ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2007р.                                                                                             Справа № 14/122

по позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Прогрес”, с. Новий Тагамлик, Машівський район, Полтавська Область

до Суб”єкта підприємницької діяльності –фізичної особи Гузія Олега Миколайовича, м. Полтава

про   стягнення 16437,36 грн.

Суддя   Георгієвський В.Д.

Представники :

від позивача:      1. Пергат З.Г., директор

2. Шук С.В., дов. № 57 від 09.01.2007р.

від відповідача:  Гузій О.М.

Курило В.О.

Відповідно до ст.. 75 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 11.01.2007р. по 15.01.2007р.

Суть справи:  про  стягнення з відповідача 16437,36 грн. заборгованості згідно  договору оренди автобуса ЛАЗ 695 Н від 20.11.2001р.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав з мотивів викладених у відзиві  на позов ( в матеріалах справи).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

В травні 2004р. Позивач звернувся  до суду з позовом до відповідача про стягнення 5250 грн. заборгованості по орендній  платі автобуса та 11187,36 грн. спричинених збитків.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 07.07.2005р. по справі № 14/122 позовні вимоги було задоволено, повністю.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 5.04.2006р. вказане рішення було залишено  без змін.

Постановою  Вищого господарського суду  України від  13.09.2006р. рішення  господарського суду Полтавської області від 7.07.2005р. та постанова Київського  міжобласного апеляційного господарського суду від 5.04.2006р. у справі № 14/122 скасована в частині стягнення збитків на суму 11187,36 грн. та передана на новий розгляд. В іншій частині вказані рішення та постанова залишені без змін.

Судом встановлено, що 20.11.2001р. сторони уклали договір на оренду автобуса ЛАЗ 695 Н.

Відповідно умов договору позивач передав, а відповідач прийняв у тимчасове користування  автобус ЛАЗ 695 Н, реєстраційний  номер 87-51 ПОС, кузов № 146781.

Згідно п. 5.1 дія договору починається з моменту підписання його сторонами.

В договорі  сторони  не передбачили строк його закінчення.

Відповідно  до ст.ст. 265, 271 ЦК України наймач зобов”язаний при припиненні договору найму повернути майно у тому стані, в якому він його одержав, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором. В разі допущення наймачем погіршення найнятого майна він повинен відшкодувати  наймодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення майна сталося не з його вини.

29.05.2003р. відповідач повернув автобус.

Посилання  позивача, на дефект у відомість, як доказ пошкодження відповідачем автобуса, суд до уваги  не приймає, оскільки  вона не містить підпису особи, яка її склала, крім того не містить повних та точних відомостей щодо пошкодження транспортного засобу позивача, не зазначена кількість зламаних сидінь та  сидінь на яких розірвана обивка, не вказано локалізацію  виявлених слідів відновлювальних  робіт.

Згідно акту від 29.05.2003р. вбачається, що позивач відмовився підписувати акт приймання-передачі автобуса (в матеріалах справи).

Згідно звіту авто товарознавчого дослідження спеціаліста від 30.05.2003р. термін експлуатації автобуса ЛАЗ –695-Н 1990р. Випуску складає 14 років.

На момент  передачі автобуса позивачу  термін експлуатації автобуса складав  13 років.

Відповідно до п. 3.4 Договору плата при припиненні договору оренди за  амортизацію з відповідача не передбачена.

Суд вважає, що відповідач довів, що погіршення майна сталось не з його вини.

На підставі викладеного суд находить, що позовні вимоги позивача про стягнення 11187,36 грн. збитків  задоволенню не підлягають.

Керуючись  ст. ст.  43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в стягненні збитків на суму 11187,36 грн.

Суддя                                                  В.Д. Георгієвський