ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

08.10.2007  року                                                            Справа № 1/455(5/45)

Луганський апеляційний господарський суд колегією суддів у складі :

головуючого судді                     Якушенко Р.Є.

суддів                                        Бородіної Л.І.

Іноземцевої Л.В.

Склад судової колегії призначено розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 13.09.2007. Розпорядження від 03.10.2007 склад судової колегії було змінено

при секретарі

судового засідання                    Черніковій Я.В.

за участю представників сторін

від позивача                              Кириченко Є.В., дов. №01-08 від 05.01.2007

від відповідача                    Старченко Я.Г., дов. №18/2-6 від 01.01.2007

Розглянувши

апеляційну скаргу                    Колективного підприємства №52 „Термоізоляція”,

м. Сєвєродонецьк

на рішення

господарського суду           Луганської області

від                                         21.08.07

у справі                               № 1/455(5/45) (суддя –Зюбанова Н.М.)

за позовом                               Колективного підприємства №52 „Термоізоляція”,

м. Сєвєродонецьк

до відповідача                    Відкритого акціонерного товариства

„Лисичанськнафтооргсинтез”, м. Лисичанськ

про                                         стягнення 30038 грн. 40 коп.

Рішенням господарського суду Луганської області від 21.08.07 у справі № 1/455(5/45) (суддя Зюбанова Н.М.) відмовлено у задоволенні позову Колективного підприємства „Термоізоляція”, м. Сєвєродонецьк до Відкритого акціонерного товариства „Лисичанськнафтооргсинтез”, м. Лисичанськ про стягнення 30038 грн. 40 коп.

Господарський суд в своєму рішенні, посилаючись на норму статті 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, зазначив, що вимоги позивача про стягнення 30038 грн. 40 коп. заборгованості за виконані роботи слід вважати погашеними, оскільки вони не були заявлені у справі про банкрутство відповідача.

Позивач у справі не погодився з прийнятим рішенням, вважає його таким, що прийнято при неповному з”ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене рішення та прийняти нове про задоволення позову.

На обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач, посилаючись на лист Вищого арбітражного суду України №01-8/307 від 19.03.2002, вказав, що місцевим господарським судом неправильно було застосовано положення Закону „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі Закон №2343-XII), оскільки вимоги до боржника, які не підлягають задоволенню в межах провадження зі справи про банкрутство або не були заявлені кредиторами або заявлені ними після закінчення встановленого статтею 14 Закону №2343-ХІІ місячного строку, який не відновлено господарським судом у встановленому порядку, можуть бути предметом позову. Позовне провадження за цими вимогами може бути порушено господарським судом за наявності підстав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Крім того, позивач зазначає про неповне з”ясування господарським судом обставин, що мають значення для справи. На думку позивача ані Господарський процесуальний кодекс України, ані Закон №2343-ХІІ не містять заборони на прийняття судом позовної заяви до боржника, щодо якого вже порушено справу про банкрутство, а також вирішення цього спору по суті. Тому суди повинні у встановленому порядку приймати позовні заяви до особи, щодо якої порушена справа про банкрутство, і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення справи про банкрутство. Після публікації оголошення господарський суд на підставі пункту 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України зупиняє позовне провадження  та роз”яснює позивачу зміст частини 2 статті 14 Закону №2343-ХІІ, зазначивши про це в ухвалі або протоколі судового засідання. Якщо позивач не звернувся у місячний строк з дня опублікування з заявою про визнання його вимог до боржника у справі про банкрутство, господарський суд поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову на підставі частини 2 статті 14 Закону №2343-ХІІ. Проте господарським судом Луганської області не було зупинено позовне провадження на підставі пункту 1 статті 79 та письмово не попереджено позивача про наслідки не подання заяви по справі про банкрутство, і як наслідок позивачем були пропущені строки звернення до суду із заявою по справі про банкрутство відповідача.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів позивача заперечує, вважає їх необргунтованими та просить апеляційний господарський суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду Луганської області від 21.08.2007 у справі №1/455(5/45) залишити без змін.

Заслухавши доводи апеляційної скарги, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду

ВСТАНОВИЛА:

08.02.2000 між КП №52 „Термоізоляція”, позивачем у справі, та ВАТ „Лисичанськнафтооргсинтез”, відповідачем у справі, було укладено договір № 6-кр-Д-5-121 на виконання робіт з капітального ремонту теплоізоляції та теплозахисту трубопроводів та технологічного обладнання відповідача. Згідно пункту 4.1 зазначеного договору розрахунки за виконані роботи здійснюються відповідачем після підписання актів форми КБ-2в шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника, позивача у справі. Оплата виконаних робіт здійснюється замовником, відповідачем у справі, по пред”явленим платіжним вимогам-дорученням підрядника, позивача у справі (а.с. 8)

Згідно акту №461/23 приймання виконаних підрядних робіт за липень 2000 року від 08.02.2000, підписаного сторонами вартість виконаних за договором робіт склала 30038 грн. 40 коп. (а.с. 9). Сторони не мають заперечень щодо обсягу та вартості виконаних робіт, що неодноразово підтверджено їх письмовими поясненнями по справі.

30.10.2006 позивачем надіслано відповідачу платіжну вимогу-доручення №1 від 18.10.2006 про оплату виконаних за договором №6-кр-Д-5-121 від 08.02.2000 підрядних робіт на суму 30038 грн. 40 коп. (а.с. 10-12), яка залишена відповідачем без оплати, що і стало  підставою для звернення позивача 30.01.2007 до господарського суду Луганської області з позовом до ВАТ „Лисичанськнафтооргсинтез” про стягнення заборгованості в сумі 30038 грн. 40 коп.

08.12.2006 господарським судом Луганської області за заявою ініціюючого кредитора ТОВ „Юридична фірма „Вертикаль” було порушено справу №22/92б про банкрутство ВАТ „Лисичанськнафтооргсинтез”, відповідача у даній справі (а.с. 18).

Ухвалою господарського суду Луганської області від 22.01.2007  продовжено строк для проведення публікації оголошення про порушення справи про банкрутство відповідача до 25.02.2007.

24.02.2007 в офіційному друкованому органі –газеті „Урядовий кур”єр” №36 (3449) було надруковано оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ВАТ „Лисичанськнафтооргсинтез”.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що вимоги КП „Термоізоляція” про стягнення заборгованості за виконані роботи згідно з умовами договору №6-кр-Д-5-121 від 08.02.2000 є конкурсними вимогами в розумінні Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та відповідно до приписів частини 2 статті 14 зазначеного закону є погашеними, оскільки вони не були заявлені позивачем у справі про банкрутство відповідача, ВАТ „Лисичанськнафтооргсинтез” №22/92б протягом встановленого законодавством місячного строку з моменту розміщення в офіційному друкованому органі оголошення про порушення справи про банкрутство.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням господарського суду Луганської області від 29.03.2007 у справі №5/45 позов був задоволений повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.07.2007 у справі №5/45 рішення господарського суду Луганської області від 29.03.2007 було скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Луганської області.

Під час нового розгляду справі було присвоєно №1/455(5/45). За результатами нового розгляду місцевим господарським судом, з урахуванням вказівок, що містяться в постанові Вищого господарського суду України від 03.07.2007 у справі №5/45, було прийнято рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи, правильність юридичної оцінки місцевим господарським судом обставин справи та повноту їх встановлення, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника.

Як вбачається з матеріалів справи заборгованість відповідача з оплати підрядних робіт, виконаних позивачем у червні 2001 року за договором №№6-кр-Д-5-121 від 08.02.2000, виникла в листопаді 2006 року, тобто до порушення місцевим господарським судом 08.12.2006 справи про банкрутство відповідача, ВАТ „Лисичанськнафтооргсинтез”, а тому вимоги по її стягненню є конкурсними вимогами, а КП „Термоізоляція” є конкурсним кредитором.

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону №2343-ХІІ конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Оголошення про порушення справи про банкрутство відповідача у справі ВАТ „Лисичанськнафтооргсинтез” було надруковано 24.02.2007 в офіційному друкованому органі –газеті „Урядовий кур”єр” №36 (3449). Таким чином, встановлений статтею 14 Закону №2343-ХІІ строк на подання заяв конкурсних кредиторів із грошовими вимогами до боржника сплинув 26.03.2007

Частина 2 статті 14 Закону №2343-ХІІ передбачає, що вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 27.07.2007 у справі №22/92б затверджено реєстр грошових вимог кредиторів до складу якого вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 30038 грн. 40 коп. не увійшли, вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі –визнано погашеними.

За таких обставин господарський суд Луганської області приймаючи рішення від 21.08.2007 у справі 1/455(5/45) правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог, виходячи з приписів частини 2 статті 14 Закону України №2343-ХІІ.

Викладені в апеляційній скарзі посилання позивача на неповне з”ясування судом обставин, що мають значення для справи та на те, що господарським судом Луганської області не було зупинено позовне провадження у даній справі на підставі пункту 1 статті 79 та письмово не попереджено позивача про наслідки не подання заяви по справі про банкрутство взагалі не стосуються оскаржуваного рішення від 21.08.2007 у справі №1/455(5/45), оскільки під час нового розгляду справи у місцевого господарського суду були відсутні будь-які процесуальні підстави для зупинення провадження у справі.

Враховуючи викладене, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що господарським судом Луганської області при прийнятті рішення від 21.08.2007 у справі №1/455(5/45) в повному обсязі з”ясовано обставини, що мають значення для справи та вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування рішення –відсутні.

В мотивувальній частині рішення місцевим господарським судом допущено описку, зазначено, що зобов”язання по оплаті робіт відповідачем мало бути виконано у листопаді 2007 року, а слід було вказати у листопаді 2006 року. Зазначена описка не впливає на правильність прийнятого рішення.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу витрати за апеляційною скаргою покладаються на її заявника, позивача у справі.

Відповідно до вимог статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись статтями 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний  господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Колективного підприємства №52 „Термоізоляція” на рішення господарського суду Луганської області від 21.08.2007 у справі №1/455(5/45) залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 21.08.2007 у справі №1/455(5/45) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у місячний строк через апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя                                                            Р.Є. Якушенко

Суддя                                                                                Л.І. Бородіна

Суддя                                                                                 Л.В. Іноземцева