ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2007                                                                                   Справа № 34/318-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий  –суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді - Білецька Л.М., Науменко І.М.,

секретар судового засідання –Клименко Ю.І.,

за участю представників сторін:

від позивача –Богданов О.І., довіреність від 01 вересня 2006 року б/н;

від відповідача –не з’явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Криворізький завод гірничого обладнання”, м.Кривий Ріг Дніпропетровської області

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2006 року у справі № 34/318-06

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Квадротех”, м.Дніпропетровськ

до Закритого акціонерного товариства “Криворізький завод гірничого обладнання”, м.Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 14241 грн.51 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2006 року у справі № 34/318-06 (суддя Примак С.А.) позов ТОВ “Квадротех” задоволено частково. З відповідача –ЗАТ “Криворізький завод гірничого обладнання”,  на користь позивача стягнуто 13147 грн.64 коп. боргу, 131 грн.48 коп. витрат по сплаті держмита та 108 грн.94 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

При прийнятті рішення господарський суд виходив із невиконання відповідачем зобов’язання по оплаті вартості отриманого товару, у зв’язку з чим склалась заборгованість в розмірі 13147 грн.64 коп., яка стягнута з відповідача. Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення пені суд з посиланням на ст.12 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” зазначив про дію мораторію на задоволення вимог кредиторів у зв’язку з порушенням відносно відповідача справи про банкрутство.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач –ЗАТ “Криворізький завод гірничого обладнання”, звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом норм матеріального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що подані позивачем накладні не є належним доказом поставки товару, оскільки не відповідають вимогам Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”. Також відповідач вказує, що продавець не передав йому разом з товаром товаросупровідні документи, в тому числі рахунки на оплату, а тому строк оплати спірного товару не настав і права позивача не порушені.

Позивач –ТОВ “Квадротех”, проти викладених в апеляційній скарзі доводів заперечує, рішення господарського суду вважає законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Відповідач –ЗАТ “Криворізький завод гірничого обладнання”, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (судової повістки) /а.с.74/, своїм правом участі в судовому засіданні не скористався, явку представника в судове засідання не забезпечив. Враховуючи те, що наявні в справі докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваного рішення, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача. Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

22 жовтня 2003 року між відповідачем –ЗАТ “Криворізький завод гірничого обладнання” та позивачем –ТОВ “Квадротех” укладений договір поставки № 122 /а.с.9-11/, відповідно до умов якого постачальник (позивач) зобов’язався поставити та передати у власність покупця (відповідача) товар, номенклатура, якість, кількість, ціна та умови поставки якого визначені в специфікація, які є невідємною частиною договору, а покупець зобов’язався прийняти та оплатити цей товар (п.1.1 договору).

Згідно п.п.2.2 договору сторонами обумовлено, що покупець здійснює оплату товару, зазначеного у специфікації, згідно виставленого продавцем рахунку протягом 10-ти (десяти) банківських днів з моменту надходження товару на склад покупця. Оплата здійснюється в гривнях.

Додатковими угодами від 02 грудня 2004 року № 1 та від 22 грудня 2005 року № 2 строк договору продовжувався відповідно до 31 грудня 2005 року та до 31 грудня 2006 року /а.с.12, 13/.

На виконання умов договору, згідно специфікації від 25 січня 2006 року № 1 /а.с.14/ за видатковою накладною від 25 січня 2006 року № 0125-1 /а.с.16/, на підставі довіреності від 24 січня 2006 року серії ЯЛЗ № 039213 /а.с.17/ позивач передав відповідачу, а останній отримав товар на загальну суму 7510 грн.04 коп., в тому числі ПДВ –1251 грн.67 коп., а також згідно специфікації від 08 лютого 2006 року № 2 /а.с.19/, за видатковою накладною від 08 лютого 2006 року № 0208-1 /а.с.21/, на підставі довіреності від 07 лютого 2006 року серії ЯЛФ № 654360 /а.с.22/ позивач передав відповідачу, а останній отримав товар на загальну суму 5637 грн.60 коп., в тому числі ПДВ –939 грн.69 коп., а всього на загальну суму 13147 грн.64 коп.

Факт отримання товару і його вартість не заперечуються також і самим відповідачем.

Проте, відповідач свої зобов’язання по оплати вартості отриманого товару не виконав, у зв’язку з чим склалася заборгованість в розмірі вартості отриманого товару в сумі 13147 грн.64 коп. Доказів погашення заборгованості відповідачем не надано.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, ст.193 ГК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.692 ЦК України покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Враховуючи, що відповідачем –ЗАТ “Криворізький завод гірничого обладнання”,  не виконані зобов’язання по оплаті вартості отриманого товару, судова колегія вважає правильним висновок господарського суду про стягнення з відповідача суми заборгованості.

Судова колегія визнає безпідставними твердження відповідача в апеляційній скарзі щодо не направлення йому продавцем рахунків на оплату отриманого товару та ненастання строку оплати цього товару.

Як зазначалось вище, за умовами договору поставки від 22 жовтня 2003 року № 122 (п.2.2) покупець зобов’язаний здійснити оплату вартості товару протягом десяти банківських днів з моменту отримання товару. При цьому строк оплати не пов’язаний із строком отримання покупцем рахунку.

Більш того, в п.4.7 договору сторонами передбачено передачу продавцем одночасно з відвантаженням партії товару оригіналів товаросупровідних документів, а саме: рахунку-фактури, податкових накладних, сертифікату якості заводу-виробника та товаротранспортних накладних.

Відповідачем не надано доказів невиконання продавцем обов’язку щодо передачі разом з товаром товаросупровідних документів, як і не надано доказів витребування вказаних документів в порядку ст.666 ЦК України. Товар відповідачем прийнятий без будь-яких зауважень і був використаний у господарській діяльності, що свідчить про додержання постачальником умов договору щодо передання разом із товаром рахунку і його отримання відповідачем.

Також, судова колегія відхиляє як неспроможні посилання відповідача в апеляційній скарзі на порушення позивачем вимог  Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”.

Відповідач, не заперечуючи факт отримання товару та наявність і розмір заборгованості, з формальних причин неправомірно ухиляється від виконання обов’язків по повній оплаті вартості отриманого товару, оскільки обставини, на які посилається відповідач, не можуть бути підставою для звільнення його від виконання господарських зобов’язань.

Проте, судова колегія вважає невірним рішення господарського суду в частині відмови у стягненні пені.

Пунктом 5.2 договору поставки від 22 жовтня 2003 року № 122 сторонами обумовлено, що у випадку несвоєчасної оплати за поставлений товар покупець сплачує постачальнику пеню від суми поставленого товару у розмірі 0,04% за кожен день прострочення, але не більше подвійної ставки НБУ.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені господарський суд послався на ст.12 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та дію мораторію на задоволення вимог кредиторів у зв’язку з порушенням відносно відповідача справи про банкрутство.

Згідно ч.4 ст.12 вказаного Закону протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань і зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів).

Позивач просив суд стягнути пеню за несвоєчасну оплату товару, поставленого згідно специфікації № 1 за період з 10 лютого 2006 року по 11 вересня 2006 року, а згідно специфікації № 2 –з 23 лютого 2006 року по 11 вересня 2006 року.

Як вбачається з матеріалів справи /а.с.55/, господарським судом Дніпропетровської області справа про банкрутство ЗАТ “Криворізький завод гірничого обладнання” № Б29/64/06 була порушена 06 квітня 2006 року.

До 06 квітня 2006 року мораторію на задоволення вимог кредиторів не існувало, тому за період з 10 лютого 2006 року до 05 квітня 2006 року пеня підлягає стягненню виходячи з наступного розрахунку:

- видаткова накладна від 25 січня 2006 року № 0125-1 –7510 грн.04 коп. х 55 днів (з 10 лютого 2006 року по 05 квітня 2006 року) х 0,04 : 100 = 165 грн.22 коп.;

- видаткова накладна від 08 лютого 2006 року № 0208-1 –5637 грн.60 коп. х 42 дні (з 23 лютого 2006 року по 05 квітня 2006 року) х 0,04 : 100 = 94 грн.71 коп.

Сума пені складає 259 грн.93 коп.

З урахуванням вищевикладеного рішення господарського суду в частині стягнення пені підлягає скасуванню у зв’язку з невідповідністю викладених в ньому висновків обставинам справи із постановленням в цій частині нового рішення про стягнення суми пені.

У зв’язку з цим підлягають відповідному перерозподілу судові витрати.

В іншій частині рішення відповідає вимогам чинного законодавства, є правильним і підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.103-105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2006 року у справі № 34/318-06 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення пені, стягнувши з Закритого акціонерного товариства “Криворізький завод гірничого обладнання” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Квадротех” пеню в сумі 259 грн.93 коп.

Змінити рішення в частині розподілу судових витрат, стягнувши з Закритого акціонерного товариства “Криворізький завод гірничого обладнання” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Квадротех” витрати по сплаті держмита в сумі 134 грн.08 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 111 грн.09 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Криворізький завод гірничого обладнання” залишити без задоволення.

Зобов’язати господарський суд Дніпропетровської області видати відповідні накази.

Головуючий                                                                                              О.В.Голяшкін

Судді                                                                                                          Л.М.Білецька

І.М.Науменко