ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  30/444

20.11.07

За позовом        Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло»

до                        Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна»

про                      визнання права власності та зобов’язання винити дії

Суддя   Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача         Мальована В.А. –представник за довіреністю № б/н від 25.10.07.;

Від відповідача     Пузир А.М. - представник за довіреністю № 35246 від 12.10.05.

ОБСТАВИНИ  СПРАВИ :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло» до Комунального підприємства „Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна” про:

- визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло»право власності на нежилі приміщення  на першому, другому та мансардному поверхах в літері «Б»загальною площею 2 455,7 кв. м, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Боженка, 86;

- зобов’язання відповідача зареєструвати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло»право власності на нежилі приміщення  на першому, другому та мансардному поверхах в літері «Б»загальною площею 2 455,7 кв. м, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Боженка, 86 та видати реєстраційне посвідчення на зазначену нерухомість.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем було відмовлено позивачу  у здійсненні державної реєстрації права власності на спірне майно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.07. порушено провадження у справі № 30/444, розгляд справи призначено на 22.11.07. о 14-15.

22.11.07. представником позивача через канцелярію Господарського суду міста Києва на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України було подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло» просить суд:

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло»право власності на самостійний об’єкт нерухомості –нежилі приміщення на першому, другому та мансардному поверхах в літері «Б»загальною площею 2 455,7 кв. м, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Боженка, 86;

- зобов’язання відповідача зареєструвати за  Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло» право власності на самостійний об’єкт нерухомості –нежилі приміщення на першому, другому та мансардному поверхах в літері «Б»загальною площею 2 455,7 кв. м, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Боженка, 86, та видати реєстраційне посвідчення на зазначену нерухомість.

Представником позивача в судовому засіданні 22.11.07. заявлено усне клопотання про покладення судових витрат на Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло».

Представник відповідача в судовому засіданні 22.11.07. в усній формі проти позову заперечує та просить суд відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог повністю.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

23.11.05. між підприємством «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва»(Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло»(Покупець) було укладено Договір Купівлі-продажу  (надалі - Договір), відповідно до умов якого  Продавець зобов’язався передати у власність на оплатній основі Покупцю 33/1000 частин від нежилого приміщення корпусу набірного цеху  (в літ. Б) загальною площею 1 178,22 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Боженка, 86.

У відповідності до п. 3.4 Договору, передача об’єкта та відповідних документів щодо об’єкта , про який йдеться  вданому Договорі, здійснюється Продавцем  Покупцю після підписання та нотаріального посвідчення  цього Договору на підставі  Актів прийому-передачі, які підписуються поетапно.

Зазначений Договір було посвідчено  приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу  Кучеренко Н.П., та зареєстровано в реєстрі за      № 6450.

У відповідності до матеріалів справи, сторонами 01.12.05. було підписано акт прийому-передачі спірного майна, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Боженка, 86 літ. Б.

Позивач зазначає, що з метою реєстрації права власності на спірне майно він 24.09.07. звернувся до  відповідача для проведення технічної інвентаризації об'єкта.

ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Світло»вказує на те, що за результатами проведення технічної інвентаризації (згідно технічного паспорту) було встановлено, що площа зазначеного об’єкту складає 2455,7 кв.м.

Позивач зазначає, що вказана вище площа не була врахована в Договорі, в зв’язку з обмеженим доступом до нього позивача до моменту вчинення правочину, а також в зв’язку з тим, що бувший власник об’єкту не довів до відома позивача, що відчужуваний об’єкт включав в себе матеріали для переобладнання об’єкту, тобто частково являвся об’єктом незавершеного будівництва.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі Договору купівлі-продажу від 23.11.05. за Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло» 24.03.06. на праві приватної власності Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна було зареєстровано  нежилі приміщення корпусу набірного цеху загальною площею 1 178,22 кв. м, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Боженка, 86 літ. Б, що підтверджується реєстраційним посвідченням     № 026024 (копія якого міститься в матеріалах справи).

З метою дотримання вимог закону 17.09.07. позивач звернувся до відповідача із заявою про реєстрацію права власності на придбаний об’єкт, з врахуванням всіх зазначених в оцінювальному акті площ, та надав відповідачу повний пакет необхідних для цього документів.

Однак, як зазначає позивач, Комунальне підприємство „Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна” своїм листом від 27.09.07. № 28023 позивачу було відмовлено в реєстрації права власності на спірне майно, мотивуючи це  тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло»не подано правовстановлюючого документу.

Разом з тим, 19.10.07. відповідачем було надано позивачу технічний паспорт, в якому зазначено всі вище перелічені площі приміщень (копія технічного паспорту додається).

В зв’язку з вищевикладеним, позивач вважає, що відповідач своїми діями,  а саме, відмовою в здійсненні державної реєстрації спірного майна, порушує його право власності на самостійний об’єкт нерухомості –нежилі приміщення на першому, другому та мансардному поверхах в літері «Б»загальною площею 2 455,7 кв. м, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Боженка, 86, не дозволяючи здійснювати повноцінне користування, володіння та розпорядження ним.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 Цивільного кодексу України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

Частиною 2 ст. 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 321 Цивільного кодексу  України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, наявними у справі доказами доведено, що позивач набув право власності на спірне майно правомірно, у відповідності до Договору купівлі-продажу від 23.11.05., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кучеренко Н.П.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу  України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 147 Господарського кодексу України, право власності та інші майнові права суб’єкта господарювання захищаються у спосіб, зазначений у статті 20 цього кодексу.

Статтею 20 Господарського кодексу України  встановлено, що права та законні інтереси суб’єктів господарювання захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав, установлення, зміни і припинення господарських правовідносин, іншими способами, передбаченими законом.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло»право власності на самостійний об’єкт нерухомості –нежилі приміщення на першому, другому та мансардному поверхах в літері «Б»загальною площею 2 455,7 кв. м, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Боженка, 86 є обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», обов’язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав.

Частиною 1 ст. 181 Цивільного кодексу України та стаття 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».визначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об’єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Судом встановлено, що позивачем були подані відповідачу всі належним чином оформлені документи для проведення державної реєстрації права власності на об’єкт незавершеного будівництв, передбачені ст. 331 Цивільного кодексу України. Аналогічна позиція по питанню державної реєстрації прав власності на об'єкти незавершеного будівництва викладена Міністерством юстиції України у листі від 10.05.06. № 19-32/1.

Таким чином, суд приходить до висновку, що об’єкт незавершеного будівництва є нерухомим майном, право власності на яке підлягає реєстрації у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Таким чином, Комунальне підприємство „Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна” безпідставно відмовило позивачу в реєстрації права власності на самостійний об’єкт нерухомості –нежилі приміщення на першому, другому та мансардному поверхах в літері «Б»загальною площею 2 455,7 кв. м, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Боженка, 86.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло»є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до усного клопотання позивача, судові витрати покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,  –

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло»задовольнити повністю.

2.          Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло»(03056, м. Київ, проспект Перемоги, 37, корп. 7, к. 229, ) право власності на самостійний об’єкт нерухомості –нежилі приміщення на першому, другому та мансардному поверхах в літері «Б»загальною площею 2 455,7 кв. м, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Боженка, 86.

3.          Зобов’язати Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна»(01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 4 в, ) зареєструвати за  Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло»(03056, м. Київ, проспект Перемоги, 37, корп. 7, к. 229, )  право власності на самостійний об’єкт нерухомості –нежилі приміщення на першому, другому та мансардному поверхах в літері «Б»загальною площею 2 455,7 кв. м, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Боженка, 86, та видати реєстраційне посвідчення на зазначену нерухомість.

4.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5.          Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до вимог ст.84 ГПК України.

Суддя                                                                                                              Т.М.Ващенко