ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2007 р.
№ 06/4488

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
Добролюбової Т.В.

суддів
Гоголь Т.Г.,  Швеця О.В.

за участю представників
позивача
відповідача
розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу

не з'явились
Микитенко В.І. дов. від 05.06.2007 року

Товариства з обмеженою відповідальністю "Технікс-95"

на постанову
Київського міжобласного апеляційного господарського суду

від
20.06.2007 року

у справі
№ 06/4488

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісудзу Україна"

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Технікс-95"

про
стягнення 144937,81

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ісудзу Україна" звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом та уточненням до позовних вимог, в якому просило стягнути з  Товариства з обмеженою відповідальністю "Технікс-95" 123000 грн. боргу та 21914,22грн. пені за неналежне виконання умов договору купівлі-продажу № 80 від 16.04.2004 року та № 65 від  30.04.2004 року.

Господарський суд  Черкаської області рішенням від 29.11.2005 року Доповідач Гоголь Т.Г.

(суддя Анісімов І.А.)  позовні вимоги, з урахуванням уточнень,  задовольнив частково: на користь позивача з Товариства з обмеженою відповідальністю  “Технікс-95” стягнув 123000 грн. боргу та 21914,22грн. пені.  Судові витрати

покладено на відповідача. В задоволенні позовних вимог в сумі 23,59грн. провадження у справі припинено. Рішення вмотивоване доведеністю позовних вимог.

Київський міжобласний апеляційний господарський суд постановою від 20.06.2007 року ( судді Андрейцева Г.М., Мазур Л.М., Жук Г.А.) рішення господарського суду  Черкаської області від 29.11.2005 року змінив, зменшив розмір пені до 4599,86грн. на підставі частини 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Технікс-95" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Черкаської області від 29.11.2005 року та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 20.06.2007 року скасувати, як такі, що ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному встановленні обставин, що мають значення для вірного вирішення справи. Скаржник посилається на те, що  відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб Товариство з обмеженою відповідальністю "Ісудзу Україна" є припиненим з 14.09.2006 року в результаті його ліквідації за рішенням засновників, отже провадження у справі, на думку скаржника, підлягало припиненню на підставі пункту 6 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши доповідь судді доповідача та пояснення присутнього в судовому засіданні представника відповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування норм матеріального та процесуального  права  судами попередніх інстанцій, Вищий госпо дарський суд України вважає, що касаційна скарга не підлягає  задоволенню виходячи з наступного.

Господарськими судами попередніх інстанцій  в ході розгляду справи встановлено, що 16.04.2004 року між дочірнім підприємством "Богдан Сервіс" і Товариством з обмеженою відповідальністю  "Технікс-95"  укладено договір купівлі-продажу № 80, за умовами якого  дочірнє підприємство "Богдан Сервіс" (продавець) зобов’язувалося передати Товариству з обмеженою відповідальністю  "Технікс-95" (покупець) товар - автобус марки Богдан модель А -091, вартістю 146000 грн. 00 коп., а покупець зобов’язувався оплатити отриманий товар.

Пунктом 3.1 договору сторони передбачили, що покупець   зобов'язується здійснити 100 % оплату за товар в момент підписання даного договору до 30.04.2004 року за рахунок наданого банківського кредиту.

Вразі несвоєчасної сплати покупцем вартості товару, останній зобов’язувався сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожен день прострочення  (пункт 8.2 договору).

В ході розгляду справи , господарські суди попередніх інстанцій встановили, що на виконання умов договору дочірнє підприємство "Богдан Сервіс" передало Товариству з обмеженою відповідальністю "Технікс-95"   автобус марки Богдан модель А -091, вартістю 146000 грн. 00 коп. згідно видаткової накладної № БС 0000893 від 16.04.2004 року та довіреності № 335525 серії ЯЕЯ від 16.04.2004 року.

Оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Технікс-95"   вказаний товар повністю оплачений не був, у відповідача утворилась заборгованість перед дочірнім підприємством "Богдан Сервіс" у розмірі 123000 грн.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 30.12.2004 року між дочірнім підприємством "Богдан Сервіс" і Товариством з обмеженою відповідальністю  "Ісудзу Україна" укладено договір про відступлення права вимоги № 65, за умовами якого первісний кредитор - дочірнє підприємство  "Богдан Сервіс" передає, а новий кредитор –Товариство з обмеженою відповідальністю   "Ісудзу Україна" приймає на себе право вимоги за договором купівлі-продажу № 80 від 16.04.2004 року. Боржник –Товариство з обмеженою відповідальністю  "Технікс-95" в особі директора Літовченко О.В. - був ознайомлений з умовами договору про відступлення права вимоги № 65 від 30.12.2004 року, заперечень не мав та зобов'язався сплатити на поточний рахунок новому кредитору –Товариству з обмеженою відповідальністю  "Ісудзу Україна" згідно даного договору борг в сумі 123000 грн. 00 коп. та інші зобов'язання, які передбачені основним договором № 80 від 16.04.2004 року після 31.12.2004 року .

Положеннями статті 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона –продавець зобов’язується передати (поставити) у власність другій стороні –покупцеві товар (товари), а покупець зобов’язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із статтями 526, 629 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином ( стаття 599 Цивільного кодексу України ).

Приписами статті 611 Цивільного Кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов’язання за договором  настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Зі змістом вказаної норми кореспондуються  і приписи  статей 218,  230 Господарського кодексу України, відповідно до яких  за порушення господарських зобов’язань  або за неналежне їх виконання до учасника господарських відносин застосовуються штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня). Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання , якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано ( пункту 6 статті 232 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина 1 статті 513 Цивільного кодексу України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом ( стаття 514 Цивільного кодексу України).

За таких обставин, апеляційний господарський суд дійшов правомірного висновку про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю  "Технікс-95" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю   "Ісудзу Україна"  123000 грн. суми основного боргу та 4599,86грн. пені за  період з 01.05.2004 року по 30.10.2004 року.

Посилання скаржника на те, що провадження у справі підлягало припиненню у зв’язку з тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Ісудзу Україна" є ліквідованим за рішенням засновників з 14.09.2006 року не приймається до уваги, оскільки ліквідація товариства відбулась після прийняття рішення у справі.

Таким чином доводи скаржника спростовуються вищевикладеним та не можуть бути підставою для скасування постанови у справі, а тому постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 20.06.2007 року слід залишити без змін, так як вона ухвалена при повному з'ясуванні судом всіх обставин справи та при вірному правозастосуванні.

З  огляду  на  зазначене, керуючись статтями  108,    1115 ,  1117 , 1119,  11111 Господарського процесуального кодексу  України, Вищий  господарський суд  України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду   від 20.06.2007 року у справі  № 06/4488  залишити без змін, а касаційну

скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю "Технікс-95" –без задоволення.

Головуючий        суддя                                                   Т. Добролюбова

Судді                                                                                 Т.Гоголь

В.Швець