СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"31" жовтня 2007 р.
Справа №17/6749-А

за позовом прокурора Ярмолинецького
району в інтересах держави в особі урядового органу державного управління, що
діє у складі Мінтрансзв'язку і йому підпорядковується, в особі Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті м.Київ та його структурного
підрозділу - територіального управління Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті у Хмельницькій області в Ярмолинецькому районі м.
Хмельницький

до приватного підприємцяОСОБА_1м.
Хмельницький

про стягнення 510,00грн.

Суддя Димбовський В.В.

Секретар судового засідання Гороховська О.В.

Представники сторін:

Від позивача:
Савченко В.А. -представник за довіреністю №142 від 29.01.2007р.

Від відповідача:
не з'явився

за участю:          Шкадько В.В. -прокурор відділу
прокуратури Хмельницької області

СУТЬ СПОРУ:
прокурор в інтересах позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з
відповідача 510,00грн. штрафних санкцій за порушення законодавства про автомобільний
транспорт, застосованих постановою №003419 від 05.02.2007р. Свої вимоги
обґрунтовує з посиланням на вимоги Закону України „Про автомобільний транспорт”
(ст. 60) та Порядок здійснення державного контролю на автомобільному
транспорті, затвердженого постановою КМУ від 08.11.2006р.

Ухвалою господарського суду
Хмельницької області від 11.09.2007 року по позовній заяві відкрито провадження
в адміністративній справі №17/6749-А та призначено попереднє судове засідання
на 02.10.2007р. Ухвалою від 02.10.2007р. закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 31.10.2007
року представники позивача та прокуратури позовні вимоги підтримують, вказуючи,
що вони підтверджені матеріалами справи та відповідають вимогам чинного
законодавства.

В судове засідання 31 жовтня 2007
року відповідач не з'явився.

Суд оцінивши подані сторонами по
справі документи рахує їх достатніми для прийняття рішення по суті.

Розглядом матеріалів справи
встановлено наступне:

ОСОБА_1 м. Хмельницький
зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа (довідка з
Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серії
НОМЕР_1).

23.01.2007р. держінспектором
проведено перевірку транспортного засобу -Шкода Фабія номерний знак НОМЕР_2, що
належить приватному підприємцюОСОБА_1, та встановлено, що водій
ОСОБА_2здійснював перевезення пасажирів на таксі „700-100”. На час перевірки
відсутня ліцензійна картка, чим порушено ст. 39 Закону України „Про
автомобільний транспорт”. За результатами перевірки складено акт проведення
перевірки № 009027 від 23.01.2007р.

Постановою №003419 від 05.02.2007р.
у відповідності до абз. 3 ч. 1 с. 60 Закону України „Про внесення змін до
Закону України „Про автомобільний транспорт”, до відповідача застосовано
фінансові санкції в сумі 510,00 грн. Вказана постанова направлена ПП ОСОБА_1,
згідно реєстру поштових відправлень.

Досліджуючи надані сторонами
докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в
сукупності, судом враховується наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.124
Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі.

Законом України „Про автомобільний
транспорт” №2344-ІІІ від 05.04.2004р. (із мінами та доповненнями, внесеними
Законом України „Про внесення змін до Закону України „Про автомобільний
транспорт” від 23.02.2006р. №3492-IV) - передбачено, що державному контролю
підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що
здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення
планових, позапланових і рейдових перевірок (ст. 6). Державний контроль за
додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері
автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт
здійснює урядовий орган державного управління з питань контролю на
автомобільному транспорті.

Контрольно-наглядові функції у
сфері автомобільного транспорту загального користування покладено на Головну
державну інспекцію на автомобільному транспорті та її територіальні органи, що
визначено Положеннями про Головну державну інспекцію на автомобільному
транспорті (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2004р.
№1190) та про територіальні органи Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті (затверджено Наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 14.12.2005р. №888).

Стаття 20 Закону передбачає, що
конструкція та технічний стан транспортних засобів, а також їх частини мають
відповідати вимогам, порядок визначення яких установлює Кабінет Міністрів
України.

Відповідно до абз. 11 ч. 1 ст. 60
Закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних
перевізників застосовуються санкції, в тому числі за невиконання перевізниками
або їхніми представниками приписів органів державного контролю щодо усунення
порушень транспортного законодавства - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Процедура здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті регулюється Порядком здійснення
державного контролю на автомобільному транспорті. Перевірка відповідача
здійснювалась у відповідності до Порядку здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті загального користування (затвердженого постановою КМУ
від 29.01.2003р. №143).

Як вбачається з акту проведення
перевірки №009027 від 23.01.2007р. під час перевірки транспортного засобу Шкода
Фабія НОМЕР_2, що належить приватному підприємцюОСОБА_1, та встановлено, що
водій ОСОБА_2здійснював перевезення пасажирів на таксі „700-100”. На час
перевірки відсутня ліцензійна картка, чим порушено ст. 39 Закону України „Про
автомобільний транспорт”.

За результатами акту, за порушення
законодавства про автомобільний транспорт заступником начальника
територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті у Хмельницькій області винесена постанова про застосування до
відповідача у відповідності до абз. 3 ч.1 ст.60 Закону фінансових санкцій в сумі
510,00грн.

Відповідач доказів, які б
спростовували встановлені позивачем факти порушень, не подав. При цьому судом
зважається на те, що дії позивача під час проведення перевірки та складання
акту, постанови про застосування фінансових санкцій не оскаржені та не
скасовані, доказів про сплату 510,00грн. штрафних санкцій відповідачем суду не
подано.

За таких обставин, позовні вимоги
про стягнення з відповідача 510,00грн. штрафних санкцій за порушення
законодавства про автомобільний транспорт підтверджені матеріалами справи та
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 71, 86, 94,
104, 158-163, 167, 254-259, п.п.3,6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні
положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Позов прокурора Ярмолинецького
району в інтересах держави в особі урядового органу державного управління, що
діє у складі Мінтрансзв'язку і йому підпорядковується, в особі Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті м.Київ та його структурного
підрозділу - територіального управління Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті у Хмельницькій області в Ярмолинецькому районі
м.Хмельницький до приватного підприємцяОСОБА_1м.Хмельницький про стягнення
510,00грн. штрафу задоволити.

Стягнути з приватного підприємцяОСОБА_1(АДРЕСА_1)
на користь Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в особі
його структурного підрозділу -територіального управління Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті у Хмельницькій області (в доход державного
бюджету України, на рахунок №0002 ВДК у м.Хмельницькому, , банк УДК у Хмельницькій області, МФО 815013, код платежу 23030300)
510,00грн. (п'ятсот десять гривень 00коп.) штрафу.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони
та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному
порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження
подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до
апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно
ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ, набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої
інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя