ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2007 р.
№ 11/79 (21/330-06 (14/308))-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді                                                       Кривда Д.С.,

суддів                                             Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін:

від позивача:            Амбразевич О.С.

від відповідача:        Левченко М.В.

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Стратегія“

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.06.2007р.

у справі № 11/79 (21/330-06 (14/308))-07 Господарського суду Дніпропетровської області

за позовом Відкритого акціонерного товариства “Енергогідромеханізація“

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Стратегія“

про визнання договорів частково недійсними,

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство “Енергогідромеханізація” звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Стратегія” про визнання недійсними договорів уступки права вимоги № 1/Р -1 від 07.08.2003р., № 1/Р-2 від 01.09.2003р., № 1/Р-3 від 12.09.2003р.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2005р. (суддя С.П.Панна), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.03.2006р. (судді: Л.О.Ясир, В.В.Прудніков, І.М.Герасименко), позовні вимоги задоволено: визнано недійсними договори уступки права вимоги № 1/Р -1 від 07.08.2003р., № 1/Р-2 від 01.09.2003р., № 1/Р-3 від 12.09.2003р., укладені між Відкритим акціонерним товариством “Енергогідромеханізація” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Стратегія”.

Не погодившись з прийнятими у даній справі судовими рішеннями, Товариство з обмеженою відповідальністю “Стратегія” подало касаційну скаргу.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.09.2006р. касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Стратегія” задоволено частково: рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2005р. та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.03.2006р. у справі № 14/308 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

За новим розглядом справи, якій присвоєно  № 11/79 (21/330-06 (14/308))-07, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2007р. (суддя І.Ф.Мельниченко) в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2007р., Відкрите акціонерне товариство “Енергогідромеханізація“ подало апеляційну скаргу.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.06.2007р. (судді: Л.М.Білецька, І.М.Науменко, О.В.Джихур) апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Енергогідромеханізація“ задоволено: рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2007р. у справі №11/79 (21/330-06 (14/308))-07  скасовано, позовні вимоги задоволено: визнано недійсними договори уступки права вимоги суми заборгованості № 1/Р -1 від 07.08.2003р. суми 2312811,00 грн., № 1/Р-2 від 01.09.2003р. суми 2615137,00 грн., № 1/Р-3 від 12.09.2003р. суми 3061217,00 грн., укладені між Відкритим акціонерним товариством “Енергогідромеханізація” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Стратегія”

Не погодившись з постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.06.2007р., Товариство з обмеженою відповідальністю “Стратегія“ подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати  постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.06.2007р. та залишити в силі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2007р.. Свою вимогу Товариство з обмеженою відповідальністю “Стратегія“ мотивує тим, що  господарським судом  апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу Відкрите акціонерне товариство “Енергогідромеханізація” доводить безпідставність вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “Стратегія” та просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.06.2007р. –без змін.

Розглянувши касаційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “Стратегія“ не  підлягає задоволенню.

Згідно ст. 386 ЦК Української РСР за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується виконати від імені й за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії.

Господарським судом встановлено:

28.05.2003р. на загальних зборах акціонерів позивача –ВАТ “Енергогідромеханізація” обрано склад Спостережної ради позивача у кількості трьох осіб.: Єлісєєва Г.В., Кучма В.О., Туробойський Д.І.

30.07.2003р. між позивачем та відповідачем було укладено договір доручення № 1/Р, згідно якого відповідач прийняв на себе зобов’язання здійснити реалізацію заборгованості Відкритого акціонерного товариства “Дніпроенерго” перед позивачем за 1999-2002р.р. на суму 7989165грн.

На виконання вищезгаданого договору позивач та відповідач уклали договори уступки права вимоги: № 1/Р-1 від 07.08.2003р. на суму 2312811грн.; №1/Р-2 від 01.09.2003р. на суму 2615137грн., № 1/Р-3 від 12.09.2003р. на суму 3061217грн., за якими від позивача до відповідача перейшло право вимоги за зобов’язаннями Відкритого акціонерного товариства “Дніпроенерго” перед позивачем.

Дані договори від імені позивача підписав голова правління Дяговець Б.О. з посиланням на те, що він діє на підставі Статуту, рішень загальних зборів і спостережної ради позивача.

Згідно ст. 47 Закону України "Про господарські товариства" виконавчим органом  акціонерного  товариства,  який  здійснює  керівництво його поточною діяльністю, є правління або інший орган, передбачений статутом. Роботою правління керує голова правління, який  призначається або обирається відповідно до статуту акціонерного товариства. Правління  вирішує  всі  питання   діяльності    акціонерного товариства, крім тих, що належать до компетенції загальних  зборів і  ради  акціонерного  товариства  (спостережної  ради). Загальні збори можуть винести рішення  про  передачу  частини  належних  їм прав до компетенції правління. Правління  підзвітне  загальним  зборам  акціонерів  і раді акціонерного товариства (спостережній раді) та організує виконання їх рішень. Правління діє від  імені  акціонерного  товариства  в  межах, передбачених цим Законом і статутом акціонерного товариства. Роботою правління керує голова правління, який  призначається або обирається згідно із статутом акціонерного товариства. Таким чином, приписами даної правової норми визначено, що виконавчим органом акціонерного товариства є правління, роботою якого керує голова і дане правління діє від імені товариства межах, передбачених, зокрема, статутом.

Господарським судом встановлено, що пунктом 9.4.2.5 Статуту позивача визначено, що голова правління укладає будь-які господарські договори, загальна сума яких не перевищує 50% статутного фонду. Укладення головою правління угод, сума яких перевищує 50% статутного фонду позивача вимагає узгодження із Спостережною радою.

Пунктом 5.1 Статуту позивача визначено, що статутний фонд позивача становить 2 904 808грн.

Оскільки статутний фонд позивача становить 2 904 808грн., а головою правління Дяговець Б.О. було укладено договори на суму 7989165грн., що значно перевищує статутний фонд позивача, то укладення  даних угод вимагало узгодження із спостережною радою позивача.

Згідно ст. 46 Закону України "Про господарські товариства" в акціонерному    товаристві    з   числа   акціонерів   може створюватися рада акціонерного товариства (спостережна рада), яка представляє інтереси   акціонерів   у  період  між  проведенням загальних зборів  і  в  межах  компетенції,  визначеної  статутом, контролює і регулює діяльність правління. Таким чином, приписами даної правової норми визначено, що інтереси акціонерів у період між проведенням загальних зборів представляє спостережна рада, яка в межах встановленої статутом компетенції контролює правління.

Як вже було зазначено, 28.05.2003р. на загальних зборах акціонерів позивача було обрано склад спостережної ради позивача у кількості трьох осіб: Єлісєєвої Г.В., Кучми В.О., Туробойської Д.І.

Проте, рішенням господарського суду встановлено, що рішенням Дніпровського суду м. Дніпродзержинська від 23.09.04р., яке вступило в законну силу, визнано незаконним проведення загальних зборі акціонерів позивача від 28.05.03р., визнано рішення загальних зборі акціонерів позивача від 28.05.03р. недійсним.

Враховуючи, що рішення загальних зборів позивача щодо обрання спостережної ради у складі Єлісєєвої Г.В., Кучми В.О., Туробойської Д.І. визнано недійсним, а отже скасованим, то посилання відповідача на те, що голова правління позивача був уповноважений спостережною радою щодо укладення оспорюваних угод не може бути прийнято до уваги, оскільки дані дії було здійснено на шкоду акціонерам.

Як вже було зазначено, між сторонами було укладено договори № 1/Р-1 від 07.08.2003р. на суму 2312811грн.; №1/Р-2 від 01.09.2003р. на суму 2615137грн., № 1/Р-3 від 12.09.2003р. на суму 3061217грн. Проте, господарським судом встановлено, що відповідачем перераховано кошти за іншими договорами, а саме по договору № 11/р-1 уступки від 07.08.03р., по договору 11/р-2 уступки від 04.09.03р.

Згідно ст. 48 ЦК Української РСР недійсною є та угода, що  не  відповідає  вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей.

Оскільки оспорювані угоди не відповідають вимогам Закону України "Про господарські товариства", то апеляційний господарський суд дійшов правомірного висновку щодо їх недійсності.

Згідно ч. 1 ст. 111-10 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Оскільки місцевим господарським судом та апеляційним господарським судом норми матеріального та процесуального права порушено не було, то підстави для скасування даних судових рішень відсутні.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, п. 1 ст. 111-9, ст. 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Стратегія“ залишити без задоволення, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.06.2007р. у справі № 11/79 (21/330-06 (14/308))-07 –без змін.

Головуючий - суддя                                                       Кривда Д.С.

судді                                                                                Жаботина Г.В.

Уліцький А.М.