ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 34/260
18.10.07 р.

За позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «Оранта»

до
Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліграфічна компанія «Д і Д»

про
стягнення 24 211,29 грн.

Суддя
Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –
Поклад О.В. (довіреність № 38 від 05.03.2007);

від відповідача –
не з’явився.

У судовому засіданні за згодою позивача було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Оранта»(далі –Позивач) звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліграфічна компанія «Д і Д»(далі –Відповідач) про стягнення 18 000 грн. заборгованості за виконану роботу за договором № 52 від 15.10.2005, укладеного між Товариством та Компанією (далі –Договір), 2 971,29 грн. інфляційних втрат та 3 240 грн. пені.

Позивач у судовому засіданні, яке відбулось 18.10.2007, на підставі статті 22 ГПК України подав до суду клопотання, у якому просить суд стягнути з Відповідача пеню за пів року з моменту виникнення у Позивача права на її стягнення.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання була надіслана  на юридичну адресу Відповідача: 04116, м. Київ, вул. Коперника, 29, кв. 38, зазначену в позовній заяві, його реєстраційних документах та Довідці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців, виданої станом на 28.08.2007.

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців»передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо такі відомості, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Про поважні причини неявки в судове засідання представника Відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від Відповідача не надходило.

За таких обставин відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України), справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

15.10.2005 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір, відповідно до якого Позивач (Замовник) замовляє, а Відповідач (Виконавець) зобов’язується виконати друк та брошурувальні роботи тиражу буклетів.

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що Замовник зобов’язується перерахувати оплату, згідно з пунктом 3.1 Договору, а саме 18 000 грн. на рахунок Виконавця до 07.11.2005.

Відповідно до пункту 4.3 Договору у разі несвоєчасного виконання умов Договору, без вагомих на те причин, сторони зобов’язуються відшкодувати 0,1% від вартості робіт за кожен день пропущеного терміну.

На виконання вказаного Договору, Позивач виготовив, а Позивач прийняв  тираж буклетів згідно з актом здачі-прийому продукції від 01.11.2005 на суму 18 000 грн.

Вказаний тираж буклетів прийнятий Відповідачем у повному обсязі, що підтверджується підписом та відбитком печатки Відповідача на вказаному акті  здачі-прийому продукції.

Відповідач за отриманий відповідно до вказаного акта здачі-прийому продукції тираж буклетів не розрахувався з Позивачем, що підтверджується актом звірки про проведення розрахунків від 16.11.2005 укладеного між Позивачем та Відповідачем.

Вказаний акт звірки про проведення розрахунків встановлює, що заборгованість Відповідача перед Позивачем за виготовлений тираж буклетів за Договором становить 18 000 грн.

Станом на момент розгляду справи, заборгованість у сумі 18 000 грн.  Відповідачем не була сплачена.

Позивачем надано докази належного виконання ним своїх зобов'язань за Договором, а саме відповідно до вищевказаного акту здачі-прийому продукції було виготовлено Відповідачу тираж буклетів на загальну суму 18 000 грн.

Факт отримання зазначеного тиражу буклетів Відповідачем підтверджується вищевказаними актом здачі-прийому продукції та актом звірки про проведення розрахунків.

Таким чином, у Відповідача виникло зобов'язання з оплати отриманого тиражу буклетів.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, Відповідач у встановлений Договором строк свого зобов'язання щодо оплати вартості тиражу буклетів у повному обсязі не виконав.

Не сплачена та визнана Відповідачем згідно з актом звірки про проведення розрахунків від 16.11.2005 сума заборгованості за виготовлений тираж буклетів складає –18 000 грн.

Згідно з статтями 525, 526 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Таким чином, вимога Позивача про стягнення з Відповідача заборгованості за виготовлений тираж за Договором у сумі 18 000 грн. є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, вимога Позивача про стягнення з Відповідача  інфляційних втрат підлягає задоволенню за розрахунком Позивача в сумі 2 971,29 грн.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини першої статті 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов’язань може бути визначений розмір штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені), зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно з статтею 3 вказаного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У зв’язку з вищезазначеним, розрахунок пені здійснюється судом відповідно до приписів пункту 4.3 Договору та вказаних норм і складає:

Несплачена
сума, грн.
Період нарахування
Кількість днів прострочення
Подвійна облікова ставка НБУ
Нарахована сума пені, грн.

18 000
07.11.2005 –06.05.2006
181
19 %
1 695,95

Всього:
1 695,95

Отже, суд стягує з Відповідача пеню у сумі 1 695,95 грн.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при частковому задоволенні позову покладаються на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог (частина 5 статті 49 ГПК України).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, статтями 15, 253, 525, 526, 530, 549, 610, 612, 625 ЦК України, статтями 193, 231, 232 ГК України, Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань», суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліграфічна компанія «Д і Д»(04116, м. Київ, вул. Коперника, 29, кв. 38, , р/р 464 в АКБ «Мрія», МФО 321767, а у випадку відсутності коштів із будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оранта»(03037, м. Київ, вул. М. Кривоноса, 2-б, , р/р 0 в АКБ «Національний кредит»в м. Києві, МФО 320702) 18 000 (вісімнадцять тисяч) грн. боргу, 2 971 (дві тисячі дев’ятсот сімдесят одну) грн. 29 коп. інфляційних втрат, 1 695 (одну тисячу шістсот дев’яносто п’ять) грн. 95 коп. пені, а також 234 (двісті тридцять чотири) грн. 05 коп., витрат по сплаті державного мита та 110 (сто десять) грн. 47 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

У решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денногс строку з дня його підписання.

Суддя
Сташків Р.Б.

Рішення підписано 23.10.2007