ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" вересня 2007 р.
Справа № 14/5434

За позовом Дочірнього підприємства Хмельницької облспоживспілки Хмельницька міжрайбаза облспоживспілки" М.Хмельницький

до       Госпрозрахункового   малого    підприємства   „Інвентаризатор"   комунальної власності Деражнянської районної ради Хмельницької області м.Деражня

про визнання права власності

Суддя   Гладюк Ю.В.

Представники:

позивача: Криськів М.А.за довіреністю від 23.02.2007р. відповідача: не з'явився

з перервою в судовому засіданні

Суть спору: Позивач в своєму позові просить визнати за ним право власності на нежитлову будівлю магазин площею 217 кв.м., який знаходиться за адресою вул.. Щорса, 11 с. Шарки, Деражнянського району, Хмельницької області. Обґрунтовуючи позовні вимоги

позивач посилається на те, що придбав спірне приміщення на біржових торгах у підприємства банкрута. Позивач звернувся до відповідача з проханням зареєструвати за собою право власності на придбаний об'єкт нерухомості. Однак відповідач відмовив в реєстрації права власності посилаючись на ст. 19 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" п.п 2.1,3-3 та додатку № 1 до п. 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав на нерухоме майно.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Відповідач в відзиві на позов посилається на те, що ним правомірно відмовлено позивачу з огляду на те, що протокол біржових торгів не є правовстановлюючим документом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не обґрунтований, а тому задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.16 Цивільного кодексу України та ст.ст.1,2 Господарського процесуального кодексу України особа звертається до суду за захистом порушеного права.

Статтею 392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зазначеною статтею встановлено вичерпний перелік підстав для звернення особи з позовом про визнання права власності.

Позивач не надав жодного доказу наявність хоча б однієї із зазначених обставин.

Також позивачем при зверненні до суду не враховано момент набуття права власності за договором визначений статтею 334 Цивільного кодексу України.

На підставі ст. 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди вирішують господарські спори в порядку позовного провадження.

Позов - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, звернена через суд про захист порушеного, оспореного чи не визнаного права або законного інтересу.

Позов, в тому числі про визнання права власності, характеризується наявністю спору між сторонами щодо цього права. Тобто вимога про визнання права власності може грунтуватись лише на спірних правовідносинах і не пов'язана з вимогою про встановлення факту, адже встановлення факту виключає спірність правовідносин.

Одним з елементів позову є підстава позову. Зокрема підставою позову є частина позову, яка відображає обставини, яким позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов. До так званих активних підстав позову належать підстави, які стверджують, що спірне право належить позивачу, а на відповідача покладені певні обов'язки.

Пасивну підставу позову становлять факти, з яких вбачається, що відповідач вчинив дії, спрямовані на заперечення або утвердження за собою права, яке йому не належить.

Відповідач не перебуває з відповідачем в матеріальних відносинах, а тому не може а ні визнавати право позивача, а ні заперечувати цього права. В силу покладених на нього обов'язків, за наявності визначених правоустановчих документів він лише повинен вчинити дії щодо реєстрації відповідного права на нерухоме майно.

При цьому суд виходить з того, що положення вказаних вище норм не суперечить визначенню поняття „реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" наведеного в ст. 2 Закону„Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" згідно якого державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

З наведеного визначення слідує лише те, що проведення реєстрації речового права на майно є офіційним визнанням і підтвердженням державою відповідного факту. Проте така реєстрація може проводитьсь лише у встановленому порядку та на підставі правоустановчих документів.

Отже   з   наведених   позивачем   підстав   позов   до   Госпрозрахункового   малого підприємства   „Інвентаризатор"   комунальної   власності   Деражнянської   районної   ради Хмельницької області задоволений бути не може. Судові витрати покладаються на позивача. Керуючись ст.ст.  82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,

вирішив:

В позові відмовити.

Суддя                                                                      Ю.В. Гладюк