ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

23.10.2007
Справа №2-24/10127-2007А

За адміністративним позовом – ВАТ «Кримнафтопродукт» ( АРК, м.Сімферополь,             вул.Ялтинське шосе, 12)

До відповідача  - Управління Пенсійного фонду України (ПФУ) в Центральному районі        м. Сімферополя  (АРК, м. Сімферополь, вул. Леніна, 17)

Про часткове скасування рішення

Суддя Г.Г.Колосова

При секретарі Капустіної І.М.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача –  Бакаєв С.М., гол.правління, паспорт.

Від відповідача – Захарчук О.О., гол.спец.-юк, дов. у справі.

Обставини справи:

Позивач звернувся з позовом до суду про скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Сімферополя АР Крим № 294 від 10.04.2007р. про застосування фінансових санкцій за недостовірні дані в систему персоніфікованого обліку у частині застосування санкцій у розмірі 1174,86грн.

Відповідач позовні вимоги не визнає, просить у позові відмовити за мотивами, викладеними у запереченні на позов та уточненні до заперечень ( а.с. 43, 52-54).

Згідно з п. 6 Закону України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від 06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку  діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р. (1798-12), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до внесених змін до Кодексу Адміністративного судочинства України (від 08.09.2005р. № 2875-ІУ) повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу здійснюється судом тільки за вимогою особи, яка бере участь у справі, або за ініціативою суду.

Вказаних вимог від сторін не надходило.

Суд вважає можливим проведення судового процесу без здійснення фіксування судового процесу технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін, суд, -

встановив:

26.03.2007р. Управлінням ПФУ в Центральному районі м. Сімферополя була проведена  перевірка своєчасності, достовірності, повноти  нарахування внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, достовірності відомостей, наданих в систему персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України ВАТ «Кримнафтопродукт» за травень-червень 2005р.

За результатами перевірки був складений акт  № 76 від 26.03.2007р. (а.с. 10-19).

На підставі вказаного акту було винесено  рішення № 294 від 10.04.2007р., яким до позивача застосовані санкції у розмірі  1232,26 грн. (а.с. 9).

Позивач просить скасувати рішення  № 294 від 10.04.2007р. у частині  застосування до нього фінансових санкцій у сумі 1174,86грн., посилаючись на те, що санкції нараховані у порушення Закону України «Про  загальнообов’язкове  державне пенсійне страхування» у розмірі, який більше, ніж встановлений законодавством.

Вимоги позивача суд вважає такими, що підлягають задоволенню, у зв’язку з наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, у своєму запереченні на позов  відповідач вважає, що розрахунок фінансових санкцій здійснений у відповідності з нормами чинного законодавства, а саме відповідно до вимог п.п. 9.3.4. п. 9.3. розділу 9 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої ухвалою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003г. № 21-1.

Доводи відповідача суд до уваги не приймає у зв’язку з наступним.

Відповідно до п.п.4 п.9 ст. 106  Закону України «Про  загальнообов’язкове  державне пенсійне страхування» виконавчі  органи   Пенсійного   фонду   застосовують   до страхувальників такі фінансові санкції: за  донарахування  територіальним органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не обчислених  та  не  сплачених страхових   внесків  накладається  штраф  у  розмірі  5  відсотків зазначених сум за кожний  повний  або  неповний  місяць,  за  який донараховано ці суми.

Згідно п.п. 9.3.4. п. 9.3 Інструкції, розрахунок штрафних санкцій проводиться з місяця, в якому необхідно подавати звіт за період, за який донараховані суми внесків і закінчується місяцем, в якому страхувальник отримує акт перевірки.

Проте, суд вважає, що дана Інструкція, яка затверджена Правлінням Пенсійного фонду України, суперечить, в частині розрахунку штрафних санкцій, нормам Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Так, в п.п. 4 пункти 9 статті 106 Закону йдеться про нарахування штрафу у розмірі 5% від донарахованих сум за кожен повний або неповний місяць, за який донараховані ці суми.

Таким чином, згідно Закону, штраф застосовується тільки за місяць, в якому є факт недонарахування сум страхових внесків, а не за весь період, з моменту порушення порядку числення внесків і до моменту виявлення такого факту.

Згідно пункту 2 Положення про Пенсійний фонд України, затверджений Указом Президента України від 01.03.2001г., Пенсійний фонд України в своїй діяльності в першу чергу керується Конституцією і законами України.

Підпунктом 3 пункту 12 Положення передбачено, що Правління Пенсійного фонду в межах своєї компетенції приймає ухвали, затверджує положення, інструкції та інші нормативно - правові акти Пенсійного фонду України.

Відповідно до підпункту 6 пункту 5 Положення, Пенсійний фонд України має право застосовувати фінансові санкції, передбачені законом.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти в межах повноважень і способом, передбаченими Конституцією України і законами України.

Таким чином, нормативні акти Пенсійного фонду повинні відповідати нормам чинного законодавства України і не можуть їм суперечить.

До повноважень Пенсійного фонду взагалі і правління Пенсійного фонду зокрема не віднесено таке повноваження, як тлумачення норм законодавства України про пенсійне страхування.

Згідно частини 1 статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на принципах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ч.3 ввідної частини Закону № 1058 зміна умов і норм  загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється  виключно  шляхом внесення змін до цього Закону.

Змін у спірній частині до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 не було внесено, тобто вказаним Законом не передбачено стягнення штрафних санкцій за весь період з моменту недоплати і до моменту виявлення такої недоплати.

Таким чином, ВАТ «Кримнефтепродукт» не може бути зобов'язане сплатити фінансові санкції, не передбачені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору України, згода на обов'язковість якого дана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд приймає правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином вимоги позивача щодо часткового скасування рішення № 294 від 10.04.2007р. підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3 грн. 40 коп. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини  постанови.

Постанова складена у повному обсязі  26.10.2007року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. ч.1 ст. 94, 98, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати рішення Управління  Пенсійного фонду України в Центральному районі в м. Сімферополі № 294 від 10.04.2007р. в частині застосування фінансових санкцій у розмірі  1174,86грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства “Кримнафтопродукт” (м. Сімферополь, вул. Ялтинське шосе, 12, )  3грн.40 коп.  державного мита.

У разі неподання  заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання  постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАСУ -  з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви  про апеляційне оскарження , апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу  через 20 днів після подання заяви про апеляційне  оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Колосова Г.Г.