ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2007 р.                                                 Справа №  14/131/07

м. Миколаїв

Позивач: Миколаївської обласної громадської організації “Закон та справедливість”, м. Миколаїв, вул. Спаська, 72.

Відповідач: Закрите акціонерне товариство “ТК “Миколаївський глиноземний завод”, м. Миколаїв, пр-т Жовтневий, 340/2

Суддя  –П.В. Цвєткова

Представники:

від  позивача: Гуськов В.В., довіреність № 7 від 05.05.2007 р.,

від відповідача: Крупська О.В., довіреність від 20.03.2007р..

Предмет спору. Позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання положень підпункту 5 п. 10.3.10 Статуту Закритого акціонерного товариства “ТК” Миколаївський глиноземний завод” такими, що не відповідають та порушують норми чинного законодавства України.

Позивач позов не визнає, посилаючись на те, що:

1.Миколаївська обласна організація «Закон та справедливість»не є належним позивачем. Статтею 2 ГПК України чітко визначено за позовними заявами яких осіб господарським судом порушуються провадження у справі. Зокрема, в цій статті зазначено, що справа порушується за заявами осіб, що звертаються в господарський суд за захистом своїх прав і охоронюваних законом інтересів. Ані ГПК України, ані Законом України «Про об`єднання громадян»не передбачено право організацій звертатись до суду з позовом за захистом не своїх інтересів, а других осіб. Позивач не є учасником відповідача, а тому його інтереси Статутом відповідача не порушені.                     2.Позивачем пропущено строк позовної давності. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України пропуск строку позовної давності є підставою для відмови у позові. Відповідач просить суд застосувати позовну давність щодо заявлених позовних вимог позивача.

3. Крім того, положення підпункту 5 п. 10.3.10 Статуту ЗАТ «ТК МГЗ»не порушує права акціонерів товариства. Цей пункт передбачає, що спостережна рада товариства має право приймати рішення щодо відчуження акцій других товариств, внесених акціонерами до статутного фонду як їх вклад. Акції других товариств внесені до статутного фонду ЗАТ «ТК МГЗ є власність останнього і він має право розпоряджатись ними на свій розсуд.

Розглянувши матеріали, заслухавши представників сторін, господарський суд встановив таке:

Статут Миколаївської обласної громадської організації «Закон та справедливість»затверджено загальними зборами учасників 25 червня 2003 р. і зареєстровано Миколаївським обласним управлінням юстиції 14 липня 2003 р. реєстраційний номер № 475. Згідно зі Статутом Організація є місцевою громадською неприбутковою організацією, яка на добровільних засадах та спільності інтересів об`єднує громадян України з метою реалізації мети та завдань передбачених цим Статутом.

Відповідно до п.2.1 Статуту метою діяльності організації є задоволення та захист законних соціальних і економічних інтересів членів організації, інтереси та законні права, яких були порушені в процесі приватизації та порушуються під час управління приватизованими підприємствами.

Одним з основних завдань організації (п. 2.2 Статуту) є представлення та захист інтересів членів організації в державних, судових та комерційних органах і підприємствах.

Позивач об`єднує 131 особу, які є власниками акцій ЗАТ “ТК МГЗ”. Товариство вважає, що підпункт 5 п. 10.3.10 Статуту ЗАТ “ТК МГЗ” порушує права членів його організації і звернулася до суду з позовом про невідповідність цих пунктів чинному законодавству.

Господарським судом не може бути прийнято до уваги посилання від позивача про те, що Організація є неналежним позивачем. Оскільки Одеський апеляційний господарський суд при розгляді апеляційної скарги Миколаївської організації “Закон та справедливість” на ухвалу суду Миколаївського господарського суду від 25.12.2006 р. в постанові від 20 лютого 2007 р. (арк. с. 39) зазначив, що “з позовної заяви Миколаївської обласної організації “Закон та справедливість” вбачається, що позивач звернувся до суду саме в своїх інтересах”.

З урахуванням зазначеного справа розглядається по суті.

23.09.2000 р. загальними зборами акціонерів ЗАТ “ТК МГЗ” затверджено Статут товариства, а 6 жовтня 2000 р. його зареєстровано Реєстраційно-ліцензійною палатою Миколаївського міськвиконкому.

Відповідно до підпункту 5 п. 10.3.10 Статуту ЗАТ “ТК МГЗ” до компетенції Спостережної ради віднесено прийняття рішень про відчуження акцій, внесених до Статутного фонду товариства, а також інших акцій, що належать товариству.

Позивач вважає, що даний пункт Статуту порушує права учасників, оскільки вони є акціонерами ЗАТ “ТК МГЗ”.

З пояснень позивача встановлено, що учасники організації внесли до Статутного фонду ЗАТ “ТК МГЗ” акції другого товариства і вважають ці акції своєю власністю, а тому Спостережна рада не має права ними розпоряджатися.

На момент прийняття Статуту ЗАТ “ТК МГЗ” діяв Цивільний кодекс Української РСР, статтею 71 якого встановлено строк позовної давності три роки. Відповідно до ст. 76 вказаного кодексу перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналась чи повинна була дізнатись про порушення свого права. У відповідності до ст. 10 ЗУ “Про господарські товариства” учасники товариства мають право одержувати інформацію про діяльність товариства. Таким чином, трьохрічний строк позовної давності по даному спору закінчився в жовтні 2003 року до введення в дію нового Цивільного кодексу України.

З 1 січня 2004 року діє Цивільний кодекс України. Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред’явлення яких встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим кодексом.

У відзиві на позов і в судовому засіданні представник відповідача наполягав на застосуванні судом строку позовної давності, як то передбачено п. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України.

Господарський суд вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Слід зазначити, що з 11 березня 2005 року діє редакція Статуту ЗАТ “ТК МГЗ”, в якому відсутні повноваження Спостережної ради, передбачені підпунктом 5 п. 10.3.10 Статуту 2000 року. 2 квітня 2007 року загальними зборами акціонерів ЗАТ “ТК МГЗ” прийнято рішення про ліквідацію товариства.

Крім того, заслухавши пояснення сторін, господарський суд дійшов висновку, що оскаржене позивачем положення Статуту відповідача не порушує прав акціонерів.

Відповідно до ст. 177 ЦК України об’єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери. Таким чином, цінні папери є одним із видів майна.

Згідно зі ст. 12 ЗУ “Про господарські товариства” відповідач є власником майна переданого йому засновниками та учасниками у власність.

Акціонери ЗАТ “ТК МГЗ”, які є учасниками позивача, передали в статутний фонд ЗАТ “ТК МГЗ” акції других товариств і одержали замість них акції ЗАТ “ТК МГЗ”. Таким чином, здійснився обмін акціями, в наслідок чого акціонери стали власниками акцій ЗАТ “ТК МГЗ” і втратили право власності на акції, передані ними до Статутного фонду. Отже, у позивача немає підстав стверджувати, що Спостережна рада розпоряджалась майном його учасників безпідставно.

За таких умов, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 46, 49, 82, 85  ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Суддя                                                                         П.В. Цвєткова