ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

справа № 4/132

"16" липня 2007 р.                                                                                                        м.Чернівці

12:20

Господарський суд Чернівецької області в складі головуючого судді Проскурняка О.Г., при секретарі Тинок О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов, де:

позивач   Прокурор Кельменецького району Чернівецької області в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області

відповідач   Товариство з обмеженою відповідальністю “Бабинське”

про стягнення боргу – 176,94 грн.

Представники:

Від позивача –Якубенко А.В. - юрисконсульт (доручення № 163/07 від 17.01.2007 року)

Від відповідача –не з’явився

В засіданні приймав участь прокурор Швець О.А.

СУТЬ СПОРУ: Прокурор Кельменецького району Чернівецької області в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Бабинське” про стягнення заборгованості у сумі 176,94 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що у відповідності до статті 15 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року № 1058 –ІV, відповідач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Кельменецькому районі Чернівецької області і є платником страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування. Далі позивач стверджує, що відповідач не сплатив суму витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.01.2006 року по 01.01.2007 року, а тому заборгував суму у розмірі 176,94 грн., (витрати по громадянину: Гомашевич В.Є.).

11 червня 2007 року відповідач надав суду відповідь на позовну заяву,  якою просить залишити позовну заяву без задоволення. Обґрунтовуючи свою відповідь, відповідач посилається на те, що згідно Закону Украйни „Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" для ТзОВ"Бабинське" встановлюється ставка збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 100% від об'єкту оподаткування, визначеного абзацом 4 п.1 ст.2 даного Закону, а отже і 100% фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених відповідаю до п.п. „б" - „з" ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”. Також відповідач вказує, що пунктом 2 Закону України „ Про внесення змін до деяких законів України що до оподаткування сільськогосподарських підприємств - платників   фіксованого сільськогосподарського податку" абзац 5 пункт 1 частини другої Прикінцевих положень Закону України „ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який передбачив, що виплата пенсій ,особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди, та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за станом робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України (36-2003-п) здійснюється до 1 січня 2005 року за розрахунок коштів Пенсійного Фонду, а з 1 січня 2005 року за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону, було змінено, а саме доповнено після слів Кабінетом Міністрів України (36 –2003 - п) наступним текстом „та особам пенсії ким призначені„ відповідно до пунктів „в" - „е” та „ж" ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення „. Далі відповідач зазначає, що відповідно до змін, внесених до Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” виплата пільгових пенсій призначених за пунктами „в” - „е" та „ж" статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" особам, які працювали (працюють) на сільськогосподарському підприємстві - платнику фіксованого сільськогосподарського податку з 1 січня 2005 року здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету, а тому недоїмка у сумі 176,94 грн., яка вказана в позовній заяві не могла виникнути.

Відповідач явку повноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час і місце засідання суду.

Не з’явлення у судове засідання представника відповідача не перешкоджає вирішенню спору по суті за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши подані прокурором та сторонами документи і матеріали, заслухавши їх  пояснення, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов встановив:

Як вбачається з довідки відповідача, громадянин Гомашевич В.Є. має право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту “а” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та працював у товаристві.

У протоколі № 5421 від 04.10.2006 року зазначається, що громадянину Гомашевич В.Є. призначено пенсію за списком № 1.

Довідкою № 263 від 26.06.2007 року встановлено, що громадянин Гомашевич В.Є. отримує пенсію за віком за списком № 1 при повному пільговому стажі.

Згідно пункту “а” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особлива шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих міць: чоловіки –після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 6.1. Постанови Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року  “Про затвердження Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України” передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт, та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Абзац 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV зазначає, що підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Так, згідно поданого позивачем розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, заборгованість відповідача складає 159,88 грн. (витрати по громадянину Гомашевич В.Є.), яку товариство повинно сплатити.

При цьому, суд не бере до уваги посилання відповідача, що зазначені у відповіді на позовну заяву, оскільки дані обставини стосуються витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до “в” –“е” та “ж” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, а підставою для стягнення в даній справі є витрати на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до пункту “а” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”. Окрім того, стаття 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” регулює лише порядок виплати пенсій, а не змінює порядок відшкодування, та не звільняє підприємства, зазначені у статті 1 (п.п. 1, 2) Закону № 400/97 від сплати збору на відшкодування виплачених пільгових пенсій.

За таких обставин, суд дійшов висновку позов задовольнити.

Керуючись статтями 51, 158, 160 –163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд —

ПОСТАНОВИВ :

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Бабинський”, с. Бабин, Кельменецький район, Чернівецька область, код 30068998, р/р 260021925 в АППБ “Райффайзен Банк Аваль”, МФО 356464 на користь Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області, вул. Бесарабська, 39, смт. Кельменці, Чернівецька область, код 21430638, р/р 0300 в Чернівецькій філії ВАТ “Державний Ощадбанк України”, МФО 356334 —176,94 грн. заборгованості з  відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій

Постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Порядок і строки апеляційного оскарження.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                   О. Г.Проскурняк