СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.07                                                                                 Справа № 7/665.

Суддя Калашник Т.Л. розглянув матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Техніка», м. Донецьк

до Державного підприємства «Ровенькиантрацит», м. Ровеньки   Луганської області

про стягнення  25 567 грн. 00 коп.

за участю представників сторін:

від позивача –не прибув;

від  відповідача –Шамкій В.М., довіреність № 1-3/3д-112 від 29.12.06;

від  відповідача –Хомутянський А.М., довіреність № 1-3/3д-127 від 03.09.07.

Суть спору: позивач звернувся з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 19000 грн. 00 коп., пені у сумі 2097 грн. 00 коп., штрафу у сумі 1330 грн. 00 коп., інфляційних нарахувань у сумі 2570 грн. 00 коп. та 3% річних у сумі 570 грн. 00 коп.

Відзивом на позовну заяву № 1118 від 01.10.07, відповідач визнає заборгованість у розмірі 19000 грн. 00 коп. До вимог щодо стягнення пені та штрафних санкцій відповідач просить застосувати позовну давність.

Ухвалами господарського суду Луганської області від 17.09.07, 01.10.07 та 15.10.07 у цій справі позивача було зобов’язано зокрема подати розгорнутий розрахунок суми позову за кожною вимогою окремо з зазначенням періоду нарахування (днів); уточнити розрахунок пені з урахуванням п. 3.4 Договору та ч. 6 ст. 232 ГК України; уточнити прохальну частину позовної заяви щодо інфляційних нарахувань та 3% річних, а ухвалами від 01.10.07 та 15.10.07 також подати заперечення щодо застосування позовної давності (при наявності); документи що підтверджують наявність обставин, які переривають перебіг позовної давності (при наявності). Зазначені ухвали позивачем не були виконані. Тому, відповідно до ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників відповідача, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд, -

в с т а н о в и в:

Між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Техніка»(Постачальник) та відповідачем - Державним підприємством «Ровенькиантрацит»(Покупець) 20.01.06 був укладений договір № 178т/16-749гп (далі –Договір),  за умовами якого Постачальник зобов’язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити Товар в номенклатурі, кількості та за цінами, зазначеними у Специфікації, яка є невід’ємною частиною даного договору (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.3.4. Договору, порядок та форма розрахунків: шляхом перерахування грошових коштів на р/р Постачальника протягом 60 діб з дня поставки Товару на склад Покупця.

На виконання вказаного договору позивач виконав свої зобов’язання, про що свідчіть накладна № РН-0000038 від 10.07.06 (а.с.24).

Зобов’язання по перерахуванню позивачеві вартості товару в зазначені вище обумовлені договором строки, відповідачем не були виконані у повному обсязі та вчасно,  тому позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Відзивом на позовну заяву № 1118 від 01.10.07, відповідач визнає заборгованість у розмірі 19000 грн. 00 коп. До вимог щодо стягнення пені та штрафних санкцій відповідач просить застосувати позовну давність.

Оцінивши доводи сторін та обставини справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення частково, з огляду на наступне.

Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

На виконання вказаного договору позивач виконав свої зобов’язання, про що свідчіть накладна № РН-0000038 від 10.07.06 (а.с.24).

Відповідно до п.3.4. Договору, відповідач повинен був розрахуватись з позивачем протягом 60 діб з дня поставки Товару на склад Покупця, тобто з 10.07.06 по 07.09.06.

Зобов’язання по перерахуванню позивачеві вартості товару в зазначені вище обумовлені договором строки, відповідачем не були виконані у повному обсязі та вчасно.

Таким чином факт неналежного виконання відповідачем умов договору   підтверджується матеріалами справи та визнається відповідачем.

Як було встановлено при розгляді справи, за станом на день її слухання  заборгованість відповідача не змінилась та складає 19000 грн. 00 коп.

Щодо стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних, то вимоги позивача у цій частині також цілком обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, у т.ч. ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.

Розмір інфляційних нарахувань, з урахуванням порядку розрахунків передбаченому у п.3.4. Договору,  за період вересня 2006 року по липень 2007 року (відповідно до розрахунку позивача) складає 2570 грн.

Розмір 3% річних, з урахуванням порядку розрахунків передбаченому у п.3.4. Договору, за період з 08.09.06 по 07.09.07 (дата складання позовної заяви) за 365 днів складає 570 грн.

У задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені та штрафу слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 ГК, згідно якої позивачем зроблено розрахунок штрафу та пені, у  разі  якщо порушено господарське зобов'язання,  в якому хоча б одна сторона є суб'єктом  господарювання,  що  належить  до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту,  або виконання зобов'язання фінансується  за рахунок  Державного  бюджету  України  чи  за  рахунок  державного кредиту,  штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі  0,1  відсотка  вартості товарів (робіт,  послуг),  з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення,  а за прострочення  понад  тридцять  днів  додатково  стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК, нарахування штрафних  санкцій  за  прострочення  виконання зобов'язання,  якщо  інше  не  встановлено  законом або договором, припиняється через шість місяців від дня,  коли зобов'язання  мало бути виконано.

У даному випадку ані законом ані договором між сторонами у справі інше не передбачено.

З наведеного вбачається, що позивач повинен був зробити розрахунок пені з урахуванням вимог ч. 6 ст. 232 ГК та порядку розрахунків передбаченому у п.3.4. Договору, починаючи з 08.09.06.  Тобто позивачем неправомірно зроблено розрахунок пені починаючи з 01.08.06.

Статтею 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік  застосовується,  зокрема,  до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК Україні, перебіг позовної давності починається від дня,  коли особа довідалася  або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У цій справі перебіг позовної давності почався з 08.09.06.

Позивач звернувся до суду 12.09.07, згідно штемпелю на поштовому конверті (а.с.29), тобто з пропуском спеціальної позовної давності, встановленою статтею 258 ЦК України.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

За листом № 1118 від 01.10.07 відповідачем заявлене клопотання про застосування позовної давності щодо пені та штрафу.

У зв’язку з тим, що позивачем необґрунтовано нарахована пеня починаючи з 01.08.06, а також порушено встановлений ст. 258 ЦК України строк спеціальної позовної давності та за наявністю клопотання про застосування позовної давності у задоволені позову щодо штрафу та пені слід відмовити.

За вказаних обставин вимоги позивача за позовом підлягають до задоволення частково  з віднесенням судових витрат на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, згідно ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, ст. ст. 258, 261, 267, 525, 526, 625 ЦК України, ст.ст. 231, 232 ГК України та керуючись  ст. ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України,  суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Ровенькиантрацит», м. Ровеньки   Луганської області, вул. Комуністична, 6, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Техніка», м. Донецьк, вул. Річна, 58/62, –борг у сумі 19000 грн. 00 коп., інфляційні нарахування у сумі 2570 грн. 00 коп., 3% річних у сумі 570 грн. 00 коп., державне мито у сумі 221 грн. 40 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 102 грн. 18 коп., видати наказ.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання :  02.11.07.

Суддя                                                                                                              Т.Л.Калашник