ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  24/450-6/241

16.10.07

За позовом                              Товариства з обмеженою відповідальністю Брокерська фірма "Діамант"

До відповідача 1                    Всеукраїнського благодійного фонду "Щасливе дитинство"

До відповідача 2                    Згурівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування

До відповідача 3                    Великополовецької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів

До відповідача 4                    Мостищенської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів

До відповідача 5                    Таращанської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів

Третя особа                              на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору –комунальне підприємство "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна"

Про                                        визнання договору недійсним та скасування державної реєстрації права власності

Суддя Ковтун С.А.

Представники:

Від позивача                               Богомол Я.І. (за дов. б/н від 21.05.2007)

Від відповідача-1                              Кривоший О.В. (за дов. № 1 від 12.02.2007)

Салькова Т.В. (за дов. № 1 від 12.02.2007)

Від інших учасників процесу          не з’явились

Обставини справи:

До господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю Брокерська фірма (далі –ТОВ) "Діамант" до Всеукраїнського благодійного фонду "Щасливе дитинство", Згурівської допоміжної школи-інтернату, Великополовецької допоміжної школи-інтернату, Мостищенської допоміжної школи-інтернату, Таращанської допоміжної школи-інтернату, за участю третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, комунального підприємства "Київське міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна", про визнання недійсним договору № 102/7 від 16.06.1994 про співробітництво, укладеного між позивачем та відповідачами 2-5, з моменту його укладення; визнання недійсним акту приймання-передачі на праві власності частини нежилих приміщень в будинку № 18/24 в місті Києві по вул. Дмитрівській (Менжинського) в розмірі 488 кв. м. на десятому поверсі цього будинку, що належить відповідачу 1 на праві власності від 10.11.1994 з моменту його підписання, у зв’язку з визнанням недійсним вказаного вище договору; відновлення позивачеві права власності (становища), що існувало до укладення спірного договору та підписання спірного акту приймання-передачі, шляхом покладення обов’язку на третю особу здійснити реєстрацію відповідного права.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуваний договір, який, на думку позивача, є договором про створення юридичної особи, суперечить Положенню про спеціальну загальноосвітню школу-інтернат (школу, клас) України для дітей з вадами фізичного або розумового розвитку, затвердженого наказом № 136 від 13.05.1993 Міністерства освіти України, оскільки відповідач-2 –відповідач-5 не наділені повноваженнями створювати юридичні особи.

Рішенням господарського суду міста Києва суду від 28.07.2007 позов було задоволено частково. Зокрема, було задоволено позовну вимогу про визнання недійсним згаданого вище договору, провадження у справі в частині вимоги про визнання недійсним акту приймання-передачі було припинено, позовну вимоги про відновлення права власності було залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.12.2006 згадане рішення скасоване, у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору та відновлення права, що існувало, постановлено відмовити, у позовній вимозі про визнання недійсним акту приймання-передачі провадження у справі було припинено.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.03.2007 постанову апеляційної інстанції та рішення місцевого суду було скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Підставою для скасування судових рішень та направлення справа на новий розгляд стало не надання оцінки всім доказам у справі. Під час нового розгляду Вищий господарський суду України вказав на необхідність витребування відомостей щодо засновників фонду та з'ясування, чи виступали відповідачі фактично засновниками фонду у порядку, встановленому чинним законодавством, а також надання оцінки доводам щодо закінчення строку позовної давності.

Під час нового розгляду в порядку ст. 25 ГПК України було здійснено  заміну відповідача-2 –відповідача-5 їх правонаступниками, якими є: Згурівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів для дітей-сиріт, позбавлених батьківського піклування, Великополовецька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів, Мостищенська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів, Таращанська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів.

Позивач позов підтримав з тих же підстав, що наведені у позові, навівши додаткові підстави недійсності договору. Зокрема, на його думку, договір від імені позивача підписано не повноважною особою, оскільки на час укладення договору директором товариства був Бернацький С.В., а не Уланов-Єговор А.О., який підписав договір. Крім того, на договорі міститься відтиск печатки, яка не належить позивачу.

Також позивачем було заявлено клопотання про поновлення позовної давності, яке мотивовано тим, що інформація про наявність на договорі печатки, що не належить позивачу, стала відома тільки 16.06.1994.

Відповідач-1 позовні вимоги відхилив повністю, виклавши свої заперечення у поданому суду відзиві. За твердження відповідача-1 оскаржуваний договір не суперечить "Положенню про спеціальну загальноосвітню школу-інтернат (школу, клас) України для дітей з вадами фізичного або розумового розвитку", затвердженому наказом № 136 від 13.05.1993 Міністерства освіти України, оскільки він є договором про співробітництво. Наявність повноважень у Улан-Єгорова А.О. на підписання договору була предметом дослідження різними судовими інстанціями і у позові з цих підстав було відмовлено. Крім того, на думку відповідача-1, оскільки на час укладення оскаржуваного договору законом вимагалась додержання простої письмової форми наявність на ньому іншої печатки, ніж тої, що належить позивачу, не є підставою для визнання його недійсним. Також відповідач-1 звернув увагу на пропущення позивачем позовної давності.

Інші відповідачі у судові засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, у зв’язку з чим, відповідно до ст. 75 ГПК України, рішення приймається за наявними матеріалами.

Розглянувши надані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

16.06.1994 між ТОВ "Діамант", Згурівською допоміжною школою-інтернатом, Таращанською допоміжною школою-інтернатом, Бишівською допоміжною школою-інтернатом, Великополовецькою допоміжною школою-інтернатом, Мостищенською допоміжною школою-інтернатом було укладено договір № 102/7 про співпрацю (далі –Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору його предметом є наміри шкіл створити за  допомогою позивача державно-громадський благодійний фонд для надання дорого дітям з порушенням розумового розвитку.

У зв’язку з цим школи прийняли на себе зобов’язання провести підготовчу роботу по створенню фонду та реєстрації його в управлінні юстиції (розділ 2 Договору), а позивач –виділити приміщення для реєстрації благодійного фонду і з дати реєстрації передати на його баланс 488 кв. м. у нежилому приміщенні у м. Києві по вул. Межигірського, 18/24, що буде його внеском до фонду.

31.10.1994 обласним управлінням юстиції Київської області було зареєстровано державно-громадський благодійний  фонд Асоціація допоміжних шкіл-інтернатів (для дітей з вадами розумового розвитку) "Щасливе дитинство", правонаступником якого є Всеукраїнський благодійний фонд "Щасливе дитинство".

10.11.1994 на виконання Договору позивач передав державно-громадському благодійному фонду Асоціація допоміжних шкіл-інтернатів (для дітей з вадами розумового розвитку) "Щасливе дитинство" (акт приймання-передачі від 10.11.1994) нежилі приміщення площею 488 кв. м. на 10-му поверсі будинку          № 18/24 по вул. Межигірській у м. Києві.

Підставою для реєстрації державно-громадського благодійного фонду Асоціація допоміжних шкіл-інтернатів (для дітей з вадами розумового розвитку) "Щасливе дитинство" стало рішення установчих зборів від 12.10.1994. Учасниками вказаних зборів були директори Згурівської допоміжної школи-інтернату, Таращанської допоміжної школи-інтернату, Бишівської допоміжної школи-інтернату, Великополовецької допоміжної школи-інтернату, Мостищенської допоміжної школи-інтернату та економіст ТОВ "Кронос". Оскільки протокол не містись посилання на те, що вказані особи діяли від імені юридичних осіб, про що, зокрема, свідчить підписання протоколу ними як фізичними особами, а не як представниками юридичних осіб, саме фізичні особи є засновниками  державно-громадського благодійного фонду Асоціація допоміжних шкіл-інтернатів (для дітей з вадами розумового розвитку) "Щасливе дитинство".

Отже, Договір не є підставою для реєстрації державно-громадського благодійного фонду Асоціація допоміжних шкіл-інтернатів (для дітей з вадами розумового розвитку) "Щасливе дитинство", тобто він не є установчим договором у розумінні чинного на час його укладення законодавства України, а регулює співробітництво сторін щодо майбутніх намірів створення благодійного фонду.

Вчинення вказаних дій не суперечило законодавству України, що діяло станом на 16.06.1994, оскільки п. 70 Положення про спеціальну загальноосвітню школу-інтернат (школу, клас) України для дітей з вадами фізичного або розумового розвитку, затвердженого наказом № 136 від 13.05.1993 Міністерства освіти України, передбачено, що школа має право укладати угоди і договори про співробітництво, встановлювати прямі зв'язки з навчальними закладами, науковими установами, підприємствами, організаціями, відомствами, фондами, товариствами, окремими громадянами як на території України, так і за її межами.

Отже, доводи позивача про невідповідність Договору Положенню про спеціальну загальноосвітню школу-інтернат (школу, клас) України для дітей з вадами фізичного або розумового розвитку, затвердженого наказом № 136 від 13.05.1993 Міністерства освіти України, є необґрунтованими.

Також відсутні правові підстави для визнання недійсним договору у зв’язку з наявністю на ньому печатки, що не належить позивачу, оскільки в силу ст. 44 ЦК УРСР печатка не була обов’язковим реквізитом письмового договору, а тому її відсутність не впливає на його дійсність.

14.10.1997 арбітражним судом Київської області було прийнято рішення у справі № 102/3-97 за позовом ТОВ "Діамант" до Згурівської допоміжної школи-інтернату, Великополовецької допоміжної школи-інтернату, Бишівської допоміжної школи-інтернату, Мостищенської допоміжної школи-інтернату, Таращанської допоміжної школи-інтернату про визнання недійсним договору        № 102/7 від 16.06.1994 про співробітництво. Позовні вимоги ґрунтувались на підписанні Договору особою, яка не мала права його підписувати.

Рішенням у вказаній справі, яке набрало законної сили, у позові було відмовлено.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

З огляду на це, провадження у справі з вимог про визнання недійсним Договору з підстав підписання його особою, що не мала повноважень, підлягає припиненню.

З цих же підстав підлягає припиненню провадження у справі з вимог про визнання недійсним акту прийому-передачі від 10.11.1994, оскільки дані вимоги були предметом судового дослідження. Рішенням першого заступника голови арбітражного суду міста Києва від 23.02.1998 у справі № 14/316 у позові про визнання недійсним згаданого акту було відмовлено. Підстави недійсності акту у справі № 24/450-6/241 ґрунтуються на недійсності Договору, а підставою для відмови у задоволенні позову у справі № 14/316 про визнання недійсним акту була чинність Договору, на виконання якого він складений.

У зв’язку з чинністю Договору відсутні підстави для задоволення вимоги про відновлення права власності позивача на приміщення.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 80, 82-85 ГПК  України, -

ВИРІШИВ :

1. В задоволенні позовних вимог про визнання недійсним з підстав невідповідності вимогам закону договору № 102/7 про співпрацю, укладеного 16.06.1994 між товариством з обмеженою відповідальністю Брокерською фірмою "Діамант", Згурівською допоміжною школою-інтернатом, Таращанською допоміжною школою-інтернатом, Вишівською допоміжною школою-інтернатом, Великополовецькою допоміжною школою-інтернатом, Мостищенською допоміжною школою-інтернатом,  відмовити.

2. В задоволенні позовних вимог про відновлення права власності, що існувало до укладенні договору № 102/7 від 16.06.1994 про співробітництво та підписання акту прийому-передачі на праві власності частини нежитлових приміщень в будинку № 18/24 в м. Києві, по вул. Дмитрівській (Менжинського) в розмірі 488 кв.м. на десятому поверсі цього будинку, шляхом зобов’язання комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна" здійснити реєстрацію права власності частини нежитлових приміщень в будинку № 18/24 в м. Києві, по вул. Дмитрівській (Менжинського) в розмірі 488 кв.м. на десятому поверсі цього будинку відмовити.

3. Провадження з позовних вимог про визнання недійсним з підстав підписання неуповноваженою особою договору № 102/7 про співпрацю, укладеного 16.06.1994 між товариством з обмеженою відповідальністю Брокерською фірмою "Діамант", Згурівською допоміжною школою-інтернатом, Таращанською допоміжною школою-інтернатом, Вишівською допоміжною школою-інтернатом, Великополовецькою допоміжною школою-інтернатом, Мостищенською допоміжною школою-інтернатом,  припинити.

4. Провадження в частині позовних вимог про визнання недійсним акту прийому-передачі від 10.11.1994 припинити.

Суддя                                                                                                    С.А. Ковтун

Рішення підписано 20 листопада 2007 року