ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

14.05.07р.

Справа № А1/71-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "УНІПЛАСТ", м.Кривий Ріг,

до  Відповідача-1: Виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м.Дніпропетровськ,

Відповідача-2:  Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м.Дніпропетровськ,

третя особа: Дзержинська районна виконавча дирекція Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м.Кривий Ріг,

про визнання нечинним рішення

Суддя  Рудь І.А.

Представники сторін:

від позивача - Ридош М.М., дов. №140 від 12.12.06р.

від відповідача-1 - не з'явився

від відповідача-2 - не з’явився

від третьої особи - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УНІПЛАСТ" звернулось до господарського суду з позовом, яким просить визнати нечинним рішення Виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 1100/10 від 01.12.06 р.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що для накладення штрафних санкцій в сумі 16085,30 грн. необхідно застосовувати Закон України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181, оскільки згідно преамбули даного Закону, він є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов’язань юридичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов’язкових платежів), включаючи збір на обов’язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Відповідач заявив про заміну неналежного відповідача на належного, обґрунтовуючи свою заяву довідкою Дніпропетровського обласного управління статистики про включення до єдиного державного реєстру підприємств і організацій України від 18.11.01р., відповідно до якої Виконавча дирекція Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності не має статусу юридичної особи. Юридичною особою є Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, яке може виступати стороною у зазначеній справі.

Згідно з ч.3 ст.52 КАС України, судом залучено у якості другого відповідача Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Відповідач-1 та Відповідач-2 проти позову заперечують, вважають рішення № 1100/10 від 01.12.06 р. про застосування та зарахування до бюджету Фонду, відображення у звіті сум фінансових (штрафних) санкцій, неправомірних витрат, донарахованих сум внесків та пені за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за яким Позивач повинен був сплатити суму штрафних санкцій у розмірі 16823 грн. 93 коп., є обґрунтованим та підлягає виконанню останнім.

У судовому засіданні за згодою представника Позивача оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

В період з 17.11.06р. по 24.11.06р. Дзержинською районною виконавчою дирекцією Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності було проведено  перевірку нарахування, сплати страхових внесків і витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за період з 01.01.2005р. по 30.09.2006р. ТОВ "Уніпласт".

За наслідками перевірки підприємства було складено Акт № 205 від 24.11.06р. Відповідно до висновків, зазначених у Акті, було встановлено порушення ТОВ “Уніпласт” п. 2.2 статті 27 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” від 18.01.2001 р. № 2240 та статті 1 Закону України “Про розмір внесків на деякі види загальнообов’язкового державного соціального страхування” від 11.01.2001 р. №2213.

01.12.2006р. відповідно до рішення №1100/10 Виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової працездатності на Позивача донараховано страхових внесків та штрафних санкцій у наступному розмірі: донараховано внесків –602,91 грн.; не прийнято до заліку витрат - 90, 48 грн.; накладено штраф 45,24 грн.; накладено штрафну санкцію 16085,30 грн., всього у загальному розмірі 16823,93 грн., які в десятиденний термін від дня отримання рішення підлягають зарахуванню до бюджету Фонду в повному обсязі.

В матеріалах справи наявні документи, що свідчать про те, що рішення № 1100/10 від 01.12.2006р. Відповідача, відповідно до п.п. 5.2.2. п. 5.2. ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181, оскаржувалося Позивачем в адміністративному порядку. За результатами розгляду скарги Виконавча дирекція Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відмовила в задоволенні скарги щодо відміни рішення виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду.

Представник Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності заявив клопотання про залучення у якості належного відповідача Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, так як згідно довідки Дніпропетровського обласного управління статистики про включення до єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 08.11.2001р. №10084, виконавча дирекція Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності не має статусу юридичної особи, тому не може бути стороною у судовій справі. Юридичною особою є Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Відповідач заперечує щодо заміни відповідача, вважає, що позовні вимоги пред’явлено до належного відповідача.

Відповідно до п.9 ст. 3, ст.50 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

У відповідності до ч.6 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому підсудність таких справ визначається Господарським процесуальним кодексом України.

За наведених обставин, ухвалою суду від 06.03.07 р. Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності залучено до участі у справі у якості Відповідача-2.

Відповідно до преамбули Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” від 18.01.2001 р. № 2240, цей Закон визначає правові, організаційні та фінансові основи загальнообов’язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв’язку з вагітністю та пологами, народженням дитини та необхідністю догляду за нею, у разі смерті, а також надання послуг із санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованим особам та членам їх сімей.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України "Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" від 18.01.2001 р. № 2240 "Фонд соціального страхування з тимчасової  втрати працездатності є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов’язковим державним соціальним страхуванням, у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням…".

Відповідно до преамбули Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. № 2181, цей Закон - є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов’язань юридичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов’язкових платежів), включаючи збір на обов’язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

За умовами ст.2 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. №2181 визначено вичерпний перелік контролюючих органів, відповідно до п.2.1.3 якої, контролюючими органами є також органи фондів загальнообов’язкового державного соціального страхування - стосовно внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, та які відповідно до п.п.17.1. ст. 17 даного Закону мають право накладати штрафні санкції.

З урахуванням зазначеного, Закон від 21.12.2000р. № 2181 має приоритетне право перед іншими Законами, регламентуючими податки і збори, та інші обов’язкові платежі до державних цільових Фондів.

Відповідно до підпункту 4.4.1 пункту 4.4 статті 4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181, у разі коли норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне трактування прав та обов’язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Таким чином, висновки Виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності щодо накладення штрафу в сумі 16085,30 грн. є необґрунтованими, оскільки неправомірно застосовано штрафні санкції, передбачені Законом України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” від 18.01.2001р. № 2240, замість застосування санкцій, що передбачені п.п.17.1.3. ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181.

З огляду на викладене відхиляються заперечення відповідача-1 та відповідача-2, викладені  у відзиві на позовну заяву.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги Позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково - визнати нечинним рішення № 1100/10 в частині нарахування штрафних санкцій у розмірі 16085грн. 30коп., в решті позову слід відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а Відповідачу –відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 158-167 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати нечинним рішення  Виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 1100/10 від 01.12.06 р. про застосування штрафних санкцій у розмірі 16085грн. 30коп. В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УНІПЛАСТ" (50005, м.Кривий Ріг, вул.Домобудівельна, 8, , р/р 2980 в КФ КБ "Фінанси та кредит", МФО 305835) 3грн. 25коп. (три грн. 25 коп.) – судові витрати.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.А. Рудь

Постанову підписано 21.05.2007р.