ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

03 жовтня 2007 р.                                                             Справа  № 16/199

За позовом Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Ужгород

до відповідача Дочірнього підприємства „Житловий комплекс №1 ЗАТ „ Житлово - побутове підприємство”, м. Ужгород

про  стягнення  3584 грн.

Суддя Г.Й. Бобрик

Представники:

Від позивача: Шибаєв А.М. –представник по дов. від 10.01.07 р.

Від відповідача: Сабо Й.Й. - директор

СУТЬ СПОРУ: Закарпатським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів, м. Ужгород заявлено позов до Дочірнього підприємства „Житловий комплекс №1 ЗАТ „ Житлово- побутове підприємство”, м. Ужгород про стягнення 3508 грн. адміністративно –господарських санкцій за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, передбаченого ст. 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" № 875 (далі –Закон), а також 76 грн. пені за порушення термінів сплати адміністративно –господарських санкцій, нарахованих на підставі ст. 20 згаданого Закону.

Підставою заявлення позову є звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік (Форма № 10-ПІ) поданий відповідачем до Фонду, з рядка 02 якого вбачається, що на підприємстві відповідача у 2006 р. не працював 1 інвалід.

Відповідач у поданому суду письмовому запереченні на позов від 24.09.07 р. № 24 адмінпозов не визнав, посилаючись на порушення позивачем при поданні позову підсудності даного спору. Вважає, що позовна заява Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про стягнення адміністративно –господарських санкцій підлягає розгляду за правилами господарського процесуального кодексу України, а не в порядку, передбаченому КАС України.

Окрім того, вказує на те, що підприємство невзмозі добровільно сплатити позивачеві адміністративно –господарські санкції у зв”язку з наявністю кредиторської заборгованості за надані житлово –комунальні послуги та накладенням арешту на рахунки відповідача. Просить суд провадження у справі закрити.

В засіданні суду по розгляду справи 01 жовтня 2007 р., відповідно до ст. 150 КАС України, за згодою сторін, оголошувалась перерва до 03.10.2007 р. до 11.45 год. для вивчення та оцінки поданих відповідачем письмових заперечень. Про дату, час та місце розгляду справи, сторони повідомлено в судовому засіданні.

Після оголошення перерви представник позивача, присутній у засіданні суду по розгляду справи, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягає на задоволенні позову. Подав суду письмові спростування заперечень відповідача.

Представник відповідача, присутній в судовому засіданні, амінпозов не визнав.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідачеві за змістом Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" № 875 встановлено на 2006 рік норматив створення робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у кількості 1 робоче місце, оскільки за даними звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік (форма №10-ПІ) середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу на підприємстві відповідача становить 12 осіб.

З матеріалів справи, зокрема, Звіту відповідача про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік, вбачається, що встановлений Законом № 875 норматив працевлаштування інвалідів відповідач у 2006 році не виконав та не сплатив самостійно у встановленому порядку санкції за 1 нестворене робоче місце .

Відповідно до ст. 20 Закону № 875 підприємства (об’єднання), установи та організації, незалежно від форм власності і господарювання, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ст. 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (об’єднанні), установі та організації за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і  не зайняте інвалідом.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, самостійно, в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

Сума адміністративно –господарських санкцій, згідно розрахунку позивача, складає 3508 грн.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені, відповідно до ст. 20 вказаного Закону. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Сума пені заявлена позивачем до стягнення з відповідача, обчислена з урахуванням вимог вказаної статті Закону і становить, згідно розрахунку позивача, 76 грн. за період прострочення з 16.04.07 р. по 26.06.07 р.

За змістом ст.ст. 216, 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Оскільки, відповідач не довів, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для створення робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у кількості, що відповідає встановленому Законом нормативу, відповідальність за недотримання встановленого порядку для працевлаштування інваліда належить покласти на відповідача.

Заперечення відповідача не взяті судом до уваги, оскільки суперечать чинному законодавству. Відповідно до п. 6 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства  України до    початку    діяльності    окружних   та   апеляційних адміністративних   судів   адміністративні   справи,    підвідомчі господарським  судам  відповідно  до Господарського процесуального кодексу України 1991 року (1798-12),  вирішують  у  першій  та апеляційній    інстанціях   відповідні   місцеві   та   апеляційні господарські   суди   за   правилами   Кодексу   адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 19, 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, ст.ст. 18, 19 Закону України „Про зайнятість населення”, ст.ст. 216, 218 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 70, 71, 86, 94, 136, 150, 158-163, п. 6 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства  України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства „Житловий комплекс №1 ЗАТ „ Житлово- побутове підприємство”, м. Ужгород, вул. Загорська, 26 () на користь Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Ужгород, пл. Ш. Петефі, 14 () суму 3584 грн., з них 3508 грн. адміністративно –господарських санкцій за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів та 76 грн. пені.

3. Постанова набирає законної сили в порядку ст. 254 КАС України.

Суддя                                                                          Бобрик Г.Й.