ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2007 р.                                                            Справа № 37/110-07

вх. № 3623/4-37

Суддя господарського суду Доленчук Д. О.

при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

за участю представників сторін:

прокурора - не з’явився

1-го позивача - не з’явився

2-го позивача - не з’явився  відповідача - не з’явився

розглянувши справу за позовом  Військового прокурора Харківського гарнізону, м. Харків в інтересах держави  в особі 1. Міністерства оборони України, м. Київ та 2. Державного підприємства Міністерства оборони України "Харківська контора матеріально-технічного забезпечення", м. Харків

до  Приватної фірми "Вікар", м. Харків

про звільнення земельної ділянки з приведенням її до попереднього стану

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Харківського гарнізону звернувся до господарського суду Харківської області з позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м. Київ (1-й позивач) та Державного підприємства Міністерства оборони України "Харківська контора матеріально-технічного забезпечення", м. Харків (2-й позивач) до Приватної фірми "Вікар" (відповідач) про звільнення земельної ділянки, відведеної для потреб МО України "ХКМТЗ", розміром 115,00 кв.м за адресою: м. Харків, вул. Цементна, 3 з приведенням її до попереднього стану.

Прокурор та сторони про судове засідання були повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явилися, витребувані судом документи не надали.

Відповідач, через канцелярію господарського суду 17.12.2007 р. за вх. № 26946, надав клопотання про відкладення розгляду справи, в задоволенні якого господарський суд вважає за необхідне відмовити, оскільки строк вирішення спору закінчується 19.12.2007 року, а відповідач не скористався своїм правом щодо до продовження строку вирішення спору.

Беручи до уваги те, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов’язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 14.01.98 р. № 27 ДП МО України „ХКМТЗ" надано у постійне користування земельну ділянку по вул. Цементній, 3 загальною площею 5,9635 га для експлуатації та обслуговування будівель і споруд контори матеріально-технічного забезпечення.

Виконавчим комітетом Харківської міської ради 27.01.98 р. ДП МО України „ХКМТЗ" виданий Державний акт на право постійного користування землею за № 271.

Пунктом 2 рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 14.01.98 р. № 27 ДП МО України „ХКМТЗ" попереджено про заборону будь-якого будівництва, а також реконструкції будівель і споруд на даній земельній ділянці без відповідного рішення   міськвиконкому.

25 серпня 2001 року між ДП МО України „ХКМТЗ" та ПФ „Вікар" укладено договір оренди майстерні загальною площею 203,00 кв.м., яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Цементна, 3, що знаходиться на балансі у позивача.

Згідно акту приймання-передачі від 25.08.01 р. позивачем було передано відповідачу нежилі приміщення за адресою: м. Харків, вул. Цементна, 3. будови, 92/31 будинок майстерні загальною площею 203,00 кв.м.

Актом перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності державного підприємства МО України "ХКМТЗ" від 29.06.2006 р. було встановлено, що прибудова до "Тарної майстерні" та будівля лісосушарні з прибудованою котельною за даними бухгалтерського обліку ДП МОУ «ХКМТЗ» обліковані не були, а земельна ділянка площею 115,00 кв.м. біля майстерні, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Цементна, 3, ПФ „Вікар" самовільно захоплена.  Також, у акті зазначено, що будівництво вищезазначених об'єктів нерухомості фірмою «Вікар» проведено у порушення п.2 рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 14.01.1998 року № 27, яким ДП МО України «ХКМТЗ» попереджено про заборону будь-якого будівництва, а також реконструкцію будівель і споруд на даній земельній ділянці без відповідного рішення міськвиконкому.

Рішення міськвиконкому щодо надання дозволу на будівництво і реконструкцію об'єктів нерухомості на даній земельній ділянці  в матеріалах справи відсутнє.

Статтею 77 Земельного кодексу України передбачено, що землям Міністерства оборони України визнаються землі, надані для розміщення постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладі підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військові формувань, утворених відповідно до законодавства України. Землі оборони можуть перебувати у державній та комунальній власності.

Відповідно до ч. 1 статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

На підставі ч. 2 статті 125 Земельного кодексу України, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону - частина 2 статті 126 Земельного кодексу України.

Однак,   відповідачем   заходи,   щодо   оформлення   земельної  ділянки   не були проведені, а земельну ділянку не було звільнено.

Відповідно до статті 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки, підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними, з приведенням земельних ділянок у придатний для користування стан.

За таких обставин господарський суд приходить к висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, вони підтверджуються доданими до матеріалів справи доказами, не спростовані відповідачем, та суд вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача належить стягнути до державного бюджету України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 85,00 грн. та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005р. № 1258 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 77, 124, 125, 126, 212 Земельного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відмовити.

Зобов'язати Приватну фірму "Вікар" (61064, м. Харків, вул. Комсомольське шосе, 47, кв. 80, , відомості про розрахункові рахунки в матеріалах справи відсутні) звільнити земельну ділянку, відведену для потреб МО України "ХКМТЗ", розміром 115,00 кв.м за адресою: м. Харків, вул. Цементна, 3 та привести її до попереднього стану.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Приватної фірми "Вікар" (61064, м. Харків, вул. Комсомольське шосе, 47, кв. 80, , відомості про розрахункові рахунки в матеріалах справи відсутні) на користь державного бюджету України (Управління Державного Казначейства у м. Харкові, , рахунок 0002 у банку Головного Управління Державного Казначейства у Харківський області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22090200, символ звітності 095) - 85,00 грн. державного мита.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Приватної фірму "Вікар" (61064, м. Харків, вул. Комсомольське шосе, 47, кв. 80, , відомості про розрахункові рахунки в матеріалах справи відсутні) на користь державного бюджету України (Управління Державного Казначейства у м. Харкові, , рахунок 0002 у банку Головного Управління Державного Казначейства України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 2250000, символ звітності 259) - 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписаний 24.12.2007 року.

Суддя                                                                                            Доленчук Д. О.