ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.10.07
Справа № 14/417-07.

За позовом Приватної виробничо-комерційної фірми «Ланкорд»

До відповідача Державного підприємства «Охтирський комбінат хлібопродуктів» Державного комітету України з Держаного матеріального резерву

Про стягнення 4728 грн. 35 коп.

Суддя Миропольський С. О.

Представники:

Від позивача:     Краснонос О.В.

Від відповідача: не з’явився

Секретаря судового засідання: Міщенко Т.М.

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 4728 грн. 35 коп. грошових коштів, судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач в судове засідання подав письмовий відзив на позов в якому позовні вимоги не визнає вважає їх необґрунтованими безпідставними та просить суд в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Державним підприємством „Охтирський комбінат хлібопродуктів" Державного комітету України з державного матеріального резерву та Приватною виробничо-комерційною фірмою „Ланкорд" був укладені договори на переробку зерна пшениці в борошно на давальницьких умовах № юр 3/14 від 01.01.2006, відповідно якому Відповідач взяв на себе зобов'язання переробити 2000,0 тон жита; договір на переробку зерна пшениці в борошно на давальницьких умовах № юр 3/15 від 01.01.2006, відповідно якому Відповідач взяв на себе зобов'язання переробити 3000,0 тон пшениці.

У відповідності до умов договорів позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти на загальну суму 56 305,20 грн.

Відповідачем були перероблені зернові культури на загальну суму 24 782,81 грн., залишок грошових коштів, які залишилися у відповідача складали 31 522,39 грн. (що підтверджувалось актом звірки).

Оскільки у позивача відпала необхідність у переробці зернових культур позивач направив на адресу відповідача лист, в якому відмовився від послуг по переробці зернових культур та вимагав повернути залишок грошових коштів у сумі 31 522,39 грн. Однак відповідач відмовився повернути залишок грошових коштів, чим порушив майнові права позивача.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, ст. 15 ЦК України кожна особа має свободу вибору захисту своїх прав і має право користуватися правовою допомогою при вирішенні його справи в суді.

Оскільки позивач, відповідно до сі. 58 Конституції України, має свободу вибору захисту своїх прав, право користуватися правовою допомогою при вирішенні його справи в суді та враховуючи, що позивач не мав достатнього досвіду та належного рівня правових знань, необхідних для судового захисту між позивачем та приватним підприємцем Краснонос О.В. було укладено договір про надання юридичних послуг від 02.10.2006. Зазначене волевиявлення позивача, щодо звернення до послуг приватного підприємця Краснонос О.В. було викликане необхідністю захисту порушених прав позивача.

Згідно умовам договору приватний підприємець Краснонос О.В. надавав позивачу юридичні послуги по представленню інтересів позивача в господарському суді Сумської області по стягненню з Державного підприємства „Охтирський комбінат хлібопродуктів" Державного комітету України з державного матеріального резерву грошових коштів у сумі 31 522,39 грн.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 09.01.2007 було порушена справа №17/3-07 про стягнення з Державного підприємства „Охтирський комбінат хлібопродуктів" Державного комітету України з державного матеріального резерву на користь ПВКФ „Ланкорд" грошових коштів у сумі 31522,39 грн.

За наслідками розгляду справи №17/3-07 господарським судом Сумської області винесено рішення від 08.02.2007, згідно якому з Державного підприємства „Охтирський комбінат хлібопродуктів" Державного комітету України з державного матеріального резерву стягнуто на користь ПВКФ „Ланкорд" заборгованість у сумі 31522,39 грн., держмито в сумі 315,30 грн., судові витрати-118,0 грн.

На виконання судового рішення господарським судом Сумської області було видано наказ від 27.02.2007 по справі №17/3-07.

Для примусового виконання судового рішення позивач звернувся до Державної виконавчої служби в Охтирському районі.

Рішення господарським судом Сумської області було видано наказ від 27.02.2007 по справі №17/3-07 в примусовому порядку було виконане - з Державного підприємства „Охтирський комбінат хлібопродуктів" Державного комітету України з державного матеріального резерву стягнуто на користь ПВКФ „Ланкорд" грошові кошти у сумі 31955,69 грн.

Таким чином факт виконання підприємцем Краснонос О.В. умов договору про надання юридичних послуг від 02.10.2006 підтверджується судовим рішенням господарського суду Сумської області від 27.02.2006 по справі №17/3-07, яке було виконане в примусовому порядку. У відповідності до умов договору виконана робота була прийнята Позивачем та оформлена актом приймання виконаних робіт.

За надані юридичні послуги у відповідності до умов п.п. 4.2., 4.3. договору підприємець Краснонос О.В. виставив позивачу рахунок №4 від 04.06.2007 на суму 4728,35 грн.

По платіжному дорученню №59 від 04.06.2007 позивач перерахував на розрахунковий рахунок підприємця Краснонос О.В. грошові кошти в сумі 4728,35 грн.

Виплата грошових коштів у сумі 4728,35 грн. була спрямована не для отримання прибутку і не для придбання будь-яких майнових благ, а спрямована на захист порушених законних прав ПВКФ „Ланкорд". Тобто ці витрати повністю відносяться до категорії збитків в розумінні цивільного законодавства України.

Таким чином, позивач фактично поніс збитки в сумі 4728,35 грн. Для відшкодування збитків позивач звернувся до відповідача з вимогою до оплати №59 від 04.06.2007, в якій вимагав від відповідача відшкодувати збитки у сумі 4728,35 грн., але порушуючи майнові інтереси позивача вимога залишена без задоволення.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст.ст. 16, 623, 1166 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу; боржник який порушив зобов'язання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки; майнова шкода, завдана юридичній особі в наслідок неправомірних дій або бездіяльністю особою, відшкодовується в повному обсязі особою, які її спричинила.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не було надано доказів підтверджуючих сплату ним боргу в сумі 4728 грн. 35 коп. Крім того факт заборгованості підтверджується копіями документів, які знаходяться в матеріалах справи. Отже вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 4728 грн. 35 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються витрати позивача по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства «Охтирський комбінат хлібопродуктів» Державного комітету України з Держаного матеріального резерву (42700, Сумська область, м. Охтирка, вул. Червоноармійська, 11, код 00956031) на користь Приватної виробничо-комерційної фірми «Ланкорд» (40011, м. Суми, вул. Рибалко, 2, код 31787744) 4728 грн. 35 коп. боргу, 102 грн. 00 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 15.10.2007р.