СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21.06.07                                                                                 Справа № 10/246пн-ад.

Суддя господарського суду Луганської області Мінська Т.М., при секретарі  Бахарєвій  І.Є.  по справі № 10/246пн-ад за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Трест Свердловськшахтобуд",

м. Свердловськ

до Державної податкової інспекції у м. Свердловську

про застосування строку позовної давності та визнання суми 2147 грн. 54 коп. безнадійним податковим боргом

Представники  сторін:

від позивача - Молочко М.В., довіреність № 18 від 28.02.07.;

від відповідача –Баранова  С.О., дов. №  1 від  09.01.07.

Згідно з п. 2-1 Прикінцевих і перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювалась звукова фіксація судового процесу за клопотанням сторін.

Суть спору: позивачем заявлена вимога:

- до зобов’язання ВАТ "Трест Свердловськшахтобуд" щодо сплати штрафу у розмірі 2147 грн. 54 коп. за затримку із сплати податкового зобов’язання з податку на прибуток у 2002 році, застосувати строк позовної давності та визнати суму 2147 грн. 54 коп. безнадійним податковим боргом.

Відповідач відзив на позов від 31.05.2007р. № 9344/10 проти позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Дослідивши  матеріали  справи,   додатково  надані  документи,    суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно акту № 115-15-10-00181496  від 21.02.07.  «Про результати  невиїзної документальної  перевірки  своєчасності сплати податку на прибуток  ВАТ  «Трест  Свердловськшахтобуд»за 2002 рік»  встановлено  факт  несвоєчасності  сплати  податку на прибуток.

За  розрахунком  штрафних санкцій  (додаток  № 1 до акту  перевірки)  нарахування  штрафних санкцій  за  весь період  -  2147 грн. 54 коп.

Позивач  звернувся  з цим  позовом,  посилаючись на  п.п. 18.2.1. «в»Закону  України  “Про  порядок  погашення  зобов'язань  платників  податків  перед бюджетами  та  державними  цільовими  фондами” (надалі –Закон 2181),   якою  встановлено, що підлягає списанню безнадійний податковий борг, у тому числі пеня,  нарахована на такий податковий борг,  а також штрафні санкції.

Під терміном "безнадійний" слід розуміти:

- податковий  борг  юридичних  та  фізичних осіб, стосовно якого минув строк позовної давності, встановлений цим Законом.

Відповідач заперечує проти позову  і  зазначає,  що  податкові зобов’язання    із  штрафних санкцій  в  сумі  2147 грн. 54 коп.,  є  узгодженими  з  21.02.07.  на підставі  податкового   повідомлення –рішення від 21.02.07. № 0/0,  яке  платником податку  не оскаржувалось).  Тобто  строк  позовної  давності  за  вказаним  податковим   повідомленням  –рішенням  закінчується  21.02.2010.

При вирішенні  даного  спору  суд виходить із наступного:

Згідно  п.п. 18.2.1. «в»п. 18.2. ст. 18 Закону 2181  підлягає списанню безнадійний податковий борг, у тому числі пеня,  нарахована на такий податковий борг,  а також штрафні санкції.

Під терміном "безнадійний" слід розуміти:

- податковий  борг  юридичних  та  фізичних осіб, стосовно якого минув строк позовної давності, встановлений цим Законом.

Цим законом  встановлено  граничні строки стягнення податкового боргу,  тобто  строк позовної давності,  зокрема,  згідно  п.п. 15.2.1.  п. 15.2. ст. 15 даного закону  у  разі  коли  податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку  давності,  визначеного  у пункті  15.1  цієї статті,  податковий борг,  що виник у зв'язку з  відмовою у самостійному погашенні податкового  зобов'язання,  може бути  стягнутий  протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання.  Якщо  платіж  стягується  за рішенням   суду,   строки   стягнення  встановлюються  до  повного погашення такого платежу або до визнання боргу безнадійним.

За змістом  пунктів  1.2),  1.3)  ст.  1 Закону 2181  податкове  зобов'язання - зобов'язання платника податків  сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму  коштів  у  порядку  та у строки,  визначені цим Законом або іншими  законами України;  податковий борг (недоїмка) - податкове  зобов'язання  (з  урахуванням   штрафних   санкцій   за  їх  наявності),  самостійно  узгоджене  платником податків або узгоджене в адміністративному чи  судовому  порядку,  але  не сплачене у встановлений строк, а також  пеня,  нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Згідно  підпункту  5.3.1.  пункту  5.3.  статті 5  Закону  2181 у   разі  визначення  податкового  зобов'язання  контролюючим  органом   за  підставами,  зазначеними  у  підпунктах  "а"  -  "в"  підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний  погасити  нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних  днів від дня отримання податкового повідомлення, крім  випадків  коли  протягом  такого  строку  такий  платник  податків  розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

З матеріалів  справи  вбачається,  що  податкові зобов’язання    із  штрафних санкцій  в  сумі  за 2002 рік  в сумі    2147 грн. 54  коп.  є  узгодженими  з  21.02.07.  на підставі  податкового   повідомлення –рішення від 21.02.07.  № 0/0,  яке  платником податку  не оскаржувалось).  І  лише  з  04.03.07.  ці  податкові  зобов’язання  стали  податковим  боргом,  оскільки  не  сплачені  в  10 денний  строк.  Тобто,  на  момент  звернення  до  суду  у  позивач  навіть  не  виник  податковий  борг  в  сумі   2147 грн. 54 коп.,  а  відтак  щодо  нього  не  міг  сплинути    строк позовної давності  1095 календарних  днів.

Оцінивши  всі  вищевикладені  обставини,   суд  закінчив розгляд справи в судовому засіданні  21.06.2007.  і  постановив   відмовити   в задоволені позову.

Згідно  ст.   160 ч. 3  Кодексу адміністративного судочинства  України  в судовому засіданні  21.06.2007. проголошено вступну і резолютивну частини постанови. Судові витрати  покладаються  на   позивача.

На  підставі  викладеного та, керуючись ст.ст.  18,  158 –163, 254 Кодексу адміністративного судочинства  України,  суд

п о с т а н о в и в:

1.          В задоволенні  позову  відмовити.

2.          Судові  витрати  покласти  на  позивача.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.  Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк встановлений КАС України,  постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.  У разі подання  апеляційної скарги постанова набирає законної сили,  якщо її не скасовано, після закінчення апеляційного розгляду скарги.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга  подаються  до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції,  який ухвалив оскаржувану  постанову. Копії апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти  днів  з дня складення  постанови в повному обсязі.   Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Згідно  ст.   160 ч. 3  Кодексу адміністративного судочинства  України постанова в повному обсязі складена 26.06.2007.

Суддя                                                                                Т.М.Мінська