ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.07                                                                                        Справа №  22/378/07

Суддя   Скиданова Ю.О.

Позивач:
Відкрите акціонерне товариство “Запоріжжяобленерго”,
69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, 26,

Відповідач:
Запорізьке державне підприємство “Кремнійполімер”,
69009, м. Запоріжжя, вул. Теплична, 7

Представники:
Суддя Скиданова Ю.О.

Від позивача:

Білич Н.С.
Бобров Д.Л.
-          представник за довіреністю № 129 від 17.05.2007 р.
-          представник за довіреністю № 193 від 01.10.2007 р.

Від відповідача:
Довгаль  Г.І.
-    представник за довіреністю № 1869 від 27.12.2006 р.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області звернулось відкрите акціонерне товариство “Запоріжжяобленерго” (надалі позивач або ВАТ “Запоріжжяобленерго”) з позовною заявою про стягнення з Запорізького державного підприємства “Кремнійполімер” (надалі відповідач або ЗДП “Кремнійполімер”) 1710629,25 грн. заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 9243,20 грн. втрат від інфляції, 6582,59 грн. 3% річних, 35107,15 грн. пені, 119744,05 грн. штрафу. Судові витрати просить віднести на відповідача.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 09.10.2007 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження по справі №22/378/07, судове засідання призначене на 07.11.2007 р.. У зв’язку з неявкою представників відповідача у судове засідання, на підставі ст. 77 ГПК України, судовий розгляд справи відкладався на 21.11.2007 р..

У судовому засіданні 21.11.2007 р. розгляд справи судом закінчено, на підставі ст. 85 ГПК України суддею оголошено вступну та резолютивну частини рішення (за згодою представників сторін).

За клопотанням сторін судовий розгляд справи проводився без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, що викладені у позовній заяві, пояснив що, 01.11.2000 р.  між сторонами був укладений договір на користування електричною енергією №11. Свої зобов’язання по договору відповідач у червні та липні 2007 р. виконав неналежним чином, частково оплатив суму боргу, у зв’язку з чим за ним рахується заборгованість за активну електричну енергію в сумі 1710629,25 грн.. У зв’язку з простроченням відповідачем оплати спожитої електроенергії, позивач просить суд стягнути з відповідача 9243,20 грн. втрат від інфляції, 6582,59 грн. 3% річних, 35107,15 грн. пені, 119744,05 грн. штрафу.   Свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 230, 343, п. 2 ст. 231 ГК України; ст.ст. 11, 15, 16, 230, 625, 509, 525, 526, 530 ЦК України, договором №11 від  01.11.2000 р. на користування електроенергією та умовами додаткових угод до нього.

На адресу суду 21.11.2007 р. надійшов письмовий відзив (вих. 5404 від 20.11.2007 р.) на позовну заяву, в якому відповідач визнав в повному обсязі суму боргу, просив суд застосувати ст. 233 ГК України та п.3 ст. 83 ГПК України, зменшити розмір  штрафних санкцій –штрафу до 5000,00 грн., пені до 20000,00 грн. у зв’язку з тим, що підприємство відповідача є державним, яке на теперішній час знаходиться у вкрай складному фінансовому становищі, оскільки за результатами дев’яти місяців 2007 р.  має збиток, що складає 13 мільйонів гривень.

Розглянувши наявні матеріали справи та надані оригінали документів у їх сукупності,  суд встановив, що 01.11.2000 р. між відкритим акціонерним товариством  “Запоріжжяобленерго” (енергопостачальна організація) та  виробничим об’єднання “Кремнійполімер” (правонаступником якого є відповідач  - Запорізьке державне підприємство “Кремнійполімер”) було укладено договір на користування електричною енергією №11 (надалі Договір).

Електропостачальна організація продає електричну енергію споживачу  для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач сплачує електропостачальній організації вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору ( п.1  Додаткової угоди від 11.04.2006 р. про внесення змін до Договору).

Відповідно до п. 1. Додаткової угоди від 01.01.2007 р. про внесення змін до Договору, п.4.1. Договору викладено в наступній редакції: розрахунки за електричну енергію здійснюються споживачем за розрахунковий період (місяць) за діючими тарифами відповідно до тарифних груп (додатки №2.1, 2.2.). Розрахунковим вважається  період  з 00 годин першого числа до 24 годин останнього числа поточного місяця.

За підсумками розрахункового періоду споживач оплачує  рахунок та (або) платіжну вимогу-доручення, які направляються йому  електропосточальною організацією. Сума платежу  при остаточному розрахунку визначається виходячи з даних наданого “Акту про спожиту на протязі   розрахункового періоду активної електричної енергії” (додаток 10.1) з урахуванням см платежів, виставлених електропосточальною організацією за відповідний розрахунковий період  та платежів які надійшли від споживача (ч.2 п. 4.5. Додаткової угоди від 01.01.2007 р. до Договору).

В матеріалах справи містяться Акти про спожиту на протязі  розрахункового  періоду активної електричної енергії ЗДП “Кремнійполімер” за липень 2007 р., згідно якого відповідач спожив  2905884 кВт/год у липні 2007 р., та за червень 2007 р. згідно якого відповідач спожив у червні 2007 р. 2664631кВТ/год.

На підставі зазначених Актів відповідачу було виставлено на сплату платіжні вимоги-доручення №4907 від 13.07.2007 р. на суму 819147,74 грн. та №5595 від  13.08.2007 р. на суму 892999,29 грн.(копії в матеріалах справи).

Відповідач, порушив умови договору, свої зобов’язання належним чином не виконав, частково сплатив суму боргу за червень 2007 р., таким чином, сума загальної заборгованості за спожиту електроенергію, на день розгляду справи у суді за червень-серпень 2007 р.  складає 1710629,25 грн..

Статтею 174 ГК України передбачено, що господарські зобов’язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог–відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом  4.7. Додаткової угоди від 01.01.2007 р. до Договору, сторони обумовили, що споживач зобов’язаний на протязі п’яти операційних днів після дати отримання  здійснити оплату рахунків або платіжних вимог-доручень, направлених йому електропосточальною організацією.

Факт неналежного виконання відповідачем умов п.4.7 Договору, щодо оплати спожитої активної електричної енергії у червні-липні 2007 р. позивачем доведений у судовому засіданні, підтверджений матеріалами справи, відповідачем підтверджено. За таких обставин суд вважає, що позовна вимога позивача, про стягнення з ЗДП “Кремнійполімер” 1710629,25 грн. суми основного боргу за спожиту активну електричну енергію є обґрунтованою, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Окрім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 9243,20 грн. втрат від інфляції за  загальний період з липня по вересень 2007 р. та  6582,59 грн. 3% річних за загальний період часу з 24.07.2007 р. по 24.09.2007 р..

Стаття 612 Господарського кодексу України передбачає, якщо боржник не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у встановлений договором або законом строк, вважається таким, що прострочив.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України  боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Під час перевірки правильності нарахування позивачем втрат від інфляції та 3% річних, суд встановив, що з урахуванням вище викладеного, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 9243,20 грн. втрат від інфляції та 6582,59 грн. 3% річних за вище визначені періоди часу.

Окрім того, позивач просить суд, стягнути з відповідача на свою користь 35107,15 грн. пені за загальний період часу 24.07.2007 р. по 24.09.2007 р. та 119744,05 грн. штрафу в порядку ч.2 ст. 231 ГПК України.

Частиною першою статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошових сум (неустойка, штраф, пеня), які учасник господарських правовідносин зобов’язується сплатити в разі невиконання або неналежного виконання господарських зобов’язань.

Стаття 549 Цивільного кодексу України дає визначення неустойки, відповідно до якої неустойкою (штрафом пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові і разі порушення боржником зобов’язання.

Згідно п.6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до з п.4.8. Додаткової угоди від 01.01.2007 р. до Договору,  за недотримання строків оплати рахунків чи платіжних вимог-доручень за активну електричну енергію та за інші  послуги з компенсації перетоков реактивної енергії в строк, обумовлений п.4.7. : споживач сплачує  електропосточальній організації пеню за весь період часу, на протязі якого не виконано  зобов’язання з оплати в розмірі 0,5% від суми платежу за кожен  день прострочення (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені) по день фактичної оплати.

Судом у судовому засіданні перевірено правильність нарахування пені, та встановлено, що вимоги позивача про стягнення пені законні і обґрунтовані, розмір пені за визначений період складає  35107,15 грн..

Згідно з ч.2 ст. 22 ГК України, суб’єктами господарювання державного сектора  економіки  є суб'єкти,  що  діють  на основі лише державної власності,  а також суб'єкти,  державна  частка  у  статутному  фонді  яких  перевищує п'ятдесят відсотків чи становить величину,  яка забезпечує державі право  вирішального  впливу   на   господарську   діяльність   цих суб'єктів.

Позивачем надано суду Постанову КМУ від 22.06.2004 р. №794 (надалі Постанова), згідно якої утворено Національну акціонерну компанію “Енергетична компанія України” у формі ВАТ. Пунктом 2. Постанови, встановлено, що  статутний фондом Компанії  формується шляхом передачі до нього зокрема   - пакетів акцій, що належать державі у статутний фонд господарських товариств, зазначених у додатку 1. Згідно з Додатком 1 до Постанови визначено перелік господарських товариств, пакети акцій яких передаються до статутного фонду НАК “Енергетична компанія України”, серед яких визначено й Запоріжжяобленерго (позивач по справі). Крім того, Постановою затверджено статут Компанії, в якому  визначено, що засновником компанії є держава в особі КМУ. Єдиним акціонером Компанії є Держава в особі Мінпаливенерго.

Згідно з п.2 ст. 231 ГК України, у  разі  якщо порушено господарське зобов'язання,  в якому хоча б одна сторона є суб'єктом  господарювання,  що  належить  до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту,  або виконання зобов'язання фінансується  за рахунок  Державного  бюджету  України  чи  за  рахунок  державного кредиту,  штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:... за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі  0,1  відсотка  вартості товарів (робіт,  послуг),  з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення,  а за прострочення  понад  тридцять  днів  додатково  стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що  позивачем правомірно заявлено до стягнення 119744,05 грн. 7% штрафу на підставі п.2 ст. 231 ГК України.

У разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора,  суд  має  право  зменшити розмір  санкцій.  При  цьому повинно бути взято до уваги:  ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь  у  зобов'язанні;  не  лише  майнові,  але  й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу ( ч.1 ст. 233 ГПК України).

У відповідності до п.3 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право: зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені),  яка   підлягає   стягненню   зі   сторони,   що   порушила зобов'язання.

Таким чином, суд розглянувши клопотанням відповідача про зменшення розміру заявлених до стягнення пені і штрафу та вищезазначене, знаходить, вимоги щодо стягнення пені та штрафу такими, що не суперечать приписам ст.ст. 231, 232 ГК України і положенням Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», однак враховуючи той факт, що штрафні санкції є надмірно великими, та враховуючи, що відповідач частково сплатив суму боргу до звернення позивача з позовом до суду,  суд вирішив застосувати ч.1 ст. 233 ГПК України та п.3 ст. 83 ГПК України, позовні вимоги в цій частині задовольнити частково, зменшити суму нарахованої пені до 20000,00 грн.. штрафу до 20000,00 грн..

Судові витрати відносяться на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49,  82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1.          Позов  задовольнити частково.

2.          Стягнути з Запорізького державного підприємства “Кремнійполімер” (69009, м. Запоріжжя, вул. Теплична, 7, п/р 0298 в Орджонікідзевському ПІБ м. Запоріжжя, МФО 313333, )  на користь відкритого акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго” (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, 26, п/р зі спеціальним режимом  використання 01 в філії ЗОУ ВАТ “Державний ощадний банк України”, МФО 313957, ) 1 710 629,25 грн. основного боргу за використану активну електричну енергію. Видати наказ.

3.          Стягнути з Запорізького державного підприємства “Кремнійполімер” (69009, м. Запоріжжя, вул. Теплична, 7, п/р 0298 в Орджонікідзевському ПІБ м. Запоріжжя, МФО 313333, )  на користь відкритого акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго” (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, 26, п/р 8294 в Комунарському без балансовому відділенні філії “ЗЦВ Промінвестбанк”, МФО 313355, ) 9243,20 грн. втрат від інфляції, 6582,59 грн. 3% річних, 20000,00 грн. пені, 20000,00 грн. штрафу, 18813,06 грн. державного мита, 118,00 витрат на сплату інформаційно технічного забезпечення судового процесу. Видати наказ.

4.          В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили  після  закінчення  десятиденного  строку  з дня  його  підпису.

Рішення оформлене і підписане згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 03.12.2007р.

Суддя                                                                       Ю.О. Скиданова