АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

19.12.07
Справа  № 3/252-4357

Львівський апеляційний
господарський суд в складі колегії:

головуючої-судді                                       Мурської
Х.В.

суддів                                                          Давид
Л.Л.

Кордюк
Г.Т.

При секретарі судового
засідання            Куцик-Трускавецькій
О.Б.

розглянув
матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба»,
смт. Товсте Тернопільської області

на рішення Господарського
суду Тернопільської області від 09.11.2007 року

у справі № 3/252-4357, суддя
Турецький І.М.,

за позовом суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, смт. Дружба Тернопільської
області

до відповідача -Товариства
з обмеженою відповідальністю «Дружба», смт. Товсте Тернопільської області

про
стягнення 124 470 грн. 30 коп.,

за участю представників

від позивача - не з'явились;

від відповідача -не з'явились.

Рішенням Господарського суду
Тернопільської області від 09.11.2007 року у справі № 3/252-4357 позовні вимоги
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 задоволено
частково. З рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба»на користь
позивача стягнуто 27 445 грн. 60 коп. пені, 17 100 грн. 70 коп. збитків,  4 524 грн. 3% річних,  1244 грн. 70 коп.  в повернення витрат по оплаті державного мита
та 118 грн. в повернення витрат по сплаті інформаційно - технічних послуг. В
частині стягнення 75 400 грн. -провадження у справі припинено  в порядку п.1-1 ст. 80 ГПК України.

Рішення місцевого господарського
суду мотивоване обґрунтованістю та підставністю вимог позивача, їх
відповідністю вимогам законодавства, зокрема тим, що нарахування позивачем
відповідачу пені, інфляційних та 3% річних не суперечить нормам закону. В
частині стягнення суми основного боргу в розмірі 75 400 грн. провадження у
справі припинено у зв'язку зі сплатою відповідачем даної суми.

Скаржник - ТОВ «Дружба», не
погоджуючись з даним рішенням місцевого господарського суду, звернулось до
Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій
просить оскаржуване рішення скасувати, провадження у справі припинити з підстав
порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Позивач вимог ухвали суду від
05.12.2007 року в частині подання відзиву на апеляційну скаргу не виконав.

Сторони участі уповноважених
представників в судовому засіданні не забезпечили, причини неявки суду не
повідомили, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце
розгляду апеляційної скарги, про що свідчать повідомлення про вручення
поштового відправлення.

Враховуючи ту обставину, що ухвалою
Львівського апеляційного господарського суду від 05.12.2007 року участь
представників сторін в судовому засіданні визначено на власний розсуд, сторін
інформовано про час та місце розгляду апеляційної скарги та про наслідки неявки
в судове засідання, а також те, що сторін не було позбавлено конституційного
права на захист охоронюваних законом інтересів, колегія суддів вважає за
можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників сторін, за
наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши зібрані докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту
їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового
рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що у
задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення Господарського
суду Тернопільської області від 09.11.2007 року у даній справі -залишити без
змін, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 11
Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб,
що передбачені актами цивільного законодавства, а  також із дій осіб, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Як встановлено місцевим
господарським судом,  позивач на
виконання умов договору №10, укладеного між сторонами 20 липня 2005 року, надав
відповідачу  послуги по збиранню урожаю
зернових культур (ячмінь) 2005 року на площі 377 гектарів, з розрахунку 200
грн. за 1 гектар, на загальну суму 75 400 грн.

Факт надання послуг по збиранню
урожаю зернових культур підтверджується
наявним в матеріалах справи актом приймання  -передачі виконаних робіт  від 24 серпня 2005 року, підписаним
представникам обох сторін та скріплений їх печатками. Даний акт являється  невід'ємною частиною договору №10 від 20
липня 2005 року.

Судова колегія погоджується з
висновком місцевого господарського суду про припинення провадження у справі в
частині стягнення з рахунку ТОВ «Дружба»75 400 грн., що становить суму
основного боргу за виконані позивачем роботи по збиранню урожаю зернових
культур 2005 року на площі 377 гектарів, оскільки відповідачем до винесення
судового рішення дану суму боргу сплачено на рахунок позивача.

Що стосується стягнення решти суми
боргу, а саме пені, інфляційних та 3% річних, то судова колегія зазначає
наступне.

Пунком 6 укладеного договору
сторони передбачили, що оплата за виконані роботи по збиранню урожаю зернових
культур проводиться одночасно з початком проведення таких робіт.

Пунктом 14 договору сторони
передбачили, що в разі порушення строків оплати Замовник (відповідач) несе
відповідальність у вигляді сплати на користь виконавця робіт пені в розмірі
0,2% від суми, вказаної в акті приймання передачі робіт, за кожен день
прострочення.

Згідно акта приймання  -передачі виконаних робіт  від 24 серпня 2005 року позивачу належить до
оплати 75 400 грн.

Статтею 193 ГК України, яка
кореспондує зі статтею  526 ЦК України,
передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських  відносин повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання
-відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої
сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань
є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом,
іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб'єкта,
який порушив зобов'язання, не звільняє цього суб'єкта від обов'язку виконати
зобов'язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або
договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання
зобов'язання. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених
цим Кодексом. Згідно вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

У відповідності до вимог ст. 610 ЦК
України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Порушення
боржником, взятих на себе зобов'язань призводить до настання певних правових
наслідків, які полягають у застосуванні встановлених законом та договором мір
відповідальності (ст. 611 ЦК України).

У відповідності до вимог ст. 549 ЦК
України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання ( ч. 3 ст. 549).

За таких обставин, судова колегія
вважає, що місцевим господарським судом підставно задоволено позов в частині
стягнення з рахунку відповідача пені в розмірі 27 445 грн. 60 коп. за період з
17.04.2007 року по 16.10.2007 року  на
підставі п. 14 договору.

У відповідності до вимог ст. 625 ЦК
України, боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а
також три  проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або
законом. Таким чином, позивачем правомірно за період з вересня 2005 року по
серпень 2007 року нараховано відповідачу 3% річних, що становить 4 524 грн., а
також 17 100 грн. 70 коп. інфляційних нарахувань.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, -
зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної
дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Оскільки, відповідачем зобов'язання
за договором виконано лише після звернення позивача до суду за захистом свого
порушеного права (у жовтні 2007 року), то судова колегія вважає правомірним
нарахування позивачем та стягнення судом першої інстанції пені, інфляційних та
річних , а тому не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Оцінивши докази в їх сукупності,
судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку
про відповідність рішення Господарського суду Тернопільської області  законодавству, матеріалам та дійсним
обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
ГПК України,-

Львівський апеляційний
господарський суд , П О С Т А Н О В И В :

1.          Рішення Господарського суду
Тернопільської області від 09.11.2007 року у справі № 3/252-4357 залишити без
змін, апеляційну скаргу -без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.   Справу повернути місцевому господарському
суду.

Головуючий-суддя
Мурська Х.В.

Суддя
Давид Л.Л.

Суддя
Кордюк Г.Т.