ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

05.06.2007
Справа №2-21/1581.1-2007

за позовом Державного підприємства «Видавництво та друкарня «Таврида», м. Сімферополь,

до відповідача  Товариства з обмеженою відповідальністю «Лазурний берег», м. Сімферополь,

третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Маглів», м. Ялта,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дайріс», м. Дніпропетровськ

Кононирова Світлана В’ячеславівна, м. Ялта,

про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лазурний берег», м. Сімферополь,

до відповідача Державного підприємства «Видавництво та друкарня «Таврида», м. Сімферополь,

про визнання права власності на майно.

Суддя Господарського

Суду Автономної Республіки Крим

С.І. Чонгова

Представники:

Позивач Мамутов А.Д., представник, д/п б/н від 03.01.2007 р.

Відповідач Халецький О.В., представник, д/п б/н від 06.02.2007 р.

Треті особи 1. Бакалова А.А., представник, д/п № 5 від 01.06.2006 р.

2. не з’явився

3. Раєвська Л.Л., представник, д/п № Д-58 від 19.02.2007 р.

Сутність спору: Державне підприємство "Видавництво і друкарня "Таврида", м. Сімферополь, звернулося до Господарського суду АРК із позовом до ТОВ "Лазурний берег", м. Сімферополь, у якому просить визнати право власності на недобудований корпус санаторію „Лазурний берег” з гелеообладнанням, два металевих спарених вагончиків (літ. „В”, „Г”, „Д”, „Е”), два стаціонарних спарених будиночка (літ. „Ж”, „ж”, „З”, „з”); зобов’язати повернути недобудований корпус санаторію „Лазурний берег” з гелеообладнанням, два металевих спарених вагончиків (літ. „В”, „Г”, „Д”, „Е”), два стаціонарних спарених будиночка (літ. „Ж”, „ж”, „З”, „з”). Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати, пов’язані з оплатою державного мита і витрати на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу.

Позовні вимоги мотивовані наступним. У 1976 р. позивачем був замовлений проект на будівництво будинку відпочинку «Лазурний берег». Проект за замовленням позивача був розроблений інститутом «КримНДІпроект» на підставі завдання на проектування, затвердженого Управлінням справами ЦК КПУ 10.03.1976 р. Технічний проект був розглянутий та затверджений Управлінням справами ЦК КПУ 22.03.1979 р. Після затвердження проекту позивач розпочав будівництво будинку відпочинку. Для будівництва будинку відпочинку з загально-курортною набережною та господарською зоною позивачу була виділена у постійне користування земельна ділянка площею 3,18 га, що підтверджено державним актом № 196. Таким чином, позивач вказує, що він є власником незакінченого будівництвом об’єкту – бази відпочинку «Лазурний берег», що підтверджується первісними документами. У зв’язку з тим, що діюче законодавство України не передбачає реєстрацію права власності в органах державної реєстрації та технічної інвентаризації на об’єкти незакінченого будівництва, право власності позивача на спірний об’єкт зареєстровано не було. У подальшому, як стало відомо позивачу, право власності на спірний об’єкт було зареєстровано в Сімферопольському МБРТІ за відповідачем. Однак позивач не відмовлявся від власності на спірне майно, не відчуджав його.

22 березня 2005 р. на адресу Господарського суду АР Крим від ТОВ «Лазурний берег» надійшла зустрічна позовна заява до Державного підприємства «Видавництво та друкарня «Таврида» про визнання права власності на майно, у якому ТОВ «Лазурний берег» просить визнати за ним право власності на комплекс будівель та споруд санаторію «Лазурний берег» , розташованого за адресою: м. Алушта, с. Лазурне, вул.. Головкинського, 21; зобов'язати відповідача списати з балансу комплекс будівель та споруд санаторію «Лазурний берег» , розташованого за адресою: м. Алушта, с. Лазурне, вул.. Головкинського, 21; зобов’язати відповідача передати позивачу проектно-кошторисну документацію на майно. Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати, пов’язані з оплатою державного мита і витрати на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу.

Позовні вимоги мотивовані наступним. Позивач вказує, що право власності  ТОВ «Лазурний берег» належним чином зареєстровано в органах реєстрації прав на нерухоме майно, що підтверджено свідоцтвом про право власності. Оскільки, майно, розташоване в м. Алушті, с. Лазурне, вул.. Головкинського, 21, у вигляді незакінченого будівництвом об’єкту  - бази відпочинку «Лазурний берег» було внесено у товариство у вигляді дольової власності в якості внеску до статутного капіталу засновниками підприємства – фізичними особами, відповідно ТОВ «Лазурний берег» на законних підставах володіє та користується спірним майном. Крім того, земельна ділянка, на якій розташоване спірне майно, знаходиться в оренді позивача строком на 49 років, що підтверджується відповідним договором оренди.

Ухвалою Господарського суду АРК від 22.03.2005 р. було прийнято зустрічну позовну заяву ТОВ «Лазурний берег» до Державного підприємства «Видавництво та друкарня «Таврида» про визнання права власності на майно, та об’єднано її із первісним позовом Державного підприємства «Видавництво та друкарня «Таврида», м. Сімферополь, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лазурний берег», м. Сімферополь, про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, та справі привласнено № 2-20/6068-2005.

07 квітня 2005 р. сторонами по справі до суду було надано для затвердження мирову угоду, відповідно до якої сторони прийшли до згоди, що право власності на незавершений будівництвом об’єкт комплекс будинків і споруджень бази відпочинку „Лазурний берег” визнається за ТОВ „Лазурний берег”, якому має бути передано відповідну документацію стосовно майна, ТОВ „Лазурний берег” в свою чергу  зобов’язується  протягом 5 днів із дня затвердження угоди сплатити державному підприємству   кошти у сумі 708 637, 51 грн., прийняти майно за актом прийому-передачі. ДП “Видавництво і друкарня “Таврида”  визнає втрату прав щодо вказаного майна та зобов’язується  у разі наявності спору щодо майна виступати на стороні ТОВ „Лазурний берег”.

Ухвалою Господарського суду АР Крим від 07.04.2005 р. було затверджено мирову угоду, укладену між Державним підприємством “Видавництво і друкарня “Таврида” (м. Сімферополь, вул. Генерала Васильєва 44) та Товариством з обмеженою відповідальністю  “Лазурний берег” (м. Сімферополь, вул. 1-ої Конної Армії  17 А) наступного змісту:

1.  Державне підприємство “Видавництво і друкарня “Таврида” визнає за товариством з обмеженою відповідальністю „Лазурний берег” право власності на об’єкт незавершеного будівництва – комплекс будинків і споруджень бази відпочинку „Лазурний берег”, розташований  у  АР Крим, селище  Лазурне, по вул. Головкинського 21,  що складається з:

- Адміністративно-прийомний корпус та клуб їдальня – А 1;

- Спальний корпус на 300 місць - А ;

- закритий плавальний басейн - А2, А 3;

- літній  театр;

- відкритий плавальний басейн;

- елінги;

- блок інженерного обслуговування;

- рампи в’їзду;

- кругова рампа;

- трансформаторна підстанція;

- водопровідна насосна;

- протипожежні резервуари;

- адміністративно-господарський корпус із прибудованим складом та гаражем, а також площадкою із встановленими котельними (верхня територія), що являються невід’ємною частиною загального комплексу.

2. Товариство з обмеженою відповідальністю „Лазурний берег” зобов’язується протягом 5 днів із моменту затвердження даної мирової угоди господарським судом АР Крим сплатити Державному підприємству “Видавництво і друкарня “Таврида”  грошові кошти в розмірі балансової вартості об’єкту з урахуванням вартості основних засобів, які знаходяться на об’єкти  в сумі 708 637, 51 грн. ( сімсот вісім тисяч шістсот тридцять сім гривень п’ятдесят одна копійка).

3. Державне підприємство “Видавництво і друкарня “Таврида” зобов’язується в п’ятиденний строк з моменту сплати  Товариством з обмеженою відповідальністю „Лазурний берег” усієї суми, узгодженої п. 2 даної угоди, передати ТОВ „Лазурний берег” усі документи, у тому числі проектно-смітну документацію, що стосується даного майна, оформити сумісно із представником ТОВ „Лазурний берег” акт прийому-передачі майна та списати з балансу підприємства вищевказане майно.

4.  Договірні сторони прийшли до згоди, що факт передачі майна та документації фіксується шляхом підписання відповідного акту прийому-передачі, підписаного належним чином уповноваженими представниками сторін.

5.  Товариство з обмеженою відповідальністю „Лазурний берег”  зобов’язується у строки, вказані  в п. 3 дійсної мирової угоди прийняти усе майно, що знаходиться на балансі Державного підприємства “Видавництво і друкарня “Таврида” і розташоване за адресою : АР Крим, м. Алушта, селище Лазурне, по акту прийому –передачі.

6. З моменту затвердження господарським судом АРК дійсної мирової угоди і проведення зі сторони   Товариства з обмеженою відповідальністю „Лазурний берег”   оплати всієї суми, узгодженої  п. 2 дійсної угоди Державне підприємство “Видавництво і друкарня “Таврида” втрачає усі права на майно, яке являється предметом дійсної мирової угоди і зобов’язується в подальшому не заявляти будь-яких майнових та немайнових претензій до Товариства з обмеженою відповідальністю „Лазурний берег” стосовно даного об’єкту.

7. У випадку заяви третіми особами у судах будь-яких прав на майно, що являється предметом дійсної мирової угоди, Державне підприємство “Видавництво і друкарня “Таврида” зобов’язується виступити стороною у справі на боці Товариства з обмеженою відповідальністю „Лазурний берег” і усіма законними засобами відстоювати законне право власності Товариства з обмеженою відповідальністю „Лазурний берег” на майно. Провадження по справі було припинено на підставі пункту 7 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Вищого Господарського суду України від 09.11.2006 р. ухвалу Господарського суду АР Крим від 07.04.2005 р. було скасовано , а справу передано на новий розгляд.

Ухвалою господарського суду АР Крим від 26.01.2007 р. справу № 2-21/1581.1-2007 було прийнято до провадження суддею Господарського суду АР Крим Чонговою С.І. та призначено до слухання. Крім того, вказаною ухвалою суду до участі в справі було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, - ТОВ „Магнолія”, м. Ялта.

01 лютого 2007 р. до Господарського суду АР Крим від третьої особи, Товариства з обмеженою відповідальністю «Маглів» надійшла позовна заява, якою третя особа заявляє самостійні вимоги на предмет спору про спонукання до виконання певних дій. У своїй позовній заяві ТОВ «Маглів» просить зобов’язати ДП «видавництво та друкарня «Таврида» та ТОВ «Лазурний берег» вчинити певні дії шляхом виключення з мирової угоди майна, що є власністю ТОВ «Маглів», а саме: адміністративно-господарський корпус з прибудованим складом та гаражем.

Ухвалою Господарського суду АР Крим від 08.02.2007 р. було виправлено описку, що виникла при друкуванні ухвали Господарського суду АР Крим від 26.01.2007 р. , а саме, вказане вірне найменування третьої особи, - ТОВ «Маглів». Вказаною ухвалою було прийнято до провадження позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Маглів», про спонукання до виконання певних дій. Крім того, з числа третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, було виключено ТОВ «Маглів».

27.02.2007 р. відповідачем за первісним позовом до суду було надано відзив на позовну заяву ТОВ «Маглів», у якому відповідач позовні вимоги третьої особи не визнає з наступних підстав. Як убачається з позовної заяви ТОВ «Маглів», - воно  у відповідності з рішенням Господарського суду АР Крим від 10-15.07.2003 р. по справі № 2-5/9847-2003 є власником він заводу, який розташований в с. Лазурне, вул.. Головкинського, 5. У перелік майна, переданого за мировою угодою від 07.04.2005 р. позивачем за первісним позовом відповідачу перейшли об’єкти, які належить товариству, а саме: адміністративна будівля та склад. Однак, постановою Вищого Господарського суду України від 08.02.2007 р. по справі № 2-5/9847-2003 скасовано рішення Господарського суду АР Крим від 10-15.07.2003 р. Таким чином, ТОВ «Маглів» не є власником спірного майна.

27.02.2007 р. третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, було надано клопотання про зміну підстав позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду АР Крим від 27.02-20.03.2007 р. до участі в справі було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дайріс».

10.05.2007 р. на адресу суду від ТОВ «Лазурний берег» надійшло клопотання про залучення до участі в справі третю особу Канонирову Світлану В’ячеславівну.

Ухвалою Господарського суду АР Крим від 10.05.2007 р. до участі в справі було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Канонирову Світлану В’ячеславівну.

31 травня 2007 р. позивачем за первісним позовом до матеріалів справи було надано заяву про збільшення позовних вимог. У своїй заяві позивач просить: визнати за ДП «Видавництво та друкарня «Таврида» право власності на недобудований корпус будинку відпочинку «Лазурний берег», який розташований за адресою: с. Лазурне, вул.. Головкинського, 21, та складається з будівель визначених під літерами А, А1, А2, А3, В, Г,Д, Е, Ж, ж, З, з; а також адміністративно-господарський корпус, склад та гараж. Зобов’язати відповідача за первісним позовом повернути позивачу недобудований корпус будинку відпочинку «Лазурний берег», який розташований за адресою: с. Лазурне, вул.. Головкинського, 21, та складається з будівель визначених під літерами А, А1, А2, А3, В, Г,Д, Е, Ж, ж, З, з; зобов’язати Канонирову С.В. повернути ДП «Видавництво та друкарня «Таврида» адміністративно-господарський корпус, склад та гараж будинку відпочинку «Лазурний берег», який розташований за адресою: с. Лазурне, вул.. Головкинського, 21.

Представник позивача у судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

У засідання суду представник відповідача з’явився, позовні вимоги не визнає, вимоги зустрічного позову підтримав у повному обсязі.

Представник третьої особи (ТОВ „Маглів”, м. Ялта) у судове засідання з’явився.

Представник третьої особи (ТОВ „Дайріс”, м. Дніпропетровськ) у судове засідання не з’явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, документи, витребувані судом, не надав.

Представник третьої особи (Кононировой С.В., м. Ялта) у судове засідання з’явився.

У порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України у засіданні суду було оголошено перерву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та заперечення представника позивача, відповідача, третіх осіб, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач за первісним позовом (ДП „Видавництво і друкарня „Таврида”)  за його поясненнями  у 1976 року  був замовником  проекту на будівництво будинку  відпочинку  „Лазурний берег” (п. Лазурне). Робоча документація  на будівництво  будинку  відпочинку на 340 місць в с. Лазурне була  виготовлена  інститутом „КримНДІпроект” у 1989 р. Для будівництва  вказаного об’єкта у 1984р. позивачу була надана у постійне користування земельна ділянка  площею 3,55 га, що підтверджено Державним актом на право користування землею.

За поясненням позивача готовність об’єкту незакінченого будівництвом – бази відпочинку „Лазурний берег” складає 90 %, балансова вартість складає 705818 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просить визнати за ним право  власності на майно, а  саме: недобудований корпус санаторію „Лазурний беріг” с  гелеоустановкой, два металевих спарених вагончиків (літ. ”В”, „Г”, „Д”, „Е”), два стаціонарних дерев`яних  будиночків (літ. „Ж”, „ж”, „З”, „з”), яке зареєстроване у власності відповідача, за адресом м. Алушта, с. Лазурне, вул. Головкинського, буд. 21, а також А, А1, А2, А3, В, Г,Д, Е, Ж, ж, З, з; адміністративно-господарський корпус, склад та гараж

Відповідач – позивач за зустрічним позовом (ТОВ „Лазурний беріг”) отримав спірне майно як внесок у статутний фонд від засновників Товариства, що підтверджено (а. с. 28 п. 8.8) отже є добросовісним набувачем спірного майна, а саме: опис об’єкта: загальна площа 291,0 кв. м.;основне, В, 36,0 кв. м.; основне, Г, 36,0 кв. м.; основне, Д, 36,0 кв. м.; основне, Е, 36,0 кв. м.; основне, Ж, 61,6 кв. м.;  прибудова, ж,11,9 кв. м.;основне, З, 61,6 кв. м.;  прибудова, з, 1,9 кв. м.; основне в процесі будівництва, А; прибудова в процесі будівництва, А1; прибудова  в процесі будівництва, А2; прибудова в процесі будівництва, А3, право власності підтверджено свідоцтвом на право власності на нерухоме майно та витягом з реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а. с. 24-25 т. 1).

Третьою особою, яка заявила самостійні вимоги  (ТОВ „Маглів”), наданий витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, розташованого за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Алушта, с. Лазурне, вул. Головкинського, буд. 5. Підставою виникнення права власності зазначеного майна вказано рішення Господарського суду АР Крим від 15.07.2003 р. по справі № 2-5/9847-2003.

Листом  Сімферопольського  БТІ від 26.06.2006 р. (а. с.57 т. 2) було повідомлено, що основна інвентаризація по вул. Головкинського, 5, проводилась  02.08.1999 р. за заявою  ТОВ „Маглів”. Техніком - інвентаризатором Лямзіной Г.А. була заінвентаризована територія  та будівлі, вказані на місці ( у тому числі і літери „Б” та „В”).  На підставі рішення Господарського суду АР Крим по справі № 2-5/9847-2003 від 15.07.2003 р. за ТОВ «Маглів» зареєстровано право власності. За замовленням ТОВ «Лазурний берег» № 05/1157ВиД від 11.05.2005 р. інженером Волковським Ю.В. була здійснена інвентаризація адміністративно-господарського корпусу (літер «М»), з прибудованим складом (літер «Н») та гаражем (літер «О»),, а також майданчику для розміщення дизель генераторів (літер «П»), за адресою: м. Алушта, с. Лазурне, вул.. Головкинського, 21. Реєстрація права була виконана на підставі рішення Господарського суду АР Крим по справі № 2-20/14364-2005 від 17.10.2005 р. Інвентаризація виконувалась за заявою замовників, у заявах були вказані відповідні адреси (різні: вул.. Головкинського, а та вул.. Головкинського, 21), а сама реєстрація права власності виконувалась на підставі рішень судів, відповідно документи про право власності або користування земельними ділянками не надавались.

Таким чином спірним  між позивачем, відповідачем за первісним позовом та третьою особою, яка  заявляє самостійні вимоги на предмет спору, є нерухоме одне й те саме майно, яке значиться зареєстрованим на праві власності за різними адресами та різними літерами, а саме адміністративно-господарський корпус - у ТОВ „Лазурний берег” вул. Головкинського, 21, літер М;  у ТОВ „Маглів” вул. Головкинського, 5, літер Б; склад - у ТОВ „Лазурний берег” – літер Н, у ТОВ „Маглів” – літер В за  відповідними адресами.

Відповідно до довідки БТІ  від 04.04.2007 р. ТОВ „Маглів” згідно договору купівлі–продажу від 12.05.2006 р. продало гр. Канонірової С.В. 17/100 частки  вінзаводу  у с. Лазурне, м. Алушта по вул. Головкинскього, 5, яка складається з літер „Б” – основне загальною площею 242,8 кв. м. та літер „В” – основне загальною площею 184,6 кв. м., що не заперечується сторонами.

За поясненням третьої особи, що не заявляла самостійних вимог, за взаємною згодою співвласників ТОВ „Маглів” та Канонірової С.В. було укладено угоду від  26.05.2006 року, щодо знесення адміністративної  будівлі літер „Б” та будівлі виробничого призначення – літер „В”.  Будівлі були знесені, що підтверджується даними БТІ від 05.06.2006 року.

Стаття 316 Цивільного кодексу України визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно,  якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України, - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог статті 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Позивач за первісним позовом не надав документів, які б свідчили на наявність обставин щодо вибуття поза його волею спірного майна, яке він вважає  своєю власністю.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином суд не має підстав для визнання  права власності за ДП „Видавництво та друкарня „Таврида”  на майно: на недобудований корпус будинку відпочинку «Лазурний берег», який розташований за адресою: с. Лазурне, вул.. Головкинського, 21, та складається з будівель визначених під літерами А, А1, А2, А3, В, Г,Д, Е, Ж, ж, З, з; а також адміністративно-господарський корпус, склад та гараж.

Відповідач за  первісним позовом – (позивач за зустрічним  позовом) підтвердив добросовісне набуття майна  в статутний фонд.

Проте, ТОВ „Лазурний берег” не надало документів, які б обґрунтували  підстави набуття у власність адміністративно–господарського корпусу зі складом та гаражем зареєстрованих також за ТОВ „Маглів”.

Суд приймає до уваги, що між  ДП   „Видавництво та друкарня „Таврида” та ТОВ „Лазурний берег” підписувалася  мирова угода, за якою ДП  „Видавництво та друкарня „Таврида” визнало  право власності за товариством з обмеженою відповідальністю „Лазурний берег” право власності на об’єкт незавершеного будівництва – комплекс будинків і споруджень бази відпочинку „Лазурний берег”, розташований  у  АР Крим, селище  Лазурне, по вул. Головкинського 21,  що складається з:

- Адміністративно-прийомний корпус та клуб їдальня – А 1;

- Спальний корпус на 300 місць - А ;

- закритий плавальний басейн - А2, А 3;

- літній  театр;

- відкритий плавальний басейн;

- елінги;

- блок інженерного обслуговування;

- рампи в’їзду;

- кругова рампа;

- трансформаторна підстанція;

- водопровідна насосна;

- протипожежні резервуари;

- адміністративно-господарський корпус із прибудованим складом та гаражем, а також площадкою із встановленими котельними (верхня територія), що являються невід’ємною частиною загального комплексу; а Товариство з обмеженою відповідальністю „Лазурний берег” зобов’язується протягом 5 днів із моменту затвердження даної мирової угоди господарським судом АР Крим сплатити Державному підприємству “Видавництво і друкарня “Таврида”  грошові кошти в розмірі балансової вартості об’єкту з урахуванням вартості основних засобів, які знаходяться на об’єкти  в сумі 708 637, 51 грн. ( сімсот вісім тисяч шістсот тридцять сім гривень п’ятдесят одна копійка) і за поясненням сторін, угода виконана.

Проте, виходячи з викладеного, суд не може вважати правомірним включення у склад майна адміністративно-господарського корпусу з прибудованим складом та гаражем.

Пункт 4 частини 1 статті 346 Цивільного Кодексу України  встановлює, що право власності  припиняється у разі знищення майна.

Зазначене майно знесено ТОВ „Маглів” у період правомірного перебування  майна у власності  ТОВ „Маглів”.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що вимоги позивача за первісним позовом задоволенню не підлягають, оскільки не підтверджені документально вимоги позивача за зустрічною позовною заявою підлягають задоволенню у частині визнання прав на спірне майно за винятком визначення права власності на адміністративно–господарський корпус з прибудованим складом та гаражем.

Вимоги позивача за зустрічним позовом щодо списання з балансу та передачі йому проектно-кошторисної документації на спірне майно задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надані обґрунтування підстав, за якими відповідач за зустрічним позовом має бути здійснити такі дії.

Приймаючи до уваги, що у текст наданої суду мирової угоди включене майно, яке не існує в натурі, суд не має підстав для затвердження такої угоди.

Таким чином, вимоги третьої особи, яка заявила самостійні вимоги  підлягають задоволенню.

Крім того, позивач за первісним позовом при подачі заяви про збільшенням позовних вимог відповідачами зазначені додатково ТОВ „Маглів”  і Кононірову С.В.

Оскільки Кононірова С.В. є фізичною особою позовні вимоги до такого відповідача не підлягають розгляду у порядку господарського судочинства, вимоги до ТОВ „Маглів” є фактично новими позовними вимогами, оскільки мають інші підстави та предмет позову, а також направлені іншому  відповідачу. Таким чином суд не приймає заяву позивача до розгляду у частині вимог, а саме: зобов’язати Канонирову С.В. повернути ДП «Видавництво та друкарня «Таврида» адміністративно-господарський корпус, склад та гараж будинку відпочинку «Лазурний берег», який розташований за адресою: с. Лазурне, вул.. Головкинського, 21.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України витрати з оплати державного мита та судові витрати, пов'язані з інформаційно-технічним забезпеченням судового процесу підлягають віднесенню на сторони.

У засіданні суду було оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення оформлено та підписано відповідно до ст. 84 ГПК України 02 липня 2007 р.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 392, 316, 328, 388 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 33, 34, 49, 77, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені первісного позову відмовити.

Зустрічний позов задовольнити частково.

Визнати за ТОВ «Лазурний берег» право власності на комплекс будівель та споруд санаторію «Лазурний берег», розташованого за адресою: м. Алушта, с. Лазурне, вул.. Головкинського, 21 за винятком визнання права власності на адміністративно–господарський корпус з прибудованим складом та гаражем.

У частині вимог щодо зобов’язання Державного підприємства «Видавництво та друкарня «Таврида», м. Сімферополь (м. Сімферополь, вул.. Генерала Васильєва, 44; р/р 26008889 в КРД АППБ «Аваль», МФО 324021, ЗКПО 05905680) списати з балансу комплекс будівель та споруд санаторію «Лазурний берег», розташованого за адресою: м. Алушта, с. Лазурне, вул.. Головкинського, 21, - відмовити.

У частині вимог щодо зобов’язання Державного підприємства «Видавництво та друкарня «Таврида», м. Сімферополь (м. Сімферополь, вул.. Генерала Васильєва, 44; р/р 26008889 в КРД АППБ «Аваль», МФО 324021, ЗКПО 05905680) передати ТОВ «Лазурний берег», м. Сімферополь (м. Сімферополь, вул.. 1 Конной Армії, 17-а; р/р 13445 в КРУ Держ. Ощадбанк України, МФО 324805, ЗКПО 32673196) проектно-кошторисну документацію на майно, - відмовити.

Позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, задовольнити.

Зобов’язати Державне підприємство «Видавництво та друкарня «Таврида», м. Сімферополь (м. Сімферополь, вул.. Генерала Васильєва, 44; р/р 26008889 в КРД АППБ «Аваль», МФО 324021, ЗКПО 05905680) та ТОВ «Лазурний берег», м. Сімферополь (м. Сімферополь, вул.. 1 Конной Армії, 17-а; р/р 13445 в КРУ Держ. Ощадбанк України, МФО 324805, ЗКПО 32673196) вчинити певні дії шляхом виключення з мирової угоди майна, що є власністю ТОВ «Маглів» (м. Ялта, вул.. Вергасова, 1, кв. 26; ЗКПО 19445112, р/р 5701 в філії АБ «Південний» м. Ялта, МФО 384522), а саме: адміністративно-господарський корпус з прибудованим складом та гаражем.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Чонгова С.І.