КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2007                                                                                           № 23/280б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Сотнікова С.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від скаржника :

Куракін Ю.В. дов. №12206/9/10-009 від 19.09.2006

ліквідатор :Кіцул С.Б.

від заявника:не з’явився

від боржника:не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державна податкова інспекція у Печерському районі м.Києва

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 17.09.2007

у справі № 23/280б

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгролайф"

до                                                   Товариство з обмеженою відповдальністю "Автовіпостач"

про                                                  визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.08.2007р. у справі № 23/280-б затверджено звіт ліквідатора, затверджено ліквідаційний баланс станом на 07.08.2007р. Зобов’язано Київське міське управління статистики виключити ТОВ “Автовіппостач” з ЄДРПО України; ДПІ у Печерському районі – зняти банкрута з податкового обліку. Ліквідовано банкрута як юридичну особу в зв’язку з банкрутством. Зобов’язано Державного реєстратора Печерського району у м. Києві державної адміністрації провести реєстрацію припинення ТОВ “Автовіппостач”, як юридичної особи та внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про проведення державної реєстрації припинення ТОВ “Автовіппостач”, як юридичної особи, не пізніше наступного робочого дня з дати надходження ухвали. Зобов’язано обслуговуючому банку боржника закрити рахунки ТОВ “Автовіппостач”.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ДПІ у Печерському районі м. Києва звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу, а справу направити до Господарського суду м. Києва на новий розгляд. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме ст..22, 43 ГПК України та ст..1,14,23,32,40,52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про судове рішення” від 29.12.1976 №11.

Представник скаржника в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.

Ліквідатор в судовому засідання заперечував вимоги апеляційної скарги та просив залишити останню без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

В судове засідання представники ініціюючого кредитора та боржника не з’явились, причину неявки суду не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи є докази (поштові повідомлення) належного повідомлення сторін про час та місце розгляду апеляційної скарги, а матеріалів справи достатньо для розгляду по суті колегія суддів, порадившись, ухвалила розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника боржника та ініціюючого кредитора за наявними документами в матеріалах справи.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються апеляційні вимоги, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановила, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду без змін із наступних мотивів:

В апеляційній скарзі ДПІ у Печерському районі м. Києва зазначає, що судом першої інстанції було порушено наступні норми права: ст. 14, 32 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст. 22 ГПК України. При цьому в мотивувальній частині апеляційної скарги відсутнє обґрунтування порушень суду першої інстанції зазначених норм права.

Основним аргументом апеляційної скарги скаржника є те що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали було не в повному обсязі вивчено обставини справи, що стало причиною необґрунтованого та передчасного її прийняття. Такими обставинами, виходячи зі змісту апеляційної скарги, є наявність податкового боргу ТОВ “Автовіппостач” перед бюджетом в розмірі 171,34 грн. (з врахуванням пені, нарахованої на суми несплаченого податкового боргу та розстроченихвідстрочених сум), який був самостійно визначений платником податку в декларації з податку на додану вартість №284816 від 20.08.2007 р., а отже виник під час здійснення ліквідаційної процедури. Враховуючи вищенаведені обставини ДПІ у Печерському районі м. Києва вважає себе поточним кредитором на підставі ст. 1 Закону України “Про відновлення платоспроможності або визнання боржника банкрутом”.

Київським апеляційним господарським судом за результатами дослідження матеріалів справи встановлено такі обставини, що мають значення для справи.

13.06.2007р. ухвалою господарського суду м. Києва порушено провадження у справі про банкрутство за №23/280-б на підставі ст.52 Закону України “Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом” (далі - Закон), а саме з використанням спрощеної процедури банкрутства відсутнього боржника. Дана ухвала, відповідно до резолютивної частини та відмітки відділу діловодства суду першої інстанції була направлена ДПА у м. Києві, РДА у Печерському районі м. Києва, податковій інспекції за місцем знаходження боржника та державному реєстратору за місцем знаходження боржника.

Постановою Господарського суду м. Києва від 20.06.2007 р. ТОВ “Автовіппостач” визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Кіцула С.Б., якого зобов’язано подати оголошення до офіційного друкованого органу про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури з метою виявлення, встановлення кредиторів відсутнього боржника.

На виконання вимог постанови Господарського суду міста Києва від 20.06.2007 р. ліквідатором подано оголошення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, яке опубліковано в газеті “Голос України” №116 (4116) від 06.07.2007 р. (оригінал примірника наявний в матеріалах справи).

11.09.2007 р. до Господарського суду м. Києва надійшла заява ДПІ у Печерському районі м. Києва про визнання кредитором ТОВ “Автовіппостач” на суму 171,34 грн., отже вже після прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали від 28.08.2007 р., якою затверджено звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс банкрута, ліквідовано останнього та припинено провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що ліквідатор банкрута звернувся до ПДІ Печерського району з запитом № 57 від 02.07.2007 р. про надання інформації зокрема щодо наявностівідсутності податкової заборгованості та подання боржником податкової звітності до 31.07.2007 р. Даний запит ліквідатора був отриманий ДПІ у Печерському районі м. Києва 05.07.2007 р., що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (ар.сп. 91).

Відповідно звіту ліквідатора, відповіді на запит від ДПІ у Печерському районі м. Києва на його адресу не надходило.

Стаття 52 Закону встановлює обов’язок ліквідатора повідомити письмово про визнання господарським судом відсутнього боржника банкрутом всіх відомих йому кредиторів. Законом, а саме ні ст.ст.32, 52, ні норми що стосуються формування та затвердження реєстру вимог кредиторів не закріплюють обов’язок господарського суду перевіряти звіт ліквідатора та реєстр вимог кредиторів на наявність або відсутність у вище зазначених документах будь-яких можливих кредиторів, які не звернулись у визначений час до ліквідатора з своєю заявою про визнання кредитором.

Враховуючи вищезазначене суд апеляційної інстанції вважає твердження ДПІ у Печерському районі м. Києва з приводу того, що судом першої інстанції не в повному обсязі вивчено обставини справи, і що це стало причиною необґрунтованого та передчасного прийняття оскаржуваної ухвали не приймається до уваги, оскільки є необґрунтованим та безпідставним.

Щодо посилань ДПІ у Печерському районі м. Києва на ст. 23 Закону, а саме про те що вимоги за зобов’язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедури банкрутства, можуть пред’являтися тільки в межах ліквідаційної процедури, апеляційний суд зазначає наступне.

На момент звернення ДПІ у Печерському районі м. Києва з заявою про визнання кредитором процедура ліквідації була завершена.

Тому, вищенаведені аргументи ДПІ у Печерському районі м. Києва є неправомірними та не відповідають загальним правовим принципам при розгляді категорії справ про банкрутство.

Додатково, апеляційний суд зазначає, що відповідно до п.6 ст. 31 Закону всі кредиторські вимоги до банкрута, які не були задоволені за недостатністю майна банкрута, вважаються погашеними.

Отже, ДПІ у Печерському районі м. Києва не доведено твердження зазначені в апеляційній скарзі, а саме не обґрунтовано яким чином прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали порушено права податкового органу та охоронювані законом інтереси. Тому, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали Господарського суду м. Києва від 28.08.2007 р.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, винесена з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, Закону України “Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом”, а тому відповідає вимогам чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу ДПІ у Печерському районі м. Києва без задоволення, а ухвалу Господарського суду м. Києва від 28.08.2007р. у справі №43/206 залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, 103, 105, 106 ГПК України, Законом України “Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом”, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ДПІ у Печерському районі м. Києва на постанову Господарського суду міста Києва від 28.08.2007р. у справі № 23/280-б залишити без задоволення.

2.          Ухвалу Господарського суду м. Києва від 28.08.2007р. у справі № 23/280-б за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “Украгролайф” до Товариства з обмеженою відповідальністю  “Автовіппостач” про визнання банкрутом залишити без змін.

3.          Матеріали справи № 23/280-б повернути до Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня набрання законної сили, шляхом подачі касаційної скарги до апеляційного суду, який прийняв оскаржувану постанову.

Головуючий суддя

Судді

20.11.07 (відправлено)