ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  30/405

08.11.07

За позовом

до

про
Малого будівельно-монтажного підприємства «Скіф»у формі товариства з обмеженою відповідальністю
Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради
зобов’язання вчинити дії

Суддя  Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача         Коваленко О.І. –представник за довіреністю № 17/10-07 від 17.10.07.

Від відповідача     не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Малого будівельно-монтажного підприємства «Скіф»у формі товариства з обмеженою відповідальністю до Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради про:

- зобов’язання відповідача передати позивачу нежилі приміщення № 1, 2, 3, 4 групи приміщень № 47) загальною площею 47,7 кв. м, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 31 (літера Б);

- зобов’язання відповідача підписати акт приймання-передачі нежилих приміщень № 1, 2, 3, 4 групи приміщень № 47) загальною площею 47,7 кв. м, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 31 (літера Б) з Малим будівельно-монтажним підприємством «Скіф»у формі товариства з обмеженою відповідальністю.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем в порушення вимог Договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 11.09.07. не було передано позивачу у встановленому договором та законом порядку спірне майно, та не підписано акту приймання-передачі нежитлових приміщень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.07. порушено провадження у справі № 30/405, розгляд справи призначено на 08.11.07. о 16-00.

В судовому засіданні 08.11.07. позивач підтримав свої позовні вимоги та просить суду позов задовольнити повністю.

В судове засідання 08.11.07. представник відповідача не з’явився, але через канцелярію Господарського суду міста Києва подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради проти позову заперечує та просить суд відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог повністю, оскільки позивач не звертався до відповідача за підписанням акту приймання - передачі спірного майна, та просить суд, в зв’язку з великою завантаженістю юристів відповідача, справу № 30/405 розглядати без участі Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні за згодою представника позивача та третьої особи було оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи, та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.09.07. між Управлінням з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради (Продавець) та Малим будівельно-монтажним підприємством «Скіф»у формі товариства з обмеженою відповідальністю (Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу нежилого приміщення (надалі - Договір), відповідно до умов якого (п. 1.1) Продавець зобов’язався  передати у власність , а Покупець зобов’язався прийняти нежилі приміщення  № 1, 2, 3, 4 групи приміщень № 47) загальною площею 47,7 кв. м, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 31, (літера Б), та зобов’язався сплатити за них грошову суму, визначену цим Договором.

У відповідності до п. 1.5 Договору встановлено, що право на об’єкт продажу переходить до Покупця  з моменту сплати повної вартості придбаного об’єкта приватизації. Право власності на Об’єкт продажу підтверджується цим Договором та актом прийому-передачі зазначеного об’єкту.

У відповідності до п. 1.7 Договору, зазначено, що вказаний в цьому Договорі Об’єкт продажу продано за 245 736,00 грн.

Як вбачається з Договору, а саме у відповідності до п. 3.1встановлено, що передача Об’єкта продажу Продавцем і прийняття Покупцем засвідчується актом прийому-передачі встановленого зразка, що підписується сторонами у триденний термін після сплати повної вартості придбаного Об’єкту продажу.

Згідно п. 4.1 Договору встановлено, що кожна сторона зобов’язується виконувати свої обов’язки  належним чином, сприяти іншій стороні у виконанні її обов’язків.

Крім того, у відповідності до п. 6.1 Договору, відповідач зобов’язався передати позивачу нежилі приміщення № 1, 2, 3, 4 групи приміщень № 47) загальною площею 47,7 кв. м, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 31, (літера Б) з усіма необхідними документами в строк, установлений цим Договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов Договору було сплачено відповідачу вартість спірного майна, що підтверджується платіжним дорученням № 128 від 11.09.07., копія якого міститься в матеріалах справи.

Але, як зазначає позивач, відповідачем в порушення умов Договору, не було передано  Малому будівельно-монтажному підприємству «Скіф»у формі товариства з обмеженою відповідальністю нежилі приміщення та не підписано акт прийому-передачі спірного майна.

У відповідності до матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача було надіслано лист № 24/10-07 від 09.10.07., відповідно до якого Мале будівельно-монтажне підприємство «Скіф»у формі товариства з обмеженою відповідальністю просило Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради підписати акт прийому –передачі нежилих приміщень № 1, 2, 3, 4 групи приміщень № 47) загальною площею 47,7 кв. м, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 31 (літера Б).

Але в матеріалах справи відсутні докази відповіді Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради на зазначений вище лист позивача № 24/10-07 від 09.10.07.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як визначено абз. 1 ч. 1 ст.193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як визначено ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, право власності на спірне майно перейшло до позивача з моменту сплати повної вартості придбаного майна, а саме з 11.09.07.

У відповідності до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з наведеного вище, відповідач в порушення умов Договору та чинного законодавства України своїми діями порушує право власності позивача, яке виникло на підставі Договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 11.09.07.

Згідно ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За таких обставин, судом встановлено, що відповідач в порушення умов Договору не передав позивачу спірне майно та не підписав з ним акту прийому-передачі нежилих приміщень № 1, 2, 3, 4 групи приміщень № 47) загальною площею 47,7 кв. м, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 31 (літера Б).

Таким чином, відповідач - Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради зобов’язаний у встановленому законодавством порядку передати Малому будівельно-монтажному підприємству «Скіф»у формі товариства з обмеженою відповідальністю нежилі приміщення № 1, 2, 3, 4 групи приміщень № 47) загальною площею 47,7 кв. м, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 31 (літера Б), та підписати акт приймання-передачі зазначених приміщень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Малого будівельно-монтажного підприємства «Скіф»у формі товариства з обмеженою відповідальністю слід визнати обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста   Києва, –

В И Р І Ш И В:

1.          Позовні вимоги Малого будівельно-монтажного підприємства «Скіф»у формі товариства з обмеженою відповідальністю задовольнити повністю.

2.          Зобов’язати Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради (01030, м. Київ, бульвар Т. Шевченка, 26/4, ) передати Малому будівельно-монтажному підприємству «Скіф»у формі товариства з обмеженою відповідальністю (02232, м. Київ, вул. Сабурова, 4, кв. 1, ) нежилі приміщення № 1, 2, 3, 4 групи приміщень № 47) загальною площею 47,7 кв. м, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 31 (літера Б).

3.          Зобов’язати Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради (01030, м. Київ, бульвар Т. Шевченка, 26/4, ) підписати акт приймання-передачі нежилих приміщень № 1, 2, 3, 4 групи приміщень № 47) загальною площею 47,7 кв. м, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 31 (літера Б) з Малим будівельно-монтажним підприємством «Скіф»у формі товариства з обмеженою відповідальністю (02232, м. Київ, вул. Сабурова, 4, кв. 1, ).

4.          Стягнути з Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради (01030, м. Київ, бульвар Т. Шевченка, 26/4, ) на користь Малого будівельно-монтажного підприємства «Скіф»у формі товариства з обмеженою відповідальністю (02232, м. Київ, вул. Сабурова, 4, кв. 1, ) 85 (вісімдесят п’ять) грн. 00 коп. –державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

6.          Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                                   Т.М. Ващенко

Дата підписання

рішення 14.11.2007.