КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2007                                                                                           № 38/99

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Андрієнка  В.В.

суддів:            Малетича  М.М.

Студенця  В.І.

За участю представників:

від відповідача - Крохмаль Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нове місто"

на рішення Господарського суду м.Києва від 26.10.2007

у справі № 38/99 (Власов Ю.Л.)

за позовом                               Спілки наукових та інженерних об'єднань України

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Нове місто"

про                                                  стягнення збитків в сумі 139404,00 грн.,безпідставно отриманих доходів в сумі 158760,00 грн. та виселення

ВСТАНОВИВ:

Спілка наукових та інженерних об’єднань України звернулась до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про  стягнення збитків (упущеної вигоди) в сумі 139404,00 грн., відшкодування доходів від безпідставно набутого майна в сумі 158760,00 грн. та виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Нове місто» з нежитлової будівлі загальною площею 4379,8 кв. метрів, що розташована за адресою: м. Харків, пл. Конституції, 26, літера “А-4”.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.10.2007 р. позов задоволений частково, вирішено виселити Товариство з обмеженою відповідальністю “Нове місто” з кімнат № 9, 10, 11, 12, 13 загальною площею 147 кв.м. третього поверху нежитлової будівлі, що розташована за адресою: м. Харків, пл. Конституції, 26 літера “А-4”, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Нове місто” на користь Спілки наукових та інженерних об’єднань України кошти в сумі 143490,60 грн.,  державне мито в сумі 1437,76 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 60,75 грн. В іншій частині у позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся  до Київського апеляційного господарського суду  з апеляційною скаргою,  в якій просить  рішення  скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував та порушив норми процесуального та матеріального  права.

Зокрема заявник посилається на те, що Позивач є неприбутковою організацією, не має на меті отримання прибутку, а тому вимоги Позивача щодо завданих йому збитків є безпідставними та необґрунтованими.

Також апелянт посилається на ст. 770 Цивільного кодексу України, відповідно до якої  у разі зміни власника речі, переданої в найом, до нового власника переходять права та обов’язки наймодавця. Відповідач стверджує, що оскільки позивач не надав суду доказів повідомлення орендарів про зміну власника майна, між Позивачем та орендарями не склалися орендні правовідносини, саме тому Позивач не отримав своєчасно доход від використання будівлі.

Позивача просив рішення залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів відзначає  наступне.

21.12.2006р. Вищим господарським судом України була прийнята постанова у справі №11/127-05, відповідно до якої, зокрема рішення Господарського суду Харківської області від 14.03.2006р. та постанова Харківського апеляційного господарського суду від 14.07.2006р. скасовані; визнано за Позивачем право власності на нежитлову будівлю загальною площею 4379,8 кв.м., що розташована за адресою: м. Харків, пл. Конституції, 26 літера “А-4”; зобов’язано КП “Харківське міське бюро технічної інвентаризації” здійснити реєстрацію не житлової будівлі загальною площею 4379,8 кв.м., що розташована за адресою: м. Харків, пл. Конституції, 26 літера “А-4” за Позивачем.

Відповідно до договору дарування нежитлових приміщень від 02.02.07р. Позивач подарував ТОВ “Альтон” нежитлові приміщення другого поверху №1-:-24, 3а, 3б загальною площею 869,6 кв.м. літ. “А-4”, цегла, що знаходиться за адресою: м. Харків, Конституції майдан, б.26, а ТОВ “Альтон” прийняло у дар ці нежитлові приміщення.

Згідно з актом інвентаризації орендованого третього поверху будівлі №26 по пл. Конституції міста Харкова від 19.03.07р., в кімнатах №8, 9, 10, 11, 12, 13, відповідно до поповерхового плану, обладнаних окремими вхідними дверима розміщений офіс Відповідача.

На момент звернення до суду із позовом  Відповідач фактично займає приміщення - кімнати №9, 10, 11, 12, 13, в нежитловому приміщенні, що розташоване за адресою: м. Харків, пл. Конституції, 26 літера “А-4”, що підтверджується також поясненнями Позивача.

Згідно з поповерховим планом громадського будинку в м. Харкові по пл. Конституції, 26 літера “А-4”, що залучений до матеріалів справи, загальна площа кімнати №9 –27,7 кв.м., кімнати №10 –10,2 кв.м., кімнати №11 –33,4 кв.м., кімнати №12 –47, 6 кв.м., кімнати №13 –28,1 кв.м., що загалом складає 147 кв.м.

Спір у справі виник оскільки Позивач вважає, що Відповідач незаконно займає нежитлове приміщення в м. Харкові за адресою: пл. Конституції, 26 літ. А-4 та неправомірно отримує прибуток від здачі в оренду цих нежитлових приміщень, що знаходяться у власності Позивача, а Відповідач проти цього заперечує.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України “Про власність” власник має право вимагати повернення (віндикації) свого майна з чужого незаконного володіння.

Згідно із ст.387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати свої майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов’язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов’язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Незаконним є володіння чужим майном без законних підстав або коли такі підстави раніше були, а потім відпали, що підтверджується абз.2 п.5 Роз’яснення Вищого арбітражного суду від 02.04.1994р. №02-5/225 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з судовим захистом права державної власності”.

Оскільки за Позивачем визнано право власності на нежитлову будівлю загальною площею 4379,8 кв.м., що розташована за адресою: м. Харків, пл. Конституції, 26 літера “А-4”, вимоги Позивача про виселення Відповідача з кімнат №9, 10, 11, 12, 13 загальною площею 147 кв.м. (згідно поповерхового плану) у згаданому нежитловому приміщенні підлягають задоволенню.

Судом не можуть бути задоволені вимоги Позивача щодо виселення Відповідача з нежитлового приміщення площею 4232,8 кв.м., оскільки Позивачем не доведено відповідними доказами, що Відповідач на даний час дійсно займає повністю  приміщення площею 4232,8 кв.м.

Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов’язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов’язана повернути потерпілому майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовується також до вимог, зокрема, відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до ст.1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов’язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Як вбачається з матеріалів справи,  Відповідачем було укладено договори оренди нежитлових приміщень, відповідно до яких Відповідач передав іншим особам в оренду нежитлові приміщення, що розташовані в м. Харкові по пл. Конституції, 26 літера “А-4” на першому поверсі, а саме: 210,3 кв.м. з щомісячною орендною платою 21030 грн., 95 кв.м. з щомісячною орендною платою 10272 грн., 77,0 кв.м. з щомісячною орендною платою 9582 грн., 98 кв.м. та 35 кв.м. з щомісячною орендною платою 11550 грн.

Також  Відповідачем було укладено договори оренди нежитлових приміщень, відповідно до яких Відповідач передав в оренду нежитлові приміщення, що розташовані в м. Харкові по пл. Конституції, 26 літера “А-4” на другому поверсі, а саме: 36,2 кв.м. з щомісячною орендною платою 2718 грн., 392,6 кв.м. з щомісячною орендною платою 19092 грн., 31 кв.м. з щомісячною орендною платою 504 грн., 70,5 кв.м. з щомісячною орендною платою 4632 грн., всього було передано в оренду 530,30 кв.м.

Позивач дізнавався про володіння вказаними нежитловими приміщення без достатніх правових підстав з 21.12.2006р., коли Вищим господарським судом України була прийнята постанова у справі №11/127-05, якою було визнано за Позивачем право власності на нежитлову будівлю загальною площею 4379,8 кв.м., що розташована за адресою: м. Харків, пл. Конституції, 26 літера “А-4”.

З огляду на вказане вище, суд вважає обґрунтованими  вимоги Позивача зі стягнення з Відповідача за договорами оренди нежитлових приміщень на першому поверсі з 21.12.2006р. по 27.02.07р. коштів в сумі 104868 грн. - доходів, які Відповідач отримав або міг отримати у зв’язку із наданням в оренду нежитлових приміщень на першому поверсі в м. Харкові по пл. Конституції, 26 літ. “А-4”, що належать Позивачу.

Суд також вважає обґрунтованими  вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача за договорами оренди нежитлових приміщень на другому поверсі з 21.12.2006р. по 02.02.07р. коштів в сумі 38622,60 грн. - доходів, які Відповідач отримав або міг отримати у зв’язку із наданням в оренду нежитлових приміщень на першому поверсі в м. Харкові по пл. Конституції, 26 літ. “А-4”, що належать Позивачу, що разом по першому та другому поверхах складає 143490,60 грн.

Нарахування Позивачем доходів в сумі 15269,40 грн., отриманих Відповідачем від безпідставно набутого майна на другому поверсі вказаного вище нежитлового приміщення після 02.02.07р. (дата укладання договору про дарування іншій особі нежитлових приміщень на другому поверху) є безпідставним, оскільки з 02.02.07р. вказані приміщення другого поверху вибули з власності Позивача, тому вказані вимоги у цій сумі задоволенню не підлягають.

Також  не підлягають задоволенню вимоги про стягнення з Відповідача 139404,00 грн. збитків у вигляді упущеної вигоди з наступних підстав.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально отримати за звичайних обставин якби її право не було б порушено (упущена вигода).

Згідно з ст.623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, розмір збитків доказується кредитором. Відповідно до ст.614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов’язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом.

З вказаного вище вбачається, що особа, яка зберегла майно без достатньої правової підстави несе перед іншою особою, яка є власником цього майна, відповідальність у разі спричинення володінням, розпорядженням та користуванням вказаним майном іншій особі збитків, наявності вини особи, що зберігала майно без достатньої правової підстави та причинно-наслідкового зв’язку між володінням цим майном та збитками особи, яка є власником цього майна. При цьому, розмір збитків доказується особою, яка вимагає відшкодування цих збитків.

Позивачем не подано доказів, що він мав право та дійсний намір здавати в оренду нежитлові приміщення в м. Харкові по пл. Конституції, 26 літера “А-4” та отримувати від цього прибуток, якби вказані приміщення вчасно були повернуті Відповідачем Позивачу.

З урахуванням наведеного судова колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 26.10.2007 року у справі № 38/99 про часткове задоволення позову прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору.

У зв`язку з цим підстав для скасування прийнятого рішення Київський апеляційний господарський суд не вбачає, а отже апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Нове місто»  підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м. Києва від 26.10.2007 року у справі №38/99 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нове місто»- без задоволення.

Головуючий суддя                                                                      Андрієнко  В.В.

Судді                                                                                          Малетич  М.М.

Студенець  В.І.

10.12.07 (відправлено)