СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

16 жовтня 2007 року

Справа № 2-23/4477-2005

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивач: не
з'явився Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1;

представник відповідча: не
з'явився, Державна податкова інспекція у місті Алушті Автономної Республіки
Крим

розглянувши апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим
(суддя  Іщенко Г.М.) від 28 квітня 2005
року у справі №2-23/4477-2005

за позовом           суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до           Державної податкової інспекції у місті Алушті
Автономної Республіки Крим (вул. Леніна 22-а,
місто Алушта, 98500)

про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом
про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення Державної податкової
інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим від 02 листопада 2004 року
№ /0/3989 про визначення податкового зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб у вигляді виграшів у лотерею внаслідок проведення конкурсів або
іншого прилюдного розігрування шансів чи призів, а також виграшів в азартні
ігри в гральних закладах в сумі 98354,70 грн.

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим (суддя Іщенко Г.М.) від 28 квітня 2005 року у справі
№ 2-23/4477-2005 у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду мотивовано тим,
що податковий орган правомірно визначив платнику податку податкове
зобов'язання.

Не погодившись з рішенням суду,
позивач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просив рішення господарського суду першої інстанції
скасувати, позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим,
що судом першої інстанції під час вирішення спору були порушені вимоги норм
матеріального та процесуального права.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 31 січня 2006 року рішення господарського
суду Автономної Республіки Крим від 28 квітня 2005 року у справі №
2-23/4477-2005 було змінено, позов задоволено частково. Визнано недійсним
податкове повідомлення-рішення № /0/3989 в частині донарахування
податку з доходів фізичних осіб в сумі 29232,90 грн. та застосування штрафних
санкцій в розмірі 58465,80 грн. В решті у позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського
суду України від 24 липня 2007 року постанову Севастопольського апеляційного
господарського суду скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції,
оскільки останнім розгляд апеляційної скарги здійснювався у порядку,
передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, тоді як підлягали
застосуванню норми Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 11112 Господарського
процесуального кодексу України, вказівки, що містяться в постанові касаційної
інстанції, є обов`язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду
справи.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 6
розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного
судочинства України, до початку діяльності окружних та апеляційних
адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно
до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій
та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за
правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

По справі оголошувалась перерва з
18 вересня 2007 року по 20 вересня 2007 року.

20 вересня 2007 року слухання
справи не відбулось у зв'язку з відрядженням головуючого судді, розгляд справи
відкладено на 16 жовтня 2007 року.

Розпорядженням виконуючого
обов'язки голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 18
вересня 2007 року здійснена заміна суддів Латиніна О.А. та Гоголя Ю.М. на
суддів Плута В.М. та Черткову І.В.

Розпорядженням заступника голови
Севастопольського апеляційного господарського суду від 16 жовтня 2007 року здійснена
заміна судді Черткової І.В. на суддю Щепанську О.А.

Переглянувши рішення суду першої
інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України
судовою колегією встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
Державною податковою інспекцією у місті Алушті у період з 19 жовтня по 01
листопада 2004 року була проведена планова документальна перевірка дотримання
вимог податкового і валютного законодавства суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1 за період з 21 липня 2003 року по 31 грудня 2003 року.

За результатами перевірки складено
акт за НОМЕР_2, яким зафіксовано порушення платником податків вимог пункту 10.2
статті 10 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" і
Порядку податкового обліку виграшів і витрат осіб, а також порядку звітності
суб'єктів грального бізнесу, затвердженого наказом Державної податкової
адміністрації України № 35 від 19 січня 1998 року і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року під № 126/2566.

На підставі вказаного акту
перевірки Державною податковою інспекцією у місті Алушті в Автономній
Республіці Крим було винесено податкове повідомлення-рішення №
/0/3989 від 02 листопада 2004 року, яким визначено суму податкового
зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у вигляді виграшів у лотерею,
внаслідок проведення конкурсів або іншого прилюдного розігрування шансів чи
призів, а також виграшів в азартні ігри в гральних закладах в сумі
98354,70грн., у тому числі: основний платіж - 32784,00грн., штрафні санкції -
65569,80грн.

В результаті апеляційного
оскарження в порядку підлеглості і відповідно до статті 5 Закону України „Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” № 2181-III від 21 грудня 2000 року спірне податкове
повідомлення - рішення № /0/3989 від 02 листопада 2004 року  залишено без змін, скарга залишена  без задоволення.

Вислухавши пояснення присутніх у
судовому засіданні представників сторін, перевіривши правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Актом НОМЕР_2 про результати
планової документальної перевірки дотримання вимог податкового і валютного
законодавства суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, за період з 21 липня 2003 року по 31 грудня 2003 року при
перевірці фінансово-господарської діяльності ревізором-інспектором встановлено,
що суб'єктом підприємницької діяльності в жовтні, листопаді, грудні 2003 року
занижено податок на прибуток осіб на суму 32 784,90 грн.

Підставою для донарахування податку
на прибуток осіб стали порушення суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1
вимог пункту 10.2 статті 10 Закону України "Про оподаткування прибутку
підприємств" і Порядку податкового обліку виграшів і витрат осіб, а також
порядку звітності суб'єктів грального бізнесу.

Однак, Законом України „Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності” (зі змінами, внесеними
Законом України від 10 лютого 1998 року № 102/98-ВР) передбачено порядок
патентування діяльності у сфері грального бізнесу, що здійснюється суб'єктами
підприємницької діяльності або їх структурними (відокремленими) підрозділами.

Відповідно до частини 2 статті 5
цього Закону під гральним бізнесом у цьому Законі слід розуміти діяльність,
пов'язану з влаштуванням казино, інших гральних місць (домів), гральних
автоматів з грошовим або майновим виграшем, проведенням лотерей (крім
державних) та розиграшів з видачею грошових виграшів  у готівковій або майновій формі.

Відповідно до підпункту 10.2.1
пункту 10.2 статті 10 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” в
редакції, діючій до набрання чинності Закону України від 01 липня 2004 року №
1957-IV, платник податку, який здійснює виплату виграшів у лотерею або інші
види ігор чи розиграшів, які передбачають придбання особою права на участь у
таких іграх чи розиграшах до їх проведення, зобов'язані утримувати та вносити
до бюджету 30 відсотків від суми таких виграшів.

Підпунктом 10.2.2 цього пункту
передбачено, що незалежно від положень підпункту 10.2.1 будь-яка особа, яка
здійснює виплату особі у зв'язку із виграшем у казино, бінго, інші ігри у гральних
місцях (домах), зобов'язана утримувати та вносити до бюджету 30 відсотків від
суми прибутку такої особи, який визначається як різниця між її доходами,
отриманими у вигляді виграшів за відповідний робочий день, та витратами,
понесеними такою фізичною особою протягом такого робочого дня, пов'язаними з
таким виграшем, але не більше суми такого виграшу.

Порівняльний аналіз наведених
правових норм дає підстави для висновку, що визначення бази оподаткування
виграшем або прибутком фізичної особи, як різниці між виграшем і витратами цієї
особи, законодавцем ставиться в залежність від виду гри (з обов'язковим
проведенням гри для останнього випадку у гральному місці) та можливістю виграшу
гравця протягом одного робочого дня з понесеними ним у зв'язку з цим витратами.

Принцип діяльності букмекерської
контори полягає в організації азартної гри, коли гравці роблять ставку на
результат спортивного змагання, а організатор гри зобов'язується виплатити
гравцям, що виграли, суму виграшу, розмір якої залежить від загальної суми
внесених ставок.

Оскільки підпунктом 10.2.2 пункту
10.2 ст. 10 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” не
встановлено виключення із правила визначення прибутку гравця як різниці між
виграшем та витратами гравця в межах одного робочого дня для азартних ігор, що
організовуються букмекерською конторою, правових підстав для висновку, що це
правило на такі ігри поширюється без врахування зазначеного часового обмеження,
не має.

Отже, оподаткування доходу від ігор
в букмекерській конторі в разі виплати виграшу за ставками в інші дні, ніж
приймання цих ставок, повинно здійснюватися за правилами підпункту 10.2.1
пункту 10.2 ст. 10 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”,
тобто із суми виграшу (яким є виплачена гравцю сума доходу не зменшена на суму
понесених витрат).

Платник податку, який отримує дохід
у вигляді виграшу в азартні ігри в казино, інших гральних місцях чи домах (далі
- гральний заклад), зобов'язаний включити до складу свого загального
оподатковуваного річного доходу позитивну різницю між сумою такого доходу та
документально підтвердженими витратами, понесеними у зв'язку з отриманням
такого доходу протягом такого року. З метою здійснення податкового контролю
будь-яка фізична особа - резидент чи нерезидент зобов'язана пред'явити паспорт
при вході до грального закладу, а відповідна службова особа такого грального
закладу зобов'язана занести відомості про номер такого паспорта, ім'я та
прізвище його власника, його громадянство, а у разі коли така особа є
громадянином України - зареєстроване місце його проживання. На вимогу платника
податку - гравця особа, що виплачує виграш, зобов'язана надати персоніфіковані
відомості про такий виграш та понесені такою особою витрати. Порядок виконання
норм цього підпункту визначається центральним податковим органом (стаття 9
пункт 9.5 підпункту 5.5.2 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб”
№ 889-IV від 22 травня 2003 року).

Порядок обліку доходів фізичних
осіб у гральних закладах та персоніфікації таких осіб, затверджений наказом
Державної податкової адміністрації України від 20 жовтня 2003 року № 494 та
зареєстрований у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2003 року №
1016/8337.

Пункт 9 Порядку містить відповідь
на питання щодо заповнення граф 7, 8, 9 журналу персоніфікації фізичних осіб -
відвідувачів гральних закладів (далі - Журнал). Даним пунктом передбачено, що у
кінці робочого дня інформація про виграші фізичних осіб - гравців та понесені у
зв'язку з отриманням таких виграшів витрати, яка зберігається у других примірниках
довідок, заноситься до зазначених граф журналу. Враховуючи те, що довідка
видається на вимогу фізичної особи - гравця (пункт 6 Порядку), графи 7, 8, 9
заповнюються лише у разі її видачі.

Заповнення граф Журналу на підставі
даних, що знаходяться у Журналі (книзі) обліку виграшів та витрат осіб, який
затверджений наказом Державної податкової адміністрації України від 19 січня
1998 року N 35, Порядком не передбачено.

Друк бланків довідок про виграш в
азартні ігри та понесені у зв'язку з отриманням такого виграшу витрати -
документів суворого обліку здійснюється відповідно до Правил виготовлення
бланків цінних паперів і документів суворого обліку, затверджених спільним
наказом Міністерства фінансів України від 25 листопада 1993 року № 98, Служби
безпеки України від 15 листопада 1993 року № 118, Міністерства внутрішніх справ
України від 24 листопада 1993 року № 740 та зареєстрованих у Міністерстві
юстиції України 14 січня 1994 року № 8/217.

Реквізити, що містить штамп  касира,
підприємство визначає самостійно та затверджує своїм наказом.

Відповідно до підпункту 9.5.2
пункту 9.5 статті 9 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб”
порядок обліку доходів фізичних осіб у гральних закладах та персоніфікації
таких осіб поширюється на суб'єктів підприємницької діяльності, які провадять
свою діяльність з організації та проведення азартних ігор у казино, інших
гральних місцях чи домах.

Але, наказ Державної податкової
адміністрації України від 20 жовтня 2003 року № 494 та зареєстрований у
Міністерстві юстиції України 06 листопада 2003 року № 1016/8337, набирає
чинності з 1 січня 2004 року.

Відповідно до акту НОМЕР_2 про
результати планової документальної перевірки дотримання вимог податкового і
валютного законодавства суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, перевірялась діяльність суб'єкта
підприємницької діяльності за період з 21 липня 2003 року по 31 грудня 2003
року. Отже, наказ Державної податкової адміністрації України від 20 жовтня 2003
року № 494 на діяльність суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 у даному
випадку не розповсюджується.

Порядок податкового обліку виграшів
та витрат осіб, а також порядок звітності суб'єктів грального бізнесу
встановлюються центральним податковим органом України.

Наказом Державної податкової
адміністрації України від 19 січня 1998 року № 35, був затверджений Порядок
податкового обліку виграшів та витрат осіб, а також порядок звітності суб'єктів
грального бізнесу, в яком передбачено, що підприємства і організації всіх форм
власності та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності (далі - платник
податку), які здійснюють свою діяльність з надання послуг у сфері грального
бізнесу, зобов'язані забезпечити встановлений цим Порядком податковий облік
виграшів та витрат осіб, а також порядок звітності суб'єктів грального бізнесу
у зв'язку з виплатою особі виграшів у казино, бінго, інші ігри у гральних
місцях (домах) та утримуванням і внесенням до бюджету 30 відсотків від суми
прибутку. Придбання особами фішок (жетонів) здійснюється тільки через належним
чином зареєстрований ЕККА в національній валюті України з виданням чека, який
повинен зберігатись до закінчення гри. В чеку відображається назва платника
податку, реєстраційний номер ЕККА, назва операції (продаж, купівля), кількість
проданих фішок (жетонів), їх ціна в національній валюті України та загальна
сума, номер касового чека, заводський номер ЕККА, дата та час видання чека, У
разі пошкодження ЕККА облік руху фішок (жетонів) і готівки та розрахунки з
особами повинні здійснюватись через резервний ЕККА, а у разі тимчасового
відключення електроенергії - через товарно-касову книгу з виданням товарних
чеків. Резервні ЕККА повинні бути належним чином зареєстровані в податкових
адміністраціях (інспекціях). Оператор-касир отримує чеки від особи та
підраховує витрати особи, а по наданих фішках (жетонах) - його виграш (доход).
Якщо виграш (доход) особи є меншим від понесених витрат або дорівнює їм, то
оператор-касир купує фішки (жетони) за готівку у національній валюті України.
Коли виграш (доход) особи перевищує витрати, оператор-касир встановлює цю
різницю і повідомляє особу про суму прибутку. Після утримання податку у розмірі
30 відсотків від цієї суми особі виплачується 70 відсотків від суми прибутку
(далі - прибуток, що підлягає виплаті). У випадку купівлі залишків фішок
(жетонів) оператор видає такий самий касовий чек, як і при придбанні фішок
(жетонів). Цей чек буде відрізнятися тільки назвою операції
-"купівля". У разі відсутності у платника податку сертифікованої
програми, операція "купівля" буде здійснюватись через ЕККА операцією
"повернення грошей за придбаний товар". Видача особі прибутку, що
підлягає виплаті, здійснюється за касовим або товарним чеком.
Оператором-касиром провадиться журнал (книга) обліку виграшів та витрат осіб за
встановленою формою, з зазначенням таких даних:

- номер за порядком;

- дата та час видачі прибутку, що
підлягає виплаті;

- номери чеків особи на придбання
фішок (жетонів) та їх загальна сума;

- кількість фішок (жетонів) за
кожним номіналом в національній валюті України та їх загальна сума;

- сума виграшу;

- сума прибутку, що підлягає
оподаткуванню;

- утримано з прибутку 30 відсотків
(грн.);

- прибуток, що підлягає виплаті;

- підпис особи;

- підпис оператора-касира.

Після запису зазначених відомостей
в журнал (книгу) обліку виграшів та витрат осіб, чек повертається особі. Журнал
(книга) обліку виграшів та витрат осіб повинен бути пронумерований,
прошнурований, завірений підписом керівника державної податкової адміністрації
(інспекції), скріплений гербовою печаткою та зареєстрований у державній
податковій адміністрації (інспекції) з наданням реєстраційного номера. Для
розрахунків особи за придбані фішки (жетони) банківською платіжною карткою
виконуються такі операції:

- проводиться  авторизація
картки  за допомогою  платіжного термінала  (або іншого
спеціального  пристрою)  і  після  підтвердження
наявності  коштів  на рахунку
особи  видається  дві
квитанції  (сліпи)  з
відповідними   реквізитами картки;

- один екземпляр квитанції (сліпа)
видається особі, другий з його підписом - залишається у касира;

- після закінчення гри особа
повертає квитанцію (сліп) та наявні фішки (жетони) касиру (головному касиру),
який встановлює достовірність повернутої квитанції (сліпа), вираховує суму
прибутку і вносить відповідні записи до журналу (книги) обліку виграшів та
витрат осіб, після цього квитанція анулюється в присутності особи або
повертається їй;

- повернення коштів на рахунок
особи (відміна команди "списання") проводиться на терміналі. При
цьому видається дві квитанції, одна - на руки особі, друга - залишається  у
платника   податку   (без
підпису).  Банк  автоматично
видає команду про несписання коштів з рахунку особи. Квитанція, що залишається
у касира, підшивається в журнал реєстрації квитанцій.

Якщо операція на списання коштів з
рахунку особи не відмінена, то залишається квитанція з підписом особи, яка
підшивається в журнал реєстрації квитанцій. Наприкінці робочого дня терміналом
автоматично видається звіт про роботу за день (списання коштів з рахунку особи
або повернення їх), який теж підшивається в журнал реєстрації квитанцій. У разі
відсутності термінала повернення коштів на рахунок особи здійснюється за
допомогою імпринтера. При цьому виписується квитанція (сліп) в трьох
екземплярах, один екземпляр якої видається особі, другий - подається в банк для
зарахування відповідних коштів, третій - залишається в бухгалтерії платника
податку. За вимогою особи адміністрацією видається довідка, що підтверджує
отриманий ним виграш (доход) та суму утриманого з нього податку за ставкою 30
відсотків. Для отримання такої довідки особа повинна пред'явити паспорт або
посвідчення особи.

Платіжним документом для грального
бізнесу в Україні є касові та товарні чеки. Після закінчення робочого дня
оператор-касир зобов'язаний скласти реєстр про утриману суму податку за звітний
день за своїм підписом і передати цей реєстр головному бухгалтеру для
проведення у 3-денний термін відповідних розрахунків з бюджетом. Звітність
суб'єктів грального бізнесу здійснюється за встановленою формою.

Підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі
первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до Закону України „Про
бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” первинні та зведені
облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і
повинні мати такі обов'язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату і місце складання;

- назву підприємства, від імені
якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані,
що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні
господарської операції.

Інформація, що міститься у
прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках
бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом
подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.
Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та
платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні
бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного
місяця. Регістри бухгалтерського обліку повинні мата назву, період реєстрації
господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.

Касові операції - операції
підприємств між собою та з підприємцями і фізичними особами, що пов'язані з
прийманням і видачею готівкових коштів при проведенні розрахунків через касу
підприємства з відображенням цих операцій у касовій книзі, книзі обліку
розрахункових операцій.

Книга обліку доходів і витрат -
документ встановленої форми, що застосовується для відображення руху готівки
підприємця у процесі здійснення ним підприємницької діяльності.

Підприємці здійснюють облік
операцій з готівкою у книзі обліку доходів і витрат, форма та порядок
заповнення якої встановлені Державною податковою адміністрацією України.
Розрахунки готівкою підприємств між собою та з підприємцями і фізичними особами
проводяться як за рахунок коштів, одержаних з кас банків, так і за рахунок
готівкової виручки і здійснюються через касу підприємств з веденням касової
книги встановленої форми. Касові операції оформляються прибутковими та
видатковими касовими ордерами, типові форми і порядок заповнення яких
затверджені наказом Міністерства статистики України від 15 лютого 1996 № 51
„Про затвердження типових форм первинного обліку касових операцій”, і мають
застосовуватися усіма підприємствами. При прийманні готівки до каси касири
підприємств керуються Правилами визначення платності банкнот і монет,
затвердженими постановою Правління Національного банку України від 31 березня
1999 року № 152 і зареєстрованими Міністерством юстиції України від 16 квітня
1999 року за № 242/3535 (із змінами). Обігові пам'ятні та ювілейні монети, які
є дійсними платіжними засобами, мають прийматися до кас підприємств за їх
номіналом без обмежень для всіх видів платежів. Видача готівки з кас
підприємств проводиться за видатковими касовими ордерами або належно
оформленими платіжними (розрахунково-платіжними) відомостями (далі - видаткові
документи). Документи на видачу готівки мають підписувати керівник і головний
бухгалтер або особи, які на це уповноважені. До видаткових ордерів можуть
додаватися заява на видачу готівки, розрахунки тощо.

Наказом Міністерства статистики
України 15 лютого 1996 р. № 51 було затверджено типові форми первинного обліку
касових операцій:

КО-1 "Прибутковий касовий
ордер";

КО-2 "Видатковий касовий
ордер";

КО-3 "Журнал реєстрації
прибуткових та видаткових касових документів";

КО-3а "Журнал реєстрації
прибуткових та видаткових касових документів";

КО-4 "Касова книга";

КО-5 "Книга обліку прийнятих
та виданих касиром грошей".

Відповідно до наданих на
дослідження первинного обліку документів судово-бухгалтерською експертизою
встановлено, що за період з 21 липня 2003 року по 31 грудня 2003 року суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1 було отримано в касу від гравців 43172,00
грн.

Відповідно до висновків експерта
встановлено, що за період з 21 липня 2003 року по 31 грудня 2003 року суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1 було видано з каси гравцям 42564,00 грн.

Висновками експерта також
встановлено, що за період з 21 липня 2003 року по 31 грудня 2003 року сума
одержаного доходу гравців склала 11840,00 грн. обчислена розрахунковим шляхом
відповідно до підпунктів 10.2.1, 10.2.2 пункту 10.2 статті 10 Закону України „Про
оподаткування прибутку підприємств”.

Крім того, встановлено, що за
період з 21 липня 2003 року по 31 грудня 2003 року сума утриманого податку
гравців склало 3552,00 грн. обчислена розрахунковим шляхом відповідно до
підпунктів 10.2.1, 10.2.2 пункту 10.2 статті 10 Закону України „Про
оподаткування прибутку підприємств” та пункту 6 Наказу Державної податкової
адміністрації України порядку звітності суб'єктів грального бізнесу від 19
січня 1998 року № 35.

Суд апеляційної інстанції вважає,
що розбіжності в сумі 29232,90 грн. між актом НОМЕР_2 про результати планової
документальної перевірки дотримання вимог податкового і валютного законодавства
суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
за період з 21 липня 2003 року по 31 грудня 2003 року і даними експерта виникли
в слідстві того, що оскільки підставою для бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які і фіксують факти здійснення господарських
операцій, однак в акті  висновки зроблені
на підставі книги обліку розрахункових операцій та суми в акті не підтверджені
відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та
Положенням про ведення касових операцій у національній валюті від 19 лютого
2001 року № 72.

Отже, висновки Державної податкової
інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим не відповідають вимогам
підпунктів 10.2.1, 10,2.2 пункту 10.2 статті 10 Закону України „Про
оподаткування прибутку підприємств”, оскільки оподаткуванню 30 % податком на
дохід від грального бізнесу, згідно підпункту 10.2.1 пункту 10.2 статті 10
вищенаведеного Закону, підлягає не сума виплати гравцю, а його виграш (дохід),
який визначається як різниця між сумою виплати за результатом гри в разі
виграшу та сумою ставки за право участі у грі, так в акту висновки зроблені на
підставі суми виплати гравцю, а не його виграшу (доходу).

Таким чином, на підставі висновків
судово-бухгалтерської експертизи бухгалтерського обліку суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 за період з 21 липня 2003 року по 31 грудня
2003 року та матеріалів справи висновки акта НОМЕР_2 про результати планової
документальної перевірки дотримання вимог податкового і валютного законодавства
суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 підтверджуються в частині
донарахування податку на прибуток в сумі 3552,00 грн., без урахувань сплаті до
бюджету податку на прибуток осіб суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 в
сумі 405,00 грн.

Відповідно до пунктів 1 та 4 статті
202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є:
неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм
матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
справи або питання.

На підставі викладеного суд
апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення
господарського суду Автономної Республіки Крим від 28 квітня 2005 року
-скасуванню.

Керуючись статтями  195, пунктом 3 статті 198, пунктами 1 та 4
статті 202, частиною 2 статті 205, статтею 207, частиною 5  статті 254  Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1
задовольнити частково.

2. Рішення  господарського суду Автономної Республіки Крим
від 28 квітня 2005 року у справі № 2-23/4477-2005 скасувати.

3. Позов суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 задовольнити частково.

4. Визнати недійсним податкове
повідомлення-рішення № /0/3989 від 02 листопада 2004 року в частині
донарахування податку з доходів фізичних осіб 29232,90 грн.  і штрафу у розмірі 58465,80 грн.

5. В частині визнання недійсним
податкового  повідомлення - рішення №
/0/3989 від 02 листопада 2004 року про донарахування  податку на прибуток в сумі 3552,00 грн. та
штрафу  в розмірі 7104 грн. відмовити.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює
сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи
касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України
набирають законної сили з моменту проголошення.

Постанову або ухвалу суду
апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені
статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

Судді