ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2007 р.
№ 11/19

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дерепи В.І. –головуючого,
Бернацької Ж.О.,
Грека Б.М.,

за участю повноважних представників:

позивача
Логойди В.М.,

відповідача

розглянувши у відкритому засіданні касаційну
скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю “Портвуд”

на рішення

та постанову
від 28 квітня 2007 року
господарського суду Закарпатської області
від 3 липня 2007 року Львівського апеляційного господарського суду

у справі за позовом
Відкритого акціонерного товариства “Закарпатінтерпорт”

до
Товариства з обмеженою відповідальністю “Портвуд”

про
визнання права власності на об’єкт самочинного будівництва,

встановив:

У січні 2006 року ВАТ “Закарпатінтерпорт” звернулося до господарського суду Закарпатської області з позовом до ТОВ “Портвуд” про визнання права власності на об’єкт самочинного будівництва, посилаючись на те, що відповідачем незаконно проводилося будівництво об’єктів нерухомого майна на його території.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 28 квітня 2007 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 3 липня 2007 року позов задоволено частково.

Постановлено визнати за ВАТ “Закарпатінтерпорт” право власності на навіси пилорам, споруджені на земельній ділянці, належній йому на праві постійного користування за адресою: м.Мукачево, пров.Шевченка 1 та стягнуті витрати по справі.

У касаційній скарзі ТОВ “Портвуд” просить вказані судові рішення скасувати в частині задоволення позову, в решті залишити без змін.

Окрім того, просить прийняти нове рішення та визнати за ВАТ “Закарпатінтерпорт” право власності на наступне нерухоме майно: монолітне бетонне покриття під навісом (літ. М), фундамент пилорами Р-63, під навісом (літ.0), мощення (технічний майданчик (літ.ІІІ), які розташовані за адресою: м.Мукачево, пров.Шевченка 1 Закарпатської області.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить у її задоволенні відмовити за необгрунтованістю вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та на підставі встановлених в ній фактичних обставин проаналізувавши правильність застосування господарськими судами при прийнятті оскаржуваних судових рішень норм матеріального і процесуального права, суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України викладених у п.п 1,6, 7 постанови від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини або виходячи із загальних засад законодавства України.

Обгрунтованим визнається рішення в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, в яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд має це обгрунтувати.

Резолютивна частина рішення повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні і такі, що випливають з встановлених фактичних обставин висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи відповіді на інші питання. В ній, зокрема, має бути зазначено: повністю чи частково задоволені позовні вимоги або в позові відмовлено; які саме права позивача визнано або поновлено.

Судові рішення попередніх інстанцій прийняті в даній справі, за своїм змістом не відповідають цим вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до місцевого господарського суду з позовом ВАТ “Закарпатінтерпорт” просив визнати за ним право власності на самочинно збудовані відповідачем на належній позивачу земельній ділянці за адресою: м.Мукачево пров.Шевченка 1 наступні об’єкти нерухомого майна: навіси пилорам, вагон-склад, побутовий вагончик, естакаду та мощення.

В процесі розгляду справи позовні вимоги не змінювались.

Проте, приймаючи рішення у справі місцевий господарський суд постановив рішення про часткове задоволення позову і визнав право власності за позивачем тільки відносно навісів пилорам.

Висновки господарського суду відносно решти позовних вимог, як в мотивувальній так і в резолютивній частині рішення відсутні, що визнати законним і обгрунтованим не можна, оскільки зазначені порушення протирічать вимогам ст.84 ГПК України та вказаним раніше роз’ясненням постанови Пленуму Верховного Суду України.

Перевіряючи законність і обгрунтованість прийнятого місцевим господарським судом рішення, апеляційна інстанція на вказані порушення уваги не звернула.

За вказаних обставин, прийняті попередніми судовими інстанціями рішення у даній справі  не можуть залишатись без змін і підлягають скасуванню.

При повному розгляді справи господарському суду необхідно врахувати наведене, більш повно та всебічно з’ясувати обставини справи, суть позовних вимог і заперечень їх обгрунтованість, зібраним доказам дати правову оцінку і відповідно до вимог закону вирішити спір.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111  Господарського процесуального кодексу України,  Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Закарпатської області від 28 квітня 2007 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 3 липня 2007 року скасувати, частково задовольнивши касаційну скаргу.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду Закарпатської області в іншому складі суду.

Головуючий, суддя                                                                                В.Дерепа

Судді                                                                                                            Ж.Бернацька

Б.Грек

тс