ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2007 р.
№ 2-9/5700-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів :

головуючого
Овечкіна  В.Е.,

суддів
Чернова     Є.В.,

Цвігун В.Л.,

за   участю   представників:

позивача
- не з'явився,

відповідача
- Ющенко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу

ТОВ “Валькірія”

на постанову
від  09.07.2007  Севастопольського апеляційного
господарського суду

у справі
№2-9/5700-2007

за  позовом
ТОВ “Валькірія”

до
ВАТ "Крименерго"

про
визнання недійсною додаткової угоди від 04.10.2006 №3/1202

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду АР Крим від 24.05.2007 (суддя Пєтухова Н.С.), залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 09.07.2007 (судді: Щепанська О.А., Прокопанич Г.К., Борисова Ю.В.), в позові відмовлено. Рішення мотивовано тим, що позивач без будь-якого примушування взяв на себе зобов'язання з погашення 14303,57 грн. боргу СВК "Олексіївський" перед відкритим акціонерним товариством "Крименерго". Більш того, позивач у виконання додаткової угоди №3/1202 від 04.10.2006 до договору №03 від 30.05.2005 проводив розрахунки з позивачем згідно з графіком, вказаним у додатковій угоді №3/1202 від 04.10.2006, а згідно зі статтею 528 Цивільного кодексу України виконання зобов'язань може бути покладене боржником на іншу особу, якщо з умов договору, інших актів законодавства не витікає виконати зобов'язання особисто. В цьому випадку кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропонованого за боржника іншою особою.

ТОВ “Валькірія” в поданій касаційній скарзі просить рішення та постанову скасувати, справу направити на новий розгляд до господарського суду АР Крим, посилаючись на порушення судами ст.ст.521,527, ч.1 ст.528, ч.1 ст.229 ЦК України та ст.43 ГПК України. Зокрема, скаржник вважає, що на момент укладення оспорюваної додаткової угоди від 04.10.2006 у ТОВ “Валькірія” була відсутня заборгованість за використану електроенергію за договором №03 від 30.05.2005, що підтверджується наявними у справі первинними бухгалтерськими документами.

Як встановив суд, позивач без будь-якого примушування взяв на себе зобов'язання з погашення 14303,57грн. боргу СВК "Олексіївський" перед відкритим акціонерним товариством "Крименерго", проте, угоду про перевід  боргу  між  товариством  з обмеженою відповідальністю "Валькірія" і СВК "Олексіївський" відповідно до статті 521 Цивільного кодексу України укладено не було. Вказана обставина не є помилкою щодо мотивів угоди та свідчить, що при укладенні додаткової угоди від 04.10.2006 ТОВ “Валькірія” помилилося щодо свого обов'язку по погашенню заборгованості перед ВАТ "Крименерго", так як такої заборгованості не існувало.

Колегія суддів, перевіривши фактичні обставини справи на предмет повноти їх встановлення та правильності юридичної оцінки судами попередніх інстанцій та заслухавши пояснення присутнього у засіданні представника відповідача, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувані рішення та постанова –скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції з наступних підстав.

Залишаючи без змін первісне рішення про відмову в позові апеляційний господарський суд виходив з того, що:

30.05.2005 року між сторонами було укладено договір на постачання електроенергії №3 (а.с.8-11), а 04.10.2006 року сторонами також було підписано додаткову угоду №3/1202 до договору №03 від 30.05.2005 про реструктуризацію та погашення заборгованості споживача, що утворилася перед енергозабезпечуючою організацією за станом на 04.10.2006р. (а.с.7).

Цією угодою сторони затвердили графік погашення споживачем наявної заборгованості за користування електроенергією у сумі 14303,57 грн.

Вказана в додатковій угоді заборгованість у розмірі 14303,57 грн. фактично є заборгованістю СВК "Олексіївський" перед відкритим акціонерним товариством "Крименерго".

Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків за договором №3 від 30.05.2005, складеному уповноваженими представниками відкритого акціонерного товариства "Крименерго" та товариства з обмеженою відповідальністю "Валькірія", станом на 01.02.2006р. заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю "Валькірія" становила 16703,96грн. (а.с.13).

Матеріали справи свідчать про те, що з січня 2005 по лютий 2007 товариством з обмеженою відповідальністю "Валькірія" погашена заборгованість СВК "Олексіївський" перед відкритим акціонерним товариством "Крименерго",   при   цьому  угоду про   перевід  боргу  між  товариством  з обмеженою відповідальністю "Валькірія" і СВК "Олексіївський" відповідно до статті 521 Цивільного кодексу України укладено не було.

Відповідно до статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій борг, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не виходить з суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

СВК "Олексіївський" не покладало на товариство з обмеженою відповідальністю "Валькірія" виконання свого обов'язку з погашення заборгованості перед відкритим акціонерним товариством "Крименерго", як це передбачено частиною 1 статті 528 Цивільного кодексу України.

Як вважає позивач, при укладенні додаткової угоди №3/1202 від 04.10.2006 він помилився відносно обставин, що є суттєвим значенням.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності угоди є недотримання в момент здійснення угоди сторонами вимог закону, а саме зміст угоди не може заперечувати актам цивільного законодавства, угода повинна здійснюватися управненою особою, волевиявлення учасників угоди повинне бути вільним. Угода повинна бути направлена на реальне настання правових наслідків.

Жодне з вищезгаданих вимог не було порушено сторонами при укладенні додаткової угоди №3/1202 від 04.10.2006.

Даною додатковою угодою сторони за спільною згодою визначили, що заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю "Валькірія" погашатиметься за графіком починаючи з жовтня 2006 року. Дану додаткову угоду було скріплено печаткою товариства з обмеженою відповідальністю "Валькірія" і підписано директором  товариства В.Г. Глинка.

Проте, як стверджує позивач, при укладенні додаткової угоди №3/1202 від 04.10.2006 ним була здійснена помилка щодо обставин тих, що мають значення для справи.

Суд першої інстанції правомірно не прийняв вищенаведені доводи позивача до уваги, оскільки вони не відповідають дійсності, так як абзац 2 частини 1 статті 229 Цивільного кодексу України вказує на те, що помилка щодо мотивів угоди не має істотного значення.

Помилка - це неправильне уявлення особи про обставини, які дійсно мають місце. Помилка не є результатом навмисних дій іншого учасника угоди, хоч і зумовлює спотворене формування волі учасників угоди.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного суду України в пункті 11 Постанови "Про судову практику у справах про визнання угод недійсними" під помилкою також слід розуміти таке неправильне сприйняття стороною суб'єкта предмету або інших важливих умов угоди, яке вплинуло на її волевиявлення і через відсутність якої за обставинами справи можна вважати, що угода не була б укладена.

Проте, у даному випадку не має місця помилка з боку товариства з обмеженою відповідальністю "Валькірія", оскільки тільки через рік після укладення договору з відкритим акціонерним товариством "Крименерго" позивач уклав оспорювану додаткову угоду і чітко знав про походження боргу, конкретно погодився з сумою, самостійно просив розстрочку, яка пізніше була визначена у додатковій угоді №3/1202 від 04.10.2006.

Крім того, позивач без будь-якого примушування взяв на себе зобов'язання з погашення 14303,57грн. боргу СВК "Олексіївський" перед відкритим акціонерним товариством "Крименерго".

Також, позивач у виконання додаткової угоди №3/1202 від 04.10.2006 до договору №03 від 30.05.2005 проводив розрахунки з позивачем згідно з графіком, вказаним у додатковій угоді №3/1202 від 04.10.2006.

Відповідно до статті 528 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язань може бути покладене боржником на іншу особу, якщо з умов договору, інших актів законодавства не витікає виконати зобов'язання особисто. В цьому випадку кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропонованого за боржника іншою особою.

Приймаючи оплату від товариства з обмеженою відповідальністю "Валькірія", відкрите акціонерне товариство "Крименерго" не порушило чинного законодавства України, а за ініціативою товариства з обмеженою відповідальністю "Валькірія" прийняло виконання шляхом укладання додаткової угоди і надання графіка - розстрочки за письмовим зверненням позивача.

Однак, колегія не може погодитися з висновками суду з огляду на таке.

Позивач просив визнати недійсною додаткову угоду №3/1202 від 04.10.2006 до договору №03 від 30.05.2005, посилаючись на те, що при укладанні даної угоди товариство з обмеженою відповідальністю "Валькірія" помилилося відносно обставин, що мають суттєве значення, а саме щодо обов'язку з погашення заборгованості СВК "Олексіївський" перед відкритим акціонерним товариством "Крименерго".

Крім того, позивач вважає, що на момент укладення додаткової угоди від 04.10.2006 у товариства з обмеженою відповідальністю "Валькірія" була відсутня заборгованість за договором №03 від 30 травня 2005 за використану електроенергію.

Відповідно до ч.1 ст.229 Цивільного кодексу України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Судами встановлено той факт, що за умовами оспорюваної додаткової угоди №3/1202 від 04.10.2006 позивач без будь-якого примушування взяв на себе зобов'язання з погашення 14303,57грн. боргу СВК "Олексіївський" перед відкритим акціонерним товариством "Крименерго", причому між  ТОВ "Валькірія" і СВК "Олексіївський" не було укладено угоду про   перевід  боргу за згодою кредитора (ВАТ "Крименерго"), як того вимагають ст.ст.520,521 Цивільного кодексу України

Відповідно до статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій борг, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не виходить з суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Вказане застереження у даному випадку не діє, оскільки, як встановлено судами, СВК "Олексіївський" не покладало у встановленому порядку на товариство з обмеженою відповідальністю "Валькірія" виконання свого обов'язку з погашення заборгованості перед відкритим акціонерним товариством "Крименерго", як це передбачено частиною 1 статті 528 Цивільного кодексу України, оскільки відповідний договір між ТОВ "Валькірія" і СВК "Олексіївський" не укладався.

Наведене не виключає наявність підстав вважати, що позивач при укладенні додаткової угоди від 04.10.2006 дійсно помилився щодо існування своїх боргових зобов'язань перед ВАТ "Крименерго", взявши на себе погашення чужого боргу перед відповідачем. Вказаним спростовується висновок суду щодо помилки позивача у мотивах оспорюваного правочину.

Помилковими визнаються також посилання судів на укладення позивачем додаткової угоди від 04.10.2006 без будь-якого примушування в обгрунтування відмови в позові, оскільки предметом даного спору є визнання зазначеної угоди недійсною на підставі ст.229 ЦК України як укладеної під впливом помилки, а не на підставі ст.230 ЦК України як укладеної під впливом насильства (фізичного чи психічного тиску, будь-якого примушування тощо).

Судами попередніх інстанцій залишено поза увагою та не відхилено доводи ТОВ "Валькірія" щодо відсутності у останнього на момент укладення оспорюваної додаткової угоди від 04.10.2006 заборгованості за використану електроенергію за договором №03 від 30.05.2005.

Наведене вище свідчить про неповне з’ясування судами обставин справи та є підставою для її передачі  на новий розгляд.

Разом з тим, касаційна інстанція вважає за необхідне на підставі ст.11112 ГПК України доручити суду першої інстанції при новому розгляді справи надати ретельну правову  оцінку наявним у справі первинним платіжним документам (а.с.14-29) на предмет відсутності заборгованості товариства за договором №03 від 30.05.2005, що має істотне значення для правильного вирішення даного спору.

Зазначеним обставинам, які безпосередньо стосуються предмета даного господарського спору, судами першої та апеляційної інстанції  всупереч вимогам ст.43 Господарського процесуального кодексу України не надано ретельної правової оцінки, а згідно імперативних вимог ч.2 ст.1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні та постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази чи додатково перевіряти наявні у справі докази.

Зважаючи на викладене, касаційна інстанція на підставі ч.2                                ст.1115 Господарського процесуального кодексу України дійшла висновку про неповне встановлення обставин справи та обумовлену цим неможливість надання належної юридичної оцінки всім обставинам справи, в зв’язку з чим справа підлягає направленню на новий розгляд для достовірного з’ясування інших обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Окрім того, в результаті розгляду даного господарського спору судами прийняті рішення та постанова, що стосуються прав та обов’язків юридичної особи, яка не була залучена до участі у справі, а саме СВК "Олексіївський". Це обумовлено тими обставинами, що предметом даного господарського спору є  визнання недійсною додаткової угоди від 04.10.2006, на підставі якої у ТОВ "Валькірія" виникло зобов'язання з погашення 14303,57грн. боргу СВК "Олексіївський" перед відкритим акціонерним товариством "Крименерго". В разі задоволення позову про визнання недійсною оспорюваної угоди зобов'язаною особою буде виступати первісний боржник - СВК "Олексіївський", що істотно впливає на його права та охоронювані законом інтереси.

Відповідно до вимог п.3 ст.1119 та п.3 ч.2 ст.11110 ГПК України  касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд прийняв рішення або постанову, що стосується прав і обов’язків  осіб, які не були залучені до участі у справі. Вищенаведені обставини свідчать про наявність підстав для застосування Вищим господарським судом України  загаданих статей до спірних правовідносин, оскільки відсутність залучення СВК "Олексіївський" в якості третьої особи при прийнятті оскаржуваних рішення і постанови зачіпає його  права як дійсного боржника ВАТ "Крименерго", а, відтак, перешкоджає правильному об’єктивному та всебічному вирішенню даного спору з врахуванням прав  та охоронюваних законом інтересів всіх учасників спірних договірних правовідносин. При цьому судова колегія враховує, що згідно з ч.2 ст.11110 ГПК України  викладені вище обставини є в будь-якому випадку достатньою окремою підставою для скасування рішення та постанови і подальшого нового розгляду справи судом першої інстанції.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1115, 1117–11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ТОВ “Валькірія” задовольнити.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим  від 24.05.2007 та постанову  Севастопольського апеляційного господарського суду  від 09.07.2007 у справі №2-9/5700-2007 скасувати з передачею справи на новий розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим.

Доручити господарському суду Автономної Республіки Крим вжити відповідних процесуальних заходів для залучення до участі в даній справі СВК "Олексіївський" в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору.

Головуючий, суддя                             В.Овечкін

Судді:                                                                                                                                  Є.Чернов

В.Цвігун