ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2007 р.
№ 10/64

Доповідач –суддя Мележик Н.І.

Вищий господарський суд України у складі  колегії суддів:

Козир Т.П. - головуючого,

Мележик Н.І.,

Подоляк О.А.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційне

подання                                                   Прокурора міста Чернігова

на рішення           господарського суду Чернігівської області від 03.04.2007 р.

та на постанову            Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2007р.

у справі                                                  № 10/64

господарського суду                              Чернігівської області

за позовом          Прокурора міста Чернігова в інтересах держави в особі Управління комунального майна Чернігівської обласної ради

до                                                            Дочірнього підприємства

"Постач-Нафто-Сервіс"

Відкритого акціонерного товариства

"Постачальник"

за участю третьої особи                    Регіонального відділення Фонду

державного майна по Чернігівській

області

про          витребування майна з чужого незаконного володіння

за участю представників:

прокуратури -           Савицької О.В.

позивача –          Семнія М.В.

відповідача –          Даценка В.Й.

третьої особи -           Свиридова С.С.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2007 року Прокурор міста Чернігова звернувся до господарського суду Чернігівської області з позовом в інтересах держави в особі управління комунального майна Чернігівської обласної ради до Дочірнього підприємства "Постач-Нафто-Сервіс" ВАТ "Постачальник" про витребування бази відпочинку "Механізатор" з незаконного володіння останнього.

Рішенням місцевого господарського суду від 03.04.2007 року (суддя Пашкіна С.А.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2007 року (судді: Кондес Л.О., Куровський С.В., Михальська Ю.Б.), в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням першої та постановою апеляційної інстанцій, Прокурор міста Чернігова звернувся до Вищого господарського суду України з касаційним поданням, в якому просить скасувати судові акти місцевого та апеляційного господарських судів та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що господарським судом неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін та прокуратури, перевіривши матеріали справи,  перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши  правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням  Чернігівської обласної ради народних депутатів від 21 березня  1995 року  “Про обласну програму приватизації на 1995рік” затверджено перелік об’єктів  комунальної власності обласної ради народних депутатів, до якого увійшло  Чернігівське орендне підприємство  матеріально-технічного забезпечення, та доручено регіональному відділенню Фонду  державного майна  по Чернігівській області на базі затверджених переліків розробити робочі плани приватизації по кварталах і забезпечити виконання  обласної програми приватизації на 1995 рік.

У 1995 році прийнято рішення  про приватизацію Чернігівського орендного підприємства матеріально-технічного забезпечення агропромислового комплексу  шляхом створення  на його базі  ВАТ “Постачальник” і подальшого продажу належного державі пакета акцій  працівникам підприємства і сільгосппідприємствам області.

Пунктом 12.6 Плану приватизації передбачено безкоштовну передачу ВАТ “Постачальник” бази відпочинку “Механізатор” з цільовим використанням згідно чинного законодавства про приватизацію державного майна.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд, позицію якого підтримав і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ст.24 Закону України “Про приватизацію  державного майна”, в редакції чинній на 1995 рік,  передбачено безоплатну передачу об’єктів  соціально-культурного призначення, створеним в процесі приватизації, суб’єктам, якщо ці об’єкти побудовані за рахунок коштів соціального розвитку  (аналогічних фондів) підприємства.

Відповідно  до законодавства про приватизацію база відпочинку “Механізатор” передана  безкоштовно  у власність ВАТ “Постачальник”, оскільки  побудована саме за рахунок таких коштів.

Наказом регіонального відділення Фонду  державного майна  по Чернігівській області №1030 від 28.11.1997 року “Про завершення приватизації  відкритого акціонерного товариства “Постачальник” процес приватизації ВАТ “Постачальник” визначено завершеним, акції в кількості 4260120 шт. передані ВАТ “Постачальник”, якому доручено здійснити видачу акцій (сертифікатів акцій) покупцям.

Як свідчать матеріали справи, у 1997 році на загальних зборах ВАТ “Постачальник” прийнято рішення про створення Дочірнього підприємства “Постач-Нафто-Сервіс” та передачу йому у статутний фонд майна, у тому числі і бази відпочинку “Механізатор” (акт здачі-прийняття об’єктів нерухомості від 28.03.1997року).

Разом з тим, апеляційний господарський суд належним чином не здійснив апеляційний перегляд справи, оскільки підтримав суперечливий висновок місцевого суду про відмову в позові у зв’язку з недоведеністю позивачем незаконності перебування спірного майна у власності відповідача та пропуском позивачем строку позовної давності.

Пленум  Верховного  Суду України  у пункті 6 постанови від 29 грудня 1976року №11 “Про судове  рішення” роз’яснив, що при прийнятті рішення, суд, встановивши, що строк  для звернення з позовом  пропущений без поважної причини, у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, крім випадків, коли позов не доведений.

Статтею 80 ЦК України передбачено, що за наявності поважних причин пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові. Висновок щодо поважності причин пропуску строку позовної давності може бути зроблено лише на підставі встановлених судом обставин, що призвели до пропуску строку, та їх оцінки, а тому це питання підлягає вирішенню судом першої інстанції.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій не мали законних підстав для відмови в позові за пропуском строку позовної давності, оскільки такий висновок зроблено всупереч його іншому висновку про необґрунтованість вимог позивача, що виключає відмову в позові за пропуском строку позовної давності.

Відповідно до вимог ст. 11110 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що при прийнятті рішення та постанови у даній справі, суди першої та  апеляційної інстанцій не повно з’ясували обставини справи та невірно застосували норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття необґрунтованих судових актів.

Враховуючи вимоги ст. 1117 ГПК України, відповідно до яких  касаційна  інстанція не має  права  встановлювати або вважати доведеними обставини, що  не були  встановлені у рішенні або  постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того  чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, постанова та рішення, прийняті у даній справі, підлягають  скасуванню, а справа -  направленню на новий  розгляд.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційне подання Прокурора міста Чернігова задовольнити частково.

Рішення господарського суду Чернігівської області від 03.04.2007 р. та на постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2007р. у справі № 10/64 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя
Т.П.Козир

Судді

Н.І.Мележик

О.А.Подоляк