ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2007 р.  12-00              Справа № АС-53/185-07

вх. № 6611/1-53

Суддя господарського суду Харківської області Тихий П.В.

за участю секретаря судового засідання Мазур Т.В.

за участю представників сторін

позивача - Годин О.С.

відповідача - Шуст Ю.М.

розглянувши матеріали по справі за позовом

Головне управління МНС України в Х/О, м. Х-в

до  КРУ в Харківській області м. Х-в

про визнання нечинним вимог

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління МНС України в Х/О звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить суд визнати нечинною вимогу КРУ в Харківській області від 20.04.2007 року за вих № 04-15/2822 в повному обсязі. Також позивач просить суд вжити заходів по забезпеченню адміністративного позову шляхом зупинення вимоги КРУ в Харківській області від 20.04.2007 року за вих № 04-15/2822.

Ухвалою заступника голови суду від 01.10.07 до розгляду справи було залучено суддю Тихого П.В.

В судовому засіданні по розгляду справи оголошувались перерви з 02.10.07 до 17.10.07 до 23.10.07 та до 29.10.07.

Відповідач проти позову заперечує.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, судом було встановлено, що відповідачем 20.04.07 було виставлено вимогу за №04-15/2822 до позивача про усунення порушень виявлених ревізією Головного управління МНС України в Харківській області з питань дотримання законодавства при використанні коштів державного бюджету на забезпечення заходів у сфері цивільного захисту.

У спірній вимозі відповідач вказує, що проведеною спеціалістами відділу контролю у сфері соціального захисту населення КРУ в Харківській області ревізією фінансово - господарської діяльності, а саме дотримання законодавства при використанні коштів державного бюджету на забезпечення заходів у сфері цивільного захисту в Головному управлінні МНС України в Харківській області за період з 01.11.2005 по 01.01.2007 встановлено порушення ведення бухгалтерського обліку, що призвели до фінансових порушень на суму 1290875,99 грн., що викладено в акті ревізії від 14.03.2007 № 040-20/27.

Державна  контрольно-ревізійна  служба  згідно статті 3 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні»  у  своїй   діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законодавчими актами,  актами  Президента  та  Кабінету  Міністрів України.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та  органи  місцевого  самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти  лише  на  підставі,  в  межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та  законами України.

Перелік  прав наданих  Головному    контрольно-ревізійному    управлінню    України визначений в статті 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні», в якому відсутнє право визначати самостійно своїми нормативно-правовими актами, що є фінансовими порушеннями.

Статтею 117 Конституції України передбачено, що нормативно-правові  акти    міністерств  та  інших  центральних  органів   виконавчої    влади підлягають реєстрації в порядку, встановленому законом.

Відповідно до Указу Президента України від 3 жовтня  1992 року "Про державну  реєстрацію  нормативних  актів міністерств та інших органів державної виконавчої влади"  нормативні  акти, які видаються міністерствами, іншими органами державної виконавчої влади,  органами господарського управління та контролю,  що  мають міжвідомчий     характер,    підлягають    державній    реєстрації Міністерством юстиції України. Наказ ГоловКРУ України від 19.09.06 року № 196 не зареєстрований як нормативний акт, при цьому він має міжвідомчий     характер, так як  зачіпає права та інтереси інших установ та відомств, які  охороняються законом. В даному випадку після визначення фінансових порушень, співробітники КРУ запропонували Головному управлінню перерахувати кошти (суму фінансових порушень) до державного бюджету.

Статтею 79 КАС України передбачено, що письмовими  доказами  є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини,  які мають значення для справи.

Згідно статті 27 Закону України «Про інформацію» документ  -  це  передбачена  законом матеріальна форма одержання, зберігання, використання і поширення інформації  шляхом фіксації її на папері, магнітній, кіно-,  відео-,  фотоплівці  або на іншому носієві.

В зв’язку з тим, що наказ ГоловКРУ України від 19.09.06 року  № 196 не пройшов реєстрацію згідно вимог чинного законодавства, як це передбачено чинним законодавством, він не може бути документом (нормативним актом, який носить міжвідомчий характер) та таким чином бути доказом по цій справі.

Таким чином, співробітники КРУ безпідставно в своїй вимозі зробили висновок, що Головним управлінням були допущені фінансові порушення на суму 1290875,99 грн.

У своїй вимозі  співробітники КРУ на підставі п. 7 ст. 10 Закону України від 26 січня 1993 року "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" зі змінами (ст. 10) і п. 46 Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, затвердженого постановою КМУ від 20 квітня 2006 р. N 550, пред’явили Головному управлінні наступні вимоги:

1 - Забезпечити  дотримання вимог Порядку складання,   розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228.

2 - Забезпечити  своєчасне  та  правильне  відображення  в  обліку  сум дебіторської та кредиторської заборгованості з метою додержання вимог абзацу 3 статті 4 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні".

3 - Забезпечити своєчасність та повноту розрахунків орендарів за спожиті ними комунальні послуги у відповідності із ст. 2 Закону України від 10.04.1992 № 2269-ХП "Про оренду державного та комунального майна", п. З "Методики розрахунку  і  порядку використання плати за оренду державного майна", затвердженої Постановою КМУ від 04.10.1995 № 786, та умов, укладених з орендарями договорів.

4 - Забезпечити дотримання вимог п.2.6 ДБН 1.1-4-2000 "Правила визначення вартості будівництва", затверджених наказом Держбуду України від 27.08.2000 № 174, при відшкодуванні витрат за виконані ремонтні роботи; п.1.1  Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 № 59, в частині відрядження співробітників Головного управління лише при наявності наказів на відрядження.

5 - При проведенні інвентаризацій необоротних активів та запасів забезпечити дотримання вимог Інструкції з інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів, розрахунків та інших статей балансу, затвердженої наказом Головного управління Державного казначейства України від 30.10.1998 № 90.

6 - Забезпечити дотримання вимог Постанови КМУ від 09.10.2006 № 1404 "Питання попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти".

7 - Забезпечити дотримання порядку ведення обліку основних засобів у відповідності з вимогами Інструкції з обліку необоротних активів бюджетних установ, затвердженої наказом Державного казначейства від 17.07.2000 № 64.

8 - Забезпечити  своєчасність  відображення в бухгалтерському обліку операцій по списанню оборотних активів у відповідності з п.5 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

9 - З метою додержання вимог ст. 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"  від  16.07.1999 №  996  щодо повного   висвітлення   всіх проведених господарських операцій, складання повної консолідованої звітності та приведення у відповідність даних обліку будівель та споруд за місцевим бюджетом даним свідоцтв про право власності на нерухоме майно, пропонуємо ініціювати перед МНС України вирішення питання щодо складання єдиного консолідованого „Балансу" (форма № 1) у відповідності до порядку  складання  річних  фінансових  звітів установами державного або місцевих бюджетів за відповідні   роки,   який   щорічно затверджується наказом Міністерства фінансів України.

10 - Вжити заходів щодо відшкодування незаконних витрат у сумі 991064,29 грн. згідно з вимогами статей 224, 228 Господарського кодексу України, а саме: зайво отриманих та використаних асигнувань за КПКВ 3201280 "Забезпечення заходів у сфері цивільного захисту населення" в сумі 985600,00 грн., в тому числі за КЕКВ 1120 "Нарахування на заробітну плату" в сумі 195300,00 грн., КЕКВ 1161 "Оплата теплопостачання" - 400000,00 грн., КЕКВ 1162 "Оплата водопостачання та водовідведення" - 100300,00 грн., КЕКВ 1163 "Оплата електроенергії" - 200000,00 грн., КЕКВ 1164 "Оплата природного газу" - 90000,00 грн., та комунальних послуг, спожитих орендарями, у сумі 5464,29грн до державного бюджету за кодом доходів бюджетної класифікації 24060300 відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 27.12.2001 №604.

Відповідно до п. 7 ст. 10 Закону України від 26 січня 1993 року "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" Головному контрольно - ревізійному    управлінню України, контрольно - ревізійним управлінням в Республіці Крим,  областях, містах  Києві  і Севастополі, контрольно - ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право:

- пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних  установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з   питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та  інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення  бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами,   установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням  чинного  законодавства.

Винесені вимоги, викладені в пункті 1-9 вимог КРУ в Харківській області від 20.04.07 року за вих. 04-15/2822 співробітники КРУ вийшли за рамки покладених на них Законом України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" та «Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою», затвердженого постановою КМУ від 20 квітня 2006 р. N 550, а саме:

Співробітники КРУ мають право пред'являти керівникам та іншим  службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо  усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання  державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та  організаціями  кошти  і  позички використовуються  з  порушенням  чинного  законодавства.

Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне  усунення  виявлених  порушень, органом  служби  у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Виходячи з викладеного співробітники КРУ мають право вимагати усунення порушень, але не Законом України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні", не «Порядком проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою» їм не надане право вимагати від установи, яку вони перевіряли, дотримання вимог чинного законодавство, оформляючи це письмовою вимогою щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із  зазначенням строку зворотнього інформування.

Крім того, вимоги викладені в п. 9 не відповідають вимогам чинного законодавства виходячи з наступного.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову  звітність в Україні» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку   господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції,  а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та  впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого  наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року N 88, який зареєстрований в Міністерстві  юстиції України 05 червня 1995 року за N 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Пунктом 2.4. цього Положення передбачено, що первинні  документи  (на  паперових  і  машинозчитуваних носіях інформації)  для  надання  їм  юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові  реквізити:  назва підприємства, установи, від  імені  яких  складений  документ, назва  документа (форми), код форми,  дата і місце складання,  зміст  господарської операції та  її  вимірники  (у  натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб,  відповідальних за  дозвіл  та здійснення господарської  операції  і складання   первинного документа.

Пунктом 2.7 цього Положення передбачено, що первинні документи складаються  на бланках типових форм, затверджених Міністерством статистики України, а також на бланках спеціалізованих форм, затверджених  міністерствами  і відомствами України. Документування господарських операцій може  здійснюватись з використанням   виготовлених  самостійно  бланків,  які  повинні обов'язково містити реквізити типових або спеціалізованих форм.

Порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно передбачений «Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. N7/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року  за N 157/6445.

Пунктом 6.1. Положення оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності.

Пунктом 6.3. Положення передбачено, що свідоцтво про право власності містить таку інформацію:

- назву об'єкта нерухомого майна;

- місце видачі свідоцтва;

- дату видачі свідоцтва;

- назву органу, який видав свідоцтво;

- адресу (місцезнаходження) нерухомого майна;

- відомості про власника (власників);

- форму власності;

- вид і розмір часток спільної власності;

- дату прийняття рішення;

- прізвище,  ім'я,  по  батькові керівника органу, який прийняв рішення;

- підпис керівника.

Свідоцтво  скріплюється печаткою органу, який видав зазначене свідоцтво.

Виходячи з викладеного, свідоцтво на право власності не є первинним бухгалтерським  документом.

Також, відповідно до Указу Президента України „Про невідкладні заходи щодо вдосконалення механізмів казначейського обслуговування" від 5 грудня 2002 року N 1133/2002 та Закону України „Про Державний бюджет України на 2003 рік"  від 26 грудня 2002 року N 380-ІУ з 2003 року місцеві бюджети за видатками переведені на казначейське обслуговування.

Бюджетним кодексом України від 21 червня 2001 року N 2542-ІП, статтею 78, визначено: Казначейське обслуговування місцевих бюджетів здійснюється територіальними органами Державного казначейства України за функціями, визначеними статтею 48 цього Кодексу, які передбачають здійснення:

операцій з коштами місцевого бюджету;

розрахунково-касового обслуговування розпорядників бюджетних коштів;

контролю бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень, прийнятті зобов'язань та проведенні платежів;

бухгалтерського обліку та складання звітності про виконання місцевого бюджету.

Відповідно до матеріалів перевірки форма фінансування ГУ МНСУ в Харківській області є державний бюджет. У перевіряємому періоді ГУ МНСУ в Харківській області коштів з місцевого бюджету не отримувало. Тому, у  ГУ МНСУ в Харківській області немає підстав для реєстрації в органах Державного казначейства Балансу (форма №1) за 2006 рік, який вміщає відомості про придбані до 2003 році за рахунок місцевого бюджету необоротні та оборотні активи.

Дана форма звітності подається ГУ МНСУ в Харківській області до установи вищого рівня - Департаменту економіки, фінансів і стратегічного планування МНС України, як це передбачено п.1.15 „Порядку складання річних фінансових звітів за 2006 рік установами державного або місцевих бюджетів», затвердженого наказом Державного казначейства України від 09.01.2007 № 1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.01.2007 за №67/13334.

Актом перевірки зазначено, що даний Баланс форми №1 складено на підставі даних бухгалтерського обліку, де рахуються окремі будівлі та інші матеріальні цінності, які свого часу були придбані за рахунок місцевого бюджету, по них ведеться окрема головна книга, регістри аналітичного обліку та фінансова звітність щоквартально надається до МНС України.

Таким чином, складання ГУ МНСУ в Харківській області окремого Балансу (форма № 1) за 2006 рік, про наявність необоротних та оборотних активів, які свого часу були придбані за рахунок місцевого бюджету, не суперечить нормам п.1 ст.З та ст.4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996 - XIV.

Вимоги вказані в п. 10, також, є безпідставними, оскільки, статті 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин,  який порушив господарське зобов'язання або встановлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності,  повинен відшкодувати  завдані  цим  збитки  суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Але, в даному випадку не зрозуміло, на підставі чого Головне управління повинно перерахувати кошти до державного бюджету України у розмірі 991064 грн. 29 коп., так як Головне управління не порушувало господарське зобов'язання або встановлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності.

Посилання КРУ в Харківській області на вимоги статті 224, 228 Господарського кодексу України безпідставні, так як згідно статті 4 Господарського кодексу України "Розмежування відносин у сфері господарювання з іншими видами відносин" не є предметом регулювання цього Кодексу фінансових відносин за участі суб'єктів  господарювання,  що виникають у процесі формування та контролю виконання бюджетів усіх рівнів.

Щодо посилання Відповідача на пункт 7 статті 10 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні", як обґрунтування для перерахування коштів Головним управлінням до державного бюджету на підставі, то це не відповідає  фактичному змісту цієї статті, оскільки, факту приховування або заниження платежів та використання коштів з порушенням чинного законодавства відповідачем доказано не було.

Законом України від 26 січня 1993 року "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" та Порядком проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, затвердженим постановою КМУ від 20 квітня 2006 року N 550, не передбачено відшкодування незаконних витрат шляхом перерахування коштів до бюджету.

Згідно статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого  рішення,  дії  чи  бездіяльності покладається на відповідача, якщо   він   заперечує проти адміністративного позову.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні. Нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що стосується актів ненормативного характеру - індивідуальних актів, то вони породжують права і обов'язки тільки у того суб'єкта, чи визначеного ними певного кола суб'єктів, якому вони адресовані. Підставами для визнання акта недійним є невідповідність його вимогам чинного законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації – позивача у справі.

У  справах  щодо  оскарження рішень,  дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

-  на   підставі, у межах  повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією   та законами України;

-  з  використанням  повноваження  з   метою, з якою це повноваження надано;

-  обґрунтовано,  тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Зважаючи на викладене вище, суд, визнав вимогу КРУ в Харківській області від 20.04.07 року за вих. № 04-15/2822 такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, такою, що прийнята з перевищенням наданих КРУ повноважень та способом не передбаченим законодавством без належного обґрунтування, а її виконання може привести до заподіяння шкоди правам та інтересам позивача.

Керуючись 1, 2, 6, 11, 17, 18, 19, 105, 106, 117, 118, 160, 163 , Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати вимогу суб'єкта владних повноважень Контрольно - ревізійного управління в Харківській області від 20.04.07 року № 04-15/2822 не чинною повністю.

Постанова набирає законної сили протягом десяти днів з дня її складання у повному обсязі, якщо протягом цього строку до суду не надійде заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги. У випадку надходження заяви про апеляційне оскарження та ненадходження апеляційної скарги, постанова набирає законної сили через двадцять днів з дня одержання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена учасниками судового процесу та особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права,свободи,інтереси чи обов'язки, до Харківського апеляційного господарського суду шляхом подання у десятиденний термін заяви про апеляційне оскарження та подальшого подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови складено 05.11.07

Суддя                                                                                            Тихий П.В.