СУД міста КИЄВА
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б     тел.
У Х В А Л А

справа №  25/343

06.12.07

За позовом
ОСОБА_2

до                  1 ОСОБА_1

2
ОСОБА_3

3
ОСОБА_4

третя
особа Дніпровська районна державна адміністрація міста Києва

про                визнання недійсним рішення
загальних зборів, -

Суддя   Морозов С.М.

представники сторін:

від
позивача            ОСОБА_5 (довіреність
від 08.10.2007р.);

ОСОБА_6 (довіреність від
08.10.2007р.)

від
відповідача 1     ОСОБА_7 (довіреність
від 22.06.2007р.);

від
відповідачів 2, 3, третьої особи:   не
з'явились;

Обставини  справи:

ОСОБА_2 (позивач) звернувся до суду
з позовною заявою про визнання недійсними рішень загальних зборів ТОВ «КВВФ
«Сапсан»про виключення зі складу учасників ОСОБА_2, про прийняття звіту
генерального директора, вихід зі складу учасників ОСОБА_8, ОСОБА_3, про
ліквідацію ТОВ «КВВФ «Сапсан», про призначення ліквідаційної комісії,
звільнення з посади директора та підготовку документів для скасування державної
реєстрації.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 11.09.2006р. в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва
від 30.11.2006р. рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11.09.2006р.
залишено без змін.

Постановою Вищого господарського
суду України від 21.06.2007р. рішення Деснянського районного суду м. Києва від
11.09.2006р. та ухвалу Апеляційного суду              м. Києва від 30.11.2006р.
скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
ОСОБА_2, як співучасник ТОВ “КВВФ “Сапсан” та власник частки у розмірі 50% у
статутному фонді товариства не був присутній на зборах учасників товариства та
вважає прийняті рішення загальних зборів товариства такими, що порушують його
права та майнові інтереси, як учасника товариства.

Представник ОСОБА_1(відповідача-1)
проти заявленого позову заперечував, посилаючись на те, що позивач у справі
-ОСОБА_2 не набув у встановленому чинним законодавством порядку прав учасника
ТОВ “КВВФ “Сапсан” ні з часткою 20%, ні з часткою 50% від статутного фонду
товариства, державна реєстрація змін до установчих документів ТОВ “КВВФ
“Сапсан” проведена не була, а також у звязку з відсутністю доказів відступлення
позивачу частки у статутному фонді товариства відповідачем-1 та відповідачем-2
наявні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідач-2 та відповідач-3 явку
уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, вимог ухвал суду
не виконали.

Від третьої особи до суду надійшла
заява про можливість розгляду спору без представників Дніпровської районної у
м. Києві державної адміністрації, на виконання вимог суду повідомлені необхідні
відомості.

Відповідно до положень статті 75
ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.06.1993 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3
було засновано ТОВ «КВВФ «Сапсан», що підтверджується Свідоцтвом НОМЕР_1 про
реєстрацію ТОВ «КВВФ «Сапсан», державний реєстраційний номер 0093-1336 ЛТД від
03.06.1993р. (т. 2 а/с 92) та не заперечується сторонами.

Позивач у справі -ОСОБА_2 у
позовній заяві та уточненнях до неї посилається на те, що у серпні 1994 року
його було включено до складу учасників ТОВ «КВВФ «Сапсан»без зміни розміру
статутного фонду із визначенням його частки у статутному фонді у розмірі 20%,
ОСОБА_1 -50% та ОСОБА_3 -30%, а у вересні 1995 року без зміни статутного фонду
до складу часників ТОВ «КВВФ «Сапасан»було включено ОСОБА_4 та ОСОБА_8 із
визначенням їх часток у статутному фонді по 12,5% кожному, ОСОБА_1 -20%,
ОСОБА_3 -5%, ОСОБА_2 -50%.

Відповідно до вимог ст. 11112 ГПК
України вказівки, які містяться у постанові касаційної інстанції, є
обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Вищим господарським судом України у
постанові від 21.06.2006 року вказано про необхідність з'ясування під час
нового розгляду наступних обставин:

- встановивши вступ позивача у
Товариство на правах учасника товариства та поступове збільшення його частки до
50% у статутному фонді Товариства, необхідно з'ясувати, які документи
(протоколи, договори тощо, та внесені на їх підставі зміни та доповнення до
установчих документів) свідчать про перерозподіл між засновниками (учасниками)
ТОВ «КВВФ «Сапсан»часток та їх переуступку у складі статутного фонду
Товариства, які документи свідчать про здійснену позивачем оплату за придбання
цих долей. Крім того, необхідно з'ясувати підстави та умови відступлення
ОСОБА_1 частини належних їм часток у статутному фонді Товариства ОСОБА_2, за
умови, що розмір статутного фонду не змінювався;

- необхідно з'ясувати наявність
державної реєстрації (перереєстрації) органами державної реєстрації установчих
документів ТОВ «КВВФ «Сапсан»з внесеними до них змінами та які саме установчі
документи Товариства були зареєстровані органами державної реєстрації з моменту
створення Товариства (з 1993 року) до моменту припинення його господарської
діяльності; наявність документів, які передували укладенню установчого договору
від 07.09.1995 року;

- необхідно надати належну правову
оцінку суперечності між протоколом від 30.10.1995 року, яким були введені до
складу засновників Товариства ОСОБА_8 і ОСОБА_4, у т.ч. листом Товариства без
дати та номеру, яким Товариство звернулося до голови Ради Дніпровського району
м. Києва з проханням дозволити внести зміни та доповнення до установчого
договору та статуту Товариства та установчим договором ТОВ «КВВФ «Сапсан»від
07.09.1995 року, укладеним ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3;

- необхідно надати правову оцінку
написам, що містяться на титульних аркушах статуту Товариства, підписаному
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, на яких зазначений «1994 рік»та статут, підписаному
ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_1та ОСОБА_3, підписи яких посвідчені
07.09.1995 р. державним нотаріусом Бочковою Н., на якому теж зазначений «1994
рік».

Згідно ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Положеннями статті 4 Закону України
«Про господарські товариства», встановлено, що установчі документи повинні
містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад
засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок
утворення статутного фонду, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та
компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи
перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок
внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації
товариства.

Відповідно до ст. 7 Закону України
«Про господарські товариства»зміни, які сталися в установчих документах
товариства і які вносяться до державного реєстру, підлягають державній
реєстрації за тими ж правилами, що встановлені для державної реєстрації
товариства, товариство зобов'язане у п'ятиденний строк повідомити орган, що
провів реєстрацію, про зміни, які сталися в установчих документах, для внесення
необхідних змін до державного реєстру. Статтею 6 вказаного закону передбачено,
що товариство набуває прав юридичної особи з дня його державної реєстрації.

Таким чином, з огляду на вимоги
Закону України «Про господарські товариства», у разі змін у складі учасників
(засновників) господарського товариства та зміни їх часток у статутному фонді
товариства, такі зміни повинні вноситись до його установчих документів, і,
відповідно, підлягають державній реєстрації в органі державної реєстрації з
метою внесення таких змін до державного реєстру. Такі зміни набувають чинності
з моменту їх державної реєстрації, зважаючи на те, що внесення змін до установчих
документів відбувається за правилами, передбаченими для державної реєстрації
новоствореного господарського товариства.

Відповідно до п. 18 «Положення про
державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.1994 року №276 (що була чинною
у 1994-1995 роках, далі по тексту - Положення), внесення змін (доповнень) до
установчих документів оформляється окремими додатками до них або шляхом їх
викладення у новій редакції з додержанням вимог, визначених пунктами 4-6 цього
Положення.

Як встановлено судом, Дніпровська
районна у місті Києві державна адміністрація була належним органом державної
реєстрації, який в період з 03.06.1993 року (моменту створення ТОВ «КВВФ
«Сапсан») до 17.05.1999 року (моменту ліквідації ТОВ «КВВФ «Сапсан») мав
здійснювати державну реєстрації товариства та змін до установчих документів
товариства, у разі, якщо вони мали місце.

Відповідно до п. 20 Положення про
державну реєстрацію, в редакції, що була чинною станом на 1994-1995 роки, у
разі внесення до установчих документів змін (доповнень), які не потребують
перереєстрації суб'єкта підприємницької діяльності, але тягнуть за собою
необхідність внесення змін (доповнень) до реєстраційної картки, заявник
зобов'язаний у 10-денний термін з дня прийняття рішення про внесення цих змін
(доповнень) зобов'язаний подати по одному примірнику завірених в установленому
порядку копій документів, в яких наведено зазначені зміни (доповнення), до
органу державної реєстрації та внести їх до своєї реєстраційної картки. Якщо ці
зміни /доповнення/ є значними за обсягом, заявник заповнює новий бланк
реєстраційної картки в трьох примірниках, проставивши на ньому свій
ідентифікаційний код, за яким суб'єкт підприємницької діяльності включений до
Державного реєстру звітних статистичних одиниць. В новому бланку наводяться
лише ті відомості, що зазнали змін /доповнень/. Застарілі відомості у раніше
заповненій реєстраційній картці заявник викреслює і ставить свій підпис.

Таким чином, керуючись п. 20 Положення
про державну реєстрацію, суд вважає неналежним доказом реєстраційну картку ТОВ
«КВВФ «Сапсан», в якій засновниками товариства зазначено ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4 на тій підставі, що в останній не зазначено номер
рішення про державну реєстрацію змін до установчих документів, пов'язаних зі
зміною у складі засновників та вказана картка не підписана ОСОБА_1, який
вказаний як особа, що її заповнила.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Відповідно до листа Дніпровської
районної у м. Києві державної адміністрації від 09.11.2007 року №
5-19/34-4747/5, останньою жодних відомостей щодо реєстрації змін до установчих
документів ТОВ «КВВФ «Сапсан»(№0093-1336 лтд) за період з 1993р. по 1999р. не
виявлено, отже суд дійшов до висновку, що будь-які зміни до установчих
документів ТОВ «КВВФ «Сапсан» за вказаний період Дніпровською районною у м.
Києві державною адміністрацією не були зареєстровані.

Враховуючи викладене, позивачем не
надано будь-яких доказів того, що він набув прав учасника ТОВ «КВВФ «Сапсан»у
серпні 1994 році з часткою у статутному фонді товариства 20%, та у вересні 1995
року -з часткою у статутному фонді товариства 50%.

Посилання представників позивача на
Постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 14.01.1998 року,
складеної оперуповноваженим ВДСГЕЗ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві
ст. лейтенантом міліції Г.Г. Герасименко, як на доказ того, що станом на
14.01.1998 року ОСОБА_2 був засновником ТОВ “КВВФ “Сапсан” є необґрунтованим
виходячи з наступного:

Відповідно частини другої ст. 35
ГПК України вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, є обов'язковим
для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії
та ким вони вчинені.

Враховуючи те, що Постанова про
відмову в порушенні кримінальної справи від 14.01.1998 року не є вироком суду у
кримінальній справі, отже не має преюдиційного характеру для господарського
суду, а відтак факт того, чи був ОСОБА_2 засновником ТОВ «КВВФ «Сапсан»має
встановлюватись господарським судом на підставі наявних у даній справі доказів.

Також суд не приймає до уваги
посилання представників позивача на Лист Голови ДПІ у Дніпровському районі
міста Києва В.В. Лайтарюка №26/422 від 09.01.1998 року  як на доказ того, що ОСОБА_2 був учасником
(засновником) ТОВ «КВВФ «Сапсан», оскільки:

Згідно п. 10 Положення про державну
реєстрацію орган державної реєстрації фіксує дату надходження документів.

Враховуючи, що державна реєстрація
змін до установчих документів товариства передує поданню відомостей до районної
державної податкової інспекції та зважаючи на зміст листа Дніпровської районної
у м. Києві державної адміністрації від 09.11.2007 року № 5-19/34-4747/5, суд не
приймає до уваги Лист Голови ДПІ у Дніпровському районі міста Києва В.В.
Лайтарюка від 09.01.1998 року №26/422 у зв'язку з тим, що матеріалами справи не
підтверджується факт того, що ОСОБА_2 набув прав учасника ТОВ «КВВФ «Сапсан»у
серпні 1994 року та у вересні 1995 року з відповідним збільшенням його частки у
статутному фонді Товариства.

Стосовно копій Статуту ТОВ «КВВФ
«Сапсан»в редакції від 12.08.1994 року, Установчого договору ТОВ «КВВФ «Сапсан»від
07.09.1995 року, Статуту ТОВ "КВВФ «Сапсан»від 07.09.1995 року, Листа ТОВ
«КВВФ «Сапсан»без дати та номеру, яким Товариство звернулося до голови Ради
Дніпровського району м. Києва з проханням дозволити внести зміни та доповнення
до установчого договору та статуту Товариства та Протоколу Загальних зборів
товариства б/н від 30.10.1995 року (містяться в матеріалах справи), то вказані
документи лише підтверджують намір ТОВ «КВВФ «Сапсан»провести державну
реєстрацію змін до установчих документів, оскільки у суду відсутні будь-які
докази про проведення державної реєстрації таких змін у порядку, передбаченому
чинним на той момент законодавством.

Статтею 1 ГПК України встановлено,
що у випадках, передбачених законодавчими актами України до господарського суду
мають право звертатися фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької
діяльності за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних
законом інтересів.

Пунктом 4 частини першої статті 12
ГПК України встановлено, що господарським судам підвідомчі справи, що виникають
з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його
учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а
також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані
із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього
товариства, крім трудових спорів.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають
для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вказане вище, суд
вважає, що даний спір  не підлягає
вирішенню в господарських судах України, оскільки матеріалами справи,
представленими до суду доказами не підтверджено того, що ОСОБА_2 (позивач у
справі) був засновником (учасником) ТОВ «КВВФ «Сапсан»до моменту ліквідації
вказаного товариства.

Відповідно до положень пункту 1 частини
першої  ст. 80  ГПК України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах
України.

Враховуючи вищевикладене
провадження у справі підлягає припиненню.

Керуючись  п.1 ч.1 ст.80, ст. 86 ГПК України,
господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі №25/343
припинити.

Ухвала підлягає оскарженню в
порядку передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя

С.М.
Морозов