ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2007 р.                                                            Справа № 45/372-07

вх. № 10465/5-45

Суддя господарського суду Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Молочко Н.Г., доручення від 11.04.2007 р.

відповідача - не з’явився

розглянувши справу за позовом КП "Міський інформаційний центр", м. Х-в

до  ТОВ "ДартС", м. Х-в

про стягнення 2072,53 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 2072,53 грн., з яких 984,96 грн. платня за щомісячне користування місцем, 183,00 грн. пеня, 881,00 грн. витрати на проведення демонтажу, 23,57 витрати за отримання довідки з Облстату про включення відповідача до ЄДРПОУ, а також віднести на відповідача свої витрати по сплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В засідання суду 07 листопада 2007 р.  представник позивача надав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будь-яке рухоме або нерухоме майно або грошові кошти, що належать ТОВ „ДартС”,  заявлений позов підтримує та просить суд його задовольнити у повному обсязі, як і заяву про забезпечення позову.

Відповідач у судове засідання не з’явився, витребуваних судом докази суду не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.   Згідно ст. 75 ГПК України, суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Суд, розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, відхиляє її, оскільки умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми), яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю на момент виконання рішення. Однак, позивачем недостатньо обґрунтовано необхідність забезпечення позову. За таких обставин суд відмовляє позивачу в задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Розглянувши матеріали справи, надані докази, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив, що 30 грудня 2004 року між сторонами був укладений договір № 1144 про надання у користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій,  відповідно до умов якого позивач  надав  відповідачеві в експлуатацію місце, що знаходиться у комунальній власності, для розміщення спеціальної конструкції – стаціонарний щит (6,00х3,00х1), за адресою: м. Харків, вул. Шевченко -  вул. Бажанова   строком з 01 січня 2005 р. по 31 грудня 2005 р.

З огляду на умови договору (п. п.  3.4.6, 4.1, 4.5) та додатку № 1 до нього відповідач зобов’язався кожний місяць здійснювати оплату за користування наданим йому місцем авансом до 25 числа місяця, що передує місяцю, за який здійснюється оплата,  у розмірі 777, 60 грн., у тому числі ПДВ 20%.

Відповідач свої договірні  зобов’язання  за  вищенаведеним договором не виконав, у зв’язку з чим у нього перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 984, 96 грн., яка до теперішнього часу не відшкодована.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними документально матеріалами справи, тому вони приймаються судом та підлягають  задоволенню, а вказана сума у розмірі                  984,96 грн. стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до п. 3.1.1 підпункту а  Договору позивач має право здійснювати роботи з демонтажу спеціальних конструкцій у випадках: несплати, несвоєчасної або неповної сплати платежів, передбачених  за користування місцем.

Позивач на адресу відповідача направив повідомлення з вимогою сплатити суму заборгованості   та попередженням про демонтаж спеціальної конструкції у разі невиконання вимог, визначених у повідомленнях, які останнім залишені без відповіді та задоволення. Враховуючи даний факт, позивач   05.10.2005 р. демонтував стаціонарний щит (6,00х3,00х1), внаслідок чого ним понесено збитки на суму  881,00 грн., про що свідчить акт проведення демонтажу спеціальних конструкцій  та рахунок–фактура №СФД-000125 від 08.11.2005р.

Дана позовна заява вбачається судом обґрунтованою, доведеною документально, тому вона приймається судом та підлягає задоволенню, а вказана сума стягненню з відповідача на користь позивача.

Позивач, відповідно до п. 6.1 спірного Договору за порушення строків виконання зобов’язання нарахував відповідачеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка складає 183,00 грн. Правомірність нарахування пені перевірена судом, вона відповідає наданому розрахунку, передбачена умовами договору,  у зв’язку з чим позовна вимога в цій частині є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню, а вказана сума стягненню з відповідача на користь позивача.

Як витікає з матеріалів справи, Договір №1144   від 30.12.2004 р. станом на 09 листопада 2005 року, вважається таким, що припинив свою дію, про що свідчить Додаткова угода №1 від 08.11.2005 р. На підставі  акту прийому-передачі від 08.11.2005 року місце, що знаходиться у комунальній власності, для розміщення спеціальної конструкції – стаціонарний щит (6,00х3,00х1), за адресою: м. Харків, вул. Шевченко -  вул. Бажанова,  було повернуто  позивачеві.

Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 23,57 грн. витрат, понесених позивачем за отримання довідки з Облстату про включення відповідача до ЄДРПОУ. Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов’язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов’язаних з розглядом справи. Таким чином, позовна вимога в цій частині є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а вказана сума стягненню з відповідача на користь позивача.

Витрати по сплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають віднесенню на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 44, 49, 66, 75,82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні клопотання позивача про вжиття запобіжних заходів відмовити.

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „ДартС”, 61047,                    м. Харків, вул. Плиткова, 65, кв.16 (код ЗКПО 32436758) на користь комунального підприємства „Міський  інформаційний центр”, 61166, м. Харків, пр. Леніна, 38                (код 321356750) – 984,96 грн. боргу, 183,00 грн. пені, 881,00 грн. витрат на проведення демонтажу, 23,57 грн. витрат на отримання довідки,  102,00 грн. держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 08 листопада 2007 р.

Суддя                                                                                            Калініченко Н.В.