ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.07                                                                                        Справа №  02-7/915-20/515/07

Суддя   Гандюкова  Л.П.

За позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку “УкрСиббанк”, м.Харків

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю “На всі 100”,

м.Запоріжжя

2. Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛКМ”, м.Запоріжжя

про стягнення суми 187 538,82 грн.

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача   – Наумов Г.Б. (довіреність  б/н від 05.01.2007р.);

Від відповідача-1 –не з’явився;

Від відповідача-2 –не з’явився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду  від 11.07.2007р. ухвалу господарського суду Запорізької області від 19.04.2007р. про повернення позовної заяви в порядку п.3 ст.63 ГПК України у справі №02-7/915  скасовано, справу передано на розгляд до господарського суду Запорізької області.

Розпорядженням в.о. голови господарського суду Запорізької області №1199 від  27.08.2007р. справа №02-7/915 за позовом  Акціонерного комерційного інноваційного банку “УкрСиббанк”, м.Харків, до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю “На всі 100”, м.Запоріжжя, 2. Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛКМ”, м.Запоріжжя, передана на розгляд судді Гандюковій Л.П. Ухвалою суду від 28.08.2007р. справу прийнято до розгляду, справі присвоєно № 02-7/915-20/515/07,  судове засідання призначено на  14.09.2007р. Ухвалою суду від 14.09.2007р. на підставі ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на 26.10.2007р. Ухвалою суду від 26.10.2007р. на підставі ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на 21.11.2007р.  Ухвалою голови господарського суду Запорізької області в порядку ст.69 ГПК України строк вирішення спору у справі продовжений на один місяць –до 29.11.2007р. Ухвалою суду від 21.11.2007р. на підставі ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на 29.11.2007р.

29.11.2007р.справу розглянуто, за згодою представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги, які мотивує, зокрема, наступним. 13.04.2006р. між АКІБ “Укрсиббанк” і Товариством з обмеженою відповідальністю “ЛКМ” укладений Кредитний договір № 2006-69-З, відповідно до якого позичальнику наданий кредит загальним лімітом 171 822,70 гривень, терміном повернення не пізніше 12.04.2008р. При цьому, сума першого траншу склала 48 622, 70 грн. 16.05.2006р. між АКІБ “Укрсиббанк” і ТОВ “ЛКМ” укладена додаткова угода б/н до Кредитного договору №2006-69-З від 13.04.2006р. про видачу другого траншу по кредиту в сумі 123 200,00 грн. із зміною графіка погашення заборгованості за кредитом. У забезпечення виконання зобов'язання ТОВ “ЛКМ” за Кредитним договором №2006-69-З від 13.04.2006р. між АКІБ “Укрсиббанк” і ТОВ “На всі 100” укладений договір поруки № 2006-69- З/П від 13.04.2006р. Зобов'язання по кредитному договору відповідач –2 виконує неналежним чином. Станом на день пред’явлення позову 05.04.2007р. загальна сума  заборгованості по кредитному договору становила 187 548,23 грн. станом на 21.11.2007р. загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 83 641,57 грн.

21.11.2007р. та 29.11.2007р. від позивача надійшли заяви про уточнення вимог, які в порядку ст.22 ГПК України прийняті судом до розгляду,  в яких останній просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором  в сумі 83641,57 грн., з яких 8471,40 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 4571,55 грн. - прострочена заборгованість по відсоткам; 36902 грн. - поточна заборгованість по кредиту; 461,96 грн. - поточна заборгованість по відсоткам; 33234,66 грн. –пеня. Також, зазначив,  що у зв'язку з тим, що після звернення позивача до суду 19.06.2007р. ТОВ “ЛКМ” було здійснено погашення заборгованості  за кредитним договором  у сумі 120000 грн., просить провадження по  справі в цій частині припинити за відсутністю предмету спору.

Відповідачі у судові засідання не з’являлися, письмові відзиви та витребувані судом документи не надали. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Ухвали суду направлені на адресу, вказану у позовній заяві та в ЄДРПОУ.

Суд визнав можливим розглянути справу на підставі ст.75 ГПК України у відсутність відповідачів, за наявними в ній матеріалами, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

13.04.2006р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком “УкрСиббанк” (Банк, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю “ЛКМ” (Позичальник, відповідач-2) був укладений кредитний договір №2006-69-С (далі-кредитний договір), у відповідності до умов якого Банк зобов’язався надати позичальнику кредит у розмірі 171822,70 грн., а Позичальник зобов’язався  прийняти кредит, належним чином використовувати, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит в повному обсязі в порядку та строки, обумовлені цим Договором. Кредитні  кошти надаються траншами в ліміті кредиту. Сума першого траншу становить 48 622,70 грн. Надання кредиту здійснюється у термін з 13.04.2006р. по 12.04.2008р. (п.п.1.1,1.2.1, 4.1, 4.2).

16.05.2006р. між АКІБ “Укрсиббанк” і ТОВ “ЛКМ” укладена додаткова угода б/н до Кредитного договору №2006-69-З від 13.04.2006р. про видачу другого траншу по кредиту в сумі 123 200,00 грн. із зміною графіка погашення заборгованості за кредитом, у тому числі 05.11.2007р. –суму 36 902 грн..

Відповідно до п.п. 1.2.2. кредитного договору, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту згідно графіка погашення заборгованості.

Згідно з п.п. 1.3.1. кредитного договору за користування кредитними коштами встановлена процентна ставка 17,5 % річних. Відповідно до п.п. 1.3.5. кредитного договору строк сплати процентів  з 01 по 05 число кожного місяця, наступного за тим, за який вони були нараховані.

Відповідно до п.п. 1.3.2. кредитного договору, за користування кредитними коштами понад установлений термін, процентна ставка встановлюється в розмірі 26 % річних.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст.193 Господарського кодексу України  зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.530 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із матеріалів справи слідує, що позивач належно виконав свої зобов’язання за кредитним договором, надав кредит на загальну суму 171 822,70 грн., що підтверджується випискою по рахунку відповідача-2. Однак, відповідач –2 –ТОВ “ЛКМ”  неналежно виконував прийняті на себе зобов’язання за кредитним договором щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитом та повернення кредиту у відповідності до встановленого графіку.

19.04.2007р. господарським судом Запорізької області отримано позовну заяву АКІБ “Укрсиббанк” про стягнення суми 187 538,82 грн., і лише 19.06.2007р. ТОВ “ЛКМ” сплачено суму 120 000грн., що підтверджується випискою по рахунку, які зараховані позивачем в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору.

13.04.2006р. між АКІБ “Укрсиббанк” і Товариство з обмеженою відповідальністю “На всі 100” укладений договір поруки № 2006-69- С/П, відповідно до якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за виконання позичальником (ТОВ “ЛКМ”) зобов’язань перед кредитором у повному обсязі, що виникли з кредитного договору №2006-69-С  від 13.04.2006р., що існують на момент укладення договору, так і тих, котрі можуть виникнути в майбутньому (п.1.1).

Сторони договору поруки (позивач та відповідач –1) домовились, що у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань перед кредитором, останній має право висунути свої вимоги безпосередньо до поручителя, що є обов’язковим до виконання через 3 дні з моменту невиконання своїх зобов’язань позичальником за кредитним договором (п.2.2). Поручитель зобов'язаний виконати свої зобов'язання на користь кредитора в термін, визначений п.2.2 даного договору шляхом перерахування суми заборгованості позичальника на рахунок (на рахунки) (простроченої заборгованості, прострочених процентів, комісій та ін.), який (які) зазначено  кредитором (п.2.3).

Згідно з п.4.1 договору поруки він  вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання зобов’язань за кредитним договором  №2006-69-С  від 13.04.2006р., у забезпечення якого укладено даний договір.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне. Відповідно до ст.546 ЦК України порука є одним із видів забезпечення виконання зобов’язання. Статтями 553, 554 ЦК України встановлено, що за   договором   поруки   поручитель   поручається   перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.     Поручитель відповідає    перед    кредитором   за   порушення зобов'язання боржником. Порукою  може   забезпечуватися   виконання   зобов'язання частково або у повному обсязі. У разі  порушення  боржником  зобов'язання,  забезпеченого порукою,  боржник  і  поручитель  відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст.543 ЦК України у   разі   солідарного   обов'язку  боржників  (солідарних боржників)  кредитор  має  право  вимагати   виконання   обов'язку частково  або в повному обсязі як від усіх боржників разом,  так і від будь-кого з них окремо.   Кредитор,  який одержав виконання обов'язку не  в  повному обсязі  від  одного  із  солідарних боржників,  має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний  боржник  не  має  права  висувати проти вимоги кредитора заперечення,  що грунтуються на таких  відносинах  решти солідарних  боржників  з  кредитором,  у  яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним  із боржників  припиняє  обов'язок  решти  солідарних  боржників перед кредитором.

Статтею 555 ЦК України встановлені права та обов’язки поручителя у разі пред’явлення до нього вимоги, а саме: у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов’язаний повідомити про це боржника, а в разі пред’явлення до нього позову –подати клопотання про залучення боржника до участі у справі. Поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов’язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно з ч.1 ст.13, ч.1,2 ст.14 Цивільного кодексу України цивільні права особа  здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов’язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов’язковим для неї.

Із змісту статей 15,16 ЦК України слідує, що кожна особа має право звернутися до суду  за  захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 цього Кодексу право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Із аналізу наведеного вище законодавства вбачається, що оскільки правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних  законом інтересів (ст.1 Господарського процесуального кодексу України), право на позов у особи виникає після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право.

У даному випадку, суд вважає, що із змісту цих норм законодавства, у тому числі ст. 555 ЦК України, пунктів 2.2,2.3 укладеного 13.04.2006р. між АКІБ “Укрсиббанк” і ТОВ “На всі 100” договору поруки № 2006-69- С/П, слідує, що пред’явленню позову до поручителя (відповідач –1) повинно передувати пред’явлення  вимоги  до нього кредитора, позов не є вимогою. Договором сторони встановили строк виконання поручителем зобов’язань у разі пред’явлення  вимоги –3 дні. Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами. Між тим, кредитор не направляв вимоги поручителю, що підтвердив у судовому засіданні представник позивача. На вимогу суду в ухвалах надати листування між сторонами, таке листування не надано, як слідує із пояснень, у зв’язку з його відсутністю. Суд при цьому звертає увагу, що директором як боржника так і поручителя є одна і та ж сама особа. Однак, це не звільняє позивача як кредитора виконати вимоги закону та обов’язок, встановлений договором щодо направлення вимоги.  Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними  в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача до поручителя ТОВ “На всі 100” на підставі ст.ст.33,34 ГПК України необґрунтованими, не доведеними належними доказами, тому стосовно  відповідача-1  задоволенню  не підлягають. Позивач не позбавлений права направити вимогу до поручителя, а потім звернутися до суду за захистом свого права при наявності підстав.

Відповідач –2 ТОВ “ЛКМ”  доказів належного виконання договірних зобов’язань та погашення заявленої до стягнення  простроченої заборгованості по кредиту станом на 21.11.2007р. у сумі 8471,40 грн., простроченої заборгованості по процентам у сумі 4 571,55 грн., суми 36 902,00 грн. (по строку 05.11.2007р.) поточної заборгованості  по кредиту, суми 461,96 грн. поточної заборгованості по процентам станом на 21.11.2007р. не надав. Розрахунок заборгованості позивача перевірений судом, відповідає умовам договору та письмовим доказам, які надані позивачем і містяться у матеріалах справи.

Таким чином,   позовні   вимоги   про   стягнення  з боржника  ТОВ “ЛКМ”        простроченої заборгованості по кредиту станом на 21.11.2007р. у сумі 8471,40 грн., простроченої заборгованості по процентам у сумі 4 571,55 грн., суми 36 902,00 грн.  поточної заборгованості  по кредиту, суми 461,96 грн. поточної заборгованості по процентам  відповідають умовам договору та вимогам  закону, підлягають задоволенню. Оскільки після звернення позивача до суду відповідачем - 2 сплачено  суму 120 000 грн., провадження у справі в цій частині підлягає припиненню на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення пені в розмірі  33 234,66 грн. за період з 21.11.2006р. по 21.11.2007р. у розмірі 0,4% і саме цей розрахунок пені підтриманий в судовому засіданні позивачем.

Відповідно до ст.ст.610-611 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 7.1. кредитного договору передбачено, що за порушення позичальником термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит позичальник сплачує  банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню з розрахунку 0,4%  від суми  заборгованості, розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день оплати.

Відповідно до вимог Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання  мало бути виконано.

Факт порушення зобов’язання відповідачем –2 суд вважає доведеним, однак враховуючи приписи наведеного вище законодавства,суд вважає за необхідне розмір пені обмежити 6 місяців (183 дні) та подвійною обліковою ставкою НБУ. У зв’язку з цим підлягає  стягненню пеня у сумі 3125,36 грн. (629,27 + 629,27 + 529,15 +456,94 +360,65 +254,06+147,46+45,31+21,47+51,78) за порушення строків повернення кредиту та сума 560,08 грн. пені за прострочення сплати процентів (1,59 + 12,19 + 158,30 + 116,83 + 9,63 + 26,45 + 7,71 + 57,67 + 32,37 + 23,08 + 13,05 + 4,71 + 55,23 + 0,12 + 7,71 + 24,6 + 8,84), всього сума 3 685,44 грн. пені.

Суд вважає, що посилання позивача на інші норми права не спростовують висновки суду. Позов в цілому задовольняється частково.

Згідно з  ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача  у сумі 1900 грн. державного мита у сумі 118 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу суд вважає за необхідне  повністю покласти на відповідач-2, оскільки  спір виник внаслідок їх неправильних дій, сума 120000 грн. сплачена після звернення позивача до суду. Так як під час розгляду спору позивач збільшив позовні вимоги (період), з відповідача - 2 необхідно стягнути на користь державного бюджету суму 136,42 грн. державного мита.

Керуючись ст.ст. 49, 75, п.1-1 ст.80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛКМ” (69035, м.Запоріжжя, вул.Сєдова, 8,  п/р 4100 в АКИБ “УкрСиббанк”, МФО 351005, ) на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку “УкрСиббанк” (61050, м.Харків, пр.Московський, 60 )  суму                                             8 471,40 грн. простроченої заборгованості по кредиту, суму 4 571,55грн. прострочених процентів, суму 36 902,00 грн. поточної заборгованості по кредиту, суму 461,96грн. поточної заборгованості по процентам, суму 3 685,44 грн. пені, суму 1900 грн. витрат на державне мито та  суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Провадження у справі в частині стягнення суми 120 000грн. припинити за відсутністю предмету спору.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛКМ” (69035, м.Запоріжжя, вул.Сєдова, 8,  п/р 4100 в АКИБ “УкрСиббанк”, МФО 351005, ) на користь Державного бюджету України (отримувач: Державний бюджет Орджонікідзевського району, банк отримувача: Головне управління Державного казначейства України у Запорізькій області, р/р 0007, МФО 813015, , код бюджетної класифікації 22090200, символ банку 095) суму  136,42 грн.  державного мита.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю “На всі 100”  відмовити.

Суддя                                                  Л.П.Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення підписано в повному обсязі  07.12.2007р.