ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.11.07 р.
Справа № 38/267

Господарський суд Донецької області
у складі судді Радіонової О.О.

при секретарі судового засіданні
Тулаінової І.А.

розглянув у відкритому судовому
засіданні  в  м. Донецьку справу

за позовом: Дочірнього підприємства
Державної акціонерної компанії “Хліб України” Ізюмський державний комбінат
хлібопродуктів с.Капитолівка Ізюмського району Харківської області

до відповідача: Суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1м.Горлівка Донецької області

про стягнення 12 272грн.64коп.

за участю

представників сторін:

від позивача: Кабанець С.Б. пред.
за дов.  № 1955/05 від 09.11.2007р.

від відповідача: не з”явився

Суть спору:

Позивач, Дочірнє підприємство
Державної акціонерної компанії “Хліб України” Ізюмський державний комбінат
хлібопродуктів с.Капитолівка Ізюмського району Харківської області, звернувся
до господарського суду з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності
фізичної особи ОСОБА_1м. Горлівка Донецької області про стягнення вартості
поставленого комбікорму з урахуванням індексу інфляції в сумі 6189грн.67коп,
річних відсотків за користування коштами за період з 16.03.2007р. по
20.09.2007р. у розмірі 196грн.37коп., пені станом на 20.09.2007р. за 188 днів
прострочки оплати комбікорму в сумі 5886грн.60коп, а всього 12 272грн.64коп.

Відповідач у судові засідання не
з'явився, вимоги ухвал суду не виконав, витребувані документи не представив,
про причину неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про
час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджено відміткою
канцелярії суду, а саме ухвала про порушення справи від 01.10.2007р. була
направлена відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням, ухвали
про відкладення розгляду справи від 08.10.2007р., від 22.10.2007р. були також
направлені відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленнями, але на
адресу господарського суду повернувся конверт з поштовим повідомленням №
7757022 з позначкою «за закінченням строку зберігання», тому справу розглянуто
за наявними в ній матеріалами, відповідно до вимог ст. 75 ГПК України.

На запит суду щодо правового
статусу відповідача був отриманий витяг з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, в якому значилося, що СПД ОСОБА_1
зареєстрована в м.Києві, в м.Маріуполі та м. Горлівці.

02.11.2007р. на запит
господарського суду надійшов лист із Горлівської міської ради Відділу державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 29.10.2007р. № 665
та  довідка з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, відповідно до яких ОСОБА_1(ідентифікаційний код
НОМЕР_1) зареєстрована виконкомом Горлівської
міської ради, як субєкт підприємницької діяльності 28.03.1997р.,
реєстраційний номер НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1. Відомості про фізичну  особу-підприємця ОСОБА_1 до Єдиного
державного реєстру не включалися. Інформація щодо припинення підприємницької
діяльності ОСОБА_1. відсутня.

Лист судом розглянутий, прийнятий до
уваги та залучений до матеріалів справи.

12.11.2007р. позивач у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та надав суду лист від 09.11.2007р. №
1954/05, в якому просить суд залучити до матеріалів справи документи, який
судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

Перед початком розгляду справи по суті
представника позивача  було ознайомлено з
правами та обов'язками відповідно із ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні позивач надав
клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке
судом прийняте до розгляду, уваги та задоволено.

Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України
судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази по справі та вислухавши
уповноваженого представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

23.02.2007р. між Дочірнім
підприємством Державної акціонерної компанії “Хліб України” Ізюмським державним
комбінатом хлібопродуктів с.Капитолівка Ізюмського району Харківської
області  (за договором - постачальник, далі
- позивач ) та Суб'єктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1м.
Горлівка Донецької області ( за договором - покупець, далі - відповідач)  було укладено договір на поставку продукції №
38 (далі - договір), згідно якого постачальник зобов'язувався виготовити і поставити
за заявкою покупця продукцію, а покупець зобов'язувався прийняти поставлену
продукцію, а  також своєчасно сплатити її
вартість, у відповідності з умовами цього договору.

Відповідно до розділу 3 договору
поставка продукції здійснюється  самовивозом
або транспортом постачальника. Поставка продукції здійснюється партіями за
заявкою покупця, при цьому сторони узгоджують графік поставки.

Ціна продукції встановлюється
договірна та оформлюється протоколом узгодження цін. Поставка продукції с
послідуючою оплатою протягом 14 днів зі дня отримання (п.4.2 договору).

Розрахунки за поставлену продукцію
проводяться в грошовій формі або сільгосппродукцієй за узгодженням асортименту
або в інших для сторін формах.

Пунктом 6.1 сторони передбачили за
прострочку оплати продукції покупець сплачує постачальнику пеню за кожен день
прострочки в розмірі 0,5% простроченої суми.

Згідно з  п.6.3 договору відповідно до ст.625 ЦК
України прострочена сума боргу підлягає сплаті з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочки із нарахуванням на прострочену суму 6%
річних.

На виконання умов договору
відповідачем самовивозом було отримано продукції, а саме, 5500кг
комбікормів  на загальну суму 9 390грн.,
що підтверджується видатковою накладною № 79 від 01.03.2007р. та довіреністю
серії ЯКО № 101185 від 01.03.2007р..

Для оплати вартості отриманої
продукції відповідачу був  вручений
рахунок-фактура №00348 від 01.03.2007р. на суму 9 390грн.

Але продукція була оплачена
відповідачем в порушення умов договору, з                      прострочкою та частково у
сумі 3 500грн., що підтверджено платіжним дорученням № 17 від 05.04.2007р.

27.07.2007р. позивач  направив відповідачу претензію з вимогою щодо
погашення  заборгованості у сумі 5
890грн., пені у сумі 4 138грн. та індексу інфляції у сумі 299грн.67коп., яку
відповідач залишив без реагування.

У зв'язку з тим, що  до теперішнього часу відповідач не в повному
обсязі розрахувався з позивачем за поставлену продукцію відповідно до договору
позивач просить суд стягнути з відповідача вартість поставленого комбікорму з
урахуванням індексу інфляції у сумі 6 189грн.67коп.

Крім того, позивач наполягає на
стягненні з відповідача річних відсотків за користування коштами у сумі
196грн.37коп. та пені станом на 20.09.2007р. з 188днів прострочки оплати
комбікорму в сумі 5 889грн.60коп. за порушення грошового зобов'язання.

Відповідно вимог ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається  як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач у підтвердження позовних
вимог посилається на договір на поставку продукції №38 від 23.02.2007р.,
протокол погодження ціни, видаткову накладну №79, рахунок- фактуру  №00348, платіжне доручення №17, претензію №651/05
від 27.07.2007р., правовстановлюючі документи тощо.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Позивач обґрунтовує свої вимоги
нормами Господарського кодексу України, Цивільного кодексу  України, тому судом при розгляді справи
застосовані ці  норми, бо суд не має
право самостійно змінювати предмет або підстави позову.

Оскільки між сторонами по справі
уклалися господарські правовідносини, то
судом застосовані положення Господарського кодексу України як
спеціального акту законодавства, який регулює правовідношення у господарській
сфері.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема,  з господарського договору
та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом,
але таких, що йому не суперечать (абзац третій ч. 1 ст. 174 ГК України)

Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору   ( п. 1 ст. 193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом в силу приписів  абзацу 2 п. 1 ст. 193 ГК України.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України
передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори
та інши правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або
договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання
або не настання певної події.

Ст.509 ЦК України передбачено, що у
силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов”язана здійснити на користь іншої
особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботи,
оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог
- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно частини 1 ст. 692 ЦК України
покупець зобов”язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Суд вважає, оскільки відповідач до
теперішнього часу не в повному обсязі розрахувався за поставлену продукцію на
суму 5 890грн., то вимоги позивача щодо стягнення заборгованості є доказаними,
обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Пунктом 6.1 Договору передбачено:
за прострочку оплати продукції покупець сплачує постачальнику пеню за кожен
день прострочки в розмірі 0,5% простроченої суми.

Відповідно до ч.2 ст. 343 ГК
України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не
може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується пеня.

Договірні правовідносини між
платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне
виконання грошових зобов”язань врегульовано Законом України «Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов”язань», згідно з
пунктами 1, 3 якого розмір пені за прострочку платежу, що встановлюється за
згодою сторони, обчислюється від суми простроченого платежу і не може
перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Таким чином, яким би способом не
визначався в договорі розмір неустойки, він не може перевищувати той розмір,
який встановлений Законом як граничний (якщо він встановлений).

Сума нарахованої позивачем пені,
яка наведена у позові, перевищує подвійну ставку Національного банку України,
яка є граничним розміром пені і може бути стягнута за прострочку виконання
грошового зобов»язання.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення
пені у розмірі 5 886грн.60коп.  за 188
днів прострочки  підлягають задоволенню
частково у сумі 477грн.17коп.  за період
з 15.03.2007р. по 11.09.2007р.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК
України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів
не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховані відповідачу
інфляційні у сумі 299 грн. 67 коп., які суд вважає обґрунтованими, доказаними
та такими, що підлягають задоволенню

Крім того, позивачем нараховані
відповідачу 6% річних згідно умов договору                  ( п.6.3 договору) у сумі  196 грн. 37 коп., але суд задовольняє цю
вимогу частково у розмірі 3% річних, які складають 87, 14 грн., оскільки
позивач не довів суду, чому саме в договорі передбачений інший  розмір процентів, ніж той, що передбачений у
ст. 625 ЦК України.

З урахуванням зазначеного, суд
вважає, що витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу треба віднести на обидві  сторони пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись
174, 193, 343 Господарського кодексу України,
ст.ст.11, 509, 526, 625, 692 ЦК України, ст.ст.22, 33, 43, 44, 49, 75,
82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України,  господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Дочірнього
підприємства Державної акціонерної компанії “Хліб України” Ізюмський державний
комбінат хлібопродуктів с.Капитолівка Ізюмського району Харківської області до
Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1м. Горлівка Донецької
області про стягнення вартості поставленого комбікорму з урахуванням індексу
інфляції в сумі 6 189грн.67коп, річних відсотків за користування коштами за
період з 16.03.2007р. по 20.09.2007р. у розмірі 196грн.37коп., пені станом на
20.09.2007р. за 188днів прострочки оплати комбікорму в сумі 5886грн.60коп, а
всього у сумі 12 272грн.64коп., задовольнити частково.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1м. Горлівка Донецької області  (АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1) на користь Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії “Хліб
України” Ізюмський державний комбінат хлібопродуктів с.Капитолівка Ізюмського
району Харківської області  (64319,
с.Капитолівка, Ізюмського району Харківської області, р/р 0253 в АК
ПІБ м. Ізюм, МФО 351492, ) заборгованість у сумі 5890грн., пеню
у сумі 477грн.17коп., 3% річних у сумі 87грн.14коп., інфляційні  у сумі 299грн.67коп., а всього           6 753грн.98коп., держмито у сумі 67
грн.  54 коп. та витрати на
інформаційно-технічне  забезпечення
судового процесу в сумі 64 грн. 93 коп.

В решті вимог відмовити.

Рішення оголошено у судовому
засіданні 12.11.2007року.

Видати наказ після набрання рішення
законної сили, по закінченні десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                         Радіонова
О.О.

Надруковано
3 примірника:

1
- до справи

2-сторонам
у справі