ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26.07.07                                                      м. Київ                                     49/80-А

За позовом:          Товариства з обмеженою відповідальністю “Роза-Стиль”

До:          Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва

Про:          визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

Суддя Митрохіна А.В.

Секретар судового засідання Орлова Л.М.

Представники:

Від позивача –Бауман Ю.Т., представник за дов. №249-07 від 15.06.2007

Від відповідача          - Бондарчук Д.В. за дов. №71/10-021 від 15.06.2007,

Кучер К.В., за дов. №7/10-021 від 09.01.2007

Суть спору:

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовом про визнання недійсними податкового повідомлення-рішення ДПІ у Святошинському районі м. Києва від 02.03.2007 р. № /2, № /2.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач невірно застосував норми чинного податкового законодавства, податкові повідомлення-рішення прийнято з порушенням вимог чинного законодавства на підставі акту, висновки якого не відповідають фактичним обставинам.

Відповідач в запереченнях на позовну заяву та його представник у судовому засіданні проти позову заперечують, посилаючись на те, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки позивачем порушено вимоги пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”.

Розглянувши надані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх повноважних представників, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких містяться в матеріалах справи, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем –Державною податковою інспекцією у Святошинському районі м. Києва прийнято 02.03.2006 р. податкові повідомлення-рішення  № /2, яким позивачу –Товариству з обмеженою відповідальністю “Роза-Стиль” зменшено суму бюджетного відшкодування (у т.ч. заявленого в рахунок зменшення податкових зобов’язань наступних періодів) з податку на додану вартість в розмірі 23143 грн.; № /2, яким позивачу –Товариству з обмеженою відповідальністю “Роза-Стиль” визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість на загальну суму 52785,51 грн., в т.ч. основний платіж –35190,34 грн. та штрафні (фінансові) санкції 17595,17 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення прийнято на підставі висновків акту від 26.10.2006 р. № 566/23-50/31245621, складеного ДПІ у Святошинському районі м. Києва за результатами невиїзної документальної перевірки з питання правильності обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум податку на додану вартість ТОВ “Роза-Стиль” () при взаємовідносинах з ПП “Будкомплект-2004” () за період з 01.01.2005 р. по 31.01.2005 р.

Висновками акту перевірки встановлено порушення ТОВ “Роза-Стиль” пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” в результаті чого виявлено заниження податку на додану вартість за січень 2005 р.  на загальну суму 35190,34 грн., а також завищення від’ємного значення чистої суми податкових зобов’язань по податку на додану вартість за січень 2005 року на загальну суму 23143,00 грн. Вказане порушення полягало у включенні позивачем до складу податкового кредиту сплаченого ПДВ по операціях з придбання у ПП "Будкомплект-2004" послуг за січень 2005 р. в розмірі 58333,34 грн., на підставі, як вважає податковий орган, недійсних податкових накладних. Такий висновок був зроблений, виходячи із того, що установчі документи та свідоцтво платника ПДВ ПП "Будкомплект-2004" визнані недійсними рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05.12.2006 по справі №2-2868/05.

З висновками, викладеними в акті перевірки, суд не погоджується з  наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 01.11.2004 р. між ТОВ “Роза-Стиль” (Замовник) та ПП “Будкомплект-2004” (Виконавець) було укладено договір № 175, згідно умов якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе обов’язки щодо виготовлення, кур’єрської доставки та розповсюдження поліграфічної продукції Замовника. Загальна вартість послуг становить 351458,34 грн., в тому числі ПДВ 58333,34 грн. та податок з реклами 1458,34 грн.

Про виконання вказаного договору свідчать підписані сторонами договору акти здачі-прийняття виконаних робіт (послуг) від 30.11.2004 р. б/н на суму 175729,17 грн. та від 31.12.2004 р. б/н на суму 175729,17 грн. Одночасно з підписанням вказаних актів ПП “Будкомплект-2004” було виписано податкові накладні № 5/30-11 від 30.11.2004 р. та № 1/31-12 від 31.12.2004 р.

Позивачем зазначені податкові накладні відображені у книзі придбання товарів (робіт, послуг) у січні 2005 року. Суми ПДВ включено до складу податкового кредиту та відображено в деклараціях з ПДВ у січні 2005 р.

Розрахунки між підприємствами проводились в безготівковій та вексельній формах. Матеріали справи свідчать про те, що ТОВ “Роза-Стиль” повністю розрахувалось з ПП “Будкомплект-2004” за надані послуги.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05.12.2005 р. у справі №2-2868/05 за позовом Державної податкової адміністрації у м. Києві до Страхової В.С. та ПП “Будкомплект-2004” визнано недійсними установчі документи з моменту державної реєстрації та свідоцтво платника податку на додану вартість з моменту внесення до реєстру платників ПДВ ПП “Будкомплект-2004”.

На підставі означеного рішення ДПІ у Голосіївському районі м. Києва складено акт про анулювання реєстрації платника ПДВ ПП «Будкомплект-2004»від 10.05.2006 р. № 4280/29-203. Дата анулювання реєстрації –17.02.2004 р.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Пункт 7.5 ст. 7 зазначеного Закону визнає датою виникнення права платника податку на податковий кредит дату здійснення першої з таких подій:

1. дата списання коштів з банківського рахунка платника податку в оплату товарів (робіт, послуг);

2. дата отримання податкової накладної.

За приписами пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону "Про податок на додану вартість" право на віднесення до податкового кредиту сум ПДВ сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу), виникає за правилом першої події: або фактична сплата коштів продавцю в оплату придбаних товарів (робіт, послуг), або отримання податкової накладної, в якій зазначені суми ПДВ, що засвідчує факти придбання платником податків товару (робіт, послуг).

Згідно із пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 цього ж Закону не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними.

Таким чином, виходячи із приписів вищевказаної норми закону, лише відсутність податкової накладної позбавляє платника податку права на включення до податкового кредиту сплачених (нарахованих) сум податків у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат.

Вказані вище податкові накладні мають всі необхідні реквізити та оформлені у відповідності до вимог пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону “Про податок на додану вартість”, а також включені до Книги обліку придбання товарів (робіт, послуг).

При цьому, суд зазначає про те, що визнання недійсним статуту контрагента та свідоцтва про реєстрацію платника податку з моменту внесення в реєстр платників ПДВ не можуть бути підставою для висновку про недійсність податкових накладних, виданих таким контрагентом на час здійснення господарської операції. На час вирішення даного спору, відповідачем не надано суду доказів внесення запису про припинення реєстрації ПП "Будкомплект-2004" до Єдиного державного реєстру, отже, виходячи із вимог ч. 2 ст. 104 ЦК України, ця юридична особа не є такою, що припинилася. Тому, за загальним правилом, ця особа не втратила статус платника податку.

Крім того, під час судового розгляду даної справи позивачем надано докази скасування рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05.12.2005 р. Так, ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21.11.2006 р. скасовано рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05.12.2005 р., а провадження у справі закрито. Вказана ухвала апеляційного суду м. Києва залишена без змін ухвалою Верховного Суду України від 18.04.2007 р.

За таких обставин, позивач правомірно відніс сплачені суми ПДВ по операціям з ПП “Будкомплект-2004” до складу податкового кредиту в січні 2005 р.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про незаконність рішення, дій або бездіяльності суб‘єкта владних повноважень обов‘язок по доведенню правомірності свого рішення, дій або бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти задоволення адміністративного позову.

Відповідач не подав суду допустимі докази в обґрунтування своїх заперечень.

За таких обставин, суд вважає спірні податкові повідомлення-рішення такими, що прийняті з порушенням вимог чинного законодавства України на підставі акту, висновки якого не відповідають фактичним обставинам та чинному законодавству.

Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.71, ст. ст. 158-163 КАС України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва від 02.03.2004 р. № /2.

Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва від 02.03.2004 р. № /2.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Роза-Стиль” 3,40 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження та/або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Дана постанова може буде оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд м. Києва шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                А.В. Митрохіна

Дата підписання повного тексту постанови 03.08.2007