ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 44/537-6/60
05.07.07

За позовом                    закритого акціонерного товариства "Торговий Дім "Комплект"

До відповідача           дочірнього підприємства "Укрнафтогазкомплект" Національної                                         акціонерної компанії "Нафтогаз України"

Третя особа                    на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на                                                   предмет спору, дочірня компанія "Укртрансгаз" Національної                                                   акціонерної компанії "Нафтогаз України"

Про                              визнання недійсною частини договору та стягнення 821250,83                                                   грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники:

Від позивача           Шумейко О.І. (за дов.)

Супрун І.К. (директор)

Від відповідачів           Череповський Є.В. (за дов.)

Від третьої особи           Шимко О.Р. (за дов.)

Обставини справи:

До господарського суду міста Києва звернулося з позовом закрите акціонерне товариство "Торговий Дім "Комплект" до дочірнього підприємства "Укрнафтогазкомплект" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про визнання частково недійсним договору № 208-02 від 19.09.2002 (пункту 3.5 договору в редакції додаткової угоди № 3 від 30.12.2003), а також стягнення 34076164,69 грн.

Рішенням суду від 25.04.2006 позов було задоволено частково. Зокрема, було вирішено визнати недійсним п. 3.5 згаданого вище договору в редакції додаткової угоди № 3 від 30.12.2003, а також стягнути з відповідача на користь позивача 22521679,68 грн. основного боргу, 25585 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині позову було відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2006 дане рішення було залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.09.2006 згадані постанову апеляційної інстанції та рішення місцевого суду було залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 12.12.2006 постанову Вищого господарського суду України від 22.09.2006, постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2006 та рішення господарського суду міста Києва від 25.04.2006 було скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду судом було залучено до участі у справі як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, дочірню компанію "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в порядку ст. 27 ГПК України, оскільки рішення у справі може вплинути на права та обов’язки останньої щодо однієї зі сторін.

Під час нового розгляду позивач змінив розмір позовних вимог та підстави позову. Остаточні вимоги ним подані суду 31.05.2007, відповідно до яких підставою визнання недійсним п. 3.5 договору є невідповідність його п. 5 ст. 626 ЦК України, яка встановлює відплатність договору купівлі-продажу, та ст. 538 ЦК України, оскільки не передбачено зустрічності виконання зобов’язання. Вимога про стягнення коштів у розмірі 821250,83 грн. мотивована невиконанням відповідачем зобов’язань щодо оплати отриманого за договором товару.

Відповідач позовні вимоги відхилив повністю, вважаючи, що ним не порушені зобов’язання, оскільки п. 3.5 Договору передбачено, що остаточні розрахунки за поставлено продукцію здійснюються протягом трьох банківських днів з дня надходження коштів від споживача продукції –ДП "Укртрансгаз". Споживач розрахувався тільки в квітні 2007 року.

Третя особа у наданих суду поясненнях зазначила, що остаточний розрахунок з відповідачем у розмірі 1382857,17 грн. було здійснено 16.05.2007.

Розглянувши надані учасниками процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення їх повноважних представників, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

19.08.2002 між дочірнім підприємством "Укрнафтогазкомплект" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та закритим акційним товариством "Торговий дім "Комплект" було укладено договір № 208-02 (далі – Договір), нову редакцію якого викладено шляхом підписання 30.12.2003 додаткової угоди № 2, відповідно до якого позивач зобов’язався поставити відповідачу продукцію виробничо-технічного призначення, а останній –прийняти та оплатити продукцію на умовах, викладених в Договорі.

Додатками до Договору є специфікації № 1-6, 8-10, у яких зазначено, що продукція відповідачу постачається для потреб ДК "Укртрансгаз".

В рамках виконання своїх зобов’язань за Договором позивач поставив відповідачу продукцію на 241827143,99 грн.

На час звернення позивача з позовом до суду заборгованість відповідача складала 34076164,69 грн.

Під час розгляду справи відповідач частково оплатив отриману продукцію, заливши за собою борг у розмірі 821250,83 грн.

Порядок розрахунків сторони передбачили у розділи 3 Договору (в редакції додаткової угоди № 3 від 30.12.2003).

Зокрема, п. 3.5 Договору встановлено, що остаточні розрахунки за поставлену продукцію здійснюються покупцем після поставки продукції та підписання акту прийому-передачі продукції протягом 3-х банківських днів з дня надходження коштів від споживача продукції.

Оскільки відповідність чи невідповідність договору вимогам законодавча має оцінюватись господарським судом в межах законодавства, яке діяло на момент укладення спірного договору, при вирішенні спору слід керуватися нормами права, що існували на 30.12.2003.

Виходячи з цього, посилання позивача на п. 5 ст. 626 ЦК України та ст. 538 ЦК України при обґрунтуванні недійсності п. 3.5 Договору є безпідставним, оскільки вказані норми не були чинними станом на 30.12.2003.

У разі, якщо після укладення договору набрав чинності акт законодавства, норми якого інакше регулюють договірні відносини, ніж ті, що діяли в момент його укладення, сторони вправі керуватися умовами договору, а не цим нормативним актом, якщо останній не має зворотної сили.

Крім того, доводи позивача щодо безоплатності Договору є необґрунтованими, оскільки як п. 1.1, так і п. 3.5 Договору передбачено обов’язок відповідача здійснити оплату за  одержану продукцію. Виконання обов’язку відповідачем щодо оплати продукції є зустрічним щодо обов’язку позивача її поставки, що свідчить про зустрічність зобов’язання.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання недійсним п. 3.5 Договору є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача 821250,83 грн. боргу є правомірними.

Зокрема, відповідно до платіжного доручення від 16.05.2007, третя особа у повному обсязі оплатила відповідачу вартість обладнання, яке було придбане останнім у позивача для третьої особи.

Оскільки цивільні відносини між сторонами за Договором продовжують існувати, в силу п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України до них застосуються правила останнього.

Отже, відповідач порушив вимоги ст. 526 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, вимоги про стягнення з відповідача 821250,83 грн. основного боргу є законними та обґрунтованими.

Відповідно до ст. 49 ГПК України стягнути з відповідача на користь позивача 8212,5 грн. державного мита 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК  України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з дочірнього підприємства "Укрнафтогазкомплект" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (м. Київ, вул. Нагірна, 27, м. Київ, вул. Івана Гонти, 3а, корп. 2, рахунок 93 в АКБ «Промінвестбанк», МФО 300012, ) на користь закритого акціонерного товариства "Торговий Дім "Комплект" (м. Київ, вул. Олесі Гончара, 41, рахунок 0085 в ПКФ АКБ "Форум", м. Київ, МФО 300948, код 30167066) 821250,83 грн. основного боргу, 8212,5 грн. державного мита 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя
С.А. Ковтун

Рішення підписано 3 серпня 2007 року