ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

29.08.07                                                      м. Київ                                     32/385-А

За позовом
Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління»Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

До
Державної податкової інспекції у  Сквирському районі Київської області

про
скасування  податкового  повідомлення –рішення

Суддя Хрипун О.О.

Секретар судового засідання Ковальчук О.В.

Представники:

Від позивача          Майданік В.В. –предст.

Від відповідача     Сологуб С.Т. –ст.держ.под.рев-інсп.,

Кодинська О.В. - гол.держ.под. інсп.,

Попова О.В.- гол.держ.под.інсп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення №/0, прийнятого Державною податковою інспекцією у Сквирському районі Київської області 26.03.2007.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно експлуатаційних характеристик  великовантажний автомобіль марки «БелАЗ»-7523»не може використовуватись в умовах бездоріжжя і за Гармонізованою системою опису та кодування товарів відноситься до товарної позиції 87.09, а не до товарної позиції 87.04, як помилково визначає відповідач. Тому на підставі ч.2 ст.2 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»цей автомобіль не є об’єктом оподаткування, і  визначення відповідачем податкового зобов’язання з податку власників транспортних засобів у розмірі 5883,00грн. та застосування штрафних санкцій спірним податковим повідомленням-рішенням позивач вважає безпідставним.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, великовантажні автомобілі марки «БелАЗ», які використовуються поза дорожньою мережею на будівельних майданчиках  для перевезення ґрунту,  гравію, цементу, тощо класифікуються з Гармонізованою системою опису та кодуванню товарів в товарній позиції 87. 04 і тому є об’єктом податку з власників транспортних засобів за ставкою, встановленою ст.3 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів». Визначення позивачу податкового зобов’язання з податку транспортних засобів у розмірі 5 883,00 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 2 942,00 грн. відповідач вважає  правомірним, а спірне податкове повідомлення-рішення - таким, що відповідає вимогам чинного законодавства (заперечення у матеріалах справи).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2007 Державною податковою інспекцією у Сквирському районі Київської області прийняте податкове повідомлення-рішення № 000210170/0, яким позивачу згідно з підпунктом «б»пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4, пп. 17.1.3, п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», ст.6 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів  та інших самохідних машин і механізмів»визначено суму податкового зобов’язання по податку з власників транспортних засобів  на загальну суму 8 825,00 грн., з яких 5 883,00 грн. –основний платіж, 2 942,00 грн. –штрафні санкції.

Спірне податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта перевірки від 21.03.2007 № 278/231/36-33293923 «Про результати виїзної планової перевірки філії  «Сквирське районне дорожнє управління ДП «Київське обласне дорожнє управління»ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України»код за з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2005 по 30.09.2006», в якому, серед іншого, зазначено, що до розрахунку податку з власників транспортних засобів на 2006 рік підприємством не включено один великовантажний автомобіль марки «БелАЗ –7523»(об’єм циліндра двигуна –23532 куб.см).

З посиланням на ст.7 Закону України «Про власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»документальною перевіркою донараховано 5883,00 грн. податку з власників транспортних засобів.

Висновки акта зводяться до того, що великовантажні автомобілі-самоскиди  марки «БелАЗ»призначені для використання поза дорожньою мережею, за Гармонізованою  системою опису та кодування товарів визначені під кодом 8704 «Автомобілі вантажні», а тому є об’єктом оподаткування податком з власників транспортних засобів за ставкою встановленою ст.3 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», залежно від об’єму циліндра двигуна.

Витяг з акту перевірки знаходиться у матеріалах справи.

Однак з доводами відповідача та висновками, викладеними в акті перевірки, щодо визначення позивачу податкового зобов’язання по податку з власників транспортних засобів, суд не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно ст. 2 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»об'єктом оподаткування цим податком є транспортні засоби, віднесені до певної товарної позиції Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується за ставкою та у розмірах, встановлених ст.3 вказаного Закону.

Матеріалами справи встановлено, що позивач є власником автомобілю «БелАЗ-7523»1979 року випуску. Відповідач вважає, що таки автомобілі призначені для використання поза дорожньою мережею та за Гармонізованою системою опису кодування товарів підпадають під товарну позицію «Автомобілі вантажні»- код 87.04, а отже відповідно до абз.4 ч.1 ст. 2 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»є об'єктом оподаткування за ставкою та розмірі, встановлених ст.3 цього Закону.

Позивач стверджує, що вказані автомобілі відносяться до іншої позиції Гармонізованої системи опису кодування товарів, а саме: товарної позиції 87.09 (заводські вантажівки, самохідні, не оснащені піднімальним або навантажено-розвантажувальним обладнанням, такого типу, які використовуються на фабриках, складах, доках або аеропортах для транспортування товарів на короткі відстані).

Відповідно до Закону України «Про Митний тариф України»митний тариф України - це систематизований згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності  перелік ставок ввізного мита, яке справляється з товарів, що ввозяться на митну територію України.

В основу товарної класифікаційної схеми Митного тарифу України (товарна номенклатура) покладено Українську класифікацію товарів зовнішньоекономічної діяльності, яка базується на Гармонізованій системі опису та кодування товарів.

У відповідності до підпункту «а»пункту 3 Правил тлумачення Гармонізованої системи кодування товарів позиції, яка дає найбільш спеціальне описання, віддається перевага перед позиціями, які дають більш загальний опис.

Товарна позиція 87.04 Гармонізованої системи встановлює наступні ознаки транспортних засобів: «Автомобілі вантажні»- автомобілі - самоскиди призначені для використання на бездоріжжі.

Товарна позиція 87.09 Гармонізованої системи визначає ознаки транспортного засобу: транспортні засоби вантажні, самохідні без підємних або навантажувальних пристроїв, які використовуються на заводах, складах, у портах або аеропортах для перевезення вантажів на короткі відстані.

Тобто позиція 87.09 Гармонізованої системи в порівнянні з позицією 87.04 дає більш спеціальне описання транспортного засобу.

Згідно з Інструкцією по експлуатації автомобілів БелАЗ, ці автомобілі можуть використовуватись виключно на спеціальних шляхах гірничодобувальних підприємств та непридатні для використання в умовах бездоріжжя.

У відповідності до пп. «с»п.3 Правил тлумачення Гармонізованої системи, у разі коли товари можуть підпадати під класифікацію за двома і більш позиціями, вони класифікуються за позицією, яка є останньою у цифровій послідовності.

Отже, у випадку, що розглядається, повинна застосовуватись товарна позиція 87.09 як остання у цифровій послідовності.

Таким чином, аналіз Правил тлумачення Гармонізованої системи кодування товарів свідчить про неможливість застосування до автомобілів БелАЗ товарної позиції 87.04, на яку посилається відповідач.

З урахуванням викладеного, судом визнається, що вказаний транспортний засіб не є об'єктом оподаткування згідно Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів». Тому нарахування позивачу податку з власників транспортних засобів по транспортному засобу –автомобілю марки «БелАЗ-7523»у розмірі 5 883,00грн. здійснено відповідачем неправомірно.

Пунктом 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»штрафні санкції накладаються на платника податків у розмірах, визначених цією статтею, за порушення податкового  законодавства.

Оскільки суд визнав відсутність порушень податкового законодавства з боку позивача то, відповідно, відсутні і підстави для застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 2942,00 грн., визначених спірним податковим повідомленням-рішенням.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності  суб'єкта  владних  повноважень обов'язок  щодо доказування правомірності свого рішення, дії  чи  бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб'єкт владних повноважень, правомірності свого рішення про визначення позивачу податкового зобов’язання з податку на прибуток суду не довів.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Згідно з пп. 2 п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розмір судового збору, розмір цього збору за подання позовів немайнового характеру визначається відповідно до пп. «б»п. 1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», тобто –3, 40 грн.

У зв’язку з задоволенням позову відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у розмірі 3,40 грн. судового збору підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України.

Понесені позивачем витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн. відшкодуванню позивачу не підлягають, оскільки їх сплата Кодексом адміністративного судочинства України не передбачена.

Керуючись ст. ст. 71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Господарський суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Сквирському районі Київської області від 26.03.2007 №/0.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє підприємство управління»відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (03151, м. Київ, вул. Народного ополчення,11-а, рахунок №2001 в КМД АТ «Індекс Банк», МФО 300818, ) 3,40 грн. судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Суддя

О.О.Хрипун

Дата підписання постанови: 17.09.2007