СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

29 жовтня 2007 року
Справа № 20-1/016

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

прокурор: не з'явився,   прокурор Ленінського району міста Севастополя;

позивача: не з'явився, Севастопольської міської ради;

відповідача: не з'явився,  Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі;

відповідача: Клокової Делі Георгіївни, довіреність №2-д   від 24.02.2007,  товариства з обмеженою відповідальністю "Горторг";

відповідача: Ємельяненко В'ячеслава Олександровича, довіреність №3-ю   від 06.05.2007,  товариства з обмеженою відповідальністю "Горторг";

розглянувши апеляційне подання прокурора Ленінського району міста Севастополя на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя Алсуф'єв В.В.) від  26 березня 2007 року у справі № 20-1/016,

за позовом           прокурора Ленінського району міста Севастополя (вул. Вороніна, 11, Севастополь, 99011)

в інтересах держави в особі Севастопольської міської ради (вул. Леніна, 3, Севастополь, 9011)

до           регіонального  відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (майд. Повсталих, 6, Севастополь, 99008)

товариства з обмеженою відповідальністю "Горторг" (вул. Горпіщенка, 18, Севастополь, 99022)

про визнання недійсним договору купівлі-продажу комунального майна - будівлі меблевого магазину та павільйону  "Ретро", укладеного 23.04.1998 року № 296/40-К,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 26 березня 2007 року у справі №20-1/016 (суддя Алсуф'єв В.В.) відмовлено у задоволенні позову прокурора Ленінського району міста Севастополя в інтересах держави в особі Севастопольської міської ради до регіонального відділення Фонду державного майна в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, товариства з обмеженою відповідальністю "Горторг" про визнання недійсним договору купівлі-продажу  комунального майна - будівлі меблевого магазину та павільйону "Ретро", укладеного 23.04.1998 року №296/40-К.

Прокурор Ленінського району міста Севастополя, не погодившись з рішенням господарського суду, звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційним поданням, в якому просить скасувати зазначене рішення місцевого господарського суду, позов задовольнити.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 31 липня 2007 року було відновлено прокурору Ленінського району міста Севастополя пропущений процесуальний строк подачі апеляційного подання та справу було призначено до розгляду.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 27.08.2007 року у складі судової колегії було здійснено заміну судді Гоголя Ю.М., у зв'язку з зайнятістю в іншому судовому процесі, на суддю Горошко Н.П.

До початку судового засідання представником відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Горторг" 27.08.2007 року  апеляційній інстанції було надано касаційну скаргу на ухвалу   Севастопольського апеляційного господарського суду від 31 липня 2007 року, в якій відповідач просив скасувати зазначену ухвалу.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 27 серпня 2007 року, судова колегія, керуючись статтею 79 Господарського процесуального кодексу України, зупинила провадження у даній справі до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги  товариства з обмеженою відповідальністю "Горторг"  на ухвалу Севастопольського апеляційного господарського суду від 31 липня 2007 року.

Оскільки ухвалою Вищого господарського суду України від 05 жовтня 2007 року у справі №20-1/016 було відмовлено у прийнятті касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Горторг" на ухвалу Севастопольського апеляційного господарського суду від 31 липня 2007 року, таким чином,  ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 16 жовтня 2007 року було поновлено провадження у справі та справу було призначено до розгляду.

Розпорядженням першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 29.10.2007 року у складі судової колегії було здійснено заміну судді Ґонтаря В.І., у зв'язку з зайнятістю в іншому судовому процесі, на суддю Голика В.С.

За клопотанням представників  відповідача, судочинство здійснювалось на російській мові у відсутності прокурора та представників позивачів, яких було належним чином повідомлено про час та місце розгляду апеляційної скарги, які не надали суду доказів поважних підстав своєї відсутності та не скористались своїм процесуальним правом участі в судовому засіданні.

Судова колегія, порадившись на місці, ухвалила можливим розглянути справу по суті у відсутності нез'явившихся прокурора та представників позивача з представлених доказів в матеріалах справи, оскільки стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

На підставі статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія повторно розглянувши матеріали справи, встановила наступне.

Прокурор Ленінського району міста Севастополя звернувся до господарського суду міста Севастополя з позовом в інтересах держави в особі Севастопольської міської Ради  до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Севастополю, товариства з обмеженою відповідальністю "Горторг"  про визнання недійсним договору купівлі-продажу комунального майна –будівлі меблевого магазину (адреса: місто Севастополь, вулиця Хрустальова, 65), та павільйону "Ретро" (адреса: місто Севастополь, вулиця Маршала Бірюзова, 9), укладеного "23.07.1998" між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Севастополю та товариством з обмеженою відповідальністю "Горторг2. (а. с. 3-4 т.1).

Прокурор у позовній заяві (а. с. 3–4 т.1) обґрунтовував позовні вимоги порушенням інтересів Севастопольської міської Ради як власника нерухомого майна –об’єкту договору купівлі-продажу, укладеного "23.07.1998" між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Севастополю та товариством з обмеженою відповідальністю "Горторг" –через відсутність у договорі інвестиційних зобов’язань в грошовій формі, що містились у відповідному інформаційному повідомленні.

Прокурором у якості юридичних підстав позову визначені стаття 48 Цивільного кодексу Української РСР (Закон України від 18.07.1963 №1540-VI), стаття 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" №2163-XII від 04.03.1992, стаття 23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" №2171-XII від 06.03.1992, пункт 44 Методики оцінки вартості майна під час приватизації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 15.08.1996 №961.

Крім того, прокурор зазначив, що основною підставою задоволення позову є порушення вимог Методики оцінки вартості майна під час приватизації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 15.08.1996 №961, в редакції, що діяла на момент укладення оспорюваного договору.

Як вбачається з наданих документів, заявивши клопотання про відновлення пропущеного строку на подачу позову, Прокурор не визначив конкретної правової позиції щодо наявності підстав для відновлення строку, з огляду на дату укладення договору та дату надходження до господарського суду поданої ним позовної заяви.

Представник позивача підтримав позов з підстав, вказаних в позовній заяві прокурора, зазначивши, що не наполягає на поновленні строку позовної давності, тобто, клопотання про поновлення строку позовної давності не підтримує.

Крім того, представник позивача також зазначив про відсутність будь-яких звернень позивача до суду чи до органів прокуратурі із заявами про порушення прав та інтересів, спричинених шляхом укладення оспорюваного договору, та звернув увагу суду на те, що у позивача відсутні відомості стосовно порушення його прав та інтересів укладенням оспорюваного договору додатково до тих, що вказані в позовній заяві Прокурора.

Представник відповідача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Севастополю позов не визнав, посилаючись на дотримання Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Севастополю вимог законодавства, що діяло на момент укладення оспорюваного договору, зокрема, на фактичну та обґрунтовану зміну способу продажу об’єктів нерухомого майна за договором купівлі-продажу від 23.04.1998 з конкурсу на викуп, внаслідок чого змінився й порядок проведення оцінки об’єкту приватизації, з вартості якого при викупі об’єкту повинна бути виключена вартість інвестиційних зобов’язань.

Відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю "Горторг" позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві, зокрема, оспорювання прокурором договору від "23.07.1998", який сторонами ніколи не укладався; пропуск ним строку позовної давності. Крім того, відповідач зазначив, що договір від 23.04.1998 закріпив спосіб приватизації –викуп, що вказує на безпідставність позиції прокурора щодо необхідності включення до змісту договору інвестиційних зобов’язань покупця; вважає, що Севастопольській міській Раді не було заподіяно шкоди, оскільки інвестиційні зобов’язання полягали в тому, щоб виконати програму реконструкції та переобладнання відповідного об’єкту, а не в тому, щоб перераховувати яку-небудь суму відповідних грошових коштів на користь Севастопольської міської Ради.

Крім того, представником відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Горторг"  було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності у зв’язку з пропущенням та відсутністю підстав для його поновлення (а. с. 19-21 т.1).

Суд  першої інстанції у задоволенні позову відмовив.

Судова колегія розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення представників відповідача, дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурором Ленінського району міста Севастополя подано до господарського суду позовну заяву про визнання угоди недійсною, в якій прокурор просить визнати недійсним договір купівлі-продажу комунального майна –будівлі меблевого магазину, що розташований за адресою: м. Севастополь, вул. Хрустальова, 65, та павільйону "Ретро" (адреса: м. Севастополь, вул. Маршала Бірюзова, 9), від "23 липня 1998 року", укладений Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Севастополю та товариством з обмеженою відповідальністю "Горторг", а також зобов’язання останнє повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна України по місту Севастополю вищевказані об’єкти нерухомого майна.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідачем-Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Севастополю та відповідачем - товариством з обмеженою відповідальністю "Горторг" було укладено 23.04.1998 договір №29640-К купівлі-продажу способом викупу комунального майна та будівлі меблевого магазину, розташованого за адресою: місто Севастополь, вул. Хрустальова, 65. (а. с. 6-11 т. 1).

Суд першої інстанції приймаючи до уваги, що в правовому природі не існувало договору між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Севастополю та товариством з обмеженою відповідальністю "Горторг" від 23.07.1998 стосовно купівлі-продажу способом викупу комунального майна та будівлі меблевого магазину, розташованого за адресою: м. Севастополь, вул. Хрустальова, 65, але водночас існував укладений між тими ж сторонами і з тим же предметом договір від 23.04.1998, який за своїм змістом повністю відповідає договору, оспорюваному в позовній заяві прокурора, правомірно, на думку судової колегії, дійшов висновку проте, що розглядати спір по суті відносно фактично укладеного договору.

Отже, подання позовної заяви прокурором обґрунтовано порушенням інтересів держави при проведенні приватизації меблевого магазину (м. Севастополь, вул. Хрустальова, 65) та павільйону "Ретро" (місто Севастополь, вул. Маршала Бирюзова, 9) у 1998 році, що не суперечить завданню щодо забезпечення законності, покладеному на органи прокуратури Законом України "Про прокуратуру" №1789 від 05.11.1991.

При вирішенні питання стосовно відповідності укладеного 23.04.1998 договору №29640-К вимогам діючого на момент його підписання законодавства, суд першої інстанції обґрунтовано, на думку апеляційної інстанції керувався нормативно-правовими актами в редакціях, що діяли станом 23.04.1998: Цивільним кодексом Української РСР (Закон України від 18.07.1963 №1540-VI), Законом України "Про приватизацію державного майна" №2163-XII від 04.03.1992, Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" №2171-XII від 06.03.1992 , Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР, Методикою оцінки вартості майна під час приватизації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 15.08.1996 №961, Положенням про порядок визначення та застосування способів приватизації щодо об'єктів малої приватизації, затвердженим наказом Фонду державного майна України від 02.02.1995 №102, Положенням про застосування способів приватизації майна державних підприємств, затвердженим наказом Фонду державного майна України від 04.02.1993 №56.

Рішенням V сесії Севастопольської міської Ради ХХII-го скликання №112 від 26.04.1995 (а. с. 22–24 т.1) вирішено провести приватизацію магазину "Мебельный", розташованого за адресою: місто Севастополь, вул. Хрустальова, 65, на конкурсній основі.

Рішенням суду у справі №20-4/220-5 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Таврічна комерційна компанія" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Севастополю про визнання недійсним договору купівлі-продажу будівлі, розташованої за адресою: місто Севастополь, вул. Хрустальова, 65  (справа №20-4/220-5, а. с. 115, зворотний бік, а. с. 116 т.1) було встановлено наступне:

-          Конкурс було припинено, та знято об’єкт з конкурсного відбору згідно з наказом відповідача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Севастополю від 14.03.1997 №124;

-          24.03.1997 відповідач Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Севастополю звернувся з пропозицією до позивача про зміну способу приватизації з конкурсу на аукціон, проте, позивачем жодного рішення з цього приводу прийнято не було;

-          наказом відповідача Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Севастополю від 02.07.1997 №295 поновлено процес приватизації державного майна магазину "Мебельный" та павільйону "Ретро", що є об’єктами купівлі-продажу оспорюваного договору, способом конкурс;

-          оскільки на Конкурс, проведений 29.01.1998, було подано тільки одну заяву –заяву відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Горторг", рішенням конкурсної комісії  Конкурс визнано таким, що не відбувся (протокол засідання конкурсної комісії від 29.01.1998, затверджений наказом відповідача Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Севастополю від 02.02.1998 №43), внаслідок невиконання вимог частини першої статті 16 Закону про малу приватизацію, відповідно до якої продаж об'єктів приватизації на аукціоні, за конкурсом здійснюється за наявності не менш як двох покупців (справа №20-4/220-5 –а. с. 115, зворотний бік; справа, що розглядається –а. с. 43 т.1);

-          згідно з вимогами діючого законодавства, у тому числі частини другої статті 21 Закону про малу приватизацію, Положення про порядок визначення та застосування способів приватизації та Положення про застосування способів приватизації майна, відповідачем Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Севастополю прийнято рішення про викуп вказаних об’єктів нерухомості відповідачем товариством з обмеженою відповідальністю "Горторг" (наказ начальника відповідача Регіонального відділенням Фонду державного майна України по місту Севастополю  від 06.02.1998 №54).

Таким чином, вищеперелічені факти встановлені рішенням суду у справі №20-4/220-5, яке набрало законної сили.

Отже, вимоги пункту 44 Методики, згідно з якими, у  разі проведення конкурсу з продажу цілісного майнового комплексу, до складу якого включаються будівлі та споруди, або конкурсу з продажу майна разом з будівлями та спорудами обов'язково визначається початковий розмір інвестиційних зобов'язань, не можуть бути застосовані до продажу майна, що є об’єктом купівлі-продажу за оспорюваним договором, оскільки продаж було здійснено способом викуп, про що і укладено 23.04.1998 оспорюваний договір між відповідачем Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Севастополю та відповідачем товариством з обмеженою відповідальністю "Горторг". Тобто, посилання прокурора на невідповідність оспорюваного ним договору вимогам законодавства, у тому числі пунктів 44, 45, 47 Методики, безпідставні.

Також, доводи прокурора про невиконання відповідачем Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Севастополю та відповідачем товариством з обмеженою відповідальністю "Горторг" вимог частини другої статті 27 Закону про приватизацію, згідно з якими до договору купівлі-продажу повинні включатися передбачені бізнес-планом чи планом приватизації зобов'язання або зобов'язання сторін, які були визначені умовами аукціону, конкурсу чи викупу, зокрема, щодо внесення інвестицій виключно у грошовій формі, їх розміру та строків, спростовуються змістом оспорюваного договору, оскільки способом приватизації відповідного майна, який передбачається оспорюваним договором, є саме викуп, а не конкурс, і таким чином, розповсюджувати умови Конкурсу, опубліковані у відповідній місцевій пресі та інформаційних бюлетенях (у тому числі у виданні "Українська Інвестиційна Газета", №45(115) від 02.12.1997, (а. с. 12, 64 т.1), а також в інших виданнях –(а. с. 51, 63, 110, 111 т.1) не є можливим з огляду на встановлені вище обставини укладення оспорюваного договору.

Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що прокурором міста Севастополя Твердохлебом Г.М. було опротестовано як таке, що не відповідає вимогам чинного законодавства, розпорядження Севастопольської міської державної адміністрації №599-р від 15.04.1998, згідно з яким (з розпорядженням) відповідачу Регіональному відділенню Фонду державного майна України по місту Севастополю було запропоновано провести конкурс з продажу об’єкту купівлі-продажу за оспорюваним договором у третій раз (протест №04/2276 від 17.04.1998, а. с. 151 т.1). У протесті від 17.04.1998  прокурор просив скасувати розпорядження №599-р від 15.04.1998 "Про приватизацію способом конкурс комунального майна меблевого магазину "Ассоль" та павільйону "Ретро".

А в свою чергу, виконуючим обов’язки прокурора міста Севастополя Губиком В.Т. 22.04.1998 за вих.№04/2355 було внесено подання про усунення порушень закону у зв’язку із проведеною прокуратурою міста Севастополя перевіркою виконання законодавства при приватизації магазину, розташованого за адресою: місто Севастополь, вул. Хрустальова, 65, та павільйону "Ретро", в якому вказувалось, зокрема, що в порушення вимог Закону про приватизацію та Положення про порядок визначення та застосування способів приватизації, а також незважаючи на бажання відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Горторг" придбати вищезазначений об’єкт шляхом їх викупу, його не продано (а. с. 99–100 т.1).

Крім того, старшим помічником прокурора Ленінського району міста Севастополя Марченком Н.Ю. проведена перевірка за заявою директора приватного підприємства "Торговельний комплекс "ДИАЛОГ" Приходька А.В. про скоєння злочину при проведенні  приватизації меблевого магазину (місто Севастополь, вул. Хрустальова, 65) та павільйону "Ретро" (місто Севастополь, вул. Маршала Бирюзова, 9) у 1998 році (а. с. 126 т.1), за результатами якої, прийнята постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 04.05.2005 (а. с. 129 т.1), якою встановлено, що:

-          інвестиційні зобов’язання, затверджені наказом відповідача Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Севастополю  №497 від 14.11.1997, розроблялись для продажу об’єкту приватизації за конкурсом, який не відбувся;

-          при проведенні експертної оцінки вартість майна визначена для неконкурентних способів, а саме, як ринкова вартість, внаслідок чого інвестиційні зобов’язання в розмірі 238.353,00 грн. у оспорюваний договір не включались;

-          вартість невідокремлених поліпшень об’єкту приватизації в розмірі 77.233,00 грн. згідно з умовами оспорюваного договору повинні бути перераховані їх власнику згідно з їх переліком та документацією, що підтверджує фактичні витрати на їх виконання. При цьому інтереси держави будь-яким чином не порушені.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доводи прокурора,  є такими, що спростовуються матеріалами справи та встановленими судом фактами, тобто, позов прокурору недоведений.

Відповідач товариство з обмеженою відповідальністю "Горторг" в порядку частини третьої статті 267 Цивільного кодексу України (Закон України №435-ІV від 16.01.2003)  заявляв клопотання про застосування позовної давності до заявлених прокурором позовних вимог (а. с. 21 т.1).

Судом першої інстанції було встановлено, що прокурору станом на 17.04.1998 було відомо про намір відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Горторг"  придбати майно, що є об’єктом купівлі-продажу за оспорюваним договором, шляхом його приватизації способом викуп, про що свідчить зміст вказаних вище актів прокурорського реагування, зокрема, протест №04/2276 від 17.04.1998.

Відповідно до абзацу 3 пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 №11 "Про судове рішення" суд, встановивши, що позов недоведений, повинен відмовити у позові саме з цієї підстави, незважаючи на пропущення строку для звернення з позовом без поважної причини.

На підставі того, що позов недоведений, правомірно  на думку судової колегії, суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Горторг"  про застосування позовної давності до заявлених прокурором позовних вимог.

Отже, судова колегія не може прийняти до уваги посилання прокурора, які було викладено в апеляційному поданні, оскільки вони суперечать нормам чинного законодавства та спростовуються доказами наданими в матеріалах справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення було прийнято відповідно до норм матеріального та процесуального права та підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду міста Севастополя  від  26 березня 2007 року у справі № 20-1/016 залишити без змін.

2.Апеляційне подання прокурора Ленінського району міста Севастополя залишити без задоволення.

Головуючий суддя

Судді