ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"24" квітня 2007 р.                                                             Справа №     462/18-06

м. Київ, вул. Комінтерну, 16

(зал судових засідань №  205)

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді А.Ю. Кошика при секретарі  Кантарія Д.Ю. розглянувши матеріали адміністративної справи

за позовом  Державної податкової інспекції у Сквирському районі

до  Комунального підприємства водопровідноканалізаційного господарства м.Сквири

про      стягнення 452485,78 грн.

За участю представників:

Позивач -  Кодинська  О.В.

Відповідач -  Капітанюк В.П.

Суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Державної податкової інспекції у Сквирському районі (далі –позивач) до Комунального підприємства водопровідно-каналізаційного  господарства  м. Сквира   (далі –відповідач)   про стягнення  452485,78 грн.

Провадження у справі було відкрите відповідно до ухвали від 27.11.2006 року за правилами Кодексу адміністративного судочинства України та призначено  розгляд справи на 15.12.2006 року.

В судовому засіданні 15.12.2006 року представник  відповідача  надав заперечення на позов, в яких  зазначив, що  відповідно до ст. 116 Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» розпочато виділення  субвенцій місцевим бюджетам на погашення  заборгованості минулих років  з різниці   в тарифах  водопостачання та водовідведення, яка утворилась  станом на 01.07.2006 року, що в подальшому  дасть змогу погасити бюджетну податкову заборгованість.

Позивач  подав клопотання про  зупинення провадження у справі до  розроблення механізму  погашення заборгованості  у зв’язку з виділенням  субвенцій місцевим бюджетам на погашення  заборгованості минулих років  з різниці   в тарифах  водопостачання та водовідведення.

Відповідно до ухвали від 15.12.2006 року  провадження у справі було зупинено до встановлення порядку погашення заборгованості відповідача за рахунок субвенцій місцевим бюджетам на погашення  заборгованості минулих років  з різниці   в тарифах  водопостачання та водовідведення.

Позивач  26.02.2007 року подав заяву  про  поновлення провадження у справі  у зв’язку з  погашенням заборгованості відповідача  за рахунок відшкодування  різниці в тарифах  всього на суму  267326 грн.

Таким чином,  обставини, що зумовили зупинення провадження у справі відпали, тому провадження  у справі № 462/18-06   було поновлене відповідно до ухвали від 26.02.2007 року та призначено   її розгляд на  27.03.2007 року.

Позивач   подав клопотання  від 26.03.2007 року про зменшення суми позовних вимог і просить стягнути з відповідача 184815,05 грн. заборгованості.

В судовому засіданні 27.03.2007 року розгляд справи було відкладено до 24.04.2007 року.

В обґрунтування позовних  вимог  позивач посилається на порушення відповідачем Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», внаслідок чого за ним утворився податковий борг перед бюджетом.

Представник  відповідача  проти задоволення позову заперечував, оскільки вважає, що  на виконання ст. 116 Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік»  було погашено заборгованість за рахунок відшкодування  різниці в тарифах  всього на суму  267326 грн., решта боргу  у відповідності до  Розпорядження Кабінету Міністрів України  від 15.11.2006 року № 565-р «Про  заходи щодо  забезпечення  скорочення  податкового боргу»  має погашатись помісячно  згідно наданих податковою  графіків, крім того, Сквирською  міською радою  різницю в тарифах відшкодовано лише частково.

У зв’язку з викладеним, відповідач вважає, що у відповідності до умов   Розпорядження Кабінету Міністрів України  від 15.11.2006 року № 565-р «Про  заходи щодо  забезпечення  скорочення  податкового боргу»  спір між сторонами врегульовано шляхом узгодження порядку сплати заборгованості, тому подав клопотання про  закриття провадження у справі  у зв’язку з примиренням сторін.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника  позивача встановлено наступне.

Відповідно до розрахунку  позивача,  з врахуванням уточнень позовних вимог, станом на день  розгляду спору відповідачем не сплачено 184815,05 грн. податкових зобов’язань перед бюджетом,   що складаються з штрафних санкцій  за несвоєчасне перерахування узгодженої суми податкового зобов’язання та пені.

Як встановлено судом,  згідно  податкових декларацій  з податку на додану вартість  відповідач мав сплатити:

-   за жовтень 2005 року -  10809 грн.  терміном сплати до  30.11.2005 року;

-  за листопад 2005 року - 14515 грн. терміном сплати до 30.12.2005 року;

-  за грудень 2005 року  - 25678 грн. терміном сплати до 30.01.2006 року;

-   за січень 2006 року - 8528 грн.  терміном сплати до 02.03.2006 року;

-   за лютий 2006 року - 17545 грн. терміном сплати до 30.03.2006 року;

-   за березень 2006 року - 19382 грн.   терміном сплати до 03.05.2006 року;

-   за квітень 2006 року - 14491 грн. терміном сплати до 30.05.2006 року;

-   за травень 2006 року - 15549 грн. терміном сплати до 30.06.2006 року;

-  за червень 2006 року - 13200 грн. терміном сплати до 31.07.2006 року;

-  за липень 2006 року - 11695 грн. терміном сплати до 30.08.2006 року;

-  за серпень 2006 року - 12696 грн. терміном сплати до 02.10.2006 року;

- за вересень 2006 року - 14783 грн.   терміном сплати до 30.10.2006 року.

У зв’язку з несвоєчасною сплатою податкових зобов’язань з податку на додану вартість згідно податкових повідомлень-рішень №№ /0, /0, /0, /0, /0, /0, /0, /0 від 15.12.2005 року були нараховані штрафні санкції на загальну суму 23157,07 грн. терміном сплати до 25.12.2005 року.     Згідно податкових повідомлень-рішень №№ /0, /0, /0,    /0,    /0,    /0,    /0,    /0 /0,    /0,    /0,    /0,    /0,    /0, /0, /0, /0 від 16.12.2005 року нараховано штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов'язань на загальну суму 48451,67 грн. терміном сплати до 08.01.2006 року.   Згідно податкових повідомлень-рішень №№ /0, 000039150/0 від 25.01.2006 року  нараховані штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгоджених   податкових зобов'язань на загальну суму 1291,13 грн. термін сплати до 19.02.2006 року.           Згідно податкового повідомлення-рішення №/0    від 17.02.2006 року нараховані  штрафні  санкції   за   несвоєчасну   сплату   узгодженого       податкового зобов'язання на суму 610,29 грн. терміном сплати до 27.02.2006 року.  Згідно податкового повідомлення-рішення № /0 від 20.03.2006 року, підлягають сплаті штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов'язання на суму 1524,74 грн. терміном сплати до 30.03.2006 року. Згідно податкових повідомлень-рішень №№ /0, /0, /0, /0, /0, /0 від 17.05.2006 року, підлягають сплаті штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов'язань на загальну суму 11299,18 грн. терміном сплати до 27.05.2006 року.  Згідно   податкових   повідомлень-рішень   №№   /0,   /0, /0,    /0,    /0,    /0,    /0,    /0, /0,    /0,    /0,    /0,    /0,    /0, /0,    /0,    /0,    /0,    /0,    /0, /0. /0, /0 від 03.08.2006 року, підлягають сплаті штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгоджених    податкових зобов'язань на загальну суму  101232,96 грн. терміном сплати до  17.08.2006 року.

Крім того,  на підставі ст. 16 Закону України   «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»нарахована пеня по сплаті в сумі 86047,74 грн.

Таким чином, відповідно до наданих позивачем документів  (копії долучені до матеріалів справи) з врахуванням  часткової сплати  станом на день вирішення спору  заборгованість відповідача  складає 184815,05 грн.,  що відповідачем по суті не заперечується та не спростовується.

Згідно п. 1.3. ст. 1 Закону України № 2181-ІІІ податковий борг (недоїмка) - це податкове  зобов'язання  (з урахуванням   штрафних   санкцій   за  їх  наявності),  самостійно узгоджене  платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому  порядку,  але  не сплачене у встановлений строк, а також пеня,  нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Органами, уповноваженими здійснювати заходи з погашення податкового боргу, згідно підпункту 2.3.1. п. 2.3. ст. 2 Закону є виключно податкові органи.

Підпунктом 5.3.1. пункту 5.3. статті 5 Закону України  № 2181-ІІІ передбачено, що платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у  поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за  останнім днем  відповідного граничного строку. У разі   коли   відповідно   до   закону  контролюючий  орган самостійно визначає податкове зобов'язання  платника  податків  за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки,  визначені у законі з відповідного податку, а  за  їх відсутності - протягом тридцяти календарних днів від дня отримання  податкового  повідомлення про таке нарахування.  Коли ж  податкове зобов'язання визначено контролюючим органом за підставами, зазначеними у п. п. “а”“в”п.п. 4.2.2. п. 4.2 ст. 4, платник податків зобов’язаний погасити  нараховану суму податкового зобов`язання протягом десяти календарних днів від дня  отримання  податкового повідомлення.

У разі, коли платник податків, як це передбачено підпунктом 6.2.1. пункту 6.2. ст. 6 Закону України № 2181-ІІІ не сплачує узгоджену суму податкового  зобов'язання  в установлені строки,  податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Так,  позивачем  у відповідності до Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових вимог, затвердженого наказом ДПА України № 266 від 03.07.2001р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.07.2001р. на узгоджені суми податкових зобов'язань, що виникли  в період з  01.10.2001року      позивачем  було вручено відповідачеві першу податкову вимогу № 1/112 від 05.11.2001 року на суму 7857 грн. та другу податкову вимогу № 2/235 від 11.12.2001 року на суму 27985,21 грн.

Статтею 5 Закону України № 2181-ІІІ встановлено, що узгоджена сума податкового зобов’язання, не сплачена платником податків у строки,  визначені цією  статтею,  визнається сумою податкового боргу платника податків (підпункт 5.4.1.).

Згідно підпункту 7.2.1. пункту 7.2. ст. 7 Закону України № 2181-ІІІ джерелами   погашення   податкового   боргу   платника податків   за   рішенням   органу  стягнення,  які  є  виконавчими документами, є  будь-які  активи  платника  податків  (його  філій, відділень,   інших   відокремлених   підрозділів)   з  урахуванням обмежень,   визначених  цим  Законом,  а  також  іншими  законами.

Як передбачено п. 1.7. ст. 1 Закону України № 2181-ІІІ активи   платника   податків  - це  кошти,  матеріальні  та нематеріальні цінності,  що належать юридичній або фізичній  особі за правом власності або повного господарського відання.

Відповідно до підпункту 3.1.1. пункту 3.1. ст. 3 Закону України № 2181-ІІІ активи  платника  податків   можуть   бути   примусово стягнені  в  рахунок  погашення його податкового боргу виключно за рішенням  суду.

Згідно п. 11 ст. 10 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” від 04.12.1990  № 509-XII, державні податкові інспекції в районах,  містах без районного поділу,   районах  у  містах,  міжрайонні  та  об`єднані  державні податкові інспекції подають   до  судів  позови  до  підприємств,  установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход  держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках  -  коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також  про  стягнення  заборгованості  перед бюджетом і державними цільовими  фондами  за  рахунок  їх майна.

Клопотання відповідача по закриття провадження у справі  у зв’язку з примиренням сторін суд вважає безпідставним, оскільки  примирення сторін  відбувається  в порядку, передбаченому ст. 113 КАС України, а саме шляхом  двостороннього погодження  умов саме примирення, при цьому умови примирення  не повинні суперечити закону або порушувати  чиї-небудь  права, свободи, інтереси. Оскільки, позивач заперечує проти закриття провадження  у справі  у зв’язку з примиренням, суду не надано  двосторонньої заяви про  умови примирення сторін щодо предмету спору,  підстави для закриття провадження  у справі відсутні.  Посилання  відповідача на  графік погашення заборгованості  може бути підставою для розстрочення виконання судового рішення.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов  висновку, що позовні вимоги  правомірні, позивачем обґрунтовані, відповідачем  не спростовані  і підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 4 ст.  94 КАС України   судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України,

п  о  с  т  а  н  о  в  и  в  :

1.     Позов задовольнити повністю.

2.  Стягнути з Комунального підприємства  водопровідно-каналізаційного  господарства м. Сквира (09000,  Київська обл., м. Сквира, вул. Леніна,  4, код 24890398) в доход державного бюджету на рахунок Державної податкової інспекції  у Сквирському районі (09000, Київська обл., м. Сквира, вул. Богачевського, 20, код  34232950) 184815,05 (сто вісімдесят чотири  тисячі вісімсот п’ятнадцять) грн.   податкового боргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня її проголошення, якщо заява про апеляційне оскарження постанови не буде подана. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана, в двадцятиденний строк після надання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя                                                                                                 Кошик А. Ю.