ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.10.07р.

Справа № 19/199-07

За позовом  Закритого акціонерного товариства "СКС", м.Дніпропетровськ

до  Відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровський ремонтний заводелектротранспорту", м.Дніпропетровськ

про визнання договору №15/05/06 від 15.05.06р., договору №30/05/06 від 30.05.06р., договору №19/07/06-1 від 19.07.06р. недійсними

Суддя  Петренко І.В.

Представники:

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Закрите акціонерне товариство “СКС” звернулося до господарського суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства “Дніпропетровський ремонтний завод електротранспорту” з вимогами визнати недійсними укладені між сторонами договір поставки продукції № 15/05/06 від 15.05.2006 р., договір поставки продукції № 30/05/06 від 30.05.2006 р., договір поставки продукції № 19/07/06-1 від 19.07.2006 р., і зобов’язати відповідача повернути отримані за даними договорами грошові кошти у розмірі 1256128,56 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2007 р. у справі № 19/199-07 було вжито заходів забезпечення позову і накладено арешту на належне ВАТ “Дніпропетровський ремонтний завод електротранспорту” майно на суму 1256128,56 грн.

Від позивача надійшла заява про роз’яснення ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2007 р. у справі № 19/199-07 про забезпечення позову.

Позивач у поданій заяві вказує на те, що, з огляду на відсутність інформації про склад та обсяг майна відповідача, незрозуміло, на яке саме майно має бути накладено арешт. Також зазначає, що чинне законодавство передбачає різні способи накладення арешту на майно боржника в межах виконавчого провадження.

У зв’язку з цим ЗАТ “СКС” просить суд роз’яснити порядок виконання ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2007 р. у справі № 19/199-07 про накладення арешту на належне ВАТ “Дніпропетровський ремонтний завод електротранспорту” майно на суму 1256128,56 грн.

Відповідно до ст. 89 ГПК України суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз’яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення. Про роз’яснення рішення, ухвали, а також про виправлення описок чи арифметичних помилок виноситься ухвала.

Як вбачається із поданої ЗАТ “СКС” заяви, позивачу не зрозуміло, у якому порядку повинен накладатися арешт на майно відповідача на суму 1256128,56 грн. при відсутності інформації щодо складу та обсягу належного відповідачу майна, і які дії з примусового виконання ухвали про забезпечення позову повинен вжити державний виконавець.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України “Про виконавче провадження”.

Згідно до ч. 1 ст. 5 Закону України “Про виконавче провадження” державний виконавець зобов’язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Отже, примусове виконання ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2007 р. у справі № 19/199-07 про забезпечення позову повинно здійснюватися державним виконавцем у порядку, визначеному Законом України “Про виконавче провадження”.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України “Про виконавче провадження” арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Враховуючи відсутність інформації про належне відповідачу майно, державний виконавець при накладенні арешту на майно на суму 1256128,56 грн. на виконання ухвали суду про забезпечення позову повинен вчинити дії щодо виявлення такого майна шляхом проведення його опису, в межах якого і буде встановлено перелік майна, на яке з метою забезпечення позову накладається арешт.

Згідно до ч. 4 ст. 55 Закону України “Про виконавче провадження” про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису й арешту майна боржника. Під час проведення опису й арешту майна боржника державний виконавець вправі оголосити заборону розпоряджатися ним, а у разі потреби - обмежити права користування майном або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису й арешту. Види, обсяги і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Таким чином, при виконанні ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2007 р. у справі № 19/199-07 про забезпечення позову державний виконавець повинен здійснити опис майна відповідача для виявлення майна на суму 1256128,56 грн., на яке накладено арешт, скласти відповідний акт опису і арешту такого майна, вирішити питання про необхідність застосування обмежень щодо користування майном, на яке накладено арешт, вжити інших заходів, спрямованих на забезпечення збереження такого майна і призначення осіб, відповідальних за його зберігання.

Керуючись ст.ст. 86, 89 ГПК України, господарський суд, -

Ухвалив:

Роз’яснити ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2007 р. у справі № 19/199-07 таким чином: при виконанні ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2007 р. у справі № 19/199-07 про забезпечення позову державний виконавець повинен здійснити опис майна відповідача для виявлення майна на суму 1256128,56 грн., на яке накладено арешт, скласти відповідний акт опису і арешту такого майна, вирішити питання про необхідність застосування обмежень щодо користування майном, на яке накладено арешт, вжити інших заходів, спрямованих на забезпечення збереження такого майна і призначення осіб, відповідальних за його зберігання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

І.В. Петренко