ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

01.11.07                                                                                           Справа  № 11/144

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                                  Кордюк Г.Т.

суддів:                                                                                                         Давид Л.Л.

Мурська Х.В.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємця Целенко Анатолія Степановича, м.Ужгород.

на рішення господарського суду Закарпатської області від 16.08.2007 року

у справі № 11/144

за позовом: ТзОВ «Кінокомплекс «Ужгород», м.Ужгород.

до відповідача: Приватного підприємця Целенко Анатолія Степановича, м.Ужгород.

про розірвання договору оренди від 16.07.2001р. №2 та додаткової угоди від16.07.2003р.

Представники:

від позивача:    не з»явився.

від відповідача:   Гаврилко С.Є. -представник.

Роз”яснено  права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України.

Заяв про відвід суддів не поступало, від здійснення технічної фіксації судового процесу представник відповідача відмовився. Клопотань по суті розгляду апеляційної скарги не заявлено.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 16.08.2007 року у справі №11/144   (суддя Якимчук Л.М.) позовні вимоги    ТзОВ «Кінокомплекс «Ужгород», м.Ужгород до приватного підприємця Целенко Анатолія Степановича, м.Ужгород про розірвання договору оренди від 16.07.2001р. №2 та додаткової угоди від 16.07.2003р. задоволено.Розірвано договір оренди нежитлового приміщення №2 від 16 липня 2001 року, укладеного  між Ужгородським державним  комунальним підприємством «Кіновідеоцентр «Ужгород», правонаступником якого є  ТзОВ «Кінокомплекс «Ужгород»та приватним підприємцем  Целенко А.С. та додаткову угоду до договору оренди №2 від 16 липня 2003 року.

Суд мотивував рішення тим, що орендар протягом трьох місяців не сплачував орендну плату, що відповідно до п.4.14 договору оренди №2 є підставою для його розірвання та відповідно до ст.782 ЦК України «Право наймодавця відмовитися від договору найму».

Крім того, місцевим господарським судом  зроблено висновок про направлення орендодавцем 19.07.2007р. пропозиції про розірвання договору в зв»язку з несплатою орендної плати та  неодержання відповіді, що відповідно до п.3 ст.188 ГК України є підставою для  звернення до суду.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач подав  апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, в позові відмовити.

Як на підставу покликається, що постановою Львівського апеляційного господарського суду від 6.06.2007р. у справі №4/225 задоволено позов ПП Целенко А.С., договір оренди №2 поновлено на новий строк.Виставлений позивачем рахунок від 6.06.2007р. оплачено відповідачем 15.08.2007р. та 6.09.2007р., тобто на протязі трьох місяців з дня  виставлення рахунку, з серпня 2006р.ТОВ «Кінокомплекс «Ужгород»своєю поведінкою дав зрозуміти, що ним як орендодавцем не будуть виконані договірні зобов»язання по даному  предмету оренди, тому в силу ч.3 ст.538 ЦК України, орендар зупинив виконання свого обов»язку.

Львівський апеляційний господарський суд встановив:

16.07.2001р. між Ужгородським державним комунальним підприємством «Кіновідеоцентр»Ужгород»(орендодавець), правонаступником якого є ТзОВ «Кіно- комплекс «Ужгород»та ПП Целенко А.С.  укладено договір  оренди  відповідно до п.1.1 якого, орендодавець на підставі заяви орендаря передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежиле приміщення по вул.Волошина,20 в м.Ужгороді площею 33,8 кв.м. для використання під магазин-офіс.

Строк дії договору сторони визначили до 16.07.2006р. (п.9.1 договору).

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 6.06.2007р. у справі №4/225 , позов ПП Целенко А.С. до ТзОВ «Кінокомплекс «Ужгород»про визнання договору оренди №2 від 16.07.2001р. таким, що продовжений на новий термін задоволено.

Отже, договір оренди, укладений між  сторонами продовжив дію до 11.07.2011року.

Позивач, як на підставу розірвання договору покликається, що відповідач за період з липня 2006р. по травень 2007р. не сплачував орендну плату, що відповідно до п.4.14 договору є підставою для його розірвання в односторонньому порядку.

За цей період утворилась заборгованість з орендної плати в сумі 7461 грн.

Рахунок бн про сплату зазначеної суми виставлено до оплати 6.06.2007р., який оплачено  відповідачем 15.08.2007р. та 6.09.2007р. (квитанції №1 від 15.08.2007р., №006-10 від 6.09.2007р., а.с. 35-36), тобто  перед днем прийняття рішення судом та після рішення суду.

Заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи і прийняте в ній судове рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного:

Приймаючи рішення про розірвання договору,    місцевий господарський суд виходив з того, що несплата  орендарем орендної плати протягом трьох місяців відповідно до п.4.14 договору  та ч.1 ст.782 ЦК України є підставою для відмови наймодавця від договору в односторонньому порядку та те, що позивач подав заяву про розірвання 19.07.2007р. та не отримав  відповіді, що відповідно  до ст.188 ГК України є підставою для звернення до суду про розірвання договору.

З таким висновком місцевого господарського суду, колегія не погоджується виходячи з наступного:

Договором (п.4.14) встановлено, що орендодавець в разі несплати орендної плати протягом трьох місяців за умови письмового попередження останнього, може розірвати договір в односторонньому порядку.

Таке ж право наймодавця встановлено ст.782 ЦК України, відповідно до ч.2 якої договір вважається розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення про відмову.В такому разі рішення суду про розірвання не вимагається.

В матеріалах справи відсутні докази, що  повідомлення про розірвання договору було надіслано орендарю і що він таке отримав, а тому розірвання договору в односторонньому порядку не відбулось.

Покликання місцевого господарського суду на претензію від 19.07.2007р. , якою відповідача повідомлено про розірвання договору є невірне, оскільки така відсутня в матеріалах справи.Доказів одержання орендарем претензії від 19 червня 2007р. (а.с. 46) в порядку п.121 Правил надання послуг поштового зв»язку (поштове відправлення з повідомленням про вручення)  позивачем не надано, в матеріалах справи такі відсутні.

При неповному  з»ясуванні обставин справи та недоведеності обставин, які  місцевий господарський суд визнав встановленими, рішення  суду підлягає скасуванню (ст.104 ГПК України).

В той же час, позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Підставою звернення до суду з позовом про розірвання договору оренди, позивач зазначає несплату орендарем орендної плати протягом періоду  з серпня 2006р. по червень 2007р.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути розірвано або змінено за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі  істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках,  встановлених   договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч.2 ст.651 ЦК України).

Несплата орендарем орендної плати протягом року є істотне порушення договору, оскільки позбавила  орендодавця значною мірою того, на що він розраховував при укладенні договору оренди, а саме щомісячне отримання орендної плати.А тому вимоги позивача є обґрунтованими, підлягають до задоволення.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі до уваги судом не беруться, оскільки сплата орендної плати у визначені терміни передбачена п.4.8 договору і  не залежить від виставлення вимоги орендодавцем та не звільняє орендаря від виконання зобов»язання.

Зупинення виконання обов»язку по сплаті орендної плати на підставі ст. 538 (ч.3) ЦК України є необґрунтоване, оскільки орендарем не доведено, який обов»язок не виконала сторона договору (орендодавець) або не виконує свого обов»язку у встановлений строк, оскільки із матеріалів справи та з пояснень представника відповідача вбачається, що майно весь час  знаходилося в користуванні орендаря і орендодавцю не передане по акту приймання-передачі.

Оплата відповідачем рахунку бн від 6.06.07р. після подання позову та прийняття місцевим господарським судом рішення  не може бути підставою для відмови в позові, оскільки порушення права та законного інтересу позивача вже існувало на момент звернення до суду.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.99,101,103-105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу приватного підприємця Целенко Анатолія Степановича, м.Ужгород  задоволити частково.

2.Рішення господарського суду Закарпатської області від 16.08.2007

року у справі № 11/144 скасувати. Прийняти нове рішення.Позов задоволити.

Договір оренди нежитлового приміщення №2, укладений  16 липня 2001 року  між Ужгородським державним  комунальним підприємством «Кіновідеоцентр «Ужгород»та приватним підприємцем  Целенко А.С.та додаткову угоду до договору оренди №2 від 16 липня 2003 року розірвати.

3.Стягнути з приватного підприємця Целенко Анатолія Степановича, м.Ужгород    на користь  ТзОВ «Кінокомплекс «Ужгород», м.Ужгород    85 грн. держмита та 118 грн. інформаційно-технічних витрат.

Доручити місцевому господарському суду видати  відповідний наказ.

4.Матеріали справи повернути до місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя                                                                                 Кордюк Г.Т.

Суддя                                                                                                        Давид Л.Л.

Суддя                                                                                                      Мурська Х.В.