АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
3/65  тел.(8-0412) 48-16-02
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2007 р.
Справа № 5/395-06

Житомирський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Вечірка І.О

суддів:
Зарудяної Л.О.

Ляхевич А.А.

при
секретарі                                                            Артемчук
О.Я. ,

за
участю представників сторін:

від
позивача:    ОСОБА_1. - суб'єкт
підприємницької діяльності,

від
відповідача: не з'явився,

розглянувши
апеляційну скаргу Державного підприємства "Тростянецький спиртовий
завод", смт.Тростянець Вінницької області

на
рішення Господарського суду Вінницької області

від
"15" травня 2007 р.  у справі №
5/395-06 (суддя Бенівський В.І.)

за  позовом Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1, м.Вінниця

до
Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод",
смт.Тростянець Вінницької області

про
стягнення заборгованості на суму 19766,85грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 15.05.2007р. у
справі №5/395-06 частково задоволено позов Суб'єкта підприємницької діяльності
- фізичної особи ОСОБА_1 та стягнуто на його користь з Державного підприємства
"Тростянецький спиртовий завод", смт.Тростянець Вінницької області
15000,00грн. додаткової винагороди, 150,00грн. витрат по сплаті державного
мита, 89,56грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.
У задоволенні вимог в частині оплати витрат, здійснених під час провадження у
справі про банкрутство в сумі 2274,85грн. та виплати заборгованості з оплати
праці в сумі 2492,00грн. відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати рішення господарського суду від 15.05.2007р.,
посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зокрема, відповідач
вказує на те, що ухвалу господарського суду від 17.04.2007р. про призначення
судового засідання на 26.04.2007р., відповідач отримав із запізненням, оскільки
ухвала була відправлена лише 30.04.2007р., що підтверджується штемпелем на
поштовому конверті. Представник відповідача в судове засідання 26.04.2007р. не
з'явився, оскільки не був належним чином повідомлений про дане засідання.
Ухвалою суду від 26.04.2007р. розгляд справи було відкладено на 15.05.2007р.
Проте, зазначена ухвала, також була відправлена лише 15.05.2007р. Даний факт
підтверджується копією поштового конверта де вказано, що датою відправки
поштової кореспонденції є 15.05.2007р. Таким чином, не відповідає дійсності
твердження Господарського суду Вінницької області про те, що представники
сторін були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.
Відповідач, пославшись на норми Цивільного процесуального кодексу, вказує на
те, що рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо
справу розглянуто за відсутності будь-кого з осіб, які беруть участь у справі,
належним чином не повідомлених про час і місце судового засідання.

Відповідач свого представника в судові засідання апеляційного
господарського суду не направив, про причини неявки суд не повідомив.

Зважаючи на те, що ухвалу господарського суду від 13.08.2007р. про
призначення розгляду апеляційної скарги на 11.10.2007р. було направлено на
адресу відповідача 15.08.2007р. рекомендованою кореспонденцією та ухвалу
апеляційного господарського суду від 11.10.2007р. про відкладення розгляду
апеляційної скарги на 08.11.2007р. направлено відповідачу 26.10.2007р., що
підтверджується реєстрами відправки рекомендованих листів від 15.08.2007р. та
26.10.2007р., відповідно, колегія суддів апеляційного господарського суду
вважає, що відповідача було належним чином повідомлено про час та місце
розгляду апеляційної скарги.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні
просив рішення господарського суду від 15.05.2007р. залишити без змін, а апеляційну
скаргу ДП "Тростянецький спиртовий завод" - без задоволення. В своєму
відзиві позивач вказує на те, що безпідставним є посилання скаржника на норми
Цивільного процесуального  кодексу
України, оскільки господарські суди керуються процесуальними нормами,
встановленими Господарським процесуальним кодексом України. Позивач, також,
зазначив, що ДП "Тростянецький спиртовий завод" більше ніж два роки
уникає виплати зобов'язання, взятого на себе відповідно до договору від
17.05.2005р. Строк виконання зобов'язання по сплаті 15000,00грн. - додаткової
винагороди по договору надання послуг розпорядника майна від 17.05.2005р.
настав 07.10.2005р., коли ухвалою Господарського суду Вінницької області було
затверджено мирову угоду. Крім того, позивач просить врахувати той факт, що
відповідач жодного разу не надав відзиву стосовно розгляду питань по суті спору
та не надав доказів, які б спростовували доводи позивача.

Вислухавши представника позивача, дослідивши доводи апеляційної
скарги та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Господарського
суду Вінницької області знаходилась справа №10/67-05 про визнання банкрутом
Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод", порушена
ухвалою від 05.04.2005р.

Ухвалою господарського суду від 16.05.2005р. у справі №10/67-05
зобов'язано ДП "Барський спиртовий комбінат" подати оголошення до
офіційного друкованого органу  України
про порушення справи про банкрутство, введено процедуру розпорядження майном ДП
"Тростянецький спиртовий завод" та розпорядником майна боржника
призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1.

17.05.2005р. між Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1
(виконавець), який надавав послуги розпорядника майна і діяв на підставі
ліцензії серії АБ №216909, виданої Міністерством економіки України від
19.04.2005р. та ДП "Тростянецький спиртовий завод" (замовник) був
укладений договір про надання послуг розпорядника майна (а.с. 6-8). Предметом
даного договору, згідно з п. 1.1, є забезпечення майнових інтересів замовника,
передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом" та надання послуг розпорядника майна по
порушеній Господарським судом Вінницької області справі №10/67-05 про
банкрутство ДП "Тростянецький спиртовий завод".

На виконання вимог Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", арбітражний
керуючий - розпорядник майна ДП "Тростянецький спиртовий завод"ОСОБА_1.
спільно з виконуючим обов'язки директора боржника розглянули зави конкурсних
кредиторів, з вимогами до боржника. За наслідками розгляду зазначених вимог,
розпорядником майна був складений реєстр вимог кредиторів ДП
"Тростянецький спиртовий завод".

За результатами розгляду справи в попередньому засіданні,
господарський суд ухвалою від 10.08.2005р., затвердив реєстр вимог кредиторів
ДП "Тростянецький спиртовий завод" та визнав вимоги кредиторів до
боржника на суму 5770529,95грн.

26.08.2005р. відбулося засідання загальних зборів кредиторів, де
обрано комітет кредиторів ДП "Тростянецький спиртовий завод".

На засіданні комітету кредиторів 26.08.2005р., при розгляді
питання щодо застосування до боржника подальших судових процедур, комітетом
прийнято рішення про  укладення  мирової угоди. Крім того, комітетом прийнято
рішення про  затвердження розміру оплати
послуг арбітражного керуючого в сумі двох мінімальних розмірів заробітних плат
на місяць.

Позивач в позовній заяві просив стягнути з ДП "Тростянецький
спиртовий завод" 19766,85грн. заборгованості, серед яких 2492,00грн.
заробітна плата, 2274,85грн. витрати, здійснені під час провадження у справі
про банкрутство та 15000,0грн. додаткова винагорода.

Умовами пункту 4.1 договору від 17.05.2005р. про надання послуг
передбачено, що за надані послуги розпорядника майна замовник - ДП
"Тростянецький спиртовий завод" нараховує виконавцю щомісячно
заробітну плату в розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Матеріали справи свідчать про те, що на засіданні комітету
кредиторів ДП "Тростянецький спиртовий завод" 13.09.2005р. були
погоджені умови мирової угоди та прийнято рішення про її підписання. На цьому ж
засіданні, при розгляді питання другого порядку денного комітетом кредиторів
затверджені витрати арбітражного керуючого - розпорядника майна ОСОБА_1,
здійснені ним під час провадження у справі про банкрутство.

Згідно з  підпунктом
"г" частини 1 ст. 31 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у першу чергу
задовольняються,  витрати, пов'язані з
провадженням у справі про банкрутство, у тому числі, витрати на оплату праці
арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Оскільки заборгованість ДП "Тростянецький спиртовий
завод" погашена не була, позивач 28.03.2006р. направив відповідачу
претензію №1 з вимогою погашення суми боргу в розмірі 19776,85грн. (а.с.
18-19).

Відповідач у відповіді на претензію заборгованість перед
арбітражним керуючим ОСОБА_1. визнав частково, на суму 2274,85грн. - витрати
під час провадження у справі та 2492,00грн. - заробітна плата. Додаткову
винагороду арбітражному керуючому в розмірі 15000,00грн. ДП "Тростянецький
спиртовий завод" не визнає, посилаючись на те, що судом не було
затверджено зазначену винагороду.

15.05.2007р. до господарського суду надійшла заява арбітражного
керуючого ОСОБА_1 про зменшення позовних вимог на суму  4766,85грн. - оплата праці арбітражного
керуючого та витрати, здійснені під час провадження у справі про банкрутство
(а.с.38). При цьому, позивач посилався на те, що позовні вимоги в частині
оплати витрат, здійснених під час провадження у справі про банкрутство на суму
2274,85грн. були задоволені відповідачем після подання позовної заяви до суду,
а заборгованість з оплати праці в сумі 2492,00грн. була погашена ще до
звернення з позовом, але у зв'язку з тим, що банком не були вчасно надані
виписки по особовому рахунку, зазначена сума не була врахована при подачі
позовної заяви.

З урахуванням зазначених обставин, місцевий господарський суд правомірно
відмовив позивачу у задоволенні вимог в частині оплати витрат, здійснених під
час провадження у справі про банкрутство в сумі 2274,85грн. та виплати
заборгованості з оплати праці арбітражного керуючого ОСОБА_1 в сумі 2492,00грн.

В позовній заяві та заяві про зменшення розміру позовних вимог,
позивач просив стягнути з ДП "Тростянецький спиртовий завод" на його
користь 15000,00грн. додаткової винагороди.

Пунктом 4.2 договору  про
надання послуг розпорядника майна від 17.05.2005р. передбачено, що замовник
нараховує виконавцю додаткову винагороду в розмірі 15000,00грн.  Додаткова винагорода виплачується виконавцю
за таких умов: належної роботи виконавця з комітетом кредиторів та створення
умов комітету для заключення в стислі терміни мирової угоди з замовником на
найвигідніших для нього умовах, розробка проекту мирової угоди та здійснення
інших заходів, спрямованих на прискорення завершення справи про банкрутство (п.
4.3 договору).

Згідно до п. 4.4 розрахунок, у відповідності до п. 4.1 та 4.2
цього договору, здійснюється замовником після затвердження господарським судом
мирової угоди з кредиторами та підписання акту прийому-передачі виконаних робіт
(надання послуг).

Матеріали справи свідчать про те, що ухвалою господарського суду
від 07.10.2005р. затверджено мирову угоду від 13.09.2005р. та додаток №1, який
є невід'ємною її частиною, у справі про банкрутство ДП "Тростянецький
спиртовий завод", припинено провадження у справі №10/67-05, скасовано
мораторій на задоволення вимог кредиторів та заборону відчуження майна,
введений ухвалою господарського суду від 05.04.2005р. та припинено повноваження
арбітражного керуючого - розпорядника майна ОСОБА_1 (а.с. 9-14).

Позивач в засіданні апеляційного господарського суду пояснив, що
мирова угода у справі №10/67-05 про банкрутство ДП "Тростянецький
спиртовий завод" була укладена у стислі терміни, з відстрочкою виконання
боргових зобов'язань терміном на три роки, що є вигідним для боржника, оскільки
дало змогу відновити господарську діяльність у короткий строк. Крім того,
позивач зазначив, що строк виконання зобов'язань по сплаті 15000,00грн.
додаткової винагороди по договору про надання послуг від 17.05.2005р. настав
07.10.2005р., тобто з дня, коли господарським судом затверджено мирову угоду у
справі про банкрутство ДП "Тростянецький спиртовий завод".

Як вбачається з листа, адресованого Господарському суду Вінницької
області №253 від 15.09.2005р., виконуючий обов'язки директора ДП
"Тростянецький спиртовий завод" Нижник О.О. зобов'язався відшкодувати
усі витрати, відшкодування яких передбачено у першу чергу, відповідно до статті
31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом", а також додаткову винагороду розпоряднику майна ОСОБА_1.
в розмірі 15000,00грн. (а.с. 15-16).

Слід зазначити, що у разі укладання договору про надання послуг,
між сторонами, в даному випадку Замовник (ДП "Тростянецький спиртовий
завод") та Виконавець (арбітражний керуючийОСОБА_1), за визначенням ст.
174 Господарського кодексу України, виникають господарські зобов'язання, які в
свою чергу регулюються не тільки Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а й господарським
та цивільним законодавством. Згідно ст. 173 Господарського кодексу України,
господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання
та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,
передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у
тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має
право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Таким чином між
сторонами виникли господарські зобов'язання, які підпадають під дію
Господарського кодексу України і відповідно до ст. 193 якого, підлягають
виконанню належним чином обома сторонами. Скаржник не надав господарському суду
доказів, які свідчать про неналежне виконання позивачем взятих на себе
зобов'язань.

Умовами договору про надання послуг від 17.05.2005р. не
передбачено, що списання частини основного боргу або штрафних санкцій є
обов'язковою умовою найвигіднішого укладення мирової угоди у справі №10/67-05
про банкрутство ДП "Тростянецький спиртовий завод". За таких
обставин, невнесення до мирової угоди умов про списання частини боргу не може
бути підставою для висновку про неналежне виконання позивачем своїх
зобов'язань.

З урахуванням викладених обставин, суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про
стягнення  з відповідача на
користь позивача додаткової винагороди в розмірі 15000,00грн.

Посилання скаржника у відповіді на претензію позивача на те, що
додаткова винагорода не була затверджена господарським  судом в справі про банкрутство не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки зазначена винагорода була визначена умовами договору
між позивачем і відповідачем, а не встановлена кредиторами.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга Державного підприємства
"Тростянецький спиртовий завод" не підлягає задоволенню, а рішення
господарського суду Вінницької області від 15.05.2007р. має бути залишено без
змін.

Керуючись ст.ст.  101,103,105 Господарського процесуального
кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Вінницької області від 15 травня
2007 року у справі №5/395-06 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного
підприємства "Тростянецький спиртовий завод", смт.Тростянець
Вінницької області - без задоволення.

2. Справу №5/395-06 повернути до Господарського суду Вінницької
області.

Головуючий
суддя
Вечірко І.О

судді:

Зарудяна Л.О.

Ляхевич А.А.

Віддрук. 4 прим.

1
- до справи,

2,3
- сторонам

4
- в наряд