ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"26" листопада 2007 р.
справа № 20-7/328

За позовом:          Державного підприємства „Придніпровська залізниця”

(49600, м. Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, 108)

в особі Криворізької дирекції залізничних перевезень

(50023, м. Кривій Ріг, вул. Ленінського комсомолу, 2)

до відповідача:          Відкритого акціонерного товариства

„Балаклавське рудоуправління ім. О. М. Горького”

(99042, м. Севастополь, вул. Новикова, 11)

про          стягнення штрафу за невірно зазначену масу вантажу в сумі 11890,00грн.,

Суддя Ілюхіна Г.П.

Представники сторін:

Від позивача          - Федусова Р.М., юрисконсульт станції Кривій Ріг –Головний ДП „Придніпровська залізниця”, довіреність № 367 від 01.01.2007,

- Ковальова В.О., агент розшуку станції Кривій Ріг –Головний ДП „Придніпровська залізниця”, довіреність № 86 від 01.01.2007,

від відповідача:          - Мартинюк О.О., начальник юридичного відділу, довіреність № 2/7037 від 28.12.2006.

Суть спору:

01.10.2007 (вх.№ 3422) Державне підприємство „Придніпровська залізниця” в особі Криворізької дирекції залізничних перевезень звернулось до господарського суду м. Севастополя з позовними вимогами до  Відкритого акціонерного товариства „Балаклавське рудоуправління ім. О. М. Горького” про стягнення штрафу за невірно зазначену масу вантажу в сумі 11890,00грн., з посиланням на статті 24, 118, 122 Статуту залізниці (арк.с.3-4).

Ухвалою суду від 05.10.2007 порушено провадження у справі (арк.с.1-2).

Відповідач в відзиві на позов (вх. № 48659) позовні вимоги не визнав по мотивам, викладеним в ньому основні з яких полягають в тому, що перевірка маси вантажу здійснена з порушенням статті  52 Статуту залізниць України, пункту 2.6. Правил оформлення перевізних документів, що зареєстровані Міністерством юстиції України 24.11.2000 за № 863/5084, пунктів 6, 10, 12, 23 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, зареєстрованих Міністерством юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083, пунктів 1, 8, 10 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002; зазначив, що відповідно до статті 1 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є комерційний акт, складений в установленій формі, про що також вказує Президія Вищого господарського суду України в своєму роз’ясненні № 04-5/601 від 29.05.2002; згідно комерційного акту № АЭ 022783/412 від 25.05.2007 перевантаження вантажу було здійснено за заявкою Вантажоотримувача: ВАТ „Миттал Стил Кривий Ріг”; згідно з вимогами пункту 6 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, для отримання вантажу, адресованого підприємству, отримувач зобов’язаний видати станції довіреність; пунктом 10 Правил складання актів передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідуючий вантажного двору, складу контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи, старший прийомоздатчик) та прийомоздатчик станції, а також отримувач, якщо він приймав участь в переперевірці; Комерційний акт № АЭ 022783/412 від 25.05.2007 не підписаний начальником вантажного району (завідуючий вантажного двору, складу контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи, старший прийомоздатчик) та отримувачем, якщо він приймав участь в переперевірці; комерційний Акт № АЭ 022783/412 від 25.05.2007 містить виправлення в розділах „Б, В” при зазначенні вагонів; згідно з пунктом 23 Правил видачі вантажів, у випадку вивантаження в місцях загального користування вимога щодо перевірки маси вантажу може бути заявлена отримувачем до початку вивантаження. Вимога щодо переперевірки маси вантажу в вагонах, які подаються на під’їзні колії, може бути заявлена письмово в момент прийняття вагонів в пункті, встановленому в договорі; позивач не надав суду доказів письмового звернення ВАТ „Миттил Стил Кривий Ріг” (вантажовідправника) до  залізниці про перевірку маси вантажу в вагонах, які подаються на його під’їзну колію згідно укладеному договору; не надав договір, що передбачає найменування під’їзної колії, на якій мали подаватись вагони №№ 56267651, 53534475, 53534775; заявка № 9 від 25.05.2007 не має доказового значення, так як не підтверджені повноваження Бугаєвої, в заявці не зазначено, на яку під’їзну колію та коли подавались вагони №№ 56267651, 53534475, 53534775, в заявці зазначено вагон № 53534775, а в комерційному акті № АЭ 022783/412 від 25.05.2007  - вагон № 53534475; при наявності на станції призначення або отримувача вагонних терезів залізниця може здійснити перевірку маси вантажів, які перевозяться навалом та насипом, прибули без ознак втрати, відповідно з Договором між залізницею та отримувачем (арк.с.27-30).

Позивач поясненням (вх.№48757) пояснив, що залізниця має право перевіряти правильність відомостей, зазначених відправниками вантажу в накладних, але вона не зобов’язана перевіряти масу усіх вантажів, які вона приймає до перевезення, тому відмітка в накладній „Маса вантажу” не свідчить про те, що у вагони було завантажено саме цю масу –69000 кг; підставою для визначення недостачі вантажу як неправильного зазначення маси вантажу у залізничній накладній, є комерційний Акт АЄ № 022783/412 від 25.05.2007, та вагонною квитанцією, комерційним актом встановлено не факт нестачі вугілля, а факт невідповідності маси вантажу зазначеній масі в накладній, в акті відсутній запис про те, що при перевірці вантажу комісією встановлена його нестача (арк.с.35-36).

Розгляд справи відкладався, в судовому засідання оголошувалась перерва в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

З’ясовані наступні обставини:

21.05.2007 зі станції відправлення Золота Балка Придніпровської залізниці на станцію призначення Кривій Ріг - Головний  Придніпровської залізниці відповідач відправив вантаж –флюси, що  не пойменовані в алфавіті, в вагонах № 56267651, 53534475 вагою нетто по 69000 кг в кожному вагоні по накладним №№ 47164171, 47164173, вантаж завантажено засобами вантажовідправника, який визначив масу вантажу самостійно на 120-тонних вагонних терезах, без участі працівників залізниці (арк.с. 9-10).

25.05.2007 Вантажоотримувач ВАТ „Миттал Стил Кривий Ріг” в особі представника Бугаєвої І. звернувся до Начальника станції Кривий Ріг –Головний з заявкою № 9 у відповідності зі статтею 52 Статуту залізниць України з проханням направити представника залізниці для участі в видачі (перевантаженні) вантажу, що прибув поїздом № 3603 о 04 год. 05 хв. вагонами №№ 53534775, 56267651, по результатам перевірки видати комерційний акт згідно Правил. Заявка отримана о 05 год. 10 хв. 25.05.2007 (арк.с.15).

25.05.2007 о 11 год. 10 хв. телеграмою № 1394 відповідач повідомлений про результати перевантаження вагонів та про складання комерційного акту. Телеграма підписана особою, посадове становище якої не зазначено (арк.с.12).

25.05.2007 на станції призначення Кривий Ріг робітниками станції за заявкою Вантажоотримувача здійснено контрольне зважування вагонів №№ 5667651, 53534475 на вагонних 150-тонних терезах, за результатами якого встановлено недовантаження в кількості 2500 кг та 10600 кг, відповідно, про що складено комерційний акт № АЭ 022783/412 від 25.05.2007 (арк.с.11).

В накладних №№ 47164171, 47164173 в розділі 6 „Відмітки про видачу вантажу” зазначено про те, що при перевірці вантажу виявилось менше на 2500 кг та 10600 кг, відповідно, та здійснена відмітка про складання комерційного акту (арк.с.9-10).

25.05.2007 Вантажоотримувач одержав вантаж в порядку статті 52 Статуту залізниць України з перевіркою вантажу (арк.с.11).

Сума штрафу розрахована згідно статті 118 Статуту залізниць України в розмірі 5-тикратної вартості провізної плати за всю відстань перевезення, та складає 11890,00 грн. (2378 х 5) (арк.с.16).

Спір виник в зв’язку з тим, що позивач просить застосувати до відповідача санкції, передбачені статтями 118, 122 Статуту залізниць України за неправильне зазначення маси вантажу в накладних.

Правовідносини сторін регулюються статтями 3, 26 Закону України „Про залізничний транспорт”, статтями 5, 23, 24, 37, 53, 122, 129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 (далі –Статут залізниць), пунктами 6, 12, 22, 23, 27, 28, 29, 30, 31 Правил видачі вантажів (ст. 35, 42, 46, 47, 48, 52, 53 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083 (далі - Правила видачі вантажів), пунктами 1, 8, 10 Правил складання актів (ст. 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 № 567/6855 (далі - Правила складання актів), пунктом 2.6 Правил про оформлення перевізних документів (ст.6, 23, 24 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 863/5084 (далі - Правила про оформлення перевізних документів).

Згідно зі статтею 3 Закону України „Про залізничний транспорт” законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України „Про транспорт”, цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Стаття 5 Статуту залізниць відносить до компетенції Міністерства транспорту України затвердження нормативних документів на підставі цього Статуту, які є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статтею 37 Статуту залізниць передбачено, що під час здавання вантажів для перевезення відправник повинен зазначити їх масу у накладній - основному перевізному документі, який підтверджує укладення договору перевезення вантажу. За правилами статті 24 Статуту залізниць залізниці надано право періодично перевіряти кількість та масу вантажу, зазначених вантажовідправником у накладній, а статтею 122 Статуту залізниць установлено відповідальність вантажовідправника у вигляді штрафу за неправильне зазначення в накладній маси вантажу.

Частиною першою статті 26 Закону України „Про залізничний транспорт” передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів засвідчуються актами. Аналогічну норму містить стаття 129 Статуту залізниць, відповідно до якої обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, складеними станціями залізниць. За правилами цієї статті комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеними у транспортних документах.

Статтею 129 Статуту залізниць передбачено, що порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами. Правила складання актів затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 № 567/6855.

Таким чином, визнаючи комерційний акт допустимим доказом щодо обставин, які є підставою для покладення відповідальності на суб'єкта відносин перевезення вантажів, суд повинен перевірити дотримання порядку складання комерційного акту відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до статей 23, 24, 53, 122 Статуту залізниць, відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект  перевізних документів).

Станція призначення   видає   накладну   одержувачу  разом  з вантажем.

Дата приймання  і  видачі  вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції.

Вантажовідправники   несуть   відповідальність   за   всі наслідки  неправильності,  неточності  або неповноти  відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість  та  вагу вантажу,  що зазначаються у накладній.

Якщо під час перевірки маси,  кількості місць  або  стану вантажу  на станції призначення буде виявлено недостачу,  псування або пошкодження  вантажу,  або якщо  ці  обставини  зазначені   у комерційному акті, складеному на шляху  проходження,  станція призначення зобов'язана визначити обсяг фактичної недостачі,  міру псування або пошкодження вантажу.

У разі потреби в здійсненні експертизи вантажу  залізниця  за власною ініціативою або на вимогу одержувача запрошує експертів.

За  неправильно  зазначені  у накладній масу,  кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника,  стягується  штраф у  розмірі  згідно  із статтею 118 цього Статуту.   При   цьому   відправник    несе    перед    залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Пунктом 27 Правил видачі вантажу передбачено, що вантаж  вважається  доставленим без утрати,  якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та  масою,  визначеною на станції призначення,  не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються:

-          від маси  нетто  - для вантажів,  які перевозяться без тари й упаковки.

Відповідно пункту 2.6 Правил про оформлення перевізних документів, якщо після оформлення перевізних документів на прийнятий до перевезення вантаж на станції відправлення була виявлена невідповідність між фактичною кількістю вантажу і зазначеною в перевізних документах, то відправник повинен привести фактичну кількість вантажу до кількості зазначеної в перевізних документах (довантажити, вивантажити) або оформити нові перевізні документи, зазначивши в них виявлену фактичну кількість вантажу.

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця між фактично виявленою масою і зазначеною в перевізних документах не перевищує 0,2 %.

Згідно пунктів 6, 12, 22, 23, 28, 29, 30, 31 Правил видачі вантажів, для одержання вантажу, адресованого підприємству, організації, установі або громадянину - суб'єкту підприємницької діяльності, одержувач повинен надати станції довіреність.

Довіреність, яка видана на одержання конкретної відправки вантажу, додається станцією до розкредитованої дорожньої відомості.

Довіреність, яку видано на одержання вантажу на зазначений у ній термін, зберігається на станції протягом періоду, передбаченого для зберігання документів суворого обліку.

Довірений працівник, який одержує вантаж, зобов'язаний на вимогу станції пред'явити документ, що засвідчує його особу.

Відповідно до статті 52 Статуту на станції призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу в разі:

-          прибуття вантажу в пошкодженому вагоні (контейнері), а також у вагоні (контейнері) з пошкодженими пломбами (ЗПП) відправника або пломбами (ЗПП) попутних станцій;

-          прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження на відкритому рухомому складі або в критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачено Правилами;

-          прибуття швидкопсувного вантажу з порушенням граничного терміну його перевезення або з порушенням температурного режиму транспортування в рефрижераторних вагонах (контейнерах);

-          прибуття вантажу, який був завантажений залізницею;

-          видачі з місць загального користування вантажів, вивантажених залізницею. Перевірка вантажу не провадиться в разі вивантаження його залізницею за договором згідно зі статтею 30 Статуту.

У зазначених випадках тарні й штучні вантажі видаються з перевіркою кількості й стану вантажу тільки в пошкоджених місцях. У разі виявлення пошкодження тари або інших обставин, що можуть призвести до зміни стану вантажу, залізниця зобов'язана перевірити вантаж у пошкоджених місцях за фактурами й рахунками з розкриттям пошкоджених місць. У разі відсутності пошкодження вантажу комерційний акт про пошкодження тари (упакування) не складається.

У решті випадків вантажі, завантажені відправником, і ті, що прибули в справних вагонах, контейнерах із непошкодженими пломбами (ЗПП) відправника, а також без ознак недостачі, псування, пошкодження на відкритому рухомому складі або в критих та інших вагонах без пломб, якщо такі перевезення передбачені Правилами, видаються без перевірки їх кількості й стану.

При наявності на станції призначення або в одержувача вагонних терезів залізниця може здійснювати перевірку маси вантажів, що перевозяться навалом і насипом і прибули без ознак утрати, відповідно до договору між залізницею і одержувачем.

Перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, тим самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

У разі вивантаження на місцях загального користування вимога щодо перевірки маси вантажів може бути заявлена одержувачем до початку вивантаження. Вимога щодо перевірки маси вантажу у вагонах, що подаються на під'їзну колію, може бути заявлена письмово в момент приймання вагонів у пункті, встановленому договором.

Наднормативні надлишки вантажів, що прибули за пломбами залізниці або були нею навантажені, видаються в такому порядку, зокрема, вантажі, що перевозяться навалом, насипом або наливом та швидкопсувні, видаються одержувачу на місцях загального й незагального користування під схоронну розписку.

У разі недостачі,  псування, пошкодження вантажу, якщо ці обставини  зазначені  в  комерційному  акті,  складеному до видачі вантажу (в тому числі й під час перевезення), станція  призначення може  видати  його  одержувачу  тільки  після  визначення  розміру фактичної   недостачі,   псування   або   пошкодження   згідно   з пред'явленими одержувачем документами (рахунки-фактури тощо).

При непред'явленні  вказаних  документів   вантаж   видається одержувачу  після  складання  комерційного акта з докладним описом стану вантажу або після  складання  у  відповідних  випадках  акта експертизи.

У   разі   потреби   встановлення   розміру  або  причини недостачі,  псування  або  пошкодження  вантажу  і  суми,  на  яку знизилась  його вартість,  залізниця за власною ініціативою або на вимогу одержувача  запрошує  експертів  бюро  товарних  експертиз, інспекції якості,  ветеринарно-санітарного нагляду або відповідних спеціалістів організацій і підприємств, які не належать до системи Міністерства транспорту.

Про   видачу   вантажу   станція   на  вимогу  одержувача зобов'язана зробити в накладній відмітку такого змісту:

-          у разі   виявлення   недостачі   чи  надлишку  маси,  які  не перевищують норми, - зазначається фактично виявлена маса вантажу в кг;

-          у разі оформлення  наслідків  перевірки  вантажу  комерційним актом  -  зазначається  про  що  складено акт,  номер та дата його складання;

-          при видачі вантажу без перевірки:

-          для вантажів,  які прибули у вагонах без пломб (ЗПП), а також на відкритому рухомому складі, - зазначається про прибуття вантажу без ознак утрати та видачу його без перевірки згідно із статтею 52 Статуту залізниць;

Вказані відмітки засвідчуються підписом начальника станції або уповноваженого ним працівника із зазначенням його посади.

Одержувач повинен пред'явити накладні для внесення в них  цих відміток  у день видачі вантажу або на протязі трьох діб з моменту видачі вантажу.

Відмітки про надлишки маси й місць проставляються станцією в обов'язковому порядку незалежно від вимоги вантажоодержувача.

Відмітки в графі 6  „Відмітки про видачу вантажу” накладних №№ 47164171, 47164173 зазначеним вимогам не відповідають.

Позовні вимоги задоволенню не підлягають, так як комерційний Акт складено з порушенням статті 3, 26 Закону України „Про залізничний транспорт”, статей 5, 23, 24, 37, 53, 122, 129 Статуту залізниць, пунктів 6, 12, 22, 23, 27, 28, 29, 30, 31 Правил видачі вантажів, пунктів 1, 8, 10 Правил складання актів, пункту 2.6 Правил про оформлення перевізних документів, немає доказового значення, так як містить в розділах „Б, В” виправлення в номерах вагонів, номер одного з вагонів не відповідає заявці Вантажоотримувача, крім того комерційний Акт підписано від імені заступника начальника станції невідомою особою, в перевантаженні не приймали участь ті посадові особи, які передбачені Правилами.

Перевірка маси вантажу здійснювалась на 150-тонних терезах Вантажоотримувача, вантаж знаходився з часу прибуття до перевірки під охороною Вантажоотримувача. В заявці Вантажоотримувача не зазначено, що мова йде про контрольну 10% перевірку маси вантажу, а, навпаки, міститься прохання по результатам перевірки видати комерційний Акт, що свідчить про обізнаність Вантажоотримувача про невідповідність маси вантажу супровідним документам. Між прибуттям вагонів до Вантажоотримувача: 04 год. 05 хв. до надання заявки: 05 год. 10 хв. пройшла 1 год. 05 хв.

Позовні вимоги у частині стягнення штрафу за невірне зазначення маси вантажу не підлягають задоволенню у зв’язку з порушенням позивачем вимог статей 35, 42, 46, 47, 48, 52, 53, 129 Статуту залізниць України, Правил видачі вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року № 334.

Зокрема, відповідно до пунктів 1, 8, 10 Правил складання актів при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти та акти загальної форми.

Комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках установленої форми і заповнюються на друкарській машинці або чорнилами чітко, без будь-яких виправлень. На кожному акті проставляється штемпель станції. Другий примірник акта видається одержувачу на його вимогу.

Якщо комерційний акт складається на станції відправлення або на попутній станції, то другий примірник акта додається до перевізних документів. Про складений комерційний акт робиться відмітка на зворотному боці накладної.

Комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи, старший прийомоздавальник) і прийомоздавальник станції, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Відправник  масу вантажу визначав на 120-тонних терезах, залізниця з Вантажоотримувачем –на 150 тонних терезах.

При таких обставинах станція призначення зобов’язана була визначити об’єм вантажу в порядку статті  53 Статуту залізниць України.

Той факт, що вантаж отримувач одержав з нестачею, про що свідчить його звернення з заявою про видачу вантажу з перевіркою його маси, не впливає на вищезазначену оцінку: наявність порушень позивачем порядку оформлення факту неправильної вказівки маси вантажу в накладних та в комерційному акті.

Все вищепереличене свідчить про те, що позивачем не дотримані, порушені норми діючого законодавства при перевірці маси вантажу, в зв’язку з чим комерційний Акт  № АЭ 022783/412 від 25.05.2007 не має доказового значення і не може бути підставою для нарахування штрафних санкцій.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 20.06.2006 по справам №№ 20-4/090, 20-4/089, 20-4/088, 20-4/085, 20-4/087, 20-4/084.

При таких обставинах, позовні вимоги  задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись статтями 3, 26 Закону України „Про залізничний транспорт”, статтями 5, 23, 24, 37, 53, 122, 129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998, пунктами 6, 12, 22, 23, 27, 28, 29, 30, 31 Правил видачі вантажів (ст. 35, 42, 46, 47, 48, 52, 53 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083, пунктами 1, 8, 10 Правил складання актів (ст. 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 № 567/6855, пунктом 2.6 Правил про оформлення перевізних документів (ст.6, 23, 24 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 863/5084, статтями 22, 33, 34, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.          В позові відмовити повністю.

Суддя                                                                                                   Г.П. Ілюхіна

Рішення оформлено і підписано

в порядку статті 84 ГПК України

03.12.2007