ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"02" листопада 2007 р.
Справа №  18/209

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді ТимошевськоїВ.В.  розглянув у відкритому судовому засіданні при секретарі судового засідання Горловій М.С.  02.11.2007 р. о 17:30 год. адміністративну справу №18/209

за позовом: Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Кіровоград

до відповідача: Компаніївської центральної районної лікарні,                              смт. Компаніївка Кіровоградської області

про стягнення  3 595,31 грн.

Представники сторін:

від позивача - Товстоган В.В., довіреність № 01-51-01  від 10.01.07;

від відповідача - Гладка О.В. , довіреність № б/н  від 01.09.07;

від відповідача - Голосун О.П., довіреність № б/н  від 01.09.07.

Кіровоградським обласним відділенням Фонду соціального страхування  з тимчасової   втрати працездатності, від імені якого діє виконавча дирекція, подано адміністративний позов  про стягнення з Компаніївської центральної районної лікарні заборгованості по коштах загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, в  розмірі 3679,04 грн., нарахованих згідно  рішення  № 298 від 08.05.2007 р.

В судовому засіданні 31.10.2007 року представником  позивача подано заяву про уточнення позовних вимог № 08-12/2587 від 31.10.2007 року, відповідно до  якої позивач змінив підставу позову та зменшив  розмір позовних вимог. Так, позивач просить стягнути з відповідача 3 595,31 грн. за рішенням  Фонду № 782 від 30.10.2007 р. (а.с. 63 -65).

Відповідно до статті 51 Кодексу адміністративного судочинства України позивач має право змінити підставу або предмет адміністративного позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

В судовому засіданні оголошувалась перерва  з 22.10.2007 р. по 31.10.2007 р. та з 31.10.2007 р. по 02.11.2007 р.

В судовому засіданні 02.11.2007 року представник позивача позов підтримав у повному обсязі .

Відповідач 31.10.2007 року надав суду заперечення на позов № 1079 від 31.10.2007 року, згідно з яким Компаніївська центральна районна лікарня визнає позовні  вимоги  лише  за   період з 01.06.2006 року по 01.01.2007 року в сумі 2118,08 грн. (а.с.46).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та заслухавши пояснення представників сторін,  господарський суд

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне  страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням" (далі по тексту - Закон), Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі по тексту - Фонд) є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, провадить збір і акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів.

У відповідності з Положенням про відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління  Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 19.09.2001р. №42  (далі по тексту - Положення), обласне відділення Фонду діє як регіональна структура Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності і є юридичною особою.

Згідно частини 5 статті 10 Закону робочими органами виконавчої дирекції Фонду та його відділень є виконавчі дирекції  відділень в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

Основними напрямами діяльності відділення Фонду та його робочих органів є, зокрема, збір і акумуляція страхових внесків  та інших коштів, призначених для  фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, що надаються Фондом; контроль за надходжнням та використанням коштів Фонду тощо (пункт 2.1 Положення).

Відповідно до статті 28 Закону та пункту 5.1 Положення виконавча дирекція Фонду має право здійснювати перевірку правильності нарахування і повноти сплати страхових внесків та використання страхових коштів на підприємствах усіх форм власності і господарювання, накладати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені цим законом та іншими актами законодавства.

Відповідно до статті 22 Закону платниками страхових внесків  на загальнообов'язкове  державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності  та витратами, зумовленими народженням та похованням, є страхувальники та застраховані особи. Пунктом 2 частини 2 статті 27 Закону  передбачено, що страхувальник зобов'язаний нараховувати та сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

За приписами статті 30 Закону страхувальник - роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків у вигляді пені та штрафів.

Компаніївська центральна районна лікарня є платником страхових внесків до Фонду згідно із Законом.

Рішенням Фонду № 298 від 08.05.2007 р. до Компаніївської центральної районної лікарні за результатами проведеної перевірки (акт ревізії №200 від 01.03.2007 р., а.с. 27-28) за  порушення  пункту 2 частини 2 статті 27 Закону  щодо   несвоєчасного перерахування страхових внесків протягом 2006 року нараховано пеню в сумі 403 грн. та застосовано штраф в сумі 3 276,04 грн., а всього 3 679,04 грн. (а.с.7).

Акт ревізії підписано страхувальником без зауважень або заперечень.  Скарга на рішення № 298 від 08.05.2007 р., яка подавалась до Фонду, залишена без розгляду (а.с.9-10), докази оскарження рішення  до суду в матеріалах справи відсутні.

Примірник рішення № 298 від 08.05.2007 р. отримано відповідачем, про що свідчить поштове повідомлення №2632559 від 11.05.2007 р. (а.с. 8), однак у встановлений строк зазначені в рішенні  суми пені і штрафу не сплачені.

24 жовтня 2007 р. Фондом додатково перевірено  своєчасність і повноту сплати відповідачем страхових внесків протягом 2006 року, за результатами якої винесено нове рішення №782 від 30.10.2007 р., згідно якої за встановлені попереднім рішенням порушення змінено розмір пені і штрафу, а саме: пеню нараховано в   сумі   419 грн.   та   штраф застосовано в сумі 3 595,31 грн.,  а  всього 3 595,31 грн. (а.с. 65,75).

Акт перевірки від 24.10.2007 р. підписано головним лікарем та головним бухгалтером відповідача без заперечень або зауважень. Примірник рішення отримано відповідачем, про що свідчить підпис про отримання на зворотньому аркуші рішення, однак зазначені в рішенні суми не сплачені.

Заперечення відповідача, які ґрунтуються на тому, що кошти, які нараховані за період з 01.01.2006р. по 01.06.2006 р. вже стягнуті за судовим рішення  від 17.08.2006 р. по справі №4/244,  не приймаються господарським судом виходячи з наступного (а.с.46-54).

Згідно пункту 15.14 Інструкції про порядок проведення ревізій та перевірок по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженої постановою Правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 19 вересня 2001 року N 38 (далі по тексту - Інструкція) акт ревізії або перевірки підписується ревізором, який її проводив, керівником, головним бухгалтером та головою комісії /уповноваженим/ із соціального страхування перевіряємої організації. При наявності заперечень або зауважень до акта ревізії (перевірки) керівник, головний бухгалтер чи інші особи, які підписують акт, в день його передачі роблять про це застереження перед своїми підписами із зазначенням дати  і не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня підписання із зауваженнями подають до нього письмові пояснення чи заперечення. У цей же термін страхувальник має право заперечення або пояснення по акту ревізії надіслати поштовим відправленням з повідомленням про вручення. Якщо протягом зазначеного терміну пояснення чи зауваження стосовно акта не надійдуть або поштове відправлення здійснене з порушенням цього терміну, то акт ревізії вважається узгодженим.

Згідно з пунктом 16.1 Інструкції обов'язок доведення того, що будь-яке нарахування сум фінансових та штрафних санкцій за матеріалами ревізій, здійснене робочим органом Фонду, є помилковим, покладається на платника страхових внесків.

У разі коли платник страхових внесків вважає, що орган Фонду невірно визначив суму фінансових та штрафних санкцій або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, або виходить за межі його компетенції, встановленої законодавством, такий страхувальник має право звернутися до органу Фонду із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які страхувальник вважає за потрібне надати.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем зауваження або заперечення на акт ревізії від 01.03.2007 р. та акт перевірки від 24.10.2007 р.  у встановленому  порядку не подавались, та рішення з дотриманням порядку не оскаржувалось.

Крім того,  як слідує зі змісту акта ревізії №335 від 27.03.2006 р. (а.с. 76-77), за результатами якої  по судовій справі № 4/244 стягнено, зокрема, 1 477,23 грн., період, за який здійснювалась перевірка своєчасності і повноти сплати відповідачем страхових внесків та  нараховувалась пеня і затосовувався штраф, становить з 01.01.2005 р. по 01.01.2006 р. Натомість,  за актом ревізії №200 від 01.03.2007 р. перевіряємий період становить з 01.01.2006 р. по 01.01.2007 р.

Відповідно до пункту 5.1. не сплачені в строк страхові платежі стягуються в дохід Фонду із страхувальника, згідно Порядку надіслання органам державної податкової служби подання про здійснення заходів з погашення податкового боргу платника податків та інформації про скасування або зміну суми нарахованого податкового зобов'язання за рішенням суду (господарського суду) від інших контролюючих органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2001 р. N 1387, та Угоди про інформаційне співробітництво між Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Державною податковою адміністрацією України від 25.04.2003 р. Указані платежі можуть стягуватись із страхувальника також у судовому порядку.

Згідно з пунктом 5.1  Положення про відділення Фонду,  виконавча дирекція  відділення Фонду має право представляти інтереси  Фонду в судових органах.

З огляду на викладене, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, господарський суд приходить до висновку про обґрунтованність позовних вимог та наявність правових підстав для їх повного задоволення.

Керуючись ст. 71, частиною 4 ст. 94, частинами 1-3 ст. 160, ст. ст. 162, 163, 167, 254, пунктом 6 "Прикінцевих та перехідних положень" Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Компаніївської центральної районної лікарні (228400, Кіровоградська область, смт. Компаніївка, вул. Садова, 192, ідентифікаційний код 01995172 ) на користь Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (25006, м. Кіровоград, вул. Преображенська, 4, р/р 2812 в УДК в Кіровоградській області, МФО 823016, ідентифікаційний код 26070328) -  3595 грн. 31 коп. заборгованості.

Після набрання постановою законної сили за заявою стягувача видати виконавчий лист.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили  після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі  складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом  двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Суддя

В.В.Тимошевська