ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"13" вересня 2007 р.
Справа № 9/763/07

За позовом:  Відкритого акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль»

(54002, м.Миколаїв, Каботажний узвіз, 18)

до відповідача: Підприємства комунальної власності області “Фармація” в особі Центральної районної аптеки №81 (54055, м.Миколаїв, вул.Чкалова, 98/Б)

Суддя Василяка К.Л.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: Ходикін М.М. –дов. №09/26 від 16.01.2006р.

від відповідача: Гриненко Т.В. –дов. №1159 від 12.05.2006р.

СУТЬ СПОРУ:  стягнення 7546,34 грн.

Відповідач у відзиві на позов вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, просить в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що розрахунки з позивачем проведені в повному обсязі шляхом взаємного погашення заборгованості.

Підчас розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги відмовившись від стягнення 6573,55 грн. основного боргу, просить стягнути з боржника 261,27 грн. збитків від інфляції, 127,29 грн. –3% річних та 584,23 грн. пені.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи,  суд –

в с т а н о в и в:

01.02.2003 року між сторонами було укладено договір про постачання теплової енергії в гарячій воді, за умовами якого позивач взяв на себе зобов’язання постачати споживачу теплову енергію, а останній сплачувати її вартість відповідно за встановленим тарифами та у строки передбачені договором.

01.01.2007 року договір було переукладено у зв’язку зі змінами реквізитів та призначенням нового керівника  на підставі довіреності № 36 від 17.01.2006 року.

Під час розгляду справи відповідачем були надані до суду, як платіжні доручення про перерахування коштів за отриману теплову енергію, так і договори про взаємне погашення заборгованості, з яких слідує висновок про відсутність у відповідача заборгованості за надані послуги.

Умовами  договору було передбачено порядок і строки розрахунків, які повинні були проводитись в грошовій формі.

Між тим, сторони, враховуючи загальний стан розрахунків, досягли згоди про взаємне погашення заборгованості шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Таким чином, відповідач погасив суму заборгованості, але після надходження позову до суду.

Отже, на момент прийняття рішення предмет спору, в частині стягнення 6573,55 грн. основного боргу відсутній,  провадження у справі в цій частині повинно бути припинено на підставі п.11 ст.80 ГПК України.

Відповідно до положень ст.193  Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські  зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору.

Однак, враховуючи порушення боржником строків проведення розрахунків, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення збитків від інфляції та 3% річних, є обґрунтованими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню враховуючи наступне.

Відповідно до положень ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з врахуванням

встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, що відповідно становить 261,27 грн. та 127,29 грн.

Розрахунок суми збитків від інфляції та 3% річних відповідачем не оспорено.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення пені, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню  в повному обсязі.

Відповідно до приписів ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через 6 місяців коли зобов’язання мало бути виконано.

Позивачем дотримані ці приписи закону.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Але, суд враховуючи обставини справи, беручи до уваги, що відповідач погасив суму  основного боргу в повному обсязі, враховуючи його фінансовий стан, ступінь виконання зобов’язання, керуючись п.3 ст. 83 ГПК України, вважає за необхідне зменшити розмір пені, що підлягаю стягненню до 1,0 грн. і на підставі п.6 ст. 83 ГПК України  розстрочити виконання рішення.

Керуючись ст.ст. 44,49, п.1.1 ст. 80,  82-85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Підприємства комунальної власності області “Фармація” в особі Центральної районної аптеки №81, 54055, м.Миколаїв, вул.Чкалова, 98/Б  (р/р 3667 в Заводському без балансовому відділенні МЦВ ПІБ, МФО 326438, ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Миколаївська теплоелектроцентраль”, 54002, м.Миколаїв, Каботажний узвіз, 18(р/р в ВАТ  „Райффайзен Банк Аваль”, МФО 326182, ) 261,27 грн. збитків від інфляції, 127,29 грн. –3% річних, 1,0 грн. пені, 102,0 грн. держмита  та 118,0 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.  В частині стягнення  основного боргу провадження у справі припинити.

4.  Розстрочити виконання рішення шляхом сплати відповідачем в строк до 15 жовтня 2007 року -  304,78 грн. та в строк до 15 грудня 2007 року - 304,78 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання  апеляційної скарги, або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя
К.Л.Василяка