ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.10.07 р.                                                                               Справа № 11/260

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Л.Ф.Чернота

при секретарі судового засідання Острополець В.С.

За участю представників:

від позивача: Стародубцева  О.О. – за довіреністю

від відповідача: Цвітун М.М. – за довіреністю

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом:  Відкритого акціонерного товариства „Алчевський коксохімічний завод” м.Алчевськ

до відповідача: Державного підприємства “Донецька залізниця” м.Донецьк

про: стягнення 4478,35грн.

У судовому засіданні оголошено перерву з 25.09.07р. по 04.10.07р., згідно ст.77 ГПК України

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство „Алчевський коксохімічний завод” м.Алчевськ, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Державного підприємства “Донецька залізниця” м.Донецьк, про стягнення вартості вагової нестачі вугільного концентрату  в сумі 4478,35грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на копію договору № 61/19ю від 01.01.06р., комерційного акту № БА 785124/10 від 02.04.07р., копію залізничної накладної                  № 49321269, копію рахунку № 767/07-240угл  від 30.03.07р., реєстру до рахунку, копію платіжного доручення № 4040 від 07.06.2007р., претензію № 29-4069 від 24.05.07р., листів про власність, розрахунок вагової нестачі,  ст.ст. 23, 105, 110, 113, 114 Статуту залізниць України та інше.

Відповідач надав відзив № 2022/905 від 14.09.07р., в якому проти позовних вимог заперечує, посилаючись на вимоги ст.ст.24, 111 Статуту залізниць України.

Представник  позивача  з  супровідним листом від 09.10.07р. б/н  надав  суду  документи, що підтверджують обґрунтованість  розрахунку  суми  позовних  вимог з застосуванням  норми вагової  нестачі  в розмірі 1%. Суд   розглянув та долучив до матеріалів справи.

Представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Справа слуханням була відкладена, згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив, що 31.03.07р. за залізничною накладною № 49321269  у  вагонах  № 53522306, 56615016  зі станції Байрак Донецької залізниці на адресу позивача (ст. призначення Комунарськ Донецької залізниці) було відправлено вугільний концентрат  у  вагоні № 53522306 у кількості: вага нетто – 68800кг, тара – 21700кг; у вагоні № 56615016,  вага нетто – 69000кг, тара – 21300кг;   вантажовідправником якого зазначено   ВАТ ЦЗФ  “Калининская”.

При прибутті вантажу на станцію Комунарськ Донецької залізниці було здійснено комісійну видачу вантажу.

Під час комісійній видачі вантажу було виявлено нестачу вугільного концентру у вагоні        № 53522306 у кількості 3000кг, у вагоні № 56615016 у кількості 5300кг. Загальне недовантаження складає 8300кг.

Відповідно до ст.129 Статуту залізниць України був складений комерційний акт                 №  БА 785124/10 від 02.04.07р.

Згідно комерційного акту №  БА 785124/10 від 02.04.07р.: при переважуванні виявилось – вантаж вугільний  концентрат, завантаження навалом, вага: у вагоні № 53522306  брутто: 87500кг, тара:  21700кг, нетто 65800кг, що менш зазначеного в документі на 3000кг; у вагоні № 56615016 брутто: 85000кг, тара: 21300кг, нетто 63700кг, що менш зазначеного в документі на 5300кг.

У вагоні № 56615016 над 1, 2 люками поглиблення 3*1м, 6*0,3м, над 6, 7 люком поглиблення 3*0,4м за всією шириною вагону; у вагоні  №  53522306  над  2 - 7 люками поглиблення 12*1,8*0,3м.

Переважування вантажу здійснювалося на перевірених вагонних вагах вантантажо-отримувача.

Комерційний акт підписаний начальником станції,  ЛО міліції, прийомоздавачем та представником вантажоодержувача.

З огляду на норми чинного законодавства слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення перевізник зобов`язується доставити довіреній йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його управомоченій на отримання вантажу особі.

У випадку порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (ст.920 ЦК України).

Згідно ч.2 ст.924 ЦК України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 12 Закону України “Про залізничний транспорт” та ст.110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Відповідальність перевізників за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України, встановлено ст.23 ЗУ “Про залізничний транспорт”.

Згідно ч.2 ст.23 ЗУ “Про залізничний транспорт” та ст.113 Статуту залізниць України  передбачає, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до ст.26 вищезазначеного закону обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складання актів визначаються Статутом залізниць України.

Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт (ст.129 Статуту залізниць України).

Отже, саме комерційний акт є підставою для застосування матеріальної відповідальності до перевізника.

Таким чином, відповідач не довів, у розумінні ст.ст.33, 36 Господарського процесуального кодексу України, що нестача вантажу виникла з причин незалежних від перевізника.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Направлена позивачем претензія № 29-4069 від 24.05.2007р. з  вимогою погасити вартість недостачі на загальну суму 4478,35грн., відповідачем залишена без відповіді та задоволення.

Посилання  відповідача  на те, що згідно п.27 р.8 Правил видачі вантажів для розрахунку суми  вагової  нестачі  необхідно  застосовувати  норму  природної втрати вантажу в розмірі 2%  маси, зазначеної  в  перевізних документах,  спростовується  тим, що до мінерального палива, яким є вугільний концентрат, застосовується норма природної втрати вантажу - 1% маси, зазначеної у перевізних документах.

Отже, сума вагової нестачі вугільного концентрату  складає 4478,35грн. із розрахунку (6,92т (відповідальна нестача) * 539,30 (вартість 1т вугільного концентрату) + ПДВ =                            = 4478,35грн.).

Тому, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Господарські витрати підлягають розподілу в порядку, що передбачений ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.909, 920, 924, 925 Цивільного кодексу України, Законом України “Про залізничний транспорт”, Статутом залізниць України та на підставі ст.ст.42, 43, 22, 33, 36, 43, 49,  77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський  суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги – задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства “Донецька залізниця” м.Донецьк (адреса: вул.Артема, 68, м.Донецьк, 83000, код ЗКПО 01074957) на користь Відкритого акціонерного товариства „Алчевський коксохімічний завод” м.Алчевськ (адреса: вул.Красних партизан, 1, м.Алчевськ, Луганської області, 94223, ) вартість  вугільного концентрату в сумі 4478,35грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 102,00грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00грн.

Видати наказ.

У судовому засіданні 09.10.2007р., за згодою сторін, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя                                                                         Чернота Л.Ф.

Повний текст рішення підписаний  12.10.2007р.