ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"20" листопада 2007 р.
Справа №  9/332

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Шевчук О.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні  справу  9/332

за позовом:  товариства з обмеженою відповідальністю "Турбоенергоресурс",            м. Кіровоград, вул. Тімірязєва, 75,

до відповідача 1: регіонального відділення Фонду державного майна України по Кіровоградській області, м. Кіровоград, вул. Глінки, 2,

та до відповідача 2: Головного управління статистики у Кіровоградській області, м. Кіровоград, вул. 50 років Жовтня, 7а,

про стягнення 57200 грн. 00 коп.,

Представники сторін:

від позивача - участі не брав;

від відповідача 1 - Кругаль Є.О., довіреність № 8/35-07 від 21.03.07р., представник;

від відповідача 2 - Сидоренко В.П., довіреність б/н від 10.09.07р., представник;

Товариством з обмеженою відповідальністю "Турбоенергоресурс" подано позов до регіонального відділення Фонду державного майна України по Кіровоградській області та Головного управління статистики у Кіровоградській області про стягнення матеріальної шкоди в сумі 57200 грн. 00 коп. та визнання договору  № 21-59 від 06.03.2006 року дійсним і продовженим до 15.03.2008 року.

Відповідачі позов не визнають, вважають його безпідставним та просять в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні 29.10.2007 року оголошувалась перерва до 20.11.2007 року на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

06.03.2006 року між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Кіровоградській області (далі - Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Турбоенергоресурс" (далі - Орендар) укладено договір оренди №21-59 окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності  (нежитлового приміщення) (далі - договір оренди) (а.с. 47-49). За умовами цього  договору орендодавцем передано в оренду орендарю нежитлове приміщення поліграфічного цеху площею 125,9 кв.м., що знаходиться на балансі Кіровоградського обласного управління статистики (далі - балансоутримувач) за адресою: м. Кіровоград, вул. 50 років Жовтня, 7а.

06.03.2006 року об'єкт оренди був переданий орендареві (позивачу), про що складено відповідний акт прийому-передачі орендованих приміщень від 06.03.2006 року.

Відповідно до пункту 10.1 договору оренди, договір укладено строком на 360 днів, що діє з 06.03.2006 року до 02.03.2007 року включно.

Як вбачається із листа Головного управління статистики у Кіровоградській області від 18.10.2006 року №18-5422 (а.с. 16-17), з метою запобігання розкраданню електроенергії і нецільового використання бюджетних коштів Головного управління статистики, 18 серпня 2006 року приміщення, орендоване ТОВ "Турбоенергоресурс", було відключене від електропостачання.

Позивач вважає, що припиненням постачання електроенергії йому завдано збитків в сумі 57200 грн. у вигляді неотриманих доходів (упущеної вигоди) за договором, укладеним з  товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "Лакшмі-Трейд" від 01.06.2006 року (а.с. 9-11). За умовами цього договору позивач зобов"язався протягом 90 днів, починаючи з 01.06.2006 року, виконати розробку модульного блоку для управління верстатами ЧПУ ГФ 2171 (електроприводу координат  XYZ), а також розробити та виготовити датчики слідкування зворотного зв"язку по координатам замість ВЕ-178Д. А товариство з обмеженою відповідальністю "ТД "Лакшмі-Трейд" зобов"язалось прийняти та оплатити виконану роботу, вартість якої складає 57200 грн.

Однак, вимоги позивача про стягнення з відповідачів солідарно збитків в сумі 57200 грн. не підлягають задоволенню в силу наступного.

Відповідно до підпункту 5.8  спірного договору оренди №21-59 від 06.03.2006 року орендар (позивач) зобов"язався  укласти  з балансоутримувачем  орендованого майна  договір про відшкодування  витрат балансоутримувача  на утримання  орендованого майна та  надання комунальних послуг орендарю.

Наказом Фонду державного майна України від 23 серпня 2000 року №1774 було затверджено Примірний  договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Умовами зазначеного Примірного договору передбачено зобов'язання  балансоутримувача забезпечити виконання всього комплексу робіт, пов'язаних з обслуговуванням та утриманням будівлі і прибудинкової території, та створення необхідних житлових умов і здійснення господарської діяльності, у тому числі орендарю і його співробітникам згідно з вимогами чинного законодавства про користування будівлями. А також, забезпечити надання орендарю комунальних послуг за діючими розцінками і тарифами.

До зобов'язань орендаря віднесено обов'язок вносити плату на рахунок балансоутримувача будівлі або організації, що обслуговує будівлю, за санітарне  обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості приміщення, а також за комунальні послуги.

З пункту 3.2.3 зазначеного Примірного договору вбачається, що надання комунальних послуг передбачає подачу води, тепла, електроенергії.

Однак, позивачем не надано господарському суду  доказів вчинення ним дій на виконання п. 5.8 договору оренди  № 21-59 від 6 березня 2006 року, щодо укладення відповідного договору з  балансоутримувачем.

Таким  чином,   правовідносини  щодо відшкодування  витрат  на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг (в тому числі  щодо користування електричною енергією) між балансоутримувачем та орендарем до цього часу не врегульовані.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За умов ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та  обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

В силу ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 275 Господарського кодексу України, за договором  енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник)  відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Згідно з п. 5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою   Національної   комісії   регулювання   електроенергетики   України від  31 липня 1996 року № 28, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Пунктом 1.2 Правил користування електричною енергією, визначені наступні терміни, що вживаються:

постачальник електричної енергії - суб'єкт господарювання, який отримав  ліцензію НКРЕ на право здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії;

споживач електричної енергії - юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору;

субспоживач - споживач, електроустановки якого приєднані до технологічних електричних мереж основного споживача;

основний споживач - споживач електричної енергії або власник електричних мереж, який передає частину електроенергії своїми технологічними електричними мережами субспоживачам.

Згідно з п. 5.15 Правил користування електричною енергією, відносини сторін у разі передачі (транзиту) електричної енергії технологічними електричними мережами споживача регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж або про технічне забезпечення електропостачання. Передача (транзит) електричної енергії без оформлення договору про спільне використання технологічних електричних мереж або про технічне забезпечення електропостачання забороняється.

Отже, споживання електричної енергії можливе лише на підставі договору, укладеному між постачальником електричної енергії та споживачем (субспоживачем).

Для використання електричних мереж балансоутримувача орендареві необхідно було укласти договір про спільне використання технологічних електричних мереж або про технічне забезпечення електропостачання.

Дослідивши наявні матеріали справи та проаналізувавши норми чинного законодавства, господарський суд прийшов до висновку, що на  підставі  спірного договору оренди орендар не набув автоматично права на споживання електричної енергії та використання електричних мереж балансоутримувача.

Позивач не надав доказів на підтвердження свого права на користування електричною енергією та електричними мережами відповідача 2. Тобто, у Головного управління статистики в Кіровоградській області не виникло обов'язку щодо постачання електричної енергії позивачеві, а також щодо спільного використання технологічних електричних мереж або технічного забезпечення електропостачання.

Позивач не обгрунтував правомірність стягнення збитків нормами чинного законодавства  стосовно кожного з відповідачів.

Безпідставними та необгрунтованими є доводи позивача щодо виникнення збитків. Позивач визначає отримані збитки, як упущену вигоду, що виникла  внаслідок розірвання договору № 01/06-31 від 1 червня 2006 року,  укладеного з  товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "Лакшмі-Трейд". При цьому позивач не надав доказів розірвання зазначеного договору.

Пунктом 9.1 договору № 01/06-31 від 1 червня 2006 року передбачено, що жодна зі сторін не може відмовитися від договору. А відповідно до ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

З пунктів 1.2 та 2.4 договору № 01/06-31 від 1 червня 2006 року вбачається, що роботи передбачені договором мали розпочатися 1 червня 2006 року та підлягали  виконанню протягом 90 календарних днів, тобто до 31 серпня 2006 року. Враховуючи, що електроенергію було відключено 18 серпня 2006 року, до завершення робіт, передбачених цим договором залишалося 12 днів.  Але позивач не надав жодного  доказу на підтвердження  обсягу виконаних ним робіт за 78 днів.

Таким чином, позивач не довів та не підтвердив належними доказами, як того вимагає ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, наявність в діях  відповідачів усіх чотирьох складових елементів цивільного правопорушення,  за наявності яких  можливе стягнення збитків з  останніх.

Тому, позов в частині стягнення збитків в сумі 57200 грн. не підлягає задоволенню господарським судом.

В частині визнання договору оренди №21-59 окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності  (нежитлового приміщення)  від 06.03.2006 р.  дійсним та продовженим до 15.03.2008 року  з тих підстав, що позивачем  орендоване приміщення не використовувалось  протягом 7,5 місяців позовні вимоги також не підлягають задоволенню.

Вирішуючи спір в цій частині, господарський суд враховує положення  пункту 10.1. договору оренди, відповідно до якого договір укладено строком на 360 днів, що діє з 06.03.2006 року до 02.03.2007 року включно та пункту 10.6 договору оренди, яким передбачено,  що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього Договору.

Строк дії спірного договору оренди припинено 03.03.2007 року внаслідок закінчення строку, на який його було укладено. Даний факт встановлено рішенням господарського суду Кіровоградської області від 17.07.2007року та постановою  Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.10.2007 року  по справі №16/215, а тому в силу ст. 35 Господарського  процесуального кодексу  України ці обставини не підлягають доказуванню в даній справі.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області  від  17.07.2007 року, яке залишене в цій частині без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.10.2007 року, у зв"язку з  припиненням строку дії договору оренди, товариство з обмеженою відповідальністю "Турбоенергоресурс" зобов'язано повернути окреме індивідуально визначене майно: нежитлове приміщення поліграфічного цеху площею 125,9 кв.м. балансоутримувачу - Головному управлінню статистики у Кіровоградській області.

З огляду на викладені обставини, у господарського суду відсутні підстави для задоволення позову.

Таким чином,  в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Витрати по сплаті державного мита та інформаційно-технічних послуг відповідно до  ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49,  82-85 Господарського процесуального кодексу України,  господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно ч. 3 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського  суду  набирає законної сили після закінчення  десятиденного  строку з дня його підписання.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя                                                                            О.Б.Шевчук

Дата підписання рішення: 26.11.2007 р.