ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.08.07                                                                                           Справа№ 26/277

За позовом: Відкритого акціонерного товариства „Зелений Гай”, м. Вознесенськ Миколаївської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Софі”, м. Львів

Про стягнення 120 618,13 грн.

Суддя Деркач Ю.Б.

при секретарі Боровець Я.

Представники:

від позивача Конограй М.В. –представник

від відповідача не з’явився

Представнику позивача роз’яснено його права та обов’язки

передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України

Повний текст рішення виготовлено та підписано 12.09.2007 р.

Суть спору: Відкрите акціонерне товариство „Зелений Гай”, м. Вознесенськ Миколаївської області звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Софі”, м. Львів про стягнення 120 618,13 грн.

Ухвалою суду від 06.08.2007 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в засіданні на 27.08.2007 р.

Представник позивача в судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, вимог ухвали суду від 06.08.2007 р. не виконав, проти позовних вимог у встановленому порядку не заперечив, хоча про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив наступне:

26.02.2007 р. між сторонами укладено договір постачання № 00055/Л (далі по тексту –договір).

Відповідно до п. 1.1. договору позивач зобов’язався поставити товар відповідачу, ціни, кількість й асортимент яких вказані у накладних, а відповідач зобов’язався прийняти товар і оплатити його.

На виконання умов договору позивач на підставі довіреності серії ЯНЛ № 218079 від 27.02.2007 р. по накладній на відвантаження № 00049/Л від 27.02.2007 р. поставив відповідачу товар на загальну суму 111 561,60 грн. (копії довіреності та накладної містяться в матеріалах справи). Однак при прийомці товару на складі відповідача було виявлено бій товару на суму 72,20 грн. без врахування ПДВ (86,64 грн. з врахуванням ПДВ), що підтверджується актом прийомки № Z0045831 від 27.02.2007 р. (копія акту міститься в матеріалах справи). Таким чином, позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 111 474,96 грн.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.3. договору передбачено, що при відтермінуванні платежу, кошти за поставлений товар повинні бути перераховані Покупцем (відповідачем) в повній сумі на поточний рахунок Постачальника (позивача) не пізніше ніж на 45-тий календарний день з моменту відвантаження Покупцю (відповідачу).

Відповідач своїх зобов’язань перед позивачем передбачених договором щодо оплати отриманого товару не виконав і станом на час розгляду справи його заборгованість становить 111 474,96 грн.

Відповідно до п. 5.1. договору, у разі затримки оплати за отриманий товар, Покупець (відповідач) зобов’язаний сплатити Постачальнику (позивачу) пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожен день прострочення, від загальної суми заборгованості. Позивачем нараховано відповідачу пеню на загальну суму 5 112,24 грн.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмірі процентів не встановлений договором або законом. Позивачем нараховано відповідачу інфляційні втрати на загальну суму 3 121,30 грн. та три проценти річних на загальну суму 909,63 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, підставні та такі, що підлягають до задоволення повністю.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 526, 530, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Софі”, м. Львів, вул. Городоцька, 359 (р/р 3353, МФО 385316, ) на користь Відкритого акціонерного товариства „Зелений Гай”, м. Вознесенськ, вул. Центральна садиба, 1-А, Миколаївська область (р/р 5254 в Миколаївській філії ПУМБ, МФО 326126, ) 111 474 грн. 96 коп. основного боргу, 5 112 грн. 24 коп. пені, 3 121 грн. 30 коп. інфляційних втрат, 909 грн. 63 коп. –3% річних, 1 206 грн. 18 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.   Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Суддя