СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.07                                                                                 Справа № 4/294.

Суддя Батюк Г.М.,  розглянувши матеріали справи за позовом

ДП МПУ «СпецПромТехника», м.Свердловськ  Луганської області

до  ДП «Обласна дирекція «Луганськвуглереструктуризація», м.Стаханов Луганської області

про стягнення  90115 грн. 00 коп.

представники сторін:

від позивача:  Єгоров С.А., дов. № 41 від 16.04.07;

від відповідача:  Шахов В.В., дов. № 01-12 від 05.01.07.

Суть справи: заявлені вимоги про стягнення з відповідача збитків у розмірі 90115 грн. 00 коп.

У судовому засіданні 18.10.07 по справі, згідно ст. 77 ГПК України, була оголошена перерва до 26.10.07.

Рішення господарського суду Луганської області виноситься 26.10.07.

Відповідач у відзиві на позовну заяву 21.05.07 № 05-1692, у доповненні до відзиву на позовну заяву, зданого до суду 10.07.07, у доповненнях до відзиву від 14.08.07 № 05-2655, у запереченнях на заяву позивача про зміну предмету позову, зданого до суду 11.09.07  позовні вимоги відхилив посилаючись на те, що:

-          договір на виконання робіт № 734Д/04 від 03.12.07 укладеного між позивачем

та відповідачем виконаний у повному обсязі, оплата проведена у грудні 2005

року, претензій з боку позивача по умовам виконання договору не

надходило;

-          позивачем ненадані докази виникнення боргу у відповідача перед позивачем ;

-          надані позивачем до справи договір на ремонт, рахунок та оплата за ремонт були здійсненні раніше поданого листа - гарантії, та не можуть бути належними доказами;

-          відсутні документи на передачу насосів, електродвигунів та на повернення з ремонту, відсутні номери ( заводські, чи інвентарні), дефектні відомості та, відповідно узгодження з відповідачем вартості ремонту, тому позивачем не надано доказів, що саме насоси «Шахти ім. Володарської»було відремонтовано позивачем; ;

-          між позивачем та відповідачем договір на ремонт електродвигуна та насоса не складався, відповідно вартість ремонту обладнання сторонами не узгоджувалася, та з інших   підстав, викладених у відзиві.

Позивач надав до суду заяву від 30.08.07 № 214 про зміну предмету позову та просить суд стягнути з відповідача боргу  у сумі 90115 грн. 00 коп.

Представник позивача в судовому засіданні заяву про заміну предмету позову від  30.08.07 № 214 підтримав.

Вказана заява про зміну предмета позову від 30.08.07 № 214 прийнята судом, як така, що  не суперечить ст. 22 ГПК України. Предметом позову слід вважати вимоги  про стягнення з відповідача боргу  у сумі 90115 грн. 00 коп.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,

в с т а н о в и в :

Позовними вимогами слід вважати вимоги про стягнення з відповідача боргу  у сумі 90115 грн. 00 коп.( з урахуванням заяви про зміну предмету позову) .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ДП ІПК  "Спецпромтехніка" ТОВ «ВКФ «Ремо»(позивачем у справі) та Державного підприємства « Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств»( позивачем у справі)  був укладений договір на виконання робіт № 734Д/04 від 03.12..04, згідно якого

«Підрядник»(позивач у справі) зобов’язався на свій ризик власними силами і засобами виконати усі роботи по "Приведенню комплексу блоку вертикальних стовбурів у відповідність з вимогами ПБ шахти ім. Володарського по проекту ліквідації шахти ім. Володарського»визначені позиційним списком(додаток № 1 до договору у встановлений строк, а»Замовник»( відповідач у справі) зобов’язаний прийняти і оплатити їх (п.1.1. договору). 25.07.05  додатковою угодою №280/ 59/05 до договору № 734 Д /04 від 03.12..04 всі права та обов'язки юридичної особи ДП ІПК "Спецпромтехніка" по вказаному договору виконання робіт перейшли до нової юридичної особи ДП "Монтажно - прохідницьке управління "Спецпромтехніка" (позивача у справі).

Позивач зазначив, що 18.04.05 відповідач  звернувся   до позивача з листом № 813 за з проханням відремонтувати насос ЦНС 300/1400 та насос ВП 340. На підставі вищезазначеного листа позивач  уклав договір з ДВАТ " Стахановський РМЗ   та сплатив за ремонт двох насосів 32479 грн. згідно платіжного  доручення № 123 від 14.04.05. Також, 26.04.05  відповідач звернувся до позивача з листом за № 10-903 в якому зазначив, наявність аварійної ситуації на шахті ім. Володарського та просив оплатити за ремонт електродвигуна 2АЗМВ-1250/3000 Луганському Енергозаводу. Згідно до платіжного доручення №171 від 27.04.05 позивач сплатив за ремонт електродвигуна 2 АЗМВ -1250/3000 57636 грн. Також,  зазначив, що згідно акту про ввід в експлуатацію електронасосів ЦСН 300/1040 та ВП-340 від 23.05.05 , комісія визнала можливим ввести в роботу насоси ЦСН 300/1040 та ВП-340 після ремонту, проведеного ДВАТ " Стахановський РМЗ". Актом про ввід в експлуатацію електродвигуна від 30.04.05 комісія визнала можливим ввести в роботу електродвигун 2АЗМВ 1250/3000 після ремонту, проведеного Луганським "Енергозаводом". Таким чином, позивач вважає, що  належним чином виконав обов'язки щодо ремонту вищезазначеного обладнання, відповідач не сплатив позивачу кошти, витрачені на ремонт обладнання згідно гарантійних листів .

Позивачем на адресу відповідача направлена претензія від 10.12.06 № 152 з вимогами перерахувати борг у сумі 90115 грн. 00 коп., відповідач відповіддю на претензію  № 05-235 від 22.01.2007 вимоги позивача відхилив, з підстав, викладених у відзиві, та оплату не провів .

Відповідач  оплату за ремонт обладнання не провів, тому позивач звернувся до господарського суду  з вимогами боргу  у сумі 90115 грн. 00 коп.( з урахуванням заяви про зміну предмету позову) .

Відповідач позовні вимоги відхилив, з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності, господарський суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 ГПК України,  кожна сторона повинна довести ті  обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача про стягнення з відповідача боргу  у сумі 90115 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов та вимог Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 193 ГК України, суб’єкти господарювання  повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання ( неналежне виконання).

Згідно до ч.І ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником ( учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт ( зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну   дію господарського, чи управлінсько –господарського характеру на користь іншого суб’єкта

( виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію, тощо).

Як свідчать матеріали справи, позивачем не надано до суду  доказів , а саме документів, що підтверджують факт передачі відповідачем позивачу у ремонт обладнання (насоси та електродвигуни) з вказанням найменування, заводського або інвентарного номерів, причини виходу з ладу вказаного обладнання ( дефектна відомість), а також документів, що підтверджують факт отримання відповідачем обладнання (накладна, акт приймання виконаних робіт, податкова накладна та інші), тобто  у матеріалах справи відсутні вказані докази.

Як вбачається з матеріалів справи , відсутність документів  на передачу насосів та електродвигуна та на повернення з ремонту, відсутність номерів (заводських, чи інвентарних), дефектних відомостей та , відповідно, узгодження вартості ремонту ставить під сумнів, що саме насоси шахти ім. Володарського  було відремонтовано.

Як свідчать матеріали справи, позивачем наданий до справи договір на виконання робіт від 14.04.05. укладений між ДВАТ «Стахановський РМЗ»ДП ДХК «Луганськвугілля» (далі- «Виконавець») та            ДП «Монтажно- прохідницьке управління «Спецпромтехніка»ТОВ ПКФ «Ремо»(далі - Замовник»(позивач у справі), згідно якого «Виконавець»зобов’язаний виконати роботи по виготовленню запчастин і деталей, ремонт і виготовлення насосів, а «Замовник»прийняти та оплатити продукцію (далі - товар), кількість і ціна, якого вказана в специфікаціях, оформлених у вигляді додатків до даного договору, є його невід’ємною частиною (п.1.1.договору).

Як вбачається, позивачем не надано належних доказів про складання вказаних специфікацій, оформлених у вигляді додатків до даного договору, де можна простежити, що саме зазначені у позові насоси та електродвигуни були відремонтовані.

Також, позивачем не надано доказів складання між сторонами у справі договору на ремонт  насосів та електродвигуна, вказаних в гарантійних листах, відповідно вартість ремонту обладнання сторонами не узгоджувалася, та відсутні докази складання яких –не будь  дефектних актів  по вказаному обладнанню.

Відповідач  у відзиві на позовну заяву зазначив, що договір на виконання робіт № 734Д/04 від 03.12.07 укладеного між позивачем та відповідачем виконаний у повному обсязі, оплата проведена у грудні 2005  року у повному обсязі, претензій з боку позивача до відповідача по умовам виконання договору не  надходило.

Суд вважає, що позивачем не надано належних доказів наявності боргу відповідача перед  позивачем у сумі 90115 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, суд робить висновок, що позивач не надав суду безспірних доказів своїх позовних вимог тому, у задоволенні позову слід відмовити.

Суд вважає, вимоги позову про стягнення з відповідача про стягнення з відповідача боргу  у сумі 90115 грн. 00 коп. такими, що не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні 26.10.07 за згодою сторін судового процесу була оголошена  тільки вступна  та резолютивна частина рішення.

Відповідно до ст.ст.44,49 ГПК України витрати по держмиту та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 610, 629  ЦК України, ст. 173,193 ГК України, керуючись ст. ст. 44,49,77, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1.У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення :  31.10.07.

Суддя                                                                                                    Г.М.Батюк

Пом. судді                                                                                Ю.А.Зайцева