ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2007 р.                                                            Справа № 46/292-07

вх. № 8636/4-46

Суддя господарського суду Черленяк М.І.

при секретарі судового засідання Збаражська В.П.

за участю представників сторін:

позивача - Ющенко В. М.,

відповідача - Малахатко І. І.

розглянувши справу за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Харківської обласної Дірекції "Райффайзен Банк Аваль", м. Харків

до  ТОВ "Ортус", м. Харків

про стягнення боргу у сумі 123992, 78 дол. США, та пені у сумі 192420,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач – Відкрите акціонерне товариство „Райффайзен Банк Аваль” в особі Харківської обласної Дирекції „Райффайзен Банк Аваль” – звернувся до господарського суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача по справі – Товариства з обмеженою відповідальністю „Ортус” у сумі 30 726,05 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 29.03.2007 року становить 155 166,55 гривень, з яких: 19 600,00 доларів США – сума заборгованості за кредитом; 11 126,05 доларів США – сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 31.10.2006 року по 28.03.2007 року. Також позивач просить суд стягнути з відповідача суму витрат по сплаті державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

16 серпня 2007 року позивач через канцелярію господарського суду подав заяву про збільшення розміру позовних вимог (вх. № 20064). Оскільки відповідно до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, суд ухвалою від 10 вересня 2007 року прийняв до провадження заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог та продовжив розгляд справи з її урахуванням.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог та просить суд задовольнити позов.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву (аркуш справи 47) та у додаткових поясненнях (аркуш справи 60-61, 83-85), зокрема відповідач не заперечує наявності заборгованості перед позивачем, що виникла внаслідок недотримання взятих відповідачем на себе зобов’язань за кредитним договором. Проте відповідач вважає пред’явлення позову у доларах США необґрунтованим, оскільки за змістом додаткової угоди № 5 до кредитного договору, передбачено погашення кредиту у гривні. Виходячи з наведеного відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю у зв’язку з відсутністю предмету спору.

В судовому засіданні 05 вересня 2007 року оголошувалась перерва до              07 вересня 2007 року, 07 вересня 2007 року було оголошено перерву до                    10 вересня 2007 року для надання сторонами додаткових доказів та з 01 жовтня 2007 року оголошено перерву до 09 жовтня 2007 року для виготовлення повного тексту рішення по справі.

08 жовтня 2007 року на адресу господарського суду (вх. № 21700) надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, в якій розмір пені визначений у національній валюті України. Оскільки частиною 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України встановлено право позивача до прийняття рішення по справі уточнити позовні вимоги, суд приймає до розгляду заяву позивача (вх. № 21700) про уточнення розміру позовних вимог.

Суд, вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

10.06.2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком „Аваль”, правонаступником якого за всіма правами та обов’язками є Відкрите акціонерне товариство „Райффайзен Банк Аваль”, в особі Харківської обласної дирекції (позивачем по справі) та товариством з обмеженою відповідальністю „Ортус” (відповідачем по справі) було укладено Генеральну кредитну угоду № 14/27 (аркуш справи 11-13), відповідно до умов якої банк зобов’язався надавати позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті та (або) національній валюті України у порядку та на умовах, визначених окремими кредитними договорами, укладеними в рамках цієї угоди (пункт 1.1 генеральної угоди № 14/27).

10.06.2005 року на виконання умов вищевказаної угоди між банком та позичальником було укладено кредитний договір № 010-1/14/250-05 (аркуш справи 16-18). Протягом дії генеральної кредитної угоди та кредитного договору до угоди та договору за згодою сторін вносились зміни шляхом укладання додаткових угод, а саме: до генеральної кредитної угоди внесені зміни шляхом укладання додаткової угоди № 1 від 10.02.2006 року та додаткової угоди № 2 від 25.04.2006 року (аркуш справи 14-15); до кредитного договору внесені зміни шляхом укладання додаткової угоди № 1 від 06.09.2005 року, додаткової угоди № 2 від 10.02.2006 року, додаткової угоди № 3 від 25.04.2006 року, додаткової угоди № 4 від 11.06.2006 року, додаткової угоди № 5 від 01.07.2006 року (аркуш справи 19-23).

Відповідно до вищевказаних угод змінювався ліміт кредитування, розмір відсотків за користування кредитом, змінювався графік погашення кредитної заборгованості.

Відповідно до пункту 5.1 вищевказаної генеральної кредитної угоди позичальник (відповідач по справі) зобов’язався забезпечити повернення одержаних кредитів та сплату нарахованих відсотків у порядку та строки, визначені кредитними договорами. Пунктом 5.2 позичальник зобов’язався належним чином та у повному обсязі виконувати усі зобов’язання, передбачені угодою та кредитними договорами. За порушення строків повернення кредитів, сплати відсотків за користування кредитними коштами, встановлених укладеними кредитними договорами, сплачувати банку (позивачу по справі) додатково до встановленої відсоткової ставки за користування кредитом, штрафні санкції, а також підвищену відсоткову ставку за користування простроченою сумою кредиту у відповідності до статті 9 угоди (пункт 5.3).

Пунктом 2.3. генеральної кредитної угоди передбачено, що всі кошти у погашення суми кредиту як і відсотки за користування ними, повинні сплачуватися у тій самій валюті, в якій було надано кредит.

Згідно пункту 6.1 кредитного договору № 010-1/14/250-05 позичальник зобов’язався повернути кредитні кошти у встановлений графіком погашення заборгованості строк та щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитними коштами не пізніше передостаннього робочого дня кожного місяця та остаточно при погашенні кредиту.

Банк (позивач по справі) свої зобов’язання за вказаною генеральною кредитною угодою та кредитним договором виконав у повному обсязі, проте позичальник – ТОВ „Ортус” – взяті на себе зобов’язання не виконав у повному обсязі, в зв’язку з чим станом на 10.08.2007 року виникла заборгованість.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (стаття 610 ЦК України). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 ЦК України).

Правові наслідки порушення зобов’язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Згідно пункту 10.2 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту (зменшення ліміту кредитної лінії), відсотків за користування кредитом, позичальник сплачує кредитору пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення – для кредитів, наданих у національній валюті України, або пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення  - для кредитів, наданих в іноземній валюті.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено (розрахунки заборгованості містяться в матеріалах справи) наявність заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором № 010-1/14/250-05: 117 906,00 доларів США – сума заборгованості по кредиту, 6 086,78 доларів США – сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 192 420,60 гривень пені за порушення строку погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, що за офіційним курсом грошової одиниці України по відношенню до долара США станом на 10.08.2007 року складає  38 103,09 доларів США.

Доводи ж відповідача стосовно валюти виконання зобов’язання за вищевказаним кредитним договором та необхідності зазначення суми позову у гривні відхиляється судом з огляду на приписи статей 192 та 533 Цивільного кодексу України. Зокрема, частиною 1 статті 192 вказаного кодексу визначено, що законним платіжним засобом є грошова одиниця України – гривня, а іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частина 2 статті 192). Спеціальне валютне законодавство України не містить заборони надання кредиту в іноземній валюті. Повернення кредиту в іноземній валюті не є розрахунком в розумінні вказаних статтей Цивільного кодексу України. Таким чином, аналіз зазначених норм чинного законодавства та правова позиція сторін, виражена у текстах угоди, договору та додаткових угод, дають суду підстави дійти висновку, що валютою виконання кредитного зобов’язання у даному випадку (тобто сплати суми заборгованості по кредиту та суми заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом) є долар США. Отже визначення суми заборгованості по кредиту та суми заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом у доларах США не суперечить нормам чинного законодавства і ці суми підлягають стягненню у доларах США. Визначення суми пені в гривні відповідно до офіційного курсу долара США відповідає змісту статті 533 Цивільного кодексу України.

Наведені обставини справи дають суду підстави дійти висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, в зв’язку з чим суд позов задовольняє як такий, що доведений необхідними конкретними доказами та підтверджений фактичними обставинами справи.

Відповідно до статті 44-49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забазпечення судового процесу, у разі задоволення позовних вимог, покладаються на відповідача. Отже, сплачена сума державного мита у сумі 1 620,95 доларів США та 118,00 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 509, 526, 530, 610, 611, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

Прийняти до розгляду заяву позивача (вх. № 21700) про уточнення розміру позовних вимог.

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Ортус” (фактична адреса – 61054, м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 3-А, юридична адреса – 61012, м. Харків, вул. Енгельса, 10, ) на користь Відкритого акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль” в особі Харківської обласної Дирекції „Райффайзен Банк Аваль” (61166, м. Харків, вул. Новгородська, 11, ) - 117 906,00 доларів США суми заборгованості по кредиту, 6 086,78 доларів США суми заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 192 420,60 гривень пені за порушення строку погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, що за офіційним курсом грошової одиниці України по відношенню до долара США станом на 10.08.2007 року складає  38 103,09 доларів США, 1 620,95 доларів США витрат по сплаті державного мита, 118,00 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення оголошено та підписано у судовому засіданні                  09 жовтня 2007 року.

Суддя                                                                                            Черленяк М.І.