ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ                РІШЕННЯ
"08" жовтня 2007 р.                                                             Справа №  02/4052
Господарський суд Черкаської області в складі головуючого  судді   Пащенко  А.Д.,     із секретарем судового засідання   Давиденко В.Г., за  участю представників: позивача: Лебедєв В.В. –адвокат, Клімішин С.В. –за довіреністю,  відповідача:  Петров О.Г. -  за довіреністю,
розглянувши  у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу
за позовом закритого акціонерного товариства “Вінницький сиркомбінат“
до  товариства з обмеженою відповідальністю  “Канівмолсервіс“
про стягнення  38 818 974 грн. 51 коп.,
В результаті уточнення позовних вимог встановлено, що позивачем заявлено позов про стягнення  з відповідача 38 793 356 грн. 51 коп. боргу  за придбане ним обладнання відповідно до договору купівлі-продажу рухомого майна від 21.10.2006 року, та договору купівлі-продажу майнових прав (оплатної цесії) № 3-07/Ц від 18.07.2007 року, відповідно до якого позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача на вказану суму. Позивачем включені до ціни позову понесені ним судові витрати на суму 25 618 грн., які він також просить відшкодувати за рахунок відповідача.
Представники позивача у судовому засіданні підтримали позов у заявленій сумі, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, заперечили проти доводів відповідача у відзиві на позов та представника у судовому засіданні з таких мотивів: а) майно, що є предметом договору купівлі-продажу, було передане відповідачу і ним прийняте, про що сторони оформили видаткові накладні та скріпили їх печатками підприємств, а в подальшому (у липні 2007 року) відповідач передав це майно у заставу, що на думку представників позивача спростовує доводи відповідача про те,  що йому не були передані документи; б)  сторони за договором купівлі-продажу належним  чином оформили акт звірки взаємних розрахунків, посадові особи підписали його та скріпили  печатками підприємств, і цей акт не оспорений; в) договори купівлі-продажу та цесії також ніким не оспорені, тому є дійсними і повинні виконуватися;  г)  доводи відповідача щодо невідповідності договору цесії чинному законодавству є надуманими, оскільки вказаний договір не є договором факторингу.  У судовому засіданні представники позивача подали суду для огляду оригінали договорів цесії, купівлі-продажу з додатком, накладних, акту звірки, повідомлення про цесію, витребуваних у клопотанні відповідача, та пояснили, що законом не передбачено, яким саме  документом повинна оформлятися передача покупцю майна і в даній ситуації накладну слід вважати актом приймання-передачі майна, тобто тим документом, який підтверджує факт прийняття майна та на підставі якого відповідачем повинна проводитися оплата за придбане майно в строк, вказаний у договорі купівлі-продажу.  Представники позивача заперечили проти залучення ДП “Канів-Мол-Експо” до участі у справі як третю особу, тим  більше,  на стороні позивача, оскільки відповідач не обґрунтував, яким чином порушуються права вказаного товариства, та вважаючи, що  безпідставне залучення третьої особи  сприятиме затягуванню розгляду справи;  представники позивача заперечили проти продовження строку розгляду спору, просили прийняти рішення у даному судовому засіданні.  У судовому засіданні 08.10.2007 року представник позивача Клімішин С.В. подав суду завірену копію (та оригінал для огляду) акта приймання передачі предмету договору та пояснив,  що даний акт зберігається у бухгалтерських документах  ДП “Канів-Мол-Експо”, але не був переданий позивачу, тому й не доданий до позовної заяви.
Відповідач  у відзиві на позовну заяву заперечив проти позову, вважаючи його незаконним та необгрунтованим  у зв’язку з тим, що  договір купівлі-продажу майнових прав (оплатної цесії)  від 18.07.2007 року № 3-07/Ц  є нікчемним, тому не може братися судом до уваги як такий, що суперечить нормам чинного законодавства,  оскільки на думку відповідача цей договір є договором факторингу в розумінні ст. 1077 Цивільного кодексу України, а проведена господарська операція є фінансовою послугою, що може надаватися лише фінансовими установами,  якою позивач не являється.
Представник відповідача 05.10.2007 року у судовому засіданні,  заперечуючи проти позову, посилався на доводи і міркування, викладені у відзиві на позов, а також пояснив,  що строк платежу не настав зв’язку з відсутністю акта прийому-передачі  предмета договору купівлі-продажу,  який є підставою для проведення оплати за нього відповідно до  пункту 4.2. договору.  Представник відповідача уточнив у судовому засіданні подане до початку  розгляду справи клопотання про витребування доказів та пояснив, що він просить витребувати у позивача оригінали вказаних договорів, накладних,  акту приймання передачі майна, акта звірки взаєморозрахунків, інших документів, які можуть свідчити про наявність чи відсутність боргу та які були передані позивачу. Також представник відповідача підтримав подане перед початком судового засідання клопотання про залучення ДП “Канів-Мол-Експо”  в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, та пояснив, що клопотання відповідача викликане тим, що 17.08.2007 року відбулася заміна керівників ТОВ “Канівмолсервіс”, але попереднім керівництвом не були передані господарські  документи, що свідчать про господарську діяльність відповідача, тому у відповідача відсутні оригінали будь-яких первинних документів, що підтверджують наявність чи відсутність заборгованості та її суму; крім цього, відповідач просить суд не приймати до уваги акт звірки взаємних розрахунків, оскільки він підписувався по-суті однією і тією ж особою враховуючи те,  що Дорошенко С.Г. була директором і ТОВ “Канівмолсервіс”, і ДП “Канів-Мол-Експо”.  Відповідач  не заявляв клопотання  про продовження строку розгляду спору.
У судовому  засіданні 08.10.2007 року представник відповідача заявив усне клопотання про зупинення провадження у справі  на підставі ч. 1 ст. 79 ГПК України в зв’язку з поданням  ТОВ “Канівмолсервіс” позовної заяви про визнання недійсним договору купівлі –продажу майнових прав (оплатної цесії) від 18.07.2007 року, на якому позивач ґрунтує свої позовні вимоги у даній справі.
Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти зупинення провадження у справі з мотивів  безпідставності такого клопотання, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України суд може зупинити розгляд справи лише у разі наявності пов’язаної справи, а представник відповідача не надав суду доказів того,  що така справа порушена.
У судовому засіданні оголошувалася перерва із 05.10.2007 року по 08.10.2007 року.
Оцінивши докази у справі в їх сукупності, заслухавши пояснення та доводи представників сторін, суд  встановив наступне.
ЗАТ “Вінницький сиркомбінат” (позивач у справі) та Дочірнє підприємство “Канів-Мол-Експо” уклали договір купівлі –продажу майнових прав (оплатної цесії) від 18 липня 2007 року, за умовами якого позивач отримав право вимоги, всього об’єму фінансових зобов’язань ТОВ “Канівмолсервіс” (відповідача у справі) перед ДП “Канів-Мол-Експо” за договором купівлі –продажу рухомого майна від 21 жовтня 2006 року. Відповідно до вказаного договору купівлі –продажу ДП “Канів-Мол-Експо” продало, а ТОВ “Канівмолсервіс” придбало належні продавцеві на праві власності основні засоби, інше рухоме майно та товарно –матеріальні цінності, а покупець зобов’язався прийняти та оплатити вартість майна в порядку та на умовах, визначених цим договором. Перелік предмету договору вказаний у Додатках до цього Договору. Сторони не вказали про наявність інших договорів купівлі-продажу цього майна між цими ж сторонами.
Як вбачається із матеріалів справи, ДП “Канів-Мол-Експо” передав, а відповідач отримав вказане у договорі майно, про що сторони  склали та підписали видаткові накладні, скріпили їх печатками підприємств,  що підтверджує факт правомочності  їх підписання  сторонами, та відповідно до пункту 3.1 договору до ТОВ “Канівмолсервіс”, як покупця, з цього моменту перейшло право власності на вказане рухоме майно.  Суду надано також акт прийому-предачі предмету договору, що відповідає умові договору купівлі-продажу.
В пункті 3.4. договору вказано,  що  під час укладення Акту прийому-передачі предмета договору продавець зобов’язаний передати покупцю предмет договору та всю наявну документацію на предмет договору (сертифікати, паспорти, інструкції, технічну документацію тощо). Суду не подано доказів пред’явлення відповідачем протягом всього періоду після отримання майна будь-яких зауважень чи претензій щодо наявності документації. Доводи відповідача про те, що накладна не може бути підставою для вимоги оплати вартості майна та про те, що сторони домовилися саме про підписання акту приймання-передачі майна після перевірки його якості суд вважає такими, що не відповідають умовам договору, оскільки такий порядок оцінки майна не передбачений договором; суду не подано доказів пред’явлення відповідачем будь-яких зауважень чи претензій щодо якості, комплектності чи асортименту майна;  подальші дії відповідача та відсутність претензій сторін одна до одної протягом року, підписання та належне оформлення акта звірки взаємної заборгованості із зазначенням сум боргу підтверджують погодження сторонами саме такого оформлення документів. Тим більше, що це  майно було передане у заставу різним юридичним особам за договорами 1/08 від 14.08.2007 року та 2/08 від 15.08.2007 року, що вказано у Витягу із Державного реєстру обтяжень рухомого майна за 28.08.2007 року, зауваження чи претензії із вказаних питань також не  направлялися.
Відповідно до пункту 4.2. покупець зобов’язався оплатити вартість майна протягом 90 календарних днів з дати підписання сторонами акту прийому –передачі предмета договору. Оскільки суд встановив доведеність факту підписання сторонами такого акту,  тому суд вважає,  що строк оплати вартості майна настав і на даний час він  є простроченим. Із накладних та із акта звірки розрахунків вбачається,  що  залишок боргу  відповідача перед ДП  “Канів-Мол-Експо”  складав 38 793 356 грн. 51 коп. Суду не подано  доказів сплати вказаної суми коштів.
З огляду на викладене,  суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що не настав момент оплати вартості  майна.
Як встановлено, позивач набув право вимоги від відповідача боргу в сумі 38 793 356 грн. 51 коп. на підставі договору купівлі – продажу майнових прав (оплатної цесії) від 18.07.2007 року.
Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов’язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За договором від 18.07.2007 року позивач набув право вимоги від відповідача (боржника) всього об’єму його фінансових зобов’язань, тобто в сумі 38 793 356 грн. 51 коп.
Позивач повідомив відповідачу про відступлення права вимоги (цесію) листом від 18.07.07р., який отримав представник відповідача Касянович В.В. за довіреністю,  його підпис скріплено печаткою ТОВ  “Канівмолсервіс”.
Відповідач не виконав своє зобов’язання, кошти не перерахував. Факт наявності боргу відповідача на момент укладання договору від 18.07.2007 року підтверджувався в акті звірки взаєморозрахунків, не спростований відповідачем.  Повідомлення відповідача  про відсутність у нього оригіналів документів та  зміна керівників  товариства не може спростовувати наявність договірних зобов’язань відповідача перед ДП “Канів-Мол-Експо”, а отже, й перед позивачем,  як новим кредитором.
Відповідно до статті  174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою для виникнення  господарських зобов’язань, які  згідно зі статтями  193, 202 ГК України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства;  одностороння відмова від зобов’язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 ГК України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Таким чином, оскільки відповідач порушив свої зобов’язання за договором, не оплатив у повній сумі отримане ним нерухоме майно, тому з нього підлягає стягненню на користь позивача залишок боргу в сумі  38 793 356 грн. 51 коп., що відповідає ціні позову. Оскільки судові витрати не включаються до ціни позову, тому слід вважати, що позивачем заявлено позов на суму 38 793 356 грн. 51 коп. і позов підлягає задоволенню повністю.
Суд дослідив надані представниками позивача оригінали документів,    додані до позовної заяви копії відповідають оригіналам. Представник відповідача у судовому засіданні не виявив бажання оглянути оригінали поданих суду документів.  В частині вимоги у клопотанні відповідача  про витребування у позивача інших документів, які можуть свідчити про наявність чи відсутність боргу, клопотання не підлягає задоволенню в зв’язку з його необґрунтованістю.
Суд вважає, що відповідач не довів та належним чином не обґрунтував необхідність та правомірність залучення  ДП “Канів-Мол-Експо” до участі у справі як третю особу на стороні позивача, а суд не вбачає для цього підстав, тому клопотання  відповідача залишається без задоволення.
Доводи відповідача щодо нікчемності  та невідповідності чинному законодавству договору  купівлі –продажу майнових прав (оплатної цесії) від 18.07.2007 року  суд вважає безпідставними та необґрунтованими, виходячи із наступного.
Згідно статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно частини 2 статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі  визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Відповідач не довів і належними доказами не підтвердив нікчемність договору  оплатної цесії від 18.07.2007 року, його нікчемність не встановлена  законом.
Договір від 18.07.2007 року  та договір купівлі-продажу від 26.10.2006 року станом на день прийняття даного рішення не визнані недійсними в установленому законом порядку.
З огляду на викладене,  суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог позивача.
Клопотання  відповідача про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Згідно ч.1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.
Відповідачем не доведено неможливість розгляду даної справи, не доведено наявність іншої справи, пов’язаної із справою № 02/4052.  Позовні вимоги позивача у даній справі ґрунтуються на договорах від 18.07.2007 року та від 26.10.2006 року, які станом на день прийняття даного рішення не визнані недійсними в установленому законом порядку. Сам факт пред’явлення позову про визнання недійсним договору від 18.07.2007 року не може  бути підставою для зупинення провадження у справі,  оскільки  це не відповідало б припису ч. 1 ст. 79 ГПК України,  так як  такої справи ще не існує.  Представники відповідача ознайомилися із даною справою ще 28.08.2007 року і мали час для подання такого позову.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, суд не порушує права відповідача, оскільки у разі  визнання договору недійсним повністю чи частково та набрання відповідним рішенням суду законної сили,  рішення у даній справі може бути переглянуте за нововиявленими обставинами в порядку, встановленому ГПК України.
На підставі статті 49 ГПК України  з відповідача підлягають відшкодуванню позивачу понесені  останнім судові витрати   в повній сумі 25 618 грн.
Виходячи з викладеного,  керуючись ст. ст. 49, 27, 79, 82-85 ГПК України, суд
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути  оскаржене до Київського  міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя                                                                                           А.Д.Пащенко