ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 серпня 2007 р.

№ 22/90б

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Панової І.Ю.-головуючого

Заріцької А.О.,

Хандуріна М.І.

розглянувши матеріали касаційної
скарги

Приватного підприємця ОСОБА_1

на ухвалу

Луганського апеляційного
господарського суду  від 16.05.2007

у справі
господарського суду

№ 22/90б
Луганської області

за заявою

ТОВ "Мономах" ТОВ
"Будівельно-монтажне управління"

до

Приватного підприємства
"Сєвєродонецький консервний завод"

про

Банкрутство

за
участю представників сторін:

від ТОВ " Мономах"
-Бабелюк В.А.

від ТОВ " Будівельно-монтажне
управління" -Шейченко Т.С.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Луганського апеляційного
господарського суду  від 16.05.2007 у
справі № 22/90б, відмовлено у прийнятті апеляційної скарги від 11.05.2007
Фізичної особи -приватного підприємця ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду
Луганської області від 19.01.07 у справі № 22/90б.

Не погоджуючись з вказаною
ухвалою  , Приватного підприємця ОСОБА_1
звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій
просить скасувати ухвалу Луганського апеляційного господарського суду  від 16.05.2007 у справі № 22/90б, касаційна
скарга мотивована  порушенням з боку суду
апеляційної інстанції ст. 129 Конституції України та норм процесуального права.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України , розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність застосування апеляційним судом  норм процесуального та матеріального права
дійшла висновку, що касаційна скарга
не  підлягає    задоволенню , виходячи з наступного:

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 19.01.07 у справі № 22/90б, а саме пунктом 1 цієї
ухвали, заборонено будь-яким посадовим особам боржника -ПП „Сєвєродонецький
консервний завод”, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вчиняти будь-які дії по
відчуженню активів (майна) боржника ПП „Сєвєродонецький консервний завод”, м.
Сєвєродонецьк Луганської області, до введення процедури розпорядження майном та
призначення розпорядника майна боржника у справі.

Не погодившись з цією ухвалою
фізична особа -приватний підприємець ОСОБА_1, звернувся до Луганського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 11.05.2007, якою
просить скасувати п. 1 резолютивної частини ухвали господарського суду
Луганської області від 19.01.07 у справі № 22/90б, як винесений з порушенням
норм матеріального права та такий що безпосередньо стосується його прав та
обов'язків.

Ухвалою Луганського апеляційного
господарського суду  від 16.05.2007 у
справі № 22/90б, відмовлено у прийнятті апеляційної скарги від 11.05.2007
Фізичної особи -приватного підприємця ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду
Луганської області від 19.01.07 у справі № 22/90б.

Відповідно до частини першої статті
5 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом,
Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами
України.

За змістом  пункту 8 частини 3 статті 129 Конституції
України держава забезпечує особам право на апеляційне оскарження рішення суду,
крім випадків, встановлених законом.

Дана норма Конституції України
визначається і регламентується в галузевих законах, зокрема, Господарським
процесуальним кодексом України, відповідно до статті 106 якого ухвали місцевого
господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках
передбачених цим Кодексом та Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ст. 91 ГПК України
сторони у справі мають  право  подати
апеляційну  скаргу,  а прокурор
- апеляційне подання на рішення місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом апеляційної інстанції , що Приватний  підприємець ОСОБА_1 не стороною у справі про
банкрутство № 22/90б, а отже не має права звертатись з апеляційною скаргою до
апеляційного господарського.

Разом з тим, Колегія суддів
зазначає, що відповідно до ст. 107 Господарського процесуального кодексу
України сторони у справі мають право подати касаційну скаргу, а прокурор
касаційне подання на рішення місцевого господарського суду, що набрало законної
сили, та постанову апеляційного суду. Касаційну скаргу мають право подати також
особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення чи
постанову, що стосується їх прав і обов'язків.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що оскаржувана ухвала господарського суду Луганської області була
прийнята 19.01.2007.

Судом другої інстанції встановлено,
що апеляційна скарга приватним підприємцем ОСОБА_1 була подана до Луганського
апеляційного господарського суду, відповідно до надпису на ній 14.05.2007.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 93
Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.  Відновлення пропущеного строку подання
апеляційної скарги можливе протягом трьох місяців з дня прийняття рішення
місцевим господарським судом.

Враховуючи вищевикладене,
апеляційний господарський суд правомірно відмовив в прийнятті апеляційної
скарги  Фізичної особи -приватного
підприємця ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Луганської області від
19.01.07 у справі № 22/90б.

Правові підстави для скасування
ухвали Луганського апеляційного господарського суду відсутні.

Керуючись статтями 1117,
1119 , 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного
підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу  Луганського апеляційного господарського
суду  від 16.05.2007  у справі № 22/90б  залишити без змін.

Головуючий
І.Ю. Панова

Судді                                                                                                   А.О.
Заріцька

М.І.
Хандурін