ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.07
Справа №АС 12/458-07.

Господарський суд Сумської області у складі судді Костенко Л.А.

При секретарі судового засідання  Будко О.В.

За участю представників сторін:

Від позивача –   Павлун Г.В.

Від відповідача –  Біловол Л.О. (дов. 6865/10/10-015  від 18.07.2007 р.)

Розглянувши матеріали справи № АС 12/458-07

за позовом -   Товариства з обмеженою відповідальністю фірма ЛТД «Рембудсервіс», м. Ромни

до  відповідача – Роменської  міжрайонної  державної  податкової  інспекції

про скасування акту перевірки

Предмет спору:  Позивач просить суд скасувати акт Роменської міжрайонної державної податкової інспекції про результати камеральної перевірки від 13.04.2007 року № 147, так як вважає, що при складанні акту незаконно встановлено позивачу суму податкового зобов»язання  по оплаті податку за землю.

Відповідач вимоги не визнав, просить в позові відмовити, посилаючись на те, що акт перевірки не може  оспорювати ся в судовому порядку.

Ухвалою суду від 13.09.2007 року відповідно до ст. 150 Кодексу   адміністративного судочинства України розгляд справи відкладався з 13.09.2007 р. до 04.10.2007 о., з 04.10.2007 р. оголошувалася перерва до 10 год. 50 хв.  05.11.2007 р.

Розглянувши  матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ :

13.04.2007 року Роменська МДПІ провела камеральну перевірку податкової декларації (розрахунку) земельного податку Товариства з обмеженою відповідальністю фірма ЛТД «Рембудсервіс», м. Ромни, в якому визначила суму податку 2 437 грн. 15 коп.  належного до нарахування.

Позивач просить скасувати зазначений акт як незаконний.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку  про незадоволення позовних вимог з наступних підстав:

Право податкового органу здійснювати  документальні перевірки платників податків встановлено  ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державну  податкову службу в Україні».

Відповідно до п.п. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4  Закону України «Про порядок погашення  зобов»язань платників податків перед бюджетами  та державними цільовими фондами» № 2181 від 21.12.2000 р. камеральною вважається перевірка, яка проводиться  контролюючим органом виключно на  підставі даних, зазначених у податкових  деклараціях, без проведення будь-яких інших видів перевірок платника податків. Тобто перевірка позивача здійснена податковим органом в межах його повноважень відповідно до норм вказаних законів.

Згідно Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання  податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10.08.2005 року № 327, за результатом  проведення невиїзних документальних перевірок  суб»єкта господарювання складається акт, який стверджує факт проведення невиїзної документальної перевірки і є носієм доказової інформації про виявлені порушення норм чинного законодавства.

З огляду на  п. 4.11, 4.12 Порядку  за результатом складання акту  перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення, яке є повідомленням  контролюючого органу  про обов»язок  платника податків сплатити суму податкового  зобов»язання, на що вказує п. 1.9 ст. 1 Закону 2181, тобто акт перевірки сам по собі не встановлює для позивача обов»язку до виконання дій, в тому числі і по сплаті податку, відповідно не є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ст. 17 Кодексу адміністративного  судочинства, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб»єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів  індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

1.   В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю фірма ЛТД «Рембудсервіс», м. Ромни до Роменської міжрайонної державної податкової інспекції  про скасування акту перевірки від 13.04.2007 року № 147 – відмовити.

2.  Постанова суду може бути оскаржена в порядку ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого, зокрема, заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі. Апеляційна  скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Харківського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Сумської області.

3.  Відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду  першої інстанції, якщо інше не встановлено цим  Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. В разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.