ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" жовтня 2007 р.
Справа  № 25-29/475-06-11652

За позовом: Одеської обласної організації глухих Українського товариства глухих,                         м. Одеса

до відповідача:  Українського товариства глухих, м. Одеса

про визнання права власності

та за зустрічним позовом Українського товариства глухих, м. Одеси

до відповідача: Одеської обласної організації глухих Українського товариства глухих, м. Одеса

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні    відповідача: Одеська міська рада

третя особа, як не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні    відповідача: Затоківська сільськрада

про визнання права власності

Суддя                    Малярчук І. А.

В судових  засіданнях   приймали участь представники:

Від позивача: Філімонов Д.А., довіреність № 01-3/51 від 14.02.07р.

Від відповідача : Отраднов В.Л., довіреність від 12.02.07р.

Від третьої особи Одеська міська рада: Дягілєв О.В., довіреність №421 від 23.07.07р.

Від третьої особи Затоківська сільськрада: не з’явився

В засіданні  23.10.07 р. приймали участь представники:

Від позивача: Філімонов Д.А., довіреність № 01-3/51 від 14.02.07р.

Від відповідача : Отраднов В.Л., довіреність від 12.02.07р.

Від третьої особи Одеська міська рада: не з’явився

Від третьої особи Затоківська сільськрада: не з’явився

СУТЬ СПОРУ: про визнання за Одеською обласною організацію глухих  Українського товариства глухих права власності на будівлю гуртожитку по вул. Ядова,10 (Ювилейна) м. Одеси, що складається  із  житлових кімнат, білизняного приміщення,  приміщень для прання, вахтерського приміщення, туалетних приміщеннь, душових приміщень, кухонних приміщень  загальною площею  2764,6 кв.м.; на будівлю харчового виробництва по вул. Стовпова, 19 на  розі вул. Боженко м. Одеси, що складається з основної будівлі, пункту приймання вторсировини, прохідної –щитової, трьох цехів, генераторної, складських  приміщень,  силової  підстанції, огорожі, мостіння, загальною площею 4571,2 кв.м.;  на центр медичної  та соціальної  реабілітації інвалідів по слуху „Одисей”, розташованого в Лиманському районі с. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області  та складається з двохповерхової будівлі, кафе, столової, спального корпусу, будівлі відпочинку, душової - складу, електрощитової, уборної, сараю, уборної –душової, трьох гаражів, побутової будівлі, воріт з калиткою металевою, огорожі, пожежної ємкості, водонапірної вежі, водопроводу, каналізації, вигрібної  ями, навісу, більярдної, відеозалу, сараю металевого, двадцять одного  будинку відпочинку;

та за зустрічним позовом Українського товариства глухих  про визнання  за Українським товариством глухих права власності  на будівлю гуртожитку по вул. Ядова,10 (Ювілейна) м. Одеси, що складається  із  житлових кімнат, білизняного приміщення,  приміщень для прання, вахтерського приміщення, туалетного приміщення, душових приміщень, кухонних приміщень,  загальною площею  2764,6 кв.м.; на будівлю харчового виробництва по вул. Стовпова, 19 на  розі вул. Боженко м. Одеси, що складається з основної будівлі, пункт приймання вторсировини, прохідної –щитової, трьох цехів, генераторної, складських  приміщень,  силової  підстанції, огорожі, мостіння, загальною площею                          4571,2 кв.м.;  на центр медичної  та соціальної  реабілітації інвалідів по слуху „Одисей”, розташованого в Лиманському районі с. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області  та складається з двохповерхової будівлі, кафе, столової, спального корпусу, будівлі відпочинку, душової - складу, електрощитової, уборної, сараю, уборної –душової, трьох гаражів, побутової будівлі, воріт з калиткою металевою, огорожі, пожежної ємкості, водонапірної вежі, водопроводу, каналізації, вигрібної  ями, навісу, більярдної, відеозалу, сараю металевого, двадцять одного  будинку відпочинку.

Одеська обласна організація глухих Українського товариства глухих  звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до Українського товариства  глухих про визнання дійсними договір дарування від   25.11.03 р.,  додаткової угоди  від 26.11.03 р. до договору дарування від 25.11.03 р. та про визнання  за Одеською обласною організацією українського товариства права власності  на  будівлі, що є предметом договору дарування  та додаткової угоди до договору дарування.

Відповідач Українське товариство  глухих заявив зустрічний позов до Одеської обласної організації глухих Українського товариства глухих про визнання недійсним договір дарування від       25.11.03 р., додаткової угоди  від 26.11.03 р. до договору дарування від 25.11.03 р. та про визнання права власності  за Українським товариством  глухих на будівлі, що є предметом договору дарування  від   25.11.03 р., додаткової угоди до договору дарування від 26.11.03 р.

В процесі розгляду справи позивачем за первісним позовом Одеською обласною організацією глухих Українського товариства глухих  уточнено позовні вимоги, а саме заявлено остаточні позовні вимоги про визнання права власності на оспорювані будівлі, в свою чергу, позивачем за зустрічним позовом  Українським товариством  глухих, також уточнено зустрічні позовні вимоги  та заявлено остаточні позовні вимоги про визнання права власності на оспорювані будівлі.

Рішенням господарського суду Одеської області  від 29.01.07р. по справі №29/475-06-11652 у задоволенні  первісного та зустрічного позову відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.06.07р. рішення господарського суду Одеської області  від 29.01.07р.  по справі №29/475-06-11652 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Одеської області в іншому складі суду.

При цьому в постанові ВГСУ від 07.06.07р. зазначено про необхідність з’ясування наявності між сторонами  спору щодо права власності на спірне майно, наявність порушених прав сторін, наявність порушення суб’єктивного права однієї сторони іншою, а у разі існування спору дослідити склад цивільного правопорушення, наявність у сторін  правовстановлюючих  документів на спірне майно, на балансі якого підприємства воно знаходиться, підстави його знаходження, проведення реєстрації цього майна в органах БТІ.

В процесі нового розгляду даної справи представник  позивача на заявлених позовних вимогах наполягає, надав суду пояснення від 02.08.07 р. за вх.№17890, відзив на зустрічний позов  від 02.08.07 р. за вх.№17891, заяву про зміну підстав задоволення позову, уточнення позовних вимог від 23.08.07 р. за вх.№ 19729,  згідно яких виклав позовні вимоги в остаточній вищенаведеній редакції.

28.09.07 р. позивач подав до суду  заяву за вх.№22414 про залучення до матеріалів справи наданих документів.

Українське товариство  глухих позовні вимоги  позивача не визнає, підтримує заявлені  зустрічні позовні вимоги про визнання права власності  за Українським товариством  глухих на  спірні будівлі,  подало пояснення по зустрічному позову від 24.07.07 р. за вх.№17047, відзив на позовні вимоги Одеської обласної організації українського товариства глухих від 24.07.07 р. за вх.№17043, заяву про зміну  підстав задоволення зустрічного позову від 23.08.07 р. за вх.№19730, заяву про уточнення (зменшення)  вимог зустрічного позову  від 28.08.07 р. за вх.№19938, заяву про уточнення  вимог зустрічного позову від 17.09.07 р. за вх.№21416, згідно якої виклав зустрічні позовні вимоги в остаточній вищенаведеній редакції.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні    відповідача  Одеська міська рада  свої міркування стосовно зустрічного позову Українського товариства глухих до відома суду не довів. Клопотання  третьої особи про ознайомлення з матеріалами справи від 06.08.07 р. за вх.№18091, судом задоволено.

Представник третьої особи, як не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні    відповідача, Затоківська сільська рада в судові засідання не з’являвся, витребувані документи та пояснення   суду не надав.

Ухвалою суду від 03.09.07 р. за клопотанням сторін, строк розгляду справи було продовжено до 03.11.07 р. на підставі  п.4 ст.69 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи представників сторін, суд встановив наступне:

Згідно рішення Виконавчого комітету  Одеської міської ради депутатів трудящих №538  від 07.06.1955 р. „Про відведення земельних ділянок  під будівництво  державним організаціям” Учбово-виробничому  підприємству Глухонімих відведено земельну ділянку  площею 3298 кв.м. в районі 2-ої  Застави  по вул. Стовповій №13 на розі вул. Усатово, під будівництво  виробничої будівлі деревообробного цеху.

Згідно  п.7 рішення Виконавчого комітету Одеської міської Ради депутатів трудящих від   04.12.1968 р. „Про відведення ділянок державним організаціям  під будівництво”  УВП Облутог відведено  земельну ділянку  площею до 0,25 га по вул. Ювілейній в кварталі, розробленому будівельним інститутом під будівництво  п’ятиповерхового гуртожитку.

Постановою Центрального правління Українського товариства глухих №303 від 11.12.73 р. було  утворено  Одеське виробниче об’єднання Українського товариства глухих на базі Одеського учбово-виробничого підприємства (УВП №3), в склад об’єднання на правах цехів включено УВП №1 та УВП №2.

За актом приймання-передачі  від 11.12.1973 р. Одеське виробниче об’єднання Українського товариства глухих прийняло від УПП №1, УПП №2, УПП №3 будівлю гуртожитку по вул. Ювілейній, 10 м. Одеси; будівлю гуртожитку по вул. Сегедська, 7-А                м. Одеси; будівлю виробництва по вул. Осипова,48 м. Одеси; будівлю виробництва по вул. Стовпова, 19 м. Одеси; будівлю виробництва по вул. Ленінградське шосе, 4 м. Одеси.

Постановою Центрального правління Українського товариства глухих №136 Одеське виробниче  об’єднання Українського товариства глухих було перетворено в Одеське виробниче  об’єднання „Електрик” Українського товариства глухих.

Відповідно до акту приймання- передачі  від 12.12.1991 р. №247 Одеське виробниче  об’єднання „Електрик” Українського товариства глухих прийняло від Одеського виробничого  об’єднання будівлю  виробництва по вул. Стовпова, 19 м. Одеси; будівлю гуртожитку по вул. Ювілейна, 10 м. Одеси; будівлю гуртожитку по вул. Сегедська, 7-А                    м. Одеси; будівлю електро-технічного виробництва  по вул. Ленінградське шосе, 4 м. Одеси.

06.07.01 р. між Кам’янець-Подільським ВАТ „Гіпсовик” (Продавець)  та Одеським виробничим  об’єднанням „Електрик” Українського товариства глухих (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу  бази  відпочинку „Кам’янчанка”, що розташована  на земельній ділянці  0,7721 га за адресою: с.м.т. Затока, Білгород-Дністровський район, Одеська область.

Постановою  президії  Центрального правління Українського товариства глухих №128  від 16.07.2001 р. у складі Одеського виробничого  об’єднання „Електрик” УТОГ враховуючи придбання  останнім  бази відпочинку „Кам’янчанка”  створено центр соціально-трудової, професійної та медико-соціальної реабілітації інвалідів зі слуху „Одіссей”, з покладенням на нього обов’язків по оздоровленню,  культурному обслуговуванню та соціальній реабілітації нечуючих членів товариства.

04.09.01 р. Одеське виробниче  об’єднання „Електрик” УТОГ звернулось з листом до Виконавчого комітету Затоківської міської ради, про реєстрацію центру медичної  та соціальної реабілітації інвалідів зі слуху „Одіссей”, створеного на підставі договору купівлі –продажу  бази відпочинку „Кам’янчанка” від 06.07.01 р.  та надання  дозволу на  проектування  генерального плану реконструкції Центру.

Рішенням Виконавчого комітету Затоківської міської ради від 26.12.2001 р. за №615 було прийнято до відома лист Одеського виробничого  об’єднання „Електрик” від 04.09.2001р. про перейменування бази відпочинку „Кам’янчанка” в центр медичної  та соціальної реабілітації інвалідів зі слуху „Одіссей”, вирішено внести відповідні  зміни в облікові дані оздоровчих закладів Затоківської селищної ради та надано дозвіл Одеському виробничому  об’єднанню „Електрик”  на проектування  генерального плану реконструкції Центру.

Згідно договорів дарування від 15.06.1998 р. Одеське виробниче об’єднання „Електрик” в особі в.о. генерального  директора Мельникова В.І. (Дарувальник) передав  у власність (в дар)  Українському товариству глухих (Обдарованому) виробничу будівлю  за адресою:                                                                   м. Одеса, вул. Стовпова, 19, загальною площею  4571,2 кв.м., яка складається з наступних  складових частин: основна будівля, пункт приймання вторсировини, прохідна –щитова, три цехи, генераторна, складські приміщення, силова підстанція, огорожа, мостіння;  гуртожиток за адресою: м. Одеса, вул. Ювілейна, 10, загальною площею 2764,6 кв.м., який складається з наступних складових частин: житлових кімнат, білизняного приміщення, приміщень для прання,  вахтерського приміщення, туалетного приміщення,  душових приміщень  кухонних приміщень. За умовами п.3 Договорів дарування, право власності за даними договорами дарування на об’єкт дарування  виникає з дня підписання Акту прийому-передачі нерухомості, який є підтвердженням  прийняття у власність  виробничої будівлі Обдарованим. 15.06.1998 р. сторонами було підписано Акти приймання-передачі нерухомості.

Також, за договором дарування від  20.03.03 р.  Одеське виробниче об’єднання „Електрик” в особі директора Гладкевича А.Г. (Дарувальник) передав у власність (в дар)  Українському товариству глухих (Обдарованому) Центр медичної та соціальної реабілітації  інвалідів по слуху „Одиссей”, розташований в Лиманському  районі с. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області,  що складається із наступних складових частин: двохповерхова будівля, кафе,  їдальня, спальний корпус, будівля відпочинку,  душова –склад, електрощитова, убиральня, сарай,  убиральня –душова, три гаража, побутова будівля,  ворота з калиткою, огорожа, калитка металева, пожежна ємкість, водонапірна вежа, водопровід, каналізація, вигрібна яма, навіс, більярдна,  відеозал, сарай металевий, двадцять один дерев’яний будиночок  відпочинку.    Акт приймання-передачі Центру медичної та соціальної реабілітації  інвалідів по слуху „Одиссей” було оформлено 20.03.03 р.

Приймаючи до уваги те, що вищенаведені договори дарування від 15.06.1998 р. та від 20.03.03р. були укладені до набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.03 р., дані правовідносини врегульовуються приписами ЦК УРСР від 18.07.63 р. в редакції, чинній на момент укладення зазначених договорів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 243, ч.3 ст.244 ЦК УРСР за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність. Договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому. До договорів  дарування  нерухомого майна  застосовуються правила статті 227 і цього Кодексу.

Виходячи із  змісту ст.227 ЦК УРСР, договори дарування від 15.06.1998 р. та від 20.03.03р. не підлягали обов’язковому нотаріальному посвідченню, оскільки сторонами в них були юридичні особи, однак вказані договори підлягали  реєстрації  у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Крім того, на момент укладення договорів дарування від 15.06.1998 р. діяла Інструкція  про порядок державної реєстрації  права власності на об'єкти нерухомого майна,  що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб,  затверджена наказом Держбуду  України від 09.06.98  N 121 та зареєстрована Мін'юстом України 26.06.98 р. за N  399/2839, якою було визначено   порядок   здійснення   державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна в Україні.  Інструкція діяла  на   всій   території   України   і була обов'язковою для виконання всіма міністерствами,  відомствами, місцевими органами виконавчої влади та  місцевого  самоврядування, підприємствами, установами і організаціями, незалежно від форм власності (п.1.3 Інструкції).

Згідно положень даної Інструкції реєстрація  права власності на об'єкти нерухомого майна в бюро технічної  інвентаризації  була  обов'язковою для власників, незалежно від форми власності та проводилась на підставі   правовстановлювальних  документів. Крім реєстрації  права власності на об'єкти нерухомого майна, даною Інструкцією було передбачено також оформлення  права власності на об'єкти  нерухомого  майна, яке проводилось місцевими органами державної виконавчої влади, місцевого самоврядування з  видачею  свідоцтва про право власності.

На момент укладення договору дарування від 20.03.03р. вже діяло Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.02 р. за №7/5, яке містить аналогічні положення стосовно реєстрації та оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 86 ЦК УРСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Відносини власності   регулюються   Законом   України  "Про власність", цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Згідно ч.1 ст.128 ЦК УРСР право власності (право оперативного  управління)  у  набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо  інше  не передбачено законом або договором.

З огляду на те, що правовий режим об’єктів нерухомого майна, тобто набуття, зміна або припинення права власності на об’єкти нерухомого майна,   підлягає  державній реєстрації, право власності у набувача об’єкту нерухомого майна за договором виникає  в момент його фактичної передачі, чи момент, визначений договором, або в момент його державної реєстрації.

Українським товариством глухих не надано суду доказів реєстрації права власності в органах БТІ на спірні будівлі на підставі  договорів дарування від   15.06.1998 р. від  20.03.03р. та доказів  оформлення права власності Українського товариства глухих на спірні будівлі місцевими органами державної виконавчої влади або місцевого самоврядування,   тобто доказів фактичного набуття Українським товариством глухих спірних будівель у власність за договорами дарування від      15.06.1998 р., від 20.03.03р.

Звідси, суд вважає правову позицію Українського товариства глухих, якою обґрунтовується заявлена ним матеріально-правова вимога про визнання права власності на спірні будівлі на підставі договорів дарування від   15.06.1998 р., від  20.03.03р., недоведеною та безпідставною, тим більше, що набуття  права власності на оспорюване майно не підтверджується ні бухгалтерською ні податковою звітністю тоариства, про що суд зробив висновок з врахуванням неподання останнім цих документів.

Крім того, суд звертає увагу на те, що договори дарування від 15.06.1998 р. від 20.03.03р. укладені   Одеським виробничим об’єднанням „Електрик” на користь Українського товариства глухих, яке є засновником Одеського виробничого об’єднанням „Електрик”.

Зокрема, відповідно до п.п.1.1, 1.2, 1.3 Статуту Одеського виробничого об’єднання „Електрик” Українського товариства  глухих, затвердженого Центральним  правлінням УТОГ із змінами та доповненнями  від 08.05.03 р. за №0426, Одеське виробниче об’єднання „Електрик” Українського товариства  глухих ( за текстом Підприємство) створено засновником в особі  Центрального правління  Українського товариства  глухих згідно з прийнятою ним постановою від 12.12.1991 р.  за №136 та зареєстровано виконкомом Ленінської районної ради  народних депутатів м. Одеси 07.02.1992 р. №202. Підприємство є колективним  підприємством, створеним на власності Українського товариства  глухих, що є громадською організацією  з всеукраїнським статусом. Підприємство є юридичною особою, має самостійний  баланс, розрахункові та інші  рахунки, печатку, штамп, бланк зі своєю  назвою і діє на принципах господарського розрахунку.

Відповідно до змісту п.1.6 Статуту Одеського виробничого об’єднання „Електрик” підприємство  в межах своїх повноважень  має право набувати майнові і особисті немайнові  права і нести обов’язки.

Майно підприємства  становлять  основні фонди  та обігові кошти, а також матеріальні цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі Підприємства. Власником  майна Підприємства  є Українське товариство глухих в особі Центрального правління. Підприємство  розпоряджається переданим йому  Власником майном  та набутим з інших джерел майном на правах повного господарського відання (володіння, користування, розпорядження). Безоплатна  передача матеріальних цінностей незалежно від розміру  вартості  здійснюється тільки з дозволу Центрального  правління  Українського товариства глухих ( п.п. 3.1, 3.2  Статуту).

В свою чергу,  Українське товариство глухих  (УТОГ) відповідно до п.п.1, 21  свого Статуту, зареєстрованого згідно Свідоцтва про реєстрацію статуту громадського об’єднання від 05.10.1992р. №308, є громадською організацією  з всеукраїнським  статусом, яка здійснює свою діяльність на території України  у відповідності з Конституцією України, чинним законодавством  та своїм Статутом.  Українське товариство глухих  складається з обласних, Кримської автономно-республіканської, Київської, територіальних та первинних організацій УТОГ.

Відповідно до п.73 Статуту Українського товариства глухих, Центральне  правління УТОГ передає  майно, що находиться  у власності   Українського товариства глухих, у довгострокове  користування організаціям, підприємствам та установам УТОГ, які розпоряджаються майном  товариства, яке їм передане, на правах повного господарського відання (володіння, користування, розпорядження) чи оперативного управління. Підприємства, організації та установи УТОГ можуть безкоштовно  передати матеріальні цінності іншим організаціям тільки з дозволу президії ЦП УТОГ.

Якщо виходити із змісту вищенаведених положень Статутів, укладення вищенаведених договорів дарування від 15.06.1998 р. та 20.03.03р. не мало наслідком зміну власника  спірних будівель, що були предметом даних договорів, оскільки власником всього майна Одеського виробничого об’єднання „Електрик” є Українське товариство глухих.

Однак, статут підприємства не є правовстановлювальним документом, на підставі якого суд може встановити набуття або існування  права власності підприємства на  те чи інше майно.

Між тим, у даних правовідносинах між Одеським виробничим об’єднанням „Електрик” та Українським товариством  глухих, суд не вбачає наявності порушених прав Українського товариства  глухих з боку Одеської обласної організації українського товариства глухих.

Суд також не вбачає існування  обставин, які свідчать про невизнання або оспорення Одеською обласною організацією українського товариства глухих будь-якими діями прав Українського товариства  глухих у відношенні спірних будівель.

Так, відповідно до договору дарування об’єкту нерухомості від 25.11.03 р. та  доповнення  від 26.11.03 р. до договору дарування об’єкта нерухомості Українське товариство глухих в особі представника Отрадного В.Л. (Дарувальник) передало згідно договору дарування об’єкт нерухомості у власність ( в дар)  Одеській  обласній  організації глухих (Обдарованому) будівлю гуртожитку за адресою: м. Одеса, вул. Ювілейна, 10;  виробничу будівлю по вул. Стовпова,19 та Центр медичної та соціальної реабілітації  інвалідів по слуху „Одиссей”. Фактична передача зазначених будівель була здійснена  08.01.04 р.  за актом приймання-передачі об’єкта нерухомості та доповнення до акту приймання-передачі об’єкта нерухомості.

08.01.04 р. Українським товариством глухих було надіслано на адресу Одеської обласної організації глухих Українського товариства глухих лист за вих.№5/10, в якому повідомлялось про  те, що договір дарування від 26.11.03 р. та додаткова угода до договору дарування від 26.11.03 р. нотаріально  оформлюватися не будуть,  а буде лише підписаний  акт приймання-передачі нерухомості, та протягом  2004 р. Одеською обласною організацією глухих Українського товариства глухих буде укладений новий договір дарування вищенаведеної  нерухомості з наступним нотаріальним оформленням.

Українське товариство глухих  листом від 11.12.06 р. за вих.№122/Н-23 звернулося до свого представника Отраднова В.Л., де запропонувало з огляду на визнання рішенням  господарського суду Одеської області від 29.11.06 р. угоди  дарування будівель від 25.11.03р. та додаткової угоди до нього від 26.11.03 р., нікчемними по закону, розірвати зазначені угоди дарування, та до вирішення  в Президії Центрального правління  Українського товариства глухих питання щодо зазначених  будівель, залишити їх  в господарському віданні Одеської обласної  організації глухих.

18.12.06 р.  між Одеською обласною організацією глухих Українського товариства глухих та Українським товариством глухих було укладено угоду про розірвання  угоди дарування від 25.11.03 р.  та додаткової угоди до неї від 26.11.03 р.  будівель по                              вул. Стовпова,19 та по вул. Ядова, 10 (Ювілейна) м. Одеси,  Центру медичної та соціальної реабілітації  інвалідів по слуху „Одиссей”, як таких, що укладені без нотаріального  оформлення та нікчемних  за законом.

Між тим, суду було надано в матеріали справи  рішення Центрального правління Українського товариства глухих від 23.01.07 р. за №17 „Про передачу  Одеському ВО „Електрик” УТОГ нерухомого майна  УТОГ в господарське відання”, згідно якого постановлено передати по акту в господарське відання  та на баланс  Одеському виробничому об’єднанню „Електрик” УТОГ  будівлю по вул. Осипова, 48 м. Одеси, загальною площею  899,6 кв.м.; виробничу будівлю по вул. Ленінградське шосе, 4, загальною площею 10729,4 кв. м.; виробничу будівлю  по вул. Стовповій, 19 загальною площею  4571,2 кв.м.; будівлю гуртожитку по вул. Ядова, 10, загальною площею  2764,6 кв.м.; оздоровчий  центр „Одиссей” в Лиманському районі с.м.т. Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області, загальною площею 0,7721 га.

Знаходження виробничої будівлі  по вул. Стовповій, 19; будівлі гуртожитку по                      вул. Ядова, 10; оздоровчого  центру „Одиссей” в  с.м.т. Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області на балансі  Одеського ВО „Електрик” УТОГ підтверджується довідкою останнього від  28.09.07 р. за №408.

Також, в матеріалах справи наявні технічний паспорт на виробничу будівлю по                       вул. Стовповій, 19 в   м. Одесі з експлікацією  та технічний паспорт на гуртожиток  по                             вул. Ядова (кол. Ювилейна) з експлікацією, з яких вбачається, що зазначені будівлі  станом на 09.08.05 р. зареєстровані за Українським товариством  глухих Одеським виробничим об’єднанням „Електрик”.

Разом з цим, матеріали справи містять договір про передачу будівель в господарське відання  від 05.07.07 р., укладений між Одеською обласною організацією глухих Українського товариства глухих  та Українським товариством глухих, згідно якого сторони дійшли домовленості стосовно знаходження  в господарському віданні Одеської обласної організації глухих  Українського товариства глухих  будівлі гуртожитку по вул. Ядова (Ювілейна), 10 м. Одеси; будівлі харчового виробництва по вул. Стовпова,19 м. Одеси;  оздоровчого  центр „Одиссей” в      с.м.т. Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області.

Згідно останніх пояснень до позовної заяви, наданих позивачем Одеською обласною організацією глухих Українського товариства глухих, в обґрунтування заявлених позовних вимог про визнання за ним права власності на спірні будівлі,  позивач посилається  саме на вищенаведений договір про передачу будівель в господарське відання  від 05.07.07 р. та на ст. 136 ГК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 136 ГК України право господарського відання  є  речовим  правом  суб'єкта підприємництва, який  володіє,  користується  і  розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з  обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник   майна,   закріпленого  на  праві  господарського відання  за  суб'єктом  підприємництва,   здійснює контроль  за використанням  та  збереженням  належного йому майна безпосередньо або  через   уповноважений   ним   орган,   не  втручаючись   в оперативно-господарську діяльність підприємства.

Враховуючи вищевикладене, застосування даної норми як правової підстави  для визнання за Одеською обласною організацією глухих Українського товариства глухих права власності на спірні будівлі є недоречним, а правова позиція позивача є хибною.

Наразі, суд взагалі не розглядає вищевказаний договір про передачу будівель в господарське відання  від 05.07.07 р. як правочин, вчинений Одеською обласною організацією глухих Українського товариства глухих  та Українським товариством глухих, оскільки для чинності даного правочину  необхідно додержання  загальних вимог, визначених   ст. 203 ЦК України. Приймаючи до уваги те, що у вищенаведеному договорі не зазначено на підставі яких повноважень  посадовою особою  Одеської обласної організації глухих Українського товариства глухих та представником  Українського товариства глухих укладено даний договір, суд не в змозі встановити, чи мали особи, які вчиняли даний правочин  необхідний обсяг  цивільної дієздатності.

Крім того, на думку суду, даний договір взагалі не спрямований на реальне настання  правових  наслідків, що обумовлені ним, за відсутності визначення в ньому певної дії однієї із сторін стосовно передачі  іншій стороні зазначених будівель.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може  пред'явити  позов про визнання  його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,  а також у разі втрати ним документа,  який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право  власності вважається набутим правомірно,  якщо інше прямо  не  випливає  із  закону  або  незаконність  набуття  права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст.  16 ЦК України  передбачено, що кожна  особа  має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого  інтересу,  який  не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права;  2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення;  5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення;   7) припинення правовідношення;      8) відшкодування  збитків  та  інші   способи   відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади,  органу  влади  Автономної  Республіки  Крим  або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Враховуючи вищевикладене,  дослідивши правовідносини Одеської обласної організації глухих українського товариства глухих та Українського товариства глухих,  суд, не встановив наявність обставин, які підтверджують існування між ними спору у відношенні оспорюваних будівель, а також наявність порушених прав кожної із сторін з боку іншої сторони, у зв’язку з чим, а також з огляду на відсутність як у Одеської обласної організації глухих Українського товариства глухих, так і у Українського товариства глухих правовстановлювальних документів на спірні будівлі, суд з врахуванням  вищенаведених висновків не вбачає правових підстав для задоволення як первісного позову Одеської обласної організації глухих Українського товариства глухих, так і зустрічного позову Українського товариства глухих.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

З огляду на вищевикладене, суд вважає заявлені Одеською обласною організацією глухих Українського товариства глухих позовні вимоги та заявлені Українським товариством глухих зустрічні позовні вимоги необґрунтованими та недоведеними, у зв’язку з чим відмовляє  в їх задоволенні в повному обсязі.

Відповідно до ст.49 ГПК України у випадку відмови в задоволенні заявлених позовних вимог витрати по оплаті державного мита покладаються на позивача.

Керуючись  ст.ст.44,49, 82- 85 ГПК  України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Відмовити Одеській обласній організації глухих Українського товариства глухих в позові повністю.

2.          Відмовити Українському товариству глухих в зустрічному позові повністю.

Рішення господарського суду набирає законної  сили згідно зі ст. 85 ГПК України, після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                       Малярчук І.А.