ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2007 р.
15:00

Справа №  4/756/07

Позивач:            Миколаївський міжрайонний природоохоронний прокурор в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Миколаївській області,

пр-т Леніна, 16, м. Миколаїв, 54029

Відповідач:          Миколаївське міжрайонне управління водного господарства,

вул. Веселинівська, 51-А, м. Миколаїв, 54036

Суддя   Дубова Т.М.

ПРИСУТНІ:

Від позивача     - Єршова Т.А. дов. від 27.03.2007 р.

Від відповідача - Ластовина В.Я. дов. від 13.11.2007 р., Куніна С.В., дов.№01/654 від 12.12.07

В судовому засіданні приймає участь:  прокурор Давиденко А.В.

СУТЬ СПОРУ :  стягнення 856 387,00 грн. збитків заподіяних державі внаслідок водовикористання  без спеціального дозволу  за термін 03.07.07 до 10.07.07р.

Відповідач  позов не визнав, посилаючись на те, що відсутність у відповідача дозволу на спеціальне водокористування не завдало державі збитків, не заперечив, що дійсно мало місце водокористування без дозволу, але це зумовлено тим, що обласне державне управління охорони навколишнього природного середовища, не погодилось продовжити термін дії дозволів від 02.07.02р. №№1861, 1862, 1863 та примусило подати перелік документів для отримання нових дозволів. Відповідач пояснив, що він не є платником збору за водокористування, а в межах його дії такими платниками збору є 24 суб’єкти підприємницької діяльності, які використовують воду в сільському господарстві для зрошення та інших потреб у своїй діяльності. Всі вторинні водокористувачі, які отримували воду за період з 03 по 10 липня 2007 року (за час відсутності дозволу на спеціальне водокористування) сплатили до державного бюджету збір за третій квартал 2007р. в повному обсязі в складі єдиного податку. Крім того, позивачу слід було керуватись чинним наказом Мінекобезпеки №37 від 18.05.95р. “Про затвердження Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів”, де в п.6.1. зазначено, що при самовільному водокористуванні збитки, якщо вони є, розраховуються шляхом перемноження самовільно використаної води на діючий час порушення тариф, без будь-яких збільшуючих коефіцієнтів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін  та прокурора, суд –

В С Т А Н О В И В:

Позов заявлено прокурором в інтересах позивача, який  згідно  Положення про Міністерство  екології та природних ресурсів в Україні, затвердженого Указом Президента України від 29.05.2000р. № 724/2000  є уповноваженим органом виконавчої влади у сфері екології та природних ресурсів в Миколаївській області.

З 06.07.2007р. по 10.07.07р. позивачем було проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства посадовими особами відповідача. В результаті перевірки  встановлено, що відповідач проводить самовільне водокористування щодо збору поверхневих вод, оскільки у відповідача відсутній дозвіл по забору води.

За результатами перевірки було складено акт  від 10.07.07р. (арк.спр.5-7), який підписаний у т.ч. й  представником відповідача. В даному акті зазначено, що дозвіл на водокористування закінчився 03.07.07р., водозабір відповідачем в період з 03.07.07 до 10.07.07р. відбувався без дозволу.

Згідно п.9 ст.44, ст.ст.48,49 Водного Кодексу України водокористувачі зобов'язані здійснювати спеціальне водокористування лише за  наявності дозволу.

Прокурор  просить стягнути на користь позивача збитки в сумі 856387грн., на підставі ст.111 Водного Кодексу України , згідно якої  підприємства, установи, організації і  громадяни  України зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними  внаслідок  порушень водного  законодавства,  в  розмірах  і   порядку,    встановлених законодавством України.

Відшкодування  збитків,  завданих  внаслідок порушень водного законодавства,   не   звільняє  винних  від  збору  за  спеціальне водокористування, а також від необхідності здійснення заходів щодо ліквідації шкідливих наслідків, притягнення  винних  у  порушенні  водного  законодавства  до відповідальності  не  звільняє  їх  від  обов'язку   відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного:

Згідно ст.ст.68, 69 ЗУ “Про охорону навколишнього природного середовища” шкода,  заподіяна  внаслідок  порушення  законодавства    про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило,  в  повному  обсязі  без  застосування  норм  зниження розміру  стягнення  та  незалежно  від  збору    за    забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Тому посилання відповідача на сплату збору вторинними водокористувачами судом не приймаються до уваги.

Розмір шкоди, заподіяної відповідачем нараховано згідно довідок відповідача

№ 02/364 від 06.07.07р. та №02/368 від 10.07.07р. про кількість забраної води за термін  з 03.07.2007р. до 10.07.2007р. було самовільно забрано 1287800 м. кубічних води. (арк.спр.17-18)  та на підставі Методики розрахунків розміру відшкодування збитків, заподіяних державі…, затв. наказом  Держводгоспу України № 290 від 29.12.01р. та зареєстрованим в Мін’юсті України 18.01.02р. за №44/6332., про що свідчить розрахунок розміру збитків (арк.спр.9).

Застосування наказу Мінекобезпеки №37 від 18.05.95р. “Про затвердження Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів” в даному випадку є недоречним, оскільки ця методика стосується збитків заподіяних внаслідок скиду недостатньо очищених стічних вод у водні об’єкти, а не при самовільному водозаборі.

Право на відшкодування у встановленому порядку збитків,  заподіяних водним  об’єктам у разі порушення вимог законодавства належить позивачу на підставі ст.13 Конституції України, ст.ст.16, 47 ЗУ  “Про охорону навколишнього природного середовища”, а згідно   п.21 ст.8 ЗУ “Про державний бюджет на 2007р.” та “Порядку виконання  державного бюджету за доходами” затв.Наказом ДКУ від 19.12.00р. № 131, зареєстрованого в Мінюсті України 24.01.01р. грошові кошти підлягають перерахуванню до спеціальних фондів місцевих бюджетів за місцем заподіяння шкоди.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач свої заперечення належним чином не довів.

На підставі викладеного, позов підлягає задоволенню повністю, судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Керуючись ч.4 ст.94, ст.ст. 98, 158-163 КАСУ,  ст.ст.44, 49, 50, 111 Водного Кодексу України господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити повністю.                    .

Cтягнути з Миколаївського міжрайонного управління водного господарства

вул. Веселинівська, 51-А, м. Миколаїв (  , )          на  користь Держави в особі Державної екологічної інспекції в Миколаївській області, пр-т Леніна, 16, м. Миколаїв на рахунок 0002 -  , одержувач Миколаївська міська рада м. Миколаєва, банк одержувач ГУДКУ Миколаївської області, МФО 826013, КЕКД 24062100 “грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності” суму  856 387,00 грн. збитків.

Згідно ст.258 КАС України за кожним судовим рішенням,  яке набрало законної сили,  за заявою осіб,  на  користь  яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Заява про апеляційне оскарження постанови може бути подана протягом 10 днів з дня її проголошення, а апеляційна скарга на постанову подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне скарження

.

Рішення підписано суддею 14.12.07р

Суддя
Т.М.Дубова