ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

16 листопада 2007 р.
№ 23/219пд

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді:
суддів:

Панової І.Ю.,
Заріцької А. О.,
Продаєвич Л.В.

перевіривши матеріали касаційної скарги
Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька

на постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 19.09.2007

у справі
№ 23/219пд

за позовом
Прокурора Кіровського району м. Донецька в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька

до

Комунального підприємства "Тепломережа",
м. Донецьк

про
визнання недійсним п. 1.3 договору на постачання теплової енергії від 01.10.2003 №161 та зобов'язання відповідача повернути передплачену суму в розмірі 3343,91 грн.

ВСТАНОВИВ:

Подана Управлінням Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька до Вищого господарського суду України касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХП1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини 1 статті 111 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга повинна містити найменування місцевого або апеляційного господарського суду, судове рішення якого оскаржується, номер справи та дату прийняття рішення або постанови; вимоги особи, що подала скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, тобто має чітко викладатися зміст порушених норм права.

Касаційна  скарга від 17.10.2007 №12/487-06/18 не відповідає вищезазначеним приписам процесуального законодавства, оскільки не містить вимоги особи, що подала скаргу.

Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі                      м. Донецька, не враховуючи повноважень суду касаційної інстанції, у скарзі просить визнати пункт 1.3  договору на постачання теплової енергії від 01.10.2003 №161 частково недійсним та зобов'язати Комунальне підприємство "Тепломережа" повернути йому передплачену суму в розмірі 3343,91 грн. за період з листопада 2003 року по квітень 2005, судові витрати покласти на відповідача.

Із змісту касаційної скарги вбачається, що вона подана "на постанову Донецького апеляційного господарського суду у справі 23/21 від 19.09.2007", тоді як взагалі не вказано, який судовий акт оскаржується, номер даної справи є іншим –23/219пд; у скарзі  скаржник не зазначає суті порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судом при прийнятті оскаржуваного судового акта, які конкретно норми і якого закону були порушені, а лише викладає свою точку зору стосовно певних обставин справи.

Крім того, відповідно до приписів статті 111 Господарського процесуального кодексу України до скарги повинні додаватися докази сплати державного мита і надсилання копії скарги іншім сторонам у справі.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята  до розгляду Вищим  господарським судом України, у зв'язку з чим підлягає поверненню.

Касаційна інстанція зауважує на тому, що відповідно до приписів частини 3 статті 111 3 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4, 6 частини 1 цієї статті, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу в загальному порядку, враховуючи вимоги статей 53, 110 зазначеного Кодексу.

Керуючись ст. ст. 86, п. 6 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі             м. Донецька – повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий, суддя                                                                      І.Панова

Суддя                                                                                           А. Заріцька

Суддя                                                                                              Л. Продаєвич