ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

02.10.07                                                                                               Справа №14/185-пн-05

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Яценко О.М. судді  Яценко О.М.    , Мірошниченко М.В.  , Юхименко О.В.

при секретарі: Шерник О.В.

за участю представників:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: не з’явився;

третьої особи: Кумпете В.І., довіреність №/ посвідчення № 069, сільський голова;

від прокуратури: Сквирський І.О., довіреність № / посвідчення № 336 від 11.04.07р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чкалівської сільської ради та апеляційне подання прокурора Великоолександрівського району на рішення господарського суду Херсонської області від 06.09.2005р. по справі № 14/185-ПН-05

за позовом: Приватного підприємця Кандиби Ангеліни Валентинівни м. Херсон

до відповідача : Херсонського державного бюро технічної інвентаризації, м. Херсон

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Чкалівської сільської ради, с. Чкалово Великоолександрівського району Херсонської області

за участю прокурора Великоолександрівського району

про спонукання проведення державної реєстрації

Розпорядженням Першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 2704 від 01.10.2007 року справа № 14/185-ПН-05 передана для розгляду колегії суддів у складі: головуючий: Яценко О.М., суддів: Мірошниченко М.В., Юхименко О.В.

Колегія судді прийняла справу до провадження.

Судове засідання 02.10.2007 року закінчилось прийняттям постанови.

Рішення господарського суду Херсонської області (суддя Гридасов Ю.В.) від 06.09.2005 року у справі № 14/185-ПН-05 позовні вимоги задоволені. Забов`язано Херсонське державного бюро технічної інвентаризації здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно – адмінбудівлю (літ.А) загальною площею 514,6 кв.м., що розташована за адресою: Херсонська область, Великоолександрівський район, с.Калова, вул..Калова,44 за приватним підприємцем Кандибою Ангеліною Валентинівною, що належить останній на підставі договору № 1-1427 купівлі – продажу нерухомого майна від 29.12.2004р.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням господарського суду, Чкалівської сільської ради, с. Чкалово Великоолександрівського району Херсонської області звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове рішення яким визнати договір купівлі – продажу  адміністративної будівлі, укладений 29.12.2004р. між СТОВ ім.Чкалова та ПП Кандиба А.В. не дійсним та скасувати цей договір; торги по здійсненню продажу активів боржника СТОВ ім.Чкалова, а саме адміністративного приміщення визнати недійсними. Вважає, що судом порушені норми матеріального та процесуального права України та законні права і інтереси Чкаловської сільської ради. Зауважує, що в судове засідання Чкаловською сільською радою Великоолександрівського району були представлені документи, які засвідчують право територіальної громади в особі Чкаловської сільської ради на адміністративну будівлю, розташовану в с.Чкалово, що введена в експлуатацію 01.05.1975 р. До такого документу відноситься акт приймання - передачі майна колишнього КСП ім.Чкалова до комунальної власності Чкаловської сільської ради від 19.12.2002 року, до якого включена адміністративна будівля. На підставі цього акту рішенням У1 сесії ХХ1У скликання від 18.04.2003 року №57 Чкаловською сільською радою затверджений перелік майна, що становить комунальну власність. До цього переліку включена і адмінбудівля, яка ї є предметом спору. Про те суд не дослідив ці обставини справи. Вважає, що рішенням Господарського суду не враховані норми наказу Міністерства економіки України від 07 червня 2001 року №123 «Про затвердження порядку продажу активів у рахунок погашення податкового боргу боржника в процедурах банкрутства», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 червня 2001 року №536/ 3727. Зазначив, що найбільш суттєвим порушенням збоку позивача Кандиби А.В. стало не виконання умов договору купівлі - продажу нерухомого майна- адмінбудівлі та пункту 7 підпункту 7.2, 7.4 наказу Міністерства економіки України від 07 червня 2001 року №123 .

В апеляційному поданні прокурор Великоолександрівського району Херсонської області просить скасувати рішення господарського суду Херсонської області від 06.09.2005р., провадження у справі припинити. В поданні зауважив, що відповідно до ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, які питання належать до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад. Зокрема в п.п.30 та 31 ст.26 даного Закону вказано що, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна, а також прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення. Проте жодних рішень про передачу вказаних повноважень виконавчому комітету на пленарних засіданнях Чкалівської сільської ради прийнято не було. Отже, виконавчий комітет Чкалівської сільської ради не мав повноважень відносно прийняття рішень про відчудження та надання права власності комунальне майно СТОВ ім.Чкалова. Таким чином, адміноудівля згідно акту прийому-передачі від 19.12.2002 року належить Чкалівській сільській раді на праві власності. На даний час і станом на 29.12.2004 року у СТОВ ім.Чкалова в особі ліквідатора Запорожець Д.Ю. було відсутнє право власності на дану адмінбудівлю. Зазначив, що у СТОВ ім Чкалова цивільна дієздатність щодо права власності на приміщення адмінбудівлі відсутня. Крім того, відповідно до п.3.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 07.02 2002 року однією з підстав для відмови у реєстрації права власності є невідповідність поданих документів вимогам законодавства і неможливість на їх основі встановити відповідність законодавству заявлених прав. Вважає, що через ряд причин викладених вище заявлені права не можна вважати законними і такими, що відповідають чинному законодавству.

Позивач та відповідач повноважних представників до судового засідання не направили, про причини неявки не повідомили.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників від прокуратури та третьої особи, суд

ВСТАНОВИВ:

З 01.09.2005 року набув чинності Кодекс адміністративного судочинства України.

Після набрання чинності КАСУ позовні заяви у господарських справах, що віднесені цим Кодексом до адміністративної юрисдикції, а також апеляційні, касаційні скарги (подання), у таких справах, подані і не розглянуті до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України, розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. (Абзац перший пункту 7 розділу VII КАСУ в редакції Закону N 2953-IV від 06.10.2005 року) .

Визначення поняття "справа адміністративної юрисдикції" наведено у статті 3 КАС України, під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Стаття 17 КАС України встановлює категорії спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів, щодо вирішення адміністративних справ. З господарськими спорами можуть пересікатись категорії спорів, визначені в пунктах 1, 3, 4 вказаної статті, а саме:

- спори осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності;

- спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління,  а також спори з приводу укладання та виконання адміністративних договорів;

- спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

У всіх наведених категоріях спорів передбачено, що хоча б однією із сторін такого спору повинен бути суб'єкт владних повноважень.

Поняття «суб'єкт владних повноважень» визначено у статті З КАС України - це органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Виходячи з вищезазначеного критерію, колегія суддів приходить до висновку що відповідно до статей 1, 4, 17 КАС України розгляд спору про спонукання до проведення державної реєстрації має здійснюватись у порядку адміністративного судочинства, в тому числі, спори осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у яких такий суб'єкт своїми владними рішеннями чи діями зобов'язує цих осіб вчиняти певні дії, утримуватись від вчинення певних дій, нести відповідальність. При цьому особи згідно з нормами чинного законодавства України зобов'язані виконувати такі владні рішення чи вимоги суб'єкта владних повноважень;

Як свідчать матеріали справи, у даному спорі відповідач є суб’єктом владних повноважень, спір виник з приводу здійснення відповідачем належних йому владних повноважень, а відтак спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства і є підвідомчим адміністративним судам України.

Предметом позову в даній справі є спонукання проведення державної реєстрації.

У відповідності до статі 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації. В Україні формується та діє єдиний Державний реєстр прав, який базується на державному обліку земельних ділянок усіх форм власності та розташованого на них іншого нерухомого майна, реєстрації речових прав на об'єкти нерухомого майна, їх обмежень та правочинів щодо нерухомого майна. Державна реєстрація прав є публічною, здійснюється місцевим органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані речові права та їх обмеження.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» систему органів державної реєстрації прав складають центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав, створена при ньому державна госпрозрахункова юридична особа з консолідованим балансом (центр державного земельного кадастру) та її відділення на місцях, які є місцевими органами державної реєстрації прав. Держателем Державного реєстру прав є центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Адміністратором Державного реєстру прав є центр державного земельного кадастру, який здійснює його ведення. Статут центру державного земельного кадастру затверджує центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Державна реєстрація прав проводиться місцевими органами державної реєстрації прав виключно за місцем знаходження нерухомого майна, а саме: в містах Києві та Севастополі, місті обласного підпорядкування, районі.

У відповідності з ч.5 Прикінцевих положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Згідно з п.1.3. „Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно" затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 р. N 7/5 - державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць. Пунктом 1.12. «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно» встановлено, що рішення про реєстрацію чи відмову в реєстрації прав приймає реєстратор прав власності на нерухоме майно (далі - реєстратор), що є працівником БТІ, який безпосередньо здійснює реєстрацію прав власності на нерухоме майно. Відмова в реєстрації прав власності на нерухоме майно може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Вказане свідчить, що БТІ на основі законодавства делеговані владні повноваження у сфері суспільних правовідносин, пов'язаних зі здійсненням від імені держави дій щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Таким чином, БТІ щодо реєстрації права власності, в розумінні п. 7 ст. 3 КАС України, є суб'єктом владних повноважень.

Аналіз суб'єктного складу та характеру правовідносин свідчить, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції.

Позовна заява Приватного підприємця Кандиби Валентини подана до господарського суду Херсонської області 04 серпня 2005р., про що свідчить вхідний штамп канцелярії суду. Позивач в заявленій скарзі посилається на норми ГПК України.

Оскільки Кодекс адміністративного судочинства України набрав чинності з 1 вересня  2005 року, справу було правомірно порушено господарським судом Херсонської області за нормами ГПК України 09 серпня 2005р.

Суд прийняв і розглядав зазначений спір у порядку ГПК України (а.с.1, 37), але з 01.09.2005р. справа підвідомча адміністративному суду. Спір незаконно розглядався за нормами ГПК України та в порядку господарського судочинства, а повинен був розглядатися за нормами КАСУ.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про незаконність та необґрунтованість рішення господарського суду, провадження припиненню, оскільки спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст. 80 ГПК України, ст. 101 – 105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чкалівської сільської ради та апеляційне подання прокурора Великоолександрівського району на рішення господарського суду Херсонської області від 06.09.2005р. по справі № 14/185-ПН-05 –задовольнити частково.

Рішення господарського суду Херсонської області від 06.09.2005р. по справі № 14/185-ПН-05- скасувати.

Справу № 14/185-ПН-05 направити до господарського суду Херсонської області для розгляду спору за нормами КАСУ.

Головуючий суддя Яценко О.М.

судді  Яценко О.М.

Мірошниченко М.В.  Юхименко О.В.