СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Луцьк, пр. Волі, 54 а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"29" листопада 2007 р.

Справа № 4/116-11А.

за позовом підприємця ОСОБА_1, м.
Луцьк

до Луцької міської ради, м. Луцьк

про визнання нечинним рішення

Суддя Слободян П. Р.

Секретар судового засідання
Ведмедюк М.П.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - ордер у
справі

від відповідача: Гордійчук М. А. -
довіреність у справі

Суть спору: позивач - підприємець
ОСОБА_1 (Виписка з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців від 29.11.2007р.) звернувся до суду із позовом в якому просить
визнати нечинним рішення Луцької міської ради від 29.08.07р. за № 17/41
"Про відмову у продажі у власність земельної ділянки громадянину ОСОБА_1
для обслуговування складських приміщень на АДРЕСА_1" та зобов'язати Луцьку
міську раду укласти з підприємцем ОСОБА_1 договір купівлі - продажу земельної
ділянки площею 0,2006га. за адресою АДРЕСА_1 для обслуговування складських
приміщень, що на ній розташовані вартістю 56842,00грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
21.09.2005 року між ОСОБА_1 та ТзОВ "Доброслав - Луцьк" був укладений
нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу об'єктів нерухомого майна, а
саме складських приміщень (склад пиломатеріалів Е-1, площею 255,5кв.м. та склад
рог. Сировини С - 2, площею 200,7кв.м.), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1).
Право власності за придбані об'єкти нерухомого майна зареєстровано на
підприємця ОСОБА_1, м. Луцьк ВОБТІ 05.10.05 року в Єдиному державному реєстрі
прав власності, що підтверджується витягами, виданими ВОБТІ. Таким чином
внаслідок укладення договору купівлі - продажу позивач набув права власності на
вказані складські приміщення, що розташовані на земельній ділянці, відмова від
продажу якої і є предметом оскарження рішення Луцької міської ради та підставою
для звернення до суду з позовом.

Відповідач - Луцька міська рада
письмових заперечень по суті заявленого позову не подав.

Представник Луцької міської ради в
судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на те, що остання діяла
в межах наданих їй повноважень.

В судовому засіданні було оголошено
перерву до 29.11.2007р. до 15год. 00хв. з метою представлення позивачем
підтверджуючих документів про те, що ОСОБА_1 на момент звернення з позовом до
суду був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення, доводи представників сторін, господарський суд встановив:

29.08.07року Луцька міська рада
прийняла рішення за № 17/41 Про відмову у продажі у власність земельної ділянки
громадянину ОСОБА_1 для обслуговування складських приміщень на АДРЕСА_1" з
рекомендацією заключити договір оренди на користування земельною ділянкою.

Згідно частини 2. ст. 19
Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України - у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють
зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для
прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це
рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи,
21.09.2005 року між ОСОБА_1 та ТзОВ "Доброслав - Луцьк" був укладений
нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу об'єктів нерухомого майна, а
саме складських приміщень (склад пиломатеріалів Е-1, площею 255,5кв.м. та склад
рог. Сировини С - 2, площею 200,7кв.м.), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1).

Право власності за придбані об'єкти
нерухомого майна зареєстровано на ОСОБА_1, м. Луцьк ВОБТІ 05.10.05 року в
Єдиному державному реєстрі прав власності, що підтверджується витягами,
виданими ВОБТІ.

27.12.2006 року Луцька міська рада
своїм рішенням № 9/72 надала ОСОБА_1 дозвіл на складання проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1, загальною площею 0,2006га для
обслуговування складських приміщень.

На підставі зазначеного рішення ЗАТ
НВП "Технічне бюро кадастру" виготовлено Проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для обслуговування складських приміщень по
АДРЕСА_1, який погоджений з Луцьким міським управлінням земельних ресурсів
(висновок № 224 від 14.06.2007 року), Департаментом містобудування Управління
архітектури Луцької міської ради (висновок № 609 від 14.06.2007р.), Державним
управлінням охорони навколишнього природного середовища у Волинській області
(висновок № 192 від 13.06.2007р.), Луцькою санепідемстанцією (висновок № 80 від
14.03.2007р.) та згідно вимог ст. 201 ЗК України проведено експертну грошову
оцінку земельної ділянки, загальною площею 0,2006га, яка згідно Звіту
виготовленого ПП "Луцькземресурс" складає 56842,00грн.

Приймаючи оспорюване рішення №
17/41 від 29.08.2007р., Луцька міська рада відмовила у продажі ОСОБА_1
земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та рекомендувала заявнику
взяти її в оренду.

Однак, зазначене вище рішення
Луцької міської ради, в частині відмови у продажу позивачу земельної ділянки,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 прийняте з порушенням закону, а відтак є
нечинним і таким, що порушує права та охоронювані законом інтереси підприємця
ОСОБА_1

При цьому судом враховано наступне:

Відповідно до ст.120 Земельного
кодексу України, ст. 373 Цивільного кодексу України, право власності на землю
гарантується Конституцією України та набувається і здійснюється відповідно до
закону.

Рішення міської ради про її продаж
(п.6 ст.128 Земельного кодексу України) є підставою для укладення договору
купівлі-продажу земельної ділянки.

Відповідно до ч. 5 ст. 128
Земельного кодексу України підставою для відмови в продажу земельної ділянки є:
неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої
земельної ділянки, виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;
якщо щодо суб'єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство
або припинення його діяльності.

Як вбачається із оскаржуваного
рішення Луцької міської ради від 29.08.2007р. № 17/41 останнє є необґрунтованим
і таким, що прийняте без врахування усіх обставин, що мали значення для його
прийняття.

Як зазначено в ч. 2 ст. 127
Земельного кодексу України продаж продаж земельних ділянок державної та
комунальної власності громадянам та юридичним особам здійснюється на
конкурентних засадах (аукціон, конкурс), крім викупу земельних ділянок, на яких
розташовані об'єкти нерухомого майна, що є власністю покупців цих ділянок.

Згідно ст. 377 Цивільного кодексу
України до особи, яка придбала житловий будинок або споруду, переходить право
власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового
призначення у розмірах, зайнятих спорудами та у розмірах, необхідних для їх
обслуговування.

Якщо договором про відчуження
житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений,
до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка
зайнята житловим будинком, будівлею, спорудою та на ту частину земельної
ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Матеріалами справи встановлено, що
підприємець ОСОБА_1 у встановленому законом порядку набув право власності на
нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1. В зв'язку з цим, вимога позивача про
зобов'язання Луцької міської радим продати земельну ділянку на умовах викупу
шляхом укладення договору купівлі-продажу є підставною та підлягає до
задоволення.

В силу ст. 94 КАС України, судові
витрати по сплаті державного збору підлягають до стягнення з бюджету Луцької
міської ради. Разом з тим, представник позивача в судовому засіданні не
наполягав на їх поверненні.

На підставі наведеного та керуючись
ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст.ст. 120, 127, 128 Земельного кодексу
України, ст. 373, 377 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 158 - 163, п. 6
Прикінцевих та перехідних положень КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити

2. Визнати нечинним рішення Луцької
міської ради від 29.08.07р. за № 17/41 "Про відмову у продажі у власність
земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 для обслуговування складських приміщень
на АДРЕСА_1"

3. Зобов'язати Луцьку міську раду
продати підприємцю ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) на умовах викупу згідно експертної оцінки
шляхом укладення договору купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,2006га.
за адресою АДРЕСА_1 для обслуговування складських приміщень, що на ній
розташовані.

Дана постанова, у відповідності до
ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про її апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не буде подана у строк, встановлений КАС України, постанова
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження даної постанови суду
подається протягом десяти днів з дня складення її у повному обсязі. Апеляційна
скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                        Слободяном Петром
Романовичем