщо це  порушення  призвело  до  прийняття  неправильного рішення.

Наведені скаржником (відповідачем) в апеляційній скарзі доводи, як зазначалось вище, фактично повторюють  доводи, викладені у запереченнях на позов, яким, на думку судової колегії, місцевий суд дав всебічну, об’єктивну та належну оцінку, не спростовують і не доводять помилковість висновків суду, а тому не можуть бути підставою для скасування судового  рішення.

Будь-яких інших доводів щодо незаконності рішення місцевого суду та допущення ним порушень норм матеріального та процесуального права, крім вищезазначених та визнаних апеляційною інстанцією необґрунтованими та безпідставними, скаржник не навів.

Перевіряючи, згідно приписів ст. 101 ГПК України, законність і обґрунтованість  рішення місцевого суду в повному обсязі, тобто не тільки на підставах, викладених в апеляційній скарзі, судова колегія не встановила  будь - яких порушень норм матеріального і процесуального права з боку місцевого суду і вважає, що зроблені місцевим судом висновки відповідають фактичним обставинам справи, наявним у ній доказам та приписам чинного законодавства.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає будь-яких, передбачених ст. 104 ГПК України, правових підстав для  скасування рішення місцевого суду.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105  ГПК  України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської області від 10.09.2007 р. у справі № 17/83-07-3219 - залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ „Ресурс”, м. Одеса, на зазначене рішення - без задоволення.

Постанова, згідно ст. 105 ГПК України, набуває законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена  у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий:                                                                                  Мирошниченко М. А.

Судді:                                                                                                 Бєляновський В. В.

Шевченко В. В.

Повний текст постанови підписано  04.12.2007 р.