СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.07                                                                                 Справа № 1/1пд.

Судова колегія господарського суду Луганської області у складі суддів:                                                      Зюбанової Н.М. /головуючого/, Калашник Т.Л., Москаленко М.О., розглянувши матеріали справи за позовом

Державного підприємства “Луганськвантажтранс", м. Луганськ

до Відкритого акціонерного товариства “Групова збагачувальна фабрика "Білоріченська”, смт. Білоріченський Лутугінського району  Луганської області

про врегулювання розбіжностей

в присутності представників сторін:

від позивача –Каплієнко В.Є.,  дов. від 05.01.07 №07/1-03;

Черкасова О.В. дов. від 05.01.07 №07/1-03;

від відповідача –не прибув;

в с т а н о в и в:

Суть спору: про врегулювання розбіжностей за п. 3.3 проекту, які виникли при  укладанні  додаткової угоди № 2 від 30.11.06 до договору від 06.12.05 № 21 на подачу та забирання залізничних вагонів по ВАТ ГЗФ "Білоріченська".

Відповідач  у відзиві на позовну заяву від 07.02.07 № 1 проти вимог позивача заперечує з посиланням на зміну правового статусу структурного підрозділу "Луганськвантажтранс", яке виведене із складу ДП "Луганськвугілля"; розгляд у лютому 2007 року в Міністерстві вугільної промисловості питання про нові розцінки на відповідні послуги, що, на думку відповідача, унеможливлює внесення змін до договору з цього питання.

Позивач у письмово викладених запереченнях на відзив відповідача посилається на те, що згідно погодженої Міністерством вугільної промисловості України вартості тарифів 1 т/км по наданню послуг із залізничних перевезень для державного вантажно-транспортного підприємства "Луганськвантажтранс" вартість 1 т/км складає 0,83 грн.

У додатковому відзиві  на позовну заяву відповідач посилається на те, що позивач порушує антимонопольне законодавство щодо формування та застосування цін, зокрема, у частині розрахунку планових доходів від транспортних послуг, у частині розрахунку вартості 1 ткм на 2007 рік, вартості одного часу маневрової роботи. Також відповідачем подане клопотання про призначення по справі судової експертизи щодо наявності в діях позивача порушень щодо формування цін на послуги та виконання вимог антимонопольного законодавства, проведення якої доручити Державній інспекції по контролю за цінами.

При розгляді справи відповідачем було подано заяву з клопотанням про залучення до участі у справі ДП "Вугілля України" у якості третьої особи з боку відповідача, яке обґрунтоване наступним. Так, на думку відповідача, позивач вартість 1тн. км для відповідача просить внести до договору за ціною 0,83 коп., а у договорі між позивачем та ДП "Вугілля України" за ті ж самі вагони встановлює за ціною 0,615 коп., що може привести до плутанини при оплаті наданих послуг відповідачем або власником вугілля. Однак, дослідивши наданий позивачем договір від 28.06.07 № 28/06-1-П, суд відхилив вказане клопотання, оскільки розрахунки між сторонами за договорами проводяться на підставі відповідних первинних документів, у яких зазначаються відповідні вагони, що дає змогу кожній із сторін оспорювати подвійну оплату послуг, але з предметів договорів, на які посилається відповідач, не вбачається, що розрахунки проводяться за ті ж самі вагони.

Щодо клопотання відповідача про виклик у судове засідання представників Луганського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету, то суд також вважає його необґрунтованим, оскільки з наявних у справі документів вказаного контролюючого органу чітко визначено позицію щодо неможливості застосування різних цін на однакові послуги, але не тієї ціни, яку пропонує позивач за проектом

Дослідивши обставини справи, додатково надані  матеріали, вислухавши представників позивача, суд  прийшов до наступного.

Так, Державним підприємством "Луганськвугілля" в особі відособленого підрозділу "Луганськвантажтранс" у грудні 2006 року було передано відповідачеві –Відкритому акціонерному товариству ГЗФ "Білоріченська” –для укладання проект додаткової угоди до договору від 06.12.05 № 21 на подачу та прибирання залізничних вагонів по ВАТ ГЗФ  "Білоріченська". Відповідачем  проект зазначеної угоди  був розглянутий та за листом від 21.12.06 № 1715, який одержаний позивачем 25.12.06, було повідомлено про повну незгоду з запропонованими умовами.

Тому у січні 2007 року позивач передав їх на розгляд господарського суду як неврегульовані розбіжності у визначений законом двадцятиденний строк, але дану заяву було повернуто судом у зв"язку з неподанням позивачем належних доказів сплати судових витрат згідно ухвали від 12.01.07 № 01-10/1-21 /арк. справи 70/.

Вдруге позивач звернувся до суду 23.01.07, але, не зважаючи на фактичний пропуск позивачем двадцятиденного строку, встановленого ст. 181 ГК України, суд відхиляє твердження  відповідача про прийняття його пропозицій за протоколом розбіжностей на підставі ч. 7 ст. 181 ГК України, оскільки аналіз даної норми закону свідчить про мовчання сторони, яка одержала протокол розбіжностей, тобто акцепт нової пропозиції, у той час, як з дій позивача по зверненню до суду вперше з позовом № 07/18 від 10.01.07 вбачається незгода позивача та неприйняття ним умов відповідача. Тому суд розглядає справу по суті вимог.

Також слід зазначити, що 27.12.06 державним реєстратором виконкому Луганської міської ради проведено державну реєстрацію Статуту Державного підприємства "Луганськвантажтранс", яке є правонаступником прав та обов"язків ДП "Луганськвугілля", пов"язаних з діяльністю його відокремленого підрозділу "Луганськвантажтранс" згідно з розподільчим балансом /п. 3.3 Статуту/. Тому за узгодженою редакцією преамбули проекту договору сторонами обґрунтовано визначено "Транспортом" ДП "Луганськвантажтранс".

Крім того, договір від 06.12.05 № 21, до п. 3.3 якого позивач пропонує внести зміни, був укладений сторонами у судовому порядку по справі № 6/1пд.

З матеріалів даної справи та змісту додаткової угоди від 30.11.06 вбачається, що предметом спору є п. 3.3  проекту, який пропонується викласти у новій редакції:

-  за подавання та прибирання завантажених вагонів із розрахунку планової вартості 1 тн. км на 1 півріччя 2007 року –0,82 грн., на ІІ півріччя 2007 року –0,84 грн.;

- за маневрову роботу локомотива із розрахунку вартості 1 години –230,00 грн.

Щодо п. 3.4 проекту додаткової угоди, у якому зазначено:

- вартість послуг, наданих "Транспортом" "Підприємству" договірна і може бути збільшена у зв’язку зі збільшенням заробітної плати працівників, згідно діючому законодавству, вартості ПММ, матеріалів, витрат на виконання ремонтних робіт та інших витрат; цін та тарифів на "Укрзалізниці". Збільшення вартості послуг обумовлюється додатковою угодою, яка підписується обома сторонами та є невід"ємною частиною договору. У випадку відмови від підписання додаткової угоди, чи неповернення "Транспорту" направленої "Вантажовласнику" додаткової угоди про збільшення вартості  наданих послуг, у встановлений 20-ти денний термін, угода вважається розірваною в односторонньому порядку,

то у цій частині спір відсутній, оскільки заявою, яку здано  в засіданні суду 26.09.07, позивач відмовився від позову у цій частині. За листом від 20.03.07 № 07/252 позивач уточнив позовні вимоги щодо п. 3.4, який також залишався на той час неврегульованим та помилково не був заявлений.

Відповідач проти позову заперечує  з підстав, викладених у відзиві.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності,  суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково та спірний п. 3.3  додаткової угоди має бути викладений у редакції позивача з огляду на наступне.

Так, ст. 188 ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо  судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

В обґрунтування правомірності підвищення ціни на послуги позивач посилається на лист першого заступника Міністра вугільної промисловості від 21.02.07 № 171/04/05-01, згідно якого погоджено вартість 1т/км за послуги, що надаються державними вантажно-транспортними підприємствами з перевезень вантажів у 2007 році для шахт у розмірі 61,5 коп., для інших суб’єктів –83,0 коп. Зазначена ціна для шахт є такою, що визначена без врахування рентабельності для шахт та ГЗФ ДП "Луганськвугілля", до складу якого на час погодження цін входило підприємство позивача. Тому відповідач не є відокремленим підрозділом ДП "Луганськвугілля". Позивач зазначає, що встановлена раніше ціна 0,58 грн. не дає можливості передбачити окремі витратні статті, підприємство є збитковим, у той час, як з 01.11.06 працівники ДП "Луганськвантажтранс" переведені на нові умови праці, виходячи з мінімальної заробітної плати 310 грн., збільшеної на 20% на виконання Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік"  від 20.12.05 та п. 9.4.1 Галузевої угоди між Міністерством палива та енергетики та всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості. У зв’язку з тим, що на ціни на послуги, які надаються позивачем,  не розповсюджується державне регулювання цін, позивач обґрунтовано визначив ціну на послуги, у т.ч. з маневрової роботи, яка дасть можливість підприємству розвивати виробництво та ремонтувати обладнання та транспорт. Згідно рекомендацій Луганського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за листом від 23.07.07 № 05-34/884 стосовно припинення дій, які містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції йдеться не про заборону підвищення цін, а неможливість застосування різних цін на ті ж самі послуги.

За таких обставин позов про врегулювання розбіжностей, які виникли при укладанні додаткової угоди № 2 до договору на подачу та прибирання залізничних вагонів по ВАТ ГЗФ  "Білоріченська" підлягає задоволенню частково та провадження у справі у частині п. 3.4 підлягає припиненню на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України у зв"язку з відмовою позивача від позову у цій частині.

За листом від 22.06.07 позивачем подане клопотання про визначення днем укладання договору 01.01.07, але на підставі ст. 188 ГК України та з врахуванням правової позиції Луганського апеляційного господарського суду, викладеної по справі № 6/3пд, строк дії додаткової угоди № 2  почнеться з дня набрання рішенням суду по даній справі законної сили.

Судові витрати покладаються на сторони порівну  у відповідності зі ст. 49 ГПК України, оскільки позов задоволено частково.

На підставі викладеного, ст. ст. 188 ГК України, керуючись  ст. ст. 49, 80 п. 4, 83, 84, 85 ГПК України,  суд

в и р і ш и в :

1.          Позов задовольнити частково.

2. Викласти  пункт  3.3 проекту додаткової угоди № 2 до договору № 21 на подачу та прибирання залізничних вагонів по ВАТ ГЗФ "Білоріченська" у наступній редакції :

- 1) за подавання та прибирання завантажених вагонів із розрахунку планової вартості 1 тн.км на 1 півріччя 2007 року –0,82 грн., на ІІ півріччя 2007 року –0,84 грн.

- 3) за маневрову роботу локомотива розрахунок здійснюється із розрахунку вартості 1 години –230,00 грн.

3. Дана додаткова угода вступає в дію з дня набрання рішенням суду у справі № 1/1пд законної сили.

5. Стягнути з відкритого акціонерного товариства ГЗФ "Білоріченська”,                         смт. Білоріченський Лутугінського району Луганської області, на користь Державного підприємства “Луганськвантажтранс”, м. Луганськ, сел. Ювілейний, вул.. Алчевське шосе, 6, - 42 грн. 50 коп.  витрат по держмиту та 59 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

6. У решті вимог провадження у справі припинити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення –01.10.07.

Головуючий                                                             Н.М.Зюбанова

Судді                                                                         Т.Л.Калашник

М.О.МоскаленкоСудова колегія господарського суду Луганської області у складі суддів:                                                      Зюбанової Н.М. /головуючого/, Калашник Т.Л., Москаленко М.О., розглянувши матеріали справи за позовом

Державного підприємства “Луганськвантажтранс", м. Луганськ

до Відкритого акціонерного товариства “Групова збагачувальна фабрика "Білоріченська”, смт. Білоріченський Лутугінського району  Луганської області

про врегулювання розбіжностей

в присутності представників сторін:

від позивача –Каплієнко В.Є.,  дов. від 05.01.07 №07/1-03;

Черкасова О.В. дов. від 05.01.07 №07/1-03;

від відповідача –не прибув;

в с т а н о в и в:

Суть спору: про врегулювання розбіжностей за п. 3.3 проекту, які виникли при  укладанні  додаткової угоди № 2 від 30.11.06 до договору від 06.12.05 № 21 на подачу та забирання залізничних вагонів по ВАТ ГЗФ "Білоріченська".

Відповідач  у відзиві на позовну заяву від 07.02.07 № 1 проти вимог позивача заперечує з посиланням на зміну правового статусу структурного підрозділу "Луганськвантажтранс", яке виведене із складу ДП "Луганськвугілля"; розгляд у лютому 2007 року в Міністерстві вугільної промисловості питання про нові розцінки на відповідні послуги, що, на думку відповідача, унеможливлює внесення змін до договору з цього питання.

Позивач у письмово викладених запереченнях на відзив відповідача посилається на те, що згідно погодженої Міністерством вугільної промисловості України вартості тарифів 1 т/км по наданню послуг із залізничних перевезень для державного вантажно-транспортного підприємства "Луганськвантажтранс" вартість 1 т/км складає 0,83 грн.

У додатковому відзиві  на позовну заяву відповідач посилається на те, що позивач порушує антимонопольне законодавство щодо формування та застосування цін, зокрема, у частині розрахунку планових доходів від транспортних послуг, у частині розрахунку вартості 1 ткм на 2007 рік, вартості одного часу маневрової роботи. Також відповідачем подане клопотання про призначення по справі судової експертизи щодо наявності в діях позивача порушень щодо формування цін на послуги та виконання вимог антимонопольного законодавства, проведення якої доручити Державній інспекції по контролю за цінами.

При розгляді справи відповідачем було подано заяву з клопотанням про залучення до участі у справі ДП "Вугілля України" у якості третьої особи з боку відповідача, яке обґрунтоване наступним. Так, на думку відповідача, позивач вартість 1тн. км для відповідача просить внести до договору за ціною 0,83 коп., а у договорі між позивачем та ДП "Вугілля України" за ті ж самі вагони встановлює за ціною 0,615 коп., що може привести до плутанини при оплаті наданих послуг відповідачем або власником вугілля. Однак, дослідивши наданий позивачем договір від 28.06.07 № 28/06-1-П, суд відхилив вказане клопотання, оскільки розрахунки між сторонами за договорами проводяться на підставі відповідних первинних документів, у яких зазначаються відповідні вагони, що дає змогу кожній із сторін оспорювати подвійну оплату послуг, але з предметів договорів, на які посилається відповідач, не вбачається, що розрахунки проводяться за ті ж самі вагони.

Щодо клопотання відповідача про виклик у судове засідання представників Луганського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету, то суд також вважає його необґрунтованим, оскільки з наявних у справі документів вказаного контролюючого органу чітко визначено позицію щодо неможливості застосування різних цін на однакові послуги, але не тієї ціни, яку пропонує позивач за проектом

Дослідивши обставини справи, додатково надані  матеріали, вислухавши представників позивача, суд  прийшов до наступного.

Так, Державним підприємством "Луганськвугілля" в особі відособленого підрозділу "Луганськвантажтранс" у грудні 2006 року було передано відповідачеві –Відкритому акціонерному товариству ГЗФ "Білоріченська” –для укладання проект додаткової угоди до договору від 06.12.05 № 21 на подачу та прибирання залізничних вагонів по ВАТ ГЗФ  "Білоріченська". Відповідачем  проект зазначеної угоди  був розглянутий та за листом від 21.12.06 № 1715, який одержаний позивачем 25.12.06, було повідомлено про повну незгоду з запропонованими умовами.

Тому у січні 2007 року позивач передав їх на розгляд господарського суду як неврегульовані розбіжності у визначений законом двадцятиденний строк, але дану заяву було повернуто судом у зв"язку з неподанням позивачем належних доказів сплати судових витрат згідно ухвали від 12.01.07 № 01-10/1-21 /арк. справи 70/.

Вдруге позивач звернувся до суду 23.01.07, але, не зважаючи на фактичний пропуск позивачем двадцятиденного строку, встановленого ст. 181 ГК України, суд відхиляє твердження  відповідача про прийняття його пропозицій за протоколом розбіжностей на підставі ч. 7 ст. 181 ГК України, оскільки аналіз даної норми закону свідчить про мовчання сторони, яка одержала протокол розбіжностей, тобто акцепт нової пропозиції, у той час, як з дій позивача по зверненню до суду вперше з позовом № 07/18 від 10.01.07 вбачається незгода позивача та неприйняття ним умов відповідача. Тому суд розглядає справу по суті вимог.

Також слід зазначити, що 27.12.06 державним реєстратором виконкому Луганської міської ради проведено державну реєстрацію Статуту Державного підприємства "Луганськвантажтранс", яке є правонаступником прав та обов"язків ДП "Луганськвугілля", пов"язаних з діяльністю його відокремленого підрозділу "Луганськвантажтранс" згідно з розподільчим балансом /п. 3.3 Статуту/. Тому за узгодженою редакцією преамбули проекту договору сторонами обґрунтовано визначено "Транспортом" ДП "Луганськвантажтранс".

Крім того, договір від 06.12.05 № 21, до п. 3.3 якого позивач пропонує внести зміни, був укладений сторонами у судовому порядку по справі № 6/1пд.

З матеріалів даної справи та змісту додаткової угоди від 30.11.06 вбачається, що предметом спору є п. 3.3  проекту, який пропонується викласти у новій редакції:

-  за подавання та прибирання завантажених вагонів із розрахунку планової вартості 1 тн. км на 1 півріччя 2007 року –0,82 грн., на ІІ півріччя 2007 року –0,84 грн.;

- за маневрову роботу локомотива із розрахунку вартості 1 години –230,00 грн.

Щодо п. 3.4 проекту додаткової угоди, у якому зазначено:

- вартість послуг, наданих "Транспортом" "Підприємству" договірна і може бути збільшена у зв’язку зі збільшенням заробітної плати працівників, згідно діючому законодавству, вартості ПММ, матеріалів, витрат на виконання ремонтних робіт та інших витрат; цін та тарифів на "Укрзалізниці". Збільшення вартості послуг обумовлюється додатковою угодою, яка підписується обома сторонами та є невід"ємною частиною договору. У випадку відмови від підписання додаткової угоди, чи неповернення "Транспорту" направленої "Вантажовласнику" додаткової угоди про збільшення вартості  наданих послуг, у встановлений 20-ти денний термін, угода вважається розірваною в односторонньому порядку,

то у цій частині спір відсутній, оскільки заявою, яку здано  в засіданні суду 26.09.07, позивач відмовився від позову у цій частині. За листом від 20.03.07 № 07/252 позивач уточнив позовні вимоги щодо п. 3.4, який також залишався на той час неврегульованим та помилково не був заявлений.

Відповідач проти позову заперечує  з підстав, викладених у відзиві.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності,  суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково та спірний п. 3.3  додаткової угоди має бути викладений у редакції позивача з огляду на наступне.

Так, ст. 188 ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо  судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

В обґрунтування правомірності підвищення ціни на послуги позивач посилається на лист першого заступника Міністра вугільної промисловості від 21.02.07 № 171/04/05-01, згідно якого погоджено вартість 1т/км за послуги, що надаються державними вантажно-транспортними підприємствами з перевезень вантажів у 2007 році для шахт у розмірі 61,5 коп., для інших суб’єктів –83,0 коп. Зазначена ціна для шахт є такою, що визначена без врахування рентабельності для шахт та ГЗФ ДП "Луганськвугілля", до складу якого на час погодження цін входило підприємство позивача. Тому відповідач не є відокремленим підрозділом ДП "Луганськвугілля". Позивач зазначає, що встановлена раніше ціна 0,58 грн. не дає можливості передбачити окремі витратні статті, підприємство є збитковим, у той час, як з 01.11.06 працівники ДП "Луганськвантажтранс" переведені на нові умови праці, виходячи з мінімальної заробітної плати 310 грн., збільшеної на 20% на виконання Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік"  від 20.12.05 та п. 9.4.1 Галузевої угоди між Міністерством палива та енергетики та всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості. У зв’язку з тим, що на ціни на послуги, які надаються позивачем,  не розповсюджується державне регулювання цін, позивач обґрунтовано визначив ціну на послуги, у т.ч. з маневрової роботи, яка дасть можливість підприємству розвивати виробництво та ремонтувати обладнання та транспорт. Згідно рекомендацій Луганського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за листом від 23.07.07 № 05-34/884 стосовно припинення дій, які містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції йдеться не про заборону підвищення цін, а неможливість застосування різних цін на ті ж самі послуги.

За таких обставин позов про врегулювання розбіжностей, які виникли при укладанні додаткової угоди № 2 до договору на подачу та прибирання залізничних вагонів по ВАТ ГЗФ  "Білоріченська" підлягає задоволенню частково та провадження у справі у частині п. 3.4 підлягає припиненню на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України у зв"язку з відмовою позивача від позову у цій частині.

За листом від 22.06.07 позивачем подане клопотання про визначення днем укладання договору 01.01.07, але на підставі ст. 188 ГК України та з врахуванням правової позиції Луганського апеляційного господарського суду, викладеної по справі № 6/3пд, строк дії додаткової угоди № 2  почнеться з дня набрання рішенням суду по даній справі законної сили.

Судові витрати покладаються на сторони порівну  у відповідності зі ст. 49 ГПК України, оскільки позов задоволено частково.

На підставі викладеного, ст. ст. 188 ГК України, керуючись  ст. ст. 49, 80 п. 4, 83, 84, 85 ГПК України,  суд

в и р і ш и в :

1.          Позов задовольнити частково.

2. Викласти  пункт  3.3 проекту додаткової угоди № 2 до договору № 21 на подачу та прибирання залізничних вагонів по ВАТ ГЗФ "Білоріченська" у наступній редакції :

- 1) за подавання та прибирання завантажених вагонів із розрахунку планової вартості 1 тн.км на 1 півріччя 2007 року –0,82 грн., на ІІ півріччя 2007 року –0,84 грн.

- 3) за маневрову роботу локомотива розрахунок здійснюється із розрахунку вартості 1 години –230,00 грн.

3. Дана додаткова угода вступає в дію з дня набрання рішенням суду у справі № 1/1пд законної сили.

5. Стягнути з відкритого акціонерного товариства ГЗФ "Білоріченська”,                         смт. Білоріченський Лутугінського району Луганської області, на користь Державного підприємства “Луганськвантажтранс”, м. Луганськ, сел. Ювілейний, вул.. Алчевське шосе, 6, - 42 грн. 50 коп.  витрат по держмиту та 59 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

6. У решті вимог провадження у справі припинити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення –01.10.07.

Головуючий                                                             Н.М.Зюбанова

Судді                                                                         Т.Л.Калашник

М.О.Москаленко