ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
УХВАЛА

"07" листопада 2007 р.

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської
області

у складі судді Гриньової Т.В.,

розглянувши матеріали

за позовом Військового прокурора
Миколаївського гарнізону в інтересах держави в

особі

Міністерства оборони України,

03168, м. Київ, Повітрофлотський
проспект, 6;

Військової частини А0831,

54015, м. Миколаїв, вул. Велика
Морська, 14;

Квартирно-експлуатаційного відділу
міста Миколаєва,

54056, м. Миколаїв, пр. Миру, 62а,

до Миколаївської міської ради,

м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20,

третя особа - суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1,

м. Миколаїв, АДРЕСА_1,

про часткове скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії, -

Встановив:

Військовий прокурор Миколаївського
гарнізону звернувся у господарський суд в інтересах держави в особі
Міністерства оборони України, Військової частини А0831,
Квартирно-експлуатаційного відділу міста Миколаєва з позовною заявою № 2245 від
02.11.2007р. до Миколаївської міської ради про скасування пунктів 8 та 8.1
рішення останньої за № 13/69 від 04.07.2007р.

Пунктом 2 ст. 121 Конституції
України на прокуратуру України покладається представництво інтересів
громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ст. 60 Кодексу
адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у випадках,
встановлених законом, прокурор може звертатися до адміністративного суду із адміністративними
позовами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб і брати участь у цих
справах. Прокурор здійснює в суді
представництво  інтересів
громадянина або держави в порядку,
встановленому КАС України та іншими законами, і може здійснювати
представництво на будь-якій стадії адміністративного процесу.

Відповідно до статті 36-1
Закону  України  “Про
прокуратуру”, підставою
представництва в суді держави є наявність порушень або загрози порушень
економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій
(бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між
ними та державою.

Конституційний суд України в
рішенні від 08.04.1999р. за № 3-рп/99/6
встановив, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку
самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається
позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших
інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та
зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних
відносинах. При цьому інтереси держави можуть збігатися повністю, частково, або
не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та
організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної
власності у статутному фонді. Держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх
діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Пунктом 2 резолютивної частини
вказаного рішення Конституційного суду України визначено, що під поняттям
“орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних
відносинах”, треба розуміти орган державної влади або орган місцевого
самоврядування, який законом наділений повноваженнями органу виконавчої влади.

Пунктом 5 мотивувальної частини
рішення Конституційного суду України передбачено, що орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, фактично є
позивачем у справі, порушеної за позовною заявою прокурора і є стороною в
процесі, цей орган здійснює процесуальні дії.

Таким чином, прокурор може бути
представником сторони у справі тільки у випадку, коли цією стороною у справі є
орган державної влади або орган місцевого самоврядування, наділені
повноваженнями виконавчої влади.

Звертаючись з позовом про
скасування рішення Миколаївської міської ради за № 13/69 від 04.07.2007р. та
зобов'язання відповідача вчинити певні дії, Військовий прокурор Миколаївського
гарнізону визначив позивачами Міністерство оборони України, Військову частину
А0831, Квартирно-експлуатаційний відділ міста Миколаєва, з яких останні два є
самостійними господарюючими суб'єктами і законом не наділені повноваженнями
органу державної влади чи органу місцевого самоврядування.

Таким чином, прокурором пред'явлено
позов не в інтересах держави, а в інтересах самостійно господарюючих суб'єктів.

Із змісту позовної заяви та доданих
до неї документів вбачається, що користувачем спірної земельної ділянки є ВЧ
А0831, і йдеться саме про порушення її прав як користувача земельної ділянки.
Із позовної заяви не вбачається яке право Міністерства оборони України та яким
чином у сфері публічно-правових відносин порушено відповідачем та потребує
захисту.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов
висновку, що позовну заяву № 2245  від
02.11.2007р. від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на
ведення справи.

Крім цього, положеннями Кодексу
адміністративного судочинства України не передбачено процесуальної співучасті
позивачів, тобто участі у справі кількох позивачів.

Викладене є підставою для
застосування ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства: повернення
позовної заяви.

Повернення позовної заяви не
позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду, в порядку
встановленому законом.

Керуючись пунктом 4 частини 3
статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву й додані до
неї матеріали.

Ухвалу суду може бути оскаржено в
порядку ст. 186 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя

Т.В.Гриньова