СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

14 листопада 2007 року
Справа № 2-15/8186-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Прокопанич Г.К.,

суддів                                                                      Заплава Л.М.,

Ткаченка М.І.,

за участю представників сторін:

прокурор: не з'явився, Прокурор міста Сімферополя;

позивача: не з'явився, Головне управління капітального будівництва при Раді Міністрів Автономної Республіки Крим;

відповідача: не з'явився, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетичні системи України"

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичні системи України" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Іщенко Г.М.) від 20.09.2007 у справі № 2-15/8186-2007

за позовом           прокурора міста Сімферополя

(вул. Севастопольська, 11, Сімферополь, 95000)

в інтересах держави в особі Головного управління капітального будівництва при Раді Міністрів Автономної Республіки Крим (вул. Леніна, 17, місто Сімферополь, 95000)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичні системи України" (вул. К. Лібкнехта, 30-3, м.Сімферополь, 95033);

(вул. К. Лібкнехта, 30-2, м.Сімферополь, 95033)

про стягнення 1412250,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя І.А. Іщенко) від 20 вересня 2007 року у справі № 2-15/8186-2007 задоволено позов прокурора міста Сімферополя в інтересах держави в особі Головного управління капітального будівництва при Раді Міністрів Автономної Республіки Крим до товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичні системи України" про стягнення 1412250,00 грн.

З товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичні системи України" на користь Головного управління капітального будівництва при Раді Міністрів Автономної Республіки Крим стягнуто 1412250,00 грн. заборгованості.

З товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичні системи України" в дохід Державного бюджету України стягнуто 14122,50 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з постановленим судовим актом, товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетичні системи України" подало до Севастопольського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати.

Апеляційна скарга  мотивована посиланнями товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичні системи України" на порушення господарським судом Автономної Республіки Крим норм матеріального та процесуального права, неповне з’ясування всіх обставин справи.

Заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 14 листопад 2007 року суддю Котлярову О.Л. замінено на суддю Заплава Л.М.

У судове засідання учасники судового процесу не з'явилися, про місце і час розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином.

Від Головного управління капітального будівництва при Раді Міністрів Автономної Республіки Крим надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з причини неможливості забезпечення явки представника у судове засідання. Судова колегія не знайшла підстав для задоволення заявленого клопотання, оскільки Головне управління капітального будівництва при Раді Міністрів Автономної Республіки Крим не надало доказів поважності причини неможливості явки представника у судове засідання. Крім того, Головне управління капітального будівництва при Раді Міністрів Автономної Республіки Крим є юридичною особою, яка самостійно вирішує питання правового захисту.

Враховуючи те, що явка представників сторін не визнавалась обов’язковою та є правом, а не обов’язком учасників судового процесу, а також те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги, судова колегія ухвалила можливим розглянути справу за відсутністю учасників судового процесу, які  не з’явились у судове засідання, за наявними в матеріалах справи доказами.

Повторно розглянувши матеріали справи в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як свідчать матеріали справи, позовні вимоги прокурора про стягнення суми заборгованості у розмірі 1412250,00 грн. нормами матеріального права не обґрунтовані (а.с. 2-4).

Правовою підставою для задоволення позовних вимог суд визначив норми зобов’язального права та загальні положення про підряд.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до   звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України закріплено, що одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

При розгляді справи було встановлено, що 14 січня 2006 року між Головним управлінням капітального будівництва при Раді Міністрів Автономної Республіки Крим (Замовник) і товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетичні системи України" (Підрядник) був укладений договір № 3/569/070 на будівництво об'єкту "Монтаж вимикачів 110 кВ на трансформаторах 110/10 кВ на ПС "Массандра", "Гурзуф", "Артек" та АВР трансформаторів".

Відповідно до статті 1 даного Договору Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов'язання здійснити роботи по будівництву об'єкту "Монтаж вимикачів 110 кВ на трансформаторах 110/10 кВ на ПС "Массандра", "Гурзуф", "Артек" та АВР трансформаторів".

Пунктом 3.1 визначено, що ціна договору є динамічною та становить 4707,500 тис. грн.

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що оплата по цьому договору здійснюється у вигляді авансових, проміжних та кінцевих платежів у межах фактичного фінансування з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1764 „Про затвердження Порядку державного фінансування капітального будівництва”.

Підрядник використовує одержаний аванс на придбання та поставку необхідних для проведення робіт матеріалів, конструкцій, виробів, обладнання. Використання авансу допускається протягом 3-х місяців. Після закінчення тримісячного терміну невикористані суми авансу повертаються замовнику.

На виконання умов договору Головним управлінням капітального будівництва при Раді Міністрів Автономної Республіки Крим було перераховано товариству з обмеженою відповідальністю "Енергетичні системи України" суму авансу у розмірі 1412250,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 129 від 05 квітня 2006 року на вказану суму.

Невиконання умов договору у частині використання авансу у трьохмісячний термін покладено у вину товариству з обмеженою відповідальністю "Енергетичні системи України" та призвело до зобов’язання останнього повернути кошти.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29 грудня 1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Ну думку судової колегії зазначене рішення встановленим вимогам не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з пунктом 2.1 договору від 14 січня 2006 року № 3/569/070 даний договір набирає чинності одночасно з Постановою Верховної Ради Автономної Республіки Крим „Про бюджет Автономної Республіки Крим на 2006 рік”.

Строк дії договору його умовами не визначено.

Пунктом 2.4 договору передбачена можливість його розірвання або за згодою сторін, або в односторонньому порядку у випадку неодноразового невиконання або неналежного виконання одною із сторін прийнятих на себе зобов’язань. При цьому датою розірвання договору вважається дата отримання винною стороною письмового обґрунтованого повідомлення про розірвання договору.

Обов’язки сторін визначені у статтях 4, 5 договору від 14 січня 2006 року № 3/569/070.

Одночасно пунктом 3.3 договору встановлено, що оплата по цьому договору здійснюється у вигляді авансових, проміжних та кінцевих платежів у межах фактичного фінансування з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1764 „Про затвердження Порядку державного фінансування капітального будівництва”.

Відповідно до положень статті 613 Цивільного кодексу України кредитор  вважається  таким,  що  прострочив,   якщо   він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору від 14 січня 2006 року № 3/569/070 у частині придбання обладнання  товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетичні системи України" 20 березня 2006 року укладений договір № 40/ЄСУ з товариством з обмеженою відповідальністю „Укрспецбуд” на поставку обладнання вартістю 4116747,39 грн.

Однак, на засіданні Технічної Ради відкритого акціонерного товариства „Крименерго” 19 квітня 2006 року було визначено, що обсяги робіт по об'єкту "Монтаж вимикачів 110 кВ на трансформаторах 110/10 кВ на ПС "Массандра", "Гурзуф", "Артек" та АВР трансформаторів" підлягають зміні: запроектовані ячейки типу КУ 10С підлягають заміні на КУ 10Ц у зв’язку з особливістю реконструкції ЗРУ.

Отже, судом встановлено та Головним управлінням капітального будівництва при Раді Міністрів Автономної Республіки Крим не заперечується, що використати грошові кошти за їх призначенням неможливо у зв’язку з виникненням суттєвих змін фактичних умов відносно проектних.

Про зазначені обставини товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетичні системи України" неодноразово повідомляло Головне управління капітального будівництва при Раді Міністрів Автономної Республіки Крим листами від 05 травня 2006 року № 147, від 05 липня 2006 року № 227, від 12 жовтня 2006 року № 357.

Головне управління капітального будівництва при Раді Міністрів Автономної Республіки Крим вважає, що врегулювати  ситуацію неможливо, оскільки це вимагає корегування діючого проекту, тоді як бюджетні кошти на вищезгадані цілі відсутні.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як свідчать матеріали справи та залишено поза уваги судом першої інстанції,  вищезгадані звернення товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичні системи України" містили пропозицію про корегування проекту за власний рахунок.

Головним управлінням капітального будівництва при Раді Міністрів Автономної Республіки Крим не надано суду доказів того, що зазначена пропозиція ним була розглянута.

Оскільки діюче законодавство не містить заборони щодо права виконавця (підрядника) на оплату корегування проекту за рахунок власних коштів, пасивні дії замовника за договором судова колегія вважає простроченням кредитора, що позбавляє останнього права вимоги повернення авансу.

Крім того у липні 2006 року товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетичні системи України" зверталось до Головного управління капітального будівництва при Раді Міністрів Автономної Республіки Крим з проханням про продовження термінів звітності за отриманий аванс у зв’язку з тим, що:

відсутнє проектне рішення по реконструкції існуючих приміщень, а також відсутнє узгодження заміни запроектованих рішень на взаємозамінні, з урахуванням габаритних розмірів будівель;

відсутня технічна можливість проведення будівельно-монтажних робіт у весінньо-літній період на об’єктах (лист відкритого акціонерного товариства „Крименерго” № 05/175 від 16 травня 2006 року).

12 жовтня 2006 року листом № 357 товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетичні системи України" повідомило Головне управління капітального будівництва при Раді Міністрів Автономної Республіки Крим про готовність надати допомогу в розробці проектно-кошторисної документації в частині реконструкції існуючих будівель з подальшим наданням позитивного комплексного висновку.

В 2007 році товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетичні системи України" також неодноразово зверталося до Головного управління капітального будівництва при Раді Міністрів Автономної Республіки Крим з проханням про отримання рекомендацій з вказаних питань (листи № 24 від 26 січня 2007 року, № 56 від 23 лютого 2007 року, № 84 від 02 квітня 2007 року), не отримавши жодної відповіді від Головного управління капітального будівництва при Раді Міністрів Автономної Республіки Крим про подальші дії.

Таким чином, бездіяльність Головного управління капітального будівництва при Раді Міністрів Автономної Республіки Крим у справі позбавила товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетичні системи України" можливості належним чином виконати зобов’язання за договором.

З огляду на вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, що є підставою для скасування рішення та прийняття нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 101, пунктом 2 статті 103, пунктом 3 частини 1 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичні системи України" задовольнити.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 20 вересня 2007 року у справі № 2-15/8186-2007 скасувати.

3. Постановити нове рішення.

4. У задоволенні позову прокурора міста Сімферополя в інтересах держави в особі Головного управління капітального будівництва при Раді Міністрів Автономної Республіки Крим відмовити.

Головуючий суддя                                                  Г.К. Прокопанич

Судді                                                                                Л.М. Заплава

М.І. Ткаченко