ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.07                                                                                        Справа №  20/152д/07

Суддя   Гандюкова  Л.П.

м.Запоріжжя

За позовом Управління комунальної власності Запорізької міської ради, м.Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Бліс”, м. Запоріжжя

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:  Виконавчий комітет Запорізької міської ради, м.Запоріжжя

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:  Запорізька міська рада, м.Запоріжжя

про розірвання договору оренди та повернення об’єкту оренди

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача   –   Фоміна О.М. (довіреність  №10  від 11.01.2007р.);

Від відповідача  –Єрмоленко О.М. (довіреність б/н від 04.04.2007р.);

Сілецький Ю.І. (довіреність  №2 від 30.05.2007р.);

Від Виконкому Запорізької міської ради –

Фоміна О.М. (довіреність№01-17/1492 від 19.10.2006р.);

Від Запорізької міської ради –не з’явився;

СУТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про розірвання договору оренди майнового комплексу №772 від 20.02.2001р., укладеного між Запорізькою міською радою в особі Управління комунальної власності Запорізької міської ради та ТОВ “Бліс”.

Ухвалою господарського суду від 19.03.2007р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі № 20/152д/07,  судове засідання  призначено на 11.04.2007р. Ухвалою суду від 11.04.2007р. на підставі ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на 25.04.2007р. Ухвалою суду від 25.04.2007р. в порядку ст.27 ГПК України до участі у справі №20/152д/07 залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача –Запорізьку міську раду, цією ж ухвалою розгляд справи    відкладено на 14.05.2007р. Ухвалою голови господарського суду Запорізької області в порядку ст.69 ГПК України строк вирішення спору у справі продовжений на один місяць –до 14.06.2007р. Ухвалою суду від 14.05.2007р. розгляд справи відкладено на 31.05.2007р.

31.05.2007р. справу розглянуто, за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві, в обґрунтування своїх вимог, зокрема, вказує, що по-перше: відповідно до п.1 рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 25.01.2001р. №31/2 та п.п. 1.3, 5.1 договору цільовим призначенням функціонування об’єктів оренди було визначено –створення фольклорно-історико-етнографічного комплексу “700-річний Запорізький дуб” та використання об’єктів виключно з цією метою. В оренду відповідачу також передані земельні ділянки для розташування історико-культурного центру “Запорізький дуб” та виконання благоустрою зеленого амфітеатру. Протягом всього періоду оренди відповідачем  зобов’язання  по цільовому використанню об’єкту не виконано. По-друге  відповідач був звільнений від орендної плати за користування майном до часу введення об’єкту в експлуатацію, але за весь час оренди –протягом 6 років, ним відповідні заходи з цього приводу не здійсненні. Незважаючи на це, господарська діяльність в сфері надання послуг громадського харчування в об’єктах оренди здійснюється відповідачем з 2001 року. Зазначені дії є свідченням свідомого ухилення від плати за користування орендованим майном.   На підставі п.п. 1.3, 5.1, 10.4  Договору, ст.ст. 13, 18, 26  Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, ст.73 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, ч.3 ст.18 Закону України “Про основи містобудування”, п.2 ст.651 ЦК України, п.13 роз’яснень Вищого арбітражного суду України “Про деякі питання практики застосування Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, просить позов задовольнити,  розірвати договір оренди №772 від 20.02.2001р. та зобов’язати відповідача повернути об’єкт оренди з підписом акту прийому-передачі.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, мотивуючи наступним. Для виконання зобов’язань за договором оренди ТОВ “Бліс” уклало з Обласним  благодійним фондом сприяння розвитку української духовності та культури “Запорізькі святині” договір про спільну діяльність №35 від 07.06.2001р., предметом якого є об’єднання грошових коштів, майна та трудових зусиль, спільно діяти у сфері реконструкції об’єктів соціальної сфери, а саме реконструкція культурно-етнографічного комплексу “Запорізький дуб”. При передачі об’єкта в оренду підприємству було передано в комплексі, у тому числі і кафе, таким чином і вводити у в експлуатацію об’єкт оренди ТОВ “Бліс” повинно комплексом, а не окремими його частинами. Порушення відповідачем стосовно не внесення орендної плати є відносним, так як згідно п.5.2 договору орендар зобов’язаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату, але даний пункт договору суперечить рішенню №31/2 від 25.01.2001р. згідно з п.4 якого ТОВ “Бліс” було  звільнено від обов’язку вносити орендну плату до моменту вводу об’єкта в експлуатацію. Про скасування п.4 рішення виконавчого комітету від 25.01.2001р. №31/2 рішенням Запорізької міської ради №153/2 від 19.04.2006р. ТОВ “Бліс” стало відомо 20.02.2007р. Після чого,  останнє виконало усі викладені в листі вимоги. Оцінка здійснена ПП “Інженерно-консультаційним центром “С.В.А.-консалтінг” станом на 28.02.2007р. На даний час ТОВ “Бліс” веде ремонтні роботи, сплачує податок на землю, сподівається довести до логічного завершення роботи, пов’язані з покращенням переданого в оренду об’єкту.

Третя особа –виконавчий комітет Запорізької міської ради письмових пояснень по суті спору не надала. У судовому засіданні представник усно підтримав позовні вимоги позивача.

Третя особа –Запорізька міська рада у судові засідання не з’явилась, пояснень по суті спору не представила, про місце та час судового засідання повідомлена належним чином.

Суд визнав наявні матеріали достатніми для розгляду справи в порядку ст.75 ГПК України у відсутність третьої особи.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін,  третьої особи, суд

ВСТАНОВИВ:

20.02.2001р. між Запорізькою міською радою в особі начальника управління комунальної власності міської ради (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Бліс” (орендар за договором, відповідач у справі) був укладений договір  №772 оренди майнового комплексу історико-культурного центру “Запорізький дуб”, відповідно до якого орендодавець на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 25.01.2001р. №31/2 передав, а орендар прийняв в строкове платне користування майновий комплекс історико-культурного центру “Запорізький дуб” по вулиці Тараса Бульби, 14. До об’єкту оренди згідно з паспортом бюро технічної інвентаризації, підготовленого станом на 11.09.1990р.з реєстрацією поточних змін від 08.12.2000р., включені: окремостояча будівля кафе (літера “А”) та магазин (літера “Б”), з’єднані між собою верандою (літера “б”).

Відповідно до п.4.1 амортизаційні відрахування на об’єкт оренди нараховує і залишає у своєму розпорядженні орендар. Амортизаційні відрахування використовуються на повне відновлення об’єкту оренди.

Обов’язки орендаря визначені в розділі 5 договору. Орендар зобов’язався, зокрема, використовувати об’єкт оренди тільки у відповідності з його цільовим призначенням та умовами цього договору (п.5.1); своєчасно і в повному обсязі вносити орендодавцю орендну плату (п.5.2); зберігати об’єкт оренди, запобігати його пошкодженню та псуванню. Утримувати об’єкт оренди в порядку, передбаченому санітарними та протипожежними правилами, а також правилами експлуатації технічного обладнання (п.5.3); здійснити реконструкцію та капітальний ремонт (поліпшення) об’єкту оренди (п.5.4); виконати капітальний ремонт та реконструкцію (поліпшення) об’єкта оренди в установленому порядку з письмової згоди орендодавця, головного управління архітектури і містобудування та відповідних організацій, що володіють інженерними комунікаціями  даному районі. Для погодження орендар надає орендодавцю: перелік поліпшень, обсяги запланованих робіт, проект, кошторис витрат на проведення робіт, пов’язаних з поліпшенням об’єкту оренди (п.5.5); оформити документи на право користування земельною ділянкою (п.5.6).

Договір укладено з 20.02.2001р. по 20.01.2011р. (п. 10.1).

Згідно з п.10.4 договору на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду, арбітражного суду у разі невиконання сторонами  своїх зобов’язань та з інших підстав, передбачених законодавством України та цим договором.

23.05.2005р. до договору оренди від 20.02.2001р. №772 укладено додаткову угоду, згідно з якою в назві договору та в п.1.1 розділу 1 “Предмет договору” замість слів “..майновий комплекс історико-культурного центру “Запорізький дуб”...” читати: “.. . окремо стоячі будівлі: будівля кафе (літ.А), артзал (літ.Б), кіоск сувенірів (літ. Б-1) та навіс (літ.Е), які розташовані на території історико –культурного центру “Запорізький дуб”...”.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно (серія ЯЯЯ №720481), витягу про реєстрацію права власності на нерухому майно Орендного підприємства Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації №11623590 від 22.08.2006р. будівля кафе літ.А, артзал літ.Б, кіоск сувенірів літ.Б-1, розташовані за адресою: м.Запоріжжя, вул. Тараса Бульби, буд.14, є власністю територіальної громади м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу  застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з п.4 Прикінцевих положень Господарського кодексу України до господарських відносин, що виникли до набрання чинності відповідними положеннями Господарського кодексу України, зазначені положення застосовуються щодо тих прав і обов’язків, які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями.

Правовідносини сторін виникли у 2001р. і продовжують існувати після 01.01.2004р., тому суд застосовує норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України , ст.193 Господарського кодексу України,  зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Оскільки будівлі, які є предметом договору оренди, відносяться до комунальної власності, відносини між сторонами регулюються Законом України “Про орендну державного та комунального майна”.

Предметом спору є розірвання договору оренди №772 від 20.02.2001р. та зобов’язання відповідача повернути позивачу об’єкт оренди з підписанням акту прийому – передачі. Підставою для розірвання договору позивач вважає істотне порушення умов договору та норм чинного законодавства, а саме:

-          ст.18 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, п.п.1.1,5.1 договору  щодо цільового призначення використання об’єктів оренди, збереження та запобігання пошкодженню орендованого майна;

-          ч.3 ст.18 Закону України “Про основи містобудування” щодо обов’язковості введення об’єкту в експлуатацію та користування орендованими об’єктами без додержання даних вимог;

-          наявним є факт ухилення відповідача від сплати орендної плати внаслідок не здійснення дій по введенню об’єкта в експлуатацію;

-          ст.23 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, п.4.1 договору щодо нарахування орендарем амортизаційних відрахувань, які повинні використовуватися на відновлення орендованого майна;

-          не здійснена незалежна оцінка об’єкту оренди для подальшого нарахування позивачем орендної плати за користування спорудами.

Статтею  18 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” встановлені  основні обов'язки орендаря, а саме: 1. За   договором   оренди  орендаря  може  бути  зобов'язано використовувати об'єкт оренди за цільовим призначенням  відповідно до   профілю   виробничої  діяльності  підприємства,  майно  якого передано в оренду,  та виробляти продукцію в  обсягах,  необхідних для задоволення потреб регіону. 2. Орендар   зобов'язаний   використовувати   та    зберігати орендоване  майно  відповідно  до  умов договору,  запобігати його пошкодженню, псуванню.  3. Орендар  зобов'язаний  вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно з п.1.3 договору об’єкт оренди використовується орендарем на правах оренди для створення фольклорно –історико-етнографічного комплексу “700-річний Запорізький дуб”. Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 договору орендар зобов’язався використовувати об’єкт оренди тільки у відповідності з його цільовим призначенням та умовами цього договору; своєчасно та в повному обсязі вносити орендодавцю орендну плату.

Статтею 285 Господарського кодексу України також передбачений обов’язок орендаря своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Разом з цим, п.4 рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №31/2 від 25.01.2001р. “Про передачу в оренду ТОВ “Бліс” майнового комплексу ...” звільнено ТОВ “Бліс” від орендної плати за користування майновим комплексом до часу введення об’єкта в експлуатацію.  Цим же рішенням ТОВ “Бліс” зобов’язано здійснити реконструкцію та капітальний ремонт будівель і споруд майнового комплексу в установленому порядку.

Однак, ані в зазначеному рішенні, ані у договорі оренди не встановлено термін здійснення реконструкції та капітального ремонту будівель і споруд майнового комплексу  та термін  введення об’єкта у експлуатацію.

Пунктом 11.2 договору оренди №772 встановлено, що орендар звільняється від орендної плати за користування об’єктом оренди на період проведення капітального ремонту та реконструкції до моменту введення його в експлуатацію. Термін проведення капітального ремонту та реконструкції визначається після виконання проекту, розробки кошторису та визначення обсягу робіт і оформлюється шляхом підписання додаткової угоди.

Згідно з актом від 14.03.2005р. перевірки виконання умов договору оренди від 20.02.2001р. №772, проведеної у складі працівників управління комунальної власності міської ради (склад комісії не відповідає наказу №12 від 01.12.2005р. про затвердження складу комісії) , за результатами проведення перевірки, з метою усунення встановлених порушень та недоліків виконання умов договору, комісія прийшла до висновку, що орендарю необхідно терміном до 01.05.2005р. надати до управління комунальної власності міської ради копію акта про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта оренди, внести зміни до договору оренди в частині об’єкта оренди та мети використання, а саме: замість майнового комплексу історико-культурного центру по вул. Тараса Бульби, 14 об’єктом оренди визначити окремо стоячі будівлі, які розташовані на території історико-культурного центру, з метою використання під кафе; терміном до 20.04.2005р. необхідно повідомити управління комунальної власності Запорізької міської ради про суми нарахування амортизаційних відрахувань на будівлі за весь період оренди та їх використання. Крім того,  за висновками комісії відповідно до вимог чинного законодавства та відповідних рішень Запорізької міської ради необхідно здійснити перерахунок розміру орендної плати та зобов’язати орендаря сплатити відповідну суму до місцевого бюджету з моменту функціонування кафе, а саме: з 05.10.2001р. Зазначений акт комісії орендарем не підписаний, відмітки про його вручення, направлення відповідачу чи відмови від підпису немає.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №143/5 від 28.04.2005р. внесено зміни до рішення виконавчого комітету міської ради від 25.01.2001р.№31/2, а саме:  в назві та по тексту рішення замість слів “...майновий комплекс історико-культурного центру “Запорізький дуб...” читати “...окремо стоячі будівлі (літ.А-1, Б-1), веранда (літ.б), які розташовані на території історико-культурного центру “Запорізький дуб”...”.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №153/2 від 19.04.2006р. скасовано п.4 рішення виконавчого комітету Запорізької міськради від 25.01.2001р. №31/2 та вирішено управлінню комунальної власності міської ради та ТОВ “Бліс” внести зміни до договору оренди від 20.02.2001р. №772, здійснивши перерахунок розміру орендної плати відповідно до чинних рішень Запорізької міської ради з урахуванням цільового використання об’єктів. При цьому підставою для скасування п.4 рішення вказано не порушення  договірних зобов’язань   ТОВ “Бліс”, а рішення прийнято з метою ефективного використання комунального майна та виконання місцевого бюджету м.Запоріжжя на 2006 рік в частині надходжень плати за оренду комунального майна.

Доказів  своєчасного повідомлення про це рішення   ТОВ “Бліс” , внесення змін до договору оренди від 20.02.2001р. №722 позивачем та третіми особами суду не надано.   При цьому суд зазначає, що згідно з матеріалами справи 03.05.2006р. на виконання вищезазначеного рішення від 19.04.2006р. №153/2 Управління комунальної власності Запорізької міської ради направило ТОВ “Бліс” лист №695, яким повідомлено, що орендарю необхідно здійснити незалежну оцінку окремо стоячих будівель та визначити розмір власних витрат в процесі реконструкції та ремонту об’єкта права комунальної власності. Листом №1727 (1757) від 14.11.2006р. ТОВ “Бліс” повідомлено про необхідність терміново надати до управління комунальної власності незалежну оцінку. У разі невиконання зазначеної вимоги в 10-денний термін попереджено про порушення питання дострокового розірвання договору оренди від 20.02.2001р. №772 окремо стоячих будівель по вул.Тараса Бульби, 14.

Згідно з відміткою, ці листи отримані відповідачем 20.02.2007р.

Рішенням 28.12.2006р. виконавчого комітету Запорізької міської ради №476/28 “Про розірвання договірних відносин з ТОВ “БЛІС”, вирішено розірвати договір оренди від 20.02.2001р.  окремо стоячих будівель, які розташовані на території історико-культурного центру “Запорізький дуб” по вул.Тараса Бульби, 14. При цьому підставою для прийняття  такого рішення вказано не виконання ТОВ “БЛІС” рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 19.04.2006р. №153/2 та з метою ефективного використання комунального майна.

Листом №384 від 13.02.2007р. ТОВ “Бліс” направлено для підписання додаткову угоду до договору оренди від 20.02.2001р. №772 та відповідний акт прийому-передачі будівлі кафе (літ.А), кіоску (літ.Б), кіоску сувенірів (літ.Б1 ) та навісу (літ.Е) по вул.Тараса Бульби, 14. Цей лист та додані до нього документи, в тому числі і рішення   виконавчого комітету Запорізької міської ради №476/28, згідно з відміткою отримано відповідачем також 20.02.2007р. Позивачем підтверджено факт отримання  відповідачем  усіх вищезазначених листів 20.02.2007р.

Після отримання 20.02.2007р. усіх документів, листом №2/02-07 від 26.02.2007р., отриманого позивачем згідно з відміткою 27.02.2007р., ТОВ “Бліс” повідомило управління комунальної власності Запорізької міської ради, що лист №695 від 03.05.2006р., яким відповідачу запропоновано зробити переоцінку майна було надіслано на адресу м.Запоріжжя, вул.Гудименка, 11, кв.88, яка не належить ТОВ “Бліс”, зазначений лист отримано лише 20.02.2007р. Також цим листом ТОВ “Бліс” повідомило, що останнім проведена оцінка орендованого майна.

Відповідно до приписів п. 4 ч.3 ст.129 Конституції України, ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов’язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. У даному разі це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з даним позовом.

Згідно з ст. 32 ГПК України  доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких господарський   суд   у  визначеному  законом  порядку  встановлює наявність  чи  відсутність  обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України, на яку посилається позивач, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Розірвання договору найму також регулюється ст.783 ЦК України, згідно з якою наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо: 1) наймач користується річчю всупереч договору або призначення речі; 2) наймач без дозволу  наймодавця передав річ у користування іншій особі; 3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; 4) наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов’язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

У випадку невиконання сторонами зобов’язань за договором, відповідно до п.3 ст. 26 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” , договір оренди може бути розірвано достроково на вимогу однієї з сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” правовим наслідком розірвання договору оренди є обов`язок орендаря повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених в договорі.

Однак, оцінюючи докази, доводи представників сторін, суд відмовляє позивачу у задоволенні позову про розірвання договору оренди окремо стоячі будівлі (літ.А-1, Б-1), веранда (літ.б), які розташовані на території історико-культурного центру “Запорізький дуб” по вулиці Тараса Бульби, 14, та  зобов’язання відповідача повернути об’єкт оренди з підписанням  акту прийому-передачі, оскільки на підставі викладеного суд вважає, що позивачем не доведено істотне порушення відповідачем своїх зобов’язань за договором.

Суд звертає увагу, що ті зобов’язання, які, на думку позивача, порушені, не містять строку їх виконання в договорі. Згідно з ст.530 ЦК України якщо строк виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.  Із матеріалів справи вбачається, що лише 20.02.2007р. відповідач отримав листи та рішення виконавчого комітету, в яких він був зобов’язаний вчинити певні дії.  Суд не визнає належним доказом пред’явлення вимоги щодо строку виконання зобов’язань  акт перевірки позивача, рішення виконавчого комітету, оскільки на підставі цих документів не було внесено змін в установленому законом порядку до договору оренди. Невиконання рішення виконавчого комітету від 19.04.2006р. №153/2  не може бути оцінено як невиконання зобов’язань за договором, тим більше, що позивач не надав доказів повідомлення  відповідача про це рішення у квітні 2006р. та доказів направлення ним відповідачу додаткової угоди щодо внесення змін до договору оренди від 20.02.2001р. №772 стосовно здійснення перерахунку розміру орендної плати.  Підставою для розірвання договору позивач не вказав порушення зобов’язання  щодо сплати орендної плати, а лише “ухилення відповідача від сплати орендної плати внаслідок не здійснення дій по введенню об’єкта в експлуатацію”, що не може бути визнано як одне і теж. Посилання позивача на порушення відповідачем ст.23 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, п.4.1 договору щодо нарахування орендарем амортизаційних відрахувань суд не визнає як факт істотного порушення умов договору, оскільки зазначені дії не визначенні в договорі як обов’язок орендаря, а є істотною умовою самого договору оренди щодо покладення амортизаційних відрахувань на конкретну сторону договору.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону України “Про основи містобудування”, на яку також посилається позивач,  закінчені   будівництвом   об'єкти   підлягають  прийняттю  в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація  не  прийнятих у встановленому законодавством порядку об’єктів забороняється. Однак, змістом договору оренди є користування майном, і одним із об’єктів, який переданий в оренду, є магазин. Договір не містить застережень, що передані в оренду індивідуально визначені  об’єкти не завершені будівництвом, не введені в експлуатацію, договір не містить обмежень щодо користування, зокрема, магазином. Тому посилання позивача на ч.3 ст.18 Закону України “Про основи містобудування”, на нецільове  використання об’єктів оренди, незбереження та незапобігання пошкодженню орендованого майна суд вважає необґрунтованим та недоведеним. У судовому засіданні відповідачем надана здійснена незалежна оцінка об’єкту оренди, копія її направлена позивачу.

На підставі викладеного, суд не бере до уваги посилання позивача на інші норми права та докази, вважає позовні вимоги щодо істотного порушення договору оренди, які були б підставою для розірвання договору оренди та повернення майна, недоведеними. У задоволенні позову відмовляється.

Судові витрати згідно з ст. 49 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя                                                            Л.П.Гандюкова

Рішення господарського суду набуває законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення підписано в повному обсязі  16.08. 2007р.