ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.12.07 р.                                                                               Справа № 19/285

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Дучал Н.М.

При секретарі Мішиній М.О.

За участю представників сторін:

Від позивача: Попков В.І., довіреність

Від відповідача: Патерилов В.В., протокол

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства “Державний Ощадний банк України”                 м. Київ  в особі філії – Тельманівське  відділення №5368 смт. Тельманове

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма “Рост-Агро” с.Богданівна Тельманівського району Донецької області

про стягнення заборгованості  у сумі 158 757,75 грн. ( в т.ч. 149166,55 грн. основного боргу за договором відновлювальної  кредитної лінії № 42 від 13.03.2003р.;  1 500,00 грн. витрат по авансуванню затрат на проведення виконавчих дій по здійсненню експертної оцінки майна (їдальня); 8 091,20 грн. процентів згідно ст.625 ЦК України )

В судовому засіданні 13.11.2007 р. оголошувалася перерва до 26.11.2007 р., та до 03.12.2007 р.

Позивач, Відкрите акціонерне товариство “Державний Ощадний банк України”  м.Київ в особі філії – Тельманівське  відділення № 5368 смт. Тельманове, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма “Рост-Агро” с.Богданівна Тельманівського району Донецької області, про стягнення заборгованості  у сумі  163 951,58 грн. ( в тому числі: 149166,55 грн. основного боргу за договором відновлювальної  кредитної лінії № 42 від 13.03.2003р.;               1 500,00 грн. витрат по авансуванню затрат на проведення виконавчих дій по здійсненню експертної оцінки майна (їдальня); 13285,03 грн. процентів згідно ст.625 ЦК України ).

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на договір відновлювальної кредитної лінії № 42 від 13.03.2003 року, укладений між позивачем та відповідачем, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 430 000,00 грн. зі сплатою 20% річних за користування кредитом; закінчення терміну договору 01.10.2004 року, неналежне виконання відповідачем своїх зобов’язань за договором, в результаті чого у відповідача виникла заборгованість перед банком в розмірі 149166,55 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Крім того, з посиланням на ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач просить суд стягнути з відповідача 3 проценти річних у розмірі 13285,03 грн. Також, позивач посилається на понесення ним витрат в розмірі 1500,00 грн. по авансуванню затрат на проведення виконавчих дій по здійсненню експертної оцінки майна при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріусу, виданим у зв’язку з невиконанням обов’язків відповідача за договором відновлювальної кредитної лінії № 42 від 13.03.2003 року.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма “Рост-Агро”, надав суду письмові пояснення (вх. № 0241/39696 від 23.10.2007 року), відповідно до яких відповідачем в повному обсязі визнані позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства “Державний Ощадний банк “України”  м.Київ в особі філії – Тельманівське  відділення №5368 про стягнення 163951,58 грн.

Відповідачем зазначено, що протоколом загальних зборів відповідача № 15/09 від 15.09.2005 року прийнято рішення про ліквідацію та, виходячи з балансової вартості всіх майнових активів достатньо для погашення кредиторських вимог, в тому числі і позивача, проте, відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення заборонено законодавством до 2008 року.

20.11.2007 р. до матеріалів справи надійшла заява позивача про зміну суми позову.  В зв”язку з тим, що при розрахунку процентів по ст. 625 Цивільного Кодексу України була допущена помилка, позивач просить стягнути з відповідача 149 166,55 грн. основного боргу за договором, 1 500,00 грн. витрат на проведення виконавчих дій по здійсненню експертної оцінки майна ( столова), 8 091,20 грн. проценти по ст. 625 ЦК України. Разом – 158 757,75 грн.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами  судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення  доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні  перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вивчивши  матеріали справи,  заслухавши в засіданні пояснення представника позивача, Господарським судом

В с т а н о в л е н о.

13.03.2003 року між Відкритим акціонерним товариством “Державний Ощадний банк “України” (далі - банк) в особі керуючого Тельманівським відділенням № 5368 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма “Рост-Агро” (надалі - позичальник) укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 42, відповідно до п. 1.1 якого Банк зобов’язався надавати на умовах цього договору, а позичальник зобов’язався отримувати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит у розмірі 430000,00 грн. та сплатити 20 відсотків за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. 1.2 договору кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном погашення не пізніше 12 березня 2004 року.

Сторони погодились з тим, що зобов’язання Банка надати кредит або ту чи іншу його частину в межах встановленого ліміту кредитування виникає з моменту, зокрема, укладення між банком та позичальником договору застави майна, що в сумарному виразі оціночної вартості предмету застави по вказаному договору забезпечуватиме виконання Зобов’язання по поверненню кредиту, сплати відсотків, пені та інших платежів відповідно до вимог банку, а також надання позичальником документів про узгодження цих договорів в порядку, передбаченому його установчими документами (пп. 1.4.1 договору).

За користування кредитом позичальник зобов’язаний сплачувати банку відповідну плату (відсотки) в порядку та розмірах, визначених цим договором ( п. 1.5. договору).

Відповідно до пп. 1.5.1 договору при нарахуванні та сплаті відсотків сторони повинні керуватись наступним:

відсотки за користування кредитом розраховуються банком на основі процентної ставки в розмірі 20 відсотків річних, яка може бути змінена в порядку, визначеному цим договором (п. 1.5.1.1 договору);

відсотки нараховуються методом факт/факт на фактично отриману позичальником суму кредиту та за термін фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно, та до дня повернення кредиту (його частини) (п. 1.5.1.2 договору);

нараховані за період з першого дня видачі кредиту або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по останній день повернення позичальником кредиту (або його частини) відсотки (з урахуванням положень п. 1.5.1.2 цього договору) повинні бути сплачені Позичальником не пізніше останнього робочого дня звітного місяця (п. 1.5.1.3 договору).

Позичальник зобов’язаний точно в строки, обумовлені цим договором, погашати Кредит та своєчасно у визначені цим договором строки сплачувати плату (відсотки) за користування кредитом, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов’язань по цьому договору на першу вимогу банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в договорі, а також в повному обсязі всі інші платежі та відшкодувати спричинені збитки ( п.3.3.3. договору).

Спричинені банку збитки Позичальник зобов’язується відшкодувати в повному обсязі і несе  відповідальність за їх відшкодування всім належним йому майном ( п. 5.1.3. договору).

Пунктами 6.2, 6.3 договору встановлено, що відносини, що виникають при укладанні та виконанні цього договору, врегулювання яких неможливо досягнути шляхом переговорів, передаються на розгляд господарського суду, відносини, що виникають при укладанні та виконанні цього договору та врегульовані ним, регулюються відповідно до вимог чинного законодавства.

Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов’язань по цьому договору (п. 8.1 договору).

Факт  отримання відповідачем кредиту підтверджується банківськими документами, що долучені до справи.

27.10.2003 року Відкрите акціонерне товариство “Державний Ощадний банк “України” в особі керуючого Тельманівським відділенням № 5368 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма “Рост-Агро” уклали додаткову угоду № 15 до договору відновлювальної кредитної лінії № 42 від 13.03.2003 року, відповідно до п. 1.1 якої сторони дійшли до згоди про відстрочення погашення кредиту згідно договору відновлювальної кредитної лінії № 42 від 13.03.2003 року до „01” жовтня 2004 року.

Відповідно до п. 1.2 додаткової угоди сторони дійшли до згоди про внесення змін до договору стосовно порядку сплати та розміру процентної ставки за користування кредитом.

Пунктом 2.1 додаткової угоди передбачено, що в забезпечення зобов’язань за договором, банком прийнято майно, згідно договору застави та додаткових угод, які є невід’ємною частиною договору відновлювальної кредитної лінії № 42 від 13.03.2003 року та додаткових угод до нього.

Дана угода вступає в дію з моменту підписання і діє до повного виконання зобов’язань за договором відновлювальної кредитної лінії № 42 від 13.03.2003 року.

27.11.2003 року між Відкритим акціонерним товариством “Державний Ощадний банк “України” (далі - заставодержатель) в особі керуючого Тельманівським відділенням № 5368 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма “Рост-Агро” (надалі - заставодавець) укладено договір застави нерухомого майна, відповідно до п. 1.1 якого заставодавець з метою належного виконання зобов’язання, що випливає з договору кредитної лінії № 42 від 13.03.2003 року, передає в заставу, а заставодержатель цим приймає у заставу в порядку та на умовах, визначених цим договором Предмет застави, що належить Заставодавцю на праві власності.

Пункт 1.2 договору встановлює, що цей договір забезпечує виконання Заставодавцем зобов’язань перед заставодержавтелем, що випливають з договору кредитної лінії від 13.03.2003 року № 42, укладеного між Заставодержателем та Заставодавцем, за умовами якого Заставодавець зобов’язаний повернути Заставодержателю кредит у розмірі, передбаченому умовами договору кредитної лінії № 42 від 13.03.2003 року, не пізніше останнього дня кожного місяця сплачувати 20 відсотків річних за користування ним, а також пеню в розмірі і у випадках, передбачених договором кредитної лінії та цим договором.

Предметом застави за цим договором є нерухоме майно, а саме: Їдальня. Предмет договору застви знаходиться за адресою: с. Новоселівка, вул. Миру, 14, Старобешівськог7о району, Донецької області (п. 1.3 договору).

Відповідно до п. 3.1.4 договору заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави та реалізувати його в порядку, передбаченому цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання Зобов’язання за договором кредитної лінії, а саме: при несплаті або частковій сплаті у встановлені відповідно до договору кредитної лінії суми кредиту, або при несплаті чи часткові сплаті суми відсотків, або при несплаті чи часткові штрафних санкцій.

Договір застави набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та нотаріального посвідчення і діє до виконання зобов’язання за договором кредитної лінії в повному обсязі (п. 9.1 договору).

Як зазначалось, кінцевим терміном погашення відповідачем зобов’язань за договором відновлювальної кредитної лінії № 42 від 13.03.2003 року, з урахуванням додаткової угоди від 27.10.2003 року, є 01.10.2004 року, проте відповідач прийняті  на себе за кредитним  договором зобов’язання у строк, встановлений договором, належним чином не виконав, у зв’язку з чим позивачем було прийнято заходи щодо повернення сум заборгованості.

Відповідно до виконавчого напису нотаріусу від 24.12.2004 року, на підставі ст. 87 Закону України „Про нотаріат” та п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, запропоновано звернути стягнення на їдальню, що знаходиться у селі Новоселівка Старобешівського району Донецької області по вул. Миру, 14, належить  на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірмі „Рост-Агро” та що була надана в іпотеку Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою „Рост-Агро” за договором застави нерухомого майна № 134, посвідченим 27.11.2003 року.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеного майна, запропоновано задовольнити вимоги Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України” в особі філії – Тельманівське відділення № 5368 у сумі 283050,71 грн., з яких – основний борг 280883,12 грн., 1476,89 грн. несплачені за користування кредитом відсотки, 690,70 грн. – пеня, нарахована за прострочення платежу, а також втрати банку по сплаті державного мита за вчинення виконавчого напису у сумі 1731,40 грн.

Відповідно до протоколу № 254 засідання кредитного комітету Тельманівського відділення № 5368 від 24.12.2004 року, припинено нарахування відсотків за користування кредитом з 24.12.2004 року.

Постановою від 15.04.2005 року державного виконавця відділу Старобешівського районного управління юстиції при розгляді заяви ВАТ „Державний ощадбанк України” про примусове виконання виконавчого напису, виданого 24.12.2004 року, про стягнення заборгованості в сумі 280883,12 грн. з АФ „Рост-Агро” на користь ВАТ „Державний ощадбанк України”, було постановлено відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню наказу про стягнення заборгованості в сумі 280883,12 грн. з АФ „Рост-Агро” на користь ВАТ „Державний ощадбанк України”.

Позивачем на адресу відповідача було направлено претензію від 31.10.2005 року № 508, яка відповідачем визнана.

Листом державної виконавчої служби у Старобешівському районі від 12.10.2006 року № 5/4692 було запропоновано позивачу провести авансування витрат на проведення виконавчих дій по здійсненню експертизи згідно рахунку, по оцінки майна (будівлі їдальні), належного Агрофірмі „Рост-Агро”.

На підставі виставленого Донецькою філією ПП „Автоексперт” рахунку-фактури від 13.07.2006 року № 113 на суму 1500,00 грн. позивачем платіжним дорученням № 23036 від 25.10.2006 року було перераховано на рахунок ДВС в Старобешівському районі 1500,00 грн. для авансування витрат на проведення виконавчих дій по здійсненню експертної оцінки будівлі їдальні с. Новоселівка, вул. Мира, 14.

Прийняті позивачем заходи щодо повернення сум заборгованості, не призвели до погашення відповідачем в повному обсязі заборгованості та станом на час розгляду спору заборгованість відповідача перед позивачем за договором відновлювальної кредитної лінії № 42 від 13.03.2003 року складає 149166,55 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Доказів, які б підтверджували виконання відповідачем своїх зобов’язань перед позивачем, до матеріалів справи не представлено, та, навпаки, відповідачем підтверджено наявність зазначеної заборгованості.

Відповідачем зазначено, що підприємство знаходиться в стані припинення, створена ліквідаційна комісія.  Виконавче провадження закінчено. Виконавчий напис переданий до ліквідкомісії.

Господарський суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з  огляду на наступне.

Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою договір відновлювальної кредитної лінії № 42 від 13.03.2003 р. є кредитним договором, згідно якого, за приписами ст. 1054 Цивільного Кодексу України,  банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору(ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Кредит – це позичковий капітал банку у грошовій формі, що передається у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання .

Відсотки за користування кредитом за своїм характером є платою і підлягають стягненню за весь час користування кредитом.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Статтею 1050 Цивільного кодексу України встановлені наслідки порушення договору позичальником, так згідно частини 1 даної статті якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За умовами ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем належним чином не виконані зобов’язання за договором відновлювальної кредитної лінії № 42 від 13.03.2003 року,  в зв”язку з чим залишок непогашеної заборгованості по кредиту склав в загальному розмірі 149166,55 грн.

Так, відповідачем порушений п. 3.3.3 договору відновлювальної кредитної лінії № 42 від 13.03.2003 року, відповідно до якого позичальник зобов’язаний погашати Кредит та своєчасно у визначені цим договором строки сплачувати плату (відсотки) за користування кредитом точно в строки, обумовлені цим договором.

На даний час заборгованість відповідача за кредитом становить 149166,55 грн., доказів повернення зазначеної суми відповідачем до матеріалів справи не представлено, в зв’язку з чим господарський суд робить висновок про те, що сплату заборгованості  не здійснено до теперішнього часу.

Статтею 1050 Цивільного кодексу України встановлені наслідки порушення договору позичальником,  згідно частини 1 даної статті якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Стаття 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, нарахування 3-х відсотків річних у сумі 8 091,20 грн., є  арифметично вірним та обґрунтованим.

Судом задовольняються вимоги позивача про стягнення з відповідача  1 500,00 грн. витрат по авансуванню затрат на проведення виконавчих дій по здійсненню експертної оцінки майна (їдальня), на які він має право згідно приписів ст. 224, 225, 229 Господарського Кодексу України.

Як зазначалось, відповідач в повному обсязі визнав позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства “Державний Ощадний банк “України” м. Київ в особі філії – Тельманівське  відділення № 5368 про стягнення 158 757,75  грн.

Відповідач має право визнати позов повністю або частково ( ст. 22 Господарського процесуального Кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

З огляду на викладені положення законодавства та обставини справи, наявність заборгованості відповідача перед позивачем, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судом задовольняються вимоги позивача про стягнення з відповідача 149 166,55 грн. основного боргу за договором, 1 500,00 грн. витрат на проведення виконавчих дій по здійсненню експертної оцінки майна ( столова), 8 091,20 грн. процентів по ст. 625 ЦК України.

Судові витрати, згідно ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України, суд покладає на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 77, 78, 82, 84, 85 Господарського процесуального Кодексу України, Господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов Відкритого акціонерного товариства “Державний Ощадний банк “України”  м. Київ в особі філії – Тельманівське  відділення №5368  до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма “Рост-Агро” про стягнення заборгованості  у сумі  158757,75 грн., в тому числі 149 166,55 грн. основного боргу за договором, 1 500,00 грн. витрат на проведення виконавчих дій по здійсненню експертної оцінки майна ( столова),             8 091,20 грн. процентів по ст. 625 ЦК України.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма “Рост-Агро” с.Богданівна Тельманівський район на користь Відкритого акціонерного товариства “Державний Ощадний банк “України”  м.Київ в особі філії – Тельманівське  відділення № 5368 смт. Тельманове 149166,55 грн. основного боргу за договором № 42 від 13.03.2003 року, 8 091,20 грн. процентів, 1500,00 грн. витрат по авансуванню затрат на проведення виконавчих дій по здійсненню експертної оцінки майна, 1 587,58 грн.  витрат по сплаті державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення оголошене в судовому засіданні 03.12.2007 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                         Дучал Н.М.

Вик. Мішина М.О.

Надруковано 3 екземпляри:

1 – позивачу;

2 – відповідачу;

1 – у справу.