Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "29" листопада 2007 р.                                                     Справа № 8/16"Д"

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді Брагіної Я.В.

при секретарі Сульженко О.Л.

за участю представників сторін

від позивача Горовий О.Н., приватний підприємець

від відповідачів 1.Бондарчук С.П., голова сільської ради  2. Жилінський М.І., довір. №337 від 29.11.07.

від третіх осіб: 1.не з'явився

2. не з'явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу за позовом Приватного підприємця Горового Олександра Нечипоровича (с. Сали Черняхівського району)

до 1.Салівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області (с. Сали, Черняхівського району)

2.Черняхівської районної ради Житомирської області (смт.Черняхів)

за участю третіх осіб: 1.Черняхівського районного відділу земельних ресурсів (смт.Черняхів)

2.Приватного малого підприємства "Спецтунельбуд" (м.Коростишів)

про визнання угоди від 27.07.03. недійсною та рішень від 10.12.03. і 17.12.03. протиправними.

07.02.2005 року позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про визнання угоди недійсною, укладеної  27 липня 2003 року між позивачем і першим відповідачем та скасування рішення Салівської сільської ради від 10.12.2003р. "Про припинення  договору на право тимчасового користування земельною ділянкою від 14 листопада 2000 року"  і  рішення сесії Черняхівської районної ради від 17.12.2003 року "Про припинення  права користування земельною ділянкою".

Рішенням  господарського суду  від 19.07.2005 року в задоволенні  позову було відмовлено (а.с. 126-128, т.1).

Постановою Житомирського  апеляційного господарського суду від 22 листопада 2005 року  рішення  залишено без змін (а.с. 149-151,т.1).

Проте, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.12.2006 року зазначені вище рішення та постанова  скасовані, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.207-208,т.1).

Оскільки розпорядженням голови господарського суду Житомирської області від 09.01.07. справу передано на розгляд судді Брагіній Я.В., то ухвалою господарського суду від 10.01.07. дану справу  було прийнято до свого провадження (а.с.1, т.2).

30 жовтня 2007 року позивач уточнив позовні вимоги, згідно яких просив визнати угоду  від 27.07.2003 року та рішення  сесії Салівської сільської ради від 10.12.03. і рішення Черняхівської районної ради від 17.12.2003 року протиправними (а.с.103, т.3).

В засіданні суду позивач підтримав позовні вимоги, пояснив,  що спірні рішення є протиправними.  Рішення Салівської сільської ради не приймалося більшістю голосів, так як в сільській раді було зареєстровано 15 депутатів, із яких голосували за рішення  тільки 6 депутатів, утрималось  4 депути і були  відсутні 5 депутатів, що суперечить Закону України "Про місцеве самоврядування", хоча протокол сфальсифіковано, так як в ньому зазначено, що голосували за прийняте спірне рішення 11 депутатів.  Голова сільської ради ввів депутатів в оману щодо несплати позивачем орендних платежів. Заборгованості по договору оренди не було, про що свідчать квитанції, приходні касові ордери. Перед сесією 10.12.03. позивач подав заяву, в якій повідомив сільську раду, що відмовляється від угоди. Крім того пояснив, що оскільки районна рада прийняла рішення на підставі незаконного рішення сільської ради, то рішення районної ради не може бути правомірним. Просив визнати спірні рішення неправомірними та визнати угоду від 27.07.03. недійсною, оскільки не мав наміру припиняти користуватися земельною ділянкою та розривати договір оренди.  А підписав угоду під тиском колишнього голови Салівської сільської ради та директора третьої особи - Приватного підприємства  "Спецтунельбуд" - Зінчука Г.І. і обманним шляхом.

Представник першого відповідача позов не визнав, пояснив, що ще не був головою Салівської сільської ради в 2003 році. Але позивач мав заборгованість по орендних платежах, вважає, що рішення Салівської сільської ради є правомірним.

Представник другого відповідача у попередніх засіданнях суду та в засіданні суду 27.11.07. пояснював, що рішення є правомірними, оскільки відповідно до вимог чинного земельного законодавства на період передачі земельної ділянки позивачеві у 2002 році, сільська  рада розпоряджалась землями. Спірне рішення районної ради прийняте на підставі  листа  від 12 грудня 2003 року першого відповідача, угоди від 27.07.03р. та спірного рішення сільської ради. Згідно ст.31 Закону України "Про оренду землі" передбачено розірвання договору оренди землі  за згодою сторін. Не заперечував, що згідно п.12 Перехідних положень  Земельного Кодексу України з відповідними змінами на день прийняття спірних рішень розпорядження землями за межами населених пунктів, до яких відноситься і земельна ділянка, що була в користуванні позивача, належить до компетенції виконавчих органів, тобто до  повноважень Черняхівської районної державної адміністрації Житомирської області.

Представники третіх осіб  в засідання суду не з'явилися.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням 15 сесії 23 скликання Салівської сільської ради від 14.11.2000р. (першого відповідача) "Про затвердження матеріалів попереднього погодження на оренду ставка приватним підприємцем Горовим О.Н." затверджено матеріали попереднього погодження на оренду ставка приватному підприємцю Горовому Олександру Нечипоровичу, вирішено дати згоду на виділення ставка площею 49,3 га з водоохоронною зоною 12,2 га приватному підприємцю Горовому Олександру Нечипоровичу (позивачеві) в тимчасове користування на умовах оренди строком на 10 років та просити Черняхівську районну раду затвердити  дані матеріали і надати зазначену земельну ділянку  останньому (а.с. 95 ,т3.).

Пунктом 1 рішення 13 сесії 23 скликання Черняхівської районної ради від 22.12.2000р. "Про надання в тимчасове користування на умовах оренди ставків" було вирішено надати в тимчасове користування на умовах оренди терміном на 10 років  позивачеві ставок площею 49,3 га та прибрежну захисну смугу площею 12,2 га для рибогосподарських потреб на території Салівської сільської ради (а.с.96, т.3.).

14.11.2000р. між Салівською сільською радою та приватним підприємцем Горовим О.Н.  укладено договір на право тимчасового довгострокового користування земельною ділянкою на підставі ст.ст.7, 19 Земельного кодексу України та ст.ст.9, 85 Водного кодексу України строком на 5 років для рибогосподарських потреб (п.2. договору). Даний договір набрав чинності з моменту державної реєстрації у Салівській сільській раді (п.12) - з 24.02.2001р.: зареєстровано за №381 в книзі реєстрації (а.с.33-35,  т.1).

Пунктом 9 даного договору передбачено, що зміна, припинення та розірвання умов договору здійснюється за взаємною згодою сторін.

27.07.2003р. між Салівською сільською радою та Приватним підприємцем Горовим Олександром Нечипоровичем було укладено угоду "Про розірвання договору на право тимчасового довгострокового користування земельною ділянкою" (а.с.48,т.1).

Рішенням Салівської сільської ради восьмої сесії  ХХІУ скликання від 10 грудня 2003 року на підставі зазначеної угоди  було прийнято рішення, яким  розірвано договір тимчасового користування земельною ділянкою, укладений між позивачем та першим відповідачем 14 листопада 2000 року (а.с.26, т.1).

А рішенням Черняхівської районної ради десятої сесії ХХІУ скликання від 17.12.03., на підставі листа Салівської сільської ради від 12.12.03р. та  зазначеного вище рішення Салівської сільської ради від 10.12.03р. і угоди, укладеної між позивачем та першим відповідачем  27.07.03.  припинено право користування  ставком площею 49,3 га та прибрежною смугою площею 12,2 га Горовим Олександром Нечипоровичем на території Салівської сільради (а.с.25, т.1).

Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання  протиправними та скасування зазначених вище рішень Салівської сільської ради від 10.12.2003 року та Черняхівської районної ради враховуючи наступне:

Відповідно до ст.141 Земельного кодексу України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є:

а)добровільна відмова від права користування земельною ділянкою,

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом,

в) припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій,

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам,

г-) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням,

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Згідно ч.ч.3-4 ст.142 ЗК України,  припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Таким чином,  ч.ч.3-4 ст. 142 ЗК України передбачена  відповідна процедура такої відмови, яка складається з таких стадій, зокрема:

-а) заява  землекористувача на ім'я власника земельної ділянки про добровільну відмову від права постійного користування земельною ділянкою,

б). прийняття рішення власником земельної ділянки про припинення права постійного  користування земельною ділянкою,

в) повідомлення органів державної реєстрації про припинення права постійного  земелекористування.

Проте, матеріали справи свідчать, що позивач не подавав заяву власнику про добровільну відмову від земельної ділянки, переданої йому в користування і такі докази в матеріалах справи відсутні, про що не заперечували представники відповідачів у засіданні суду та що підтверджується довідкою першого відповідача від 19.03.07. (а.с.12,т.2) і  надісланими до суду матеріалами   третьої особи - Черняхівським районним відділом земельних ресурсів, в яких відсутня  заява позивача (а.с.60-68, т.2).

Слід зазначити, що укладену угоду між позивачем та першим відповідачем 27.07.2003 року про  розірвання договору на право тимчасового довгострокового користування земельною ділянкою (а.с.48,т.1)  суд не розцінює як заяву, оскільки добровільна  відмова - це самостійне волевиявлення  земелекористувача, пов'язане з небажанням  подальшого користування земельною ділянкою, тобто  позивач із доброї волі відмовляється від наданого йому суб'єктивного права використовувати земельну ділянку. Воля позивача,  виражена в письмовій заяві, не залежить від волі відповідачів.

Як вбачається із п.2 зазначеної угоди від 27.07.03., доброї волі позивача не було,  оскільки зазначено, що  користувач  зі з г о д и Салівської сільської ради достроково розриває укладений договір на тимчасове довгострокове користування земельною ділянкою (а.с.24,т.1).

Крім того, заяву про відмову від договору оренди позивач повинен був подати не першому відповідачеві, а до Черняхівської райдержадміністрації, яка  згідно ст.12 Перехідних положень Земельного кодексу України вправі  розпоряджатися землями, що знаходяться за межами населеного пункту.

З врахуванням п.4 ст.142 Земельного кодексу України, воля власника повинна була виражатися  в прийнятті рішення про припинення права користування  земельною ділянкою.

Відповідно до ст.12 Перехідних положень до Земельного кодексу України, до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за м е ж а м и населених пунктів - відповідні органи в и к о н а в ч о ї   в л а д и.

Спірна земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту, про що не заперечували представники сторін, то відповідно  розпоряджатися ними вправі була не Салівська сільська рада  і Черняхівська районна рада, а Черняхівська районна адміністрація, яка і повинна була приймати заяву позивача про відмову від договору оренди землі та виражати свою волю, тобто приймати рішення щодо припинення землі.

Таким чином спірні рішення прийняті з перевищенням своїх повноважень Салівською сільською радою Черняхівського району Житомирської області та Черняхівською районною радою Житомирської області.

Крім того, відповідно до ст.6 Регламенту  роботи сільської ради ХХІУ скликання, який затверджений на засіданні сесії сільської ради 14 червня 2002 року, сільська рада  проводить свою роботу сесійно. Сесії сільської ради складаються з пленарних засідань, а також із засідань постійних комісій, що проводяться в період між ними.

Сесія є правомочною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів із загального складу сільської ради. Для визначення її правомочності беруться дані про реєстрацію депутатів, яка проводиться перед початком пленарного засідання (ст.7 Регламенту).

Рішення ради приймається б і л ь ш і с т ю  голосів депутатів від  з а г а л ь н о г о  складу  депутатів сільської ради, крім випадків передбачених Законом України "Про місцеве самоврядування в  Україні" і цим регламентом(ст.8 Регламенту) (ст.104-110, т.3).

Матеріали справи, зокрема: пояснення сторін, пояснення свідків Зінчук Г.І., Бондарчук А.С., Шевчук О.Г., Камінчук Р.С., Дем'янчук І.С. та інші свідки,  матеріали прокурора Черняхівського району, Жимтомирської області (наглядове провадження №15 ск - 04 (а.с.137-140, т.3),  що  в Салівській сільській раді зареєстровано 15 депутатів. На засіданні сесії Салівської сільської ради від 10.12.03. були присутні 10 депутатів, із них за прийняття рішення щодо розірвання договору оренди з позивачем голосувало 6 депутатів, а саме:   Шевчук О.Г., Дзинзелевич Д.Г.,  Дзинзелевич А.Г., Жидецький Л.М., Бондарчук А.С., Заречна Л.Д.,  депутати - Дем'янчук І.С., Максимович Л.Ф., Дяченко А.М., Левківський Є.А. (всього  4) утримались.

Тому суд не приймає до уваги протокол сесії Салівської сільської ради  від 10.12.03 року, в якому зазначено, що за прийняття рішення голосували - 11 депутатів.

Оскільки за прийняття спірного  рішення  голосувало менше депутатів від загального складу депутатів Салівської сільської сільської ради, то рішення сесії теж  є  неправомочним.

Крім того, слід зазначити, що ще до прийняття спірного рішення (10.12.07) позивач подав заяву до Салівської сільської ради про відмову від укладеної угоди 27.07.03., яка до того ж не була власником землі,  тобто добровільної волі позивача щодо відмови від користування земельної ділянки не було (а.с. 39,т.1).

Як уже зазначав суд вище і спірне рішення Черняхівської районної ради  від 17. 12.03. про припинення права користування земельною ділянкою позивачем є неправомірним, оскільки  прийняте з перевищенням  компетенції районної ради, суперечить ст.12 Перехідних  положень Земельного Кодексу України, а також на підставі неправомірного спірного рішення  Салівської сільської ради та без заяви позивача про  відмову від користування земельною ділянкою.

Враховуючи вище викладене, господарський суд приходить до висновку, що спірні рішення є протиправними, і підлягають скасуванню, оскільки прийняті з перевищенням компетенції та в порушення ст.12 Перехідних положеь Земельного кодексу України.

Разом з тим, суд відмовляє в позові в частині визнання угоди від 27.07.2003 року, укладеної між позивачем та першим відповідачем   недійсною, оскільки:

Відповідно до вимог ст.4 ЦК Української РСР( яка діяла на період правовідносин між сторонами) цивільні права і обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством, а також з дій громадян і організацій, які  хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов'язки.

Відповідно до цього цивільні права і обов'язки виникають, зокрема з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які  йому не  суперечать.

Статтею 41 ЦК Української РСР (в редакції 1963р.) визначено, що угодами визнаються дії  громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних  прав або обов'язків.

Проте,  з укладеної угоди не вбачається, що вона може потягнути за собою настання прав та обов'язків  хоча би для однієї із сторін, так як порядок припинення користування земельною ділянкою передбачаений ч.ч.3-4 ст.142 Земельного кодексу України з врахуванням ст.12 Перехідних положень Земельного кодексу України, про що суд зазначав вище. Не можна її визнати і заявою, бо добровільна воля не може залежати від волі іншої особи. До того ж угода не укладена з власником землі, тобто з органом виконавчої влади, який вправі розпоряджатися землями.

Крім того, позивач не довів тих обставин, на які посилався в позовній заяві та в поясненнях у судових засіданнях, тобто про те, що спірна угода укладена під погрозами чи обманним шляхом.

Відповідно до ст. 57 ЦК УРСР угода, укладена внаслідок обману, насильства, погрози, зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною, може бути визнана недійсною за  позовом  потерпілого, однак, за умови підтвердження цих фактів належними засобами доказування.

Позивачем також не подано доказів, які б доводили наявність таких дій зі сторони першого відповідача.

Таким чином, суд відмовляє в позові щодо визнання угоди від 27.07.2003 року недійсною.

Враховуючи вище викладене, господарський суд приходить до висновку про задоволення  позову в частині визнання протиправним та скасування  рішення сесії Салівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 10.12.2003року "Про припинення договору на право тимчасового користування земельною ділянкою від  14 листопада 2000 року"  та   рішення Черняхівської районної ради від 17.12.2003 року "Про припинення права користування земельною ділянкою", але  про відмову в позові у частині визнання угоди недійсною, укладеної між приватним підприємцем Горовим  Олександром Нечипоровичем і Салівською сільською радою  про дострокове розірвання договору на тимчасове дострокове користування земельною ділянкою від 22 грудня 2000 року.

Судові витрати (судовий збір) суд покладає на відповідачів порівну.

На підставі п.12  Перехідних положень Земельного кодексу, ст. ст.141,143 Земельного кодексу України, керуючись  ст.ст. 94,158-163, 167, 254, п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовільнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати  рішення сесії Салівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 10.12.2003року "Про припинення договору на право тимчасового користування земельною ділянкою від  14 листопада 2000 року" та   рішення Черняхівської районної ради від 17.12.2003 року "Про припинення права користування земельною ділянкою".

3. Відмовити в позові у частині визнання угоди недійсною, укладеної між приватним підприємцем Горовим  Олександром Нечипоровичем та  Салівською сільською радою  про дострокове розірвання договору на тимчасове дострокове користування земельною ділянкою від 22 грудня 2000 року.

3.Стягнути із Салівської сільської ради, Черняхівського району, Житомирської області, с. Сали, вул. Московська, 3, Черняхівського району Житомирської області, код 04344328,

- на користь  приватного підприємця Горового  Олександра Нечипоровича, с. Сали, Черняхівського району, Житомирської області, ідентифікаційний номер ,

-1,70 грн., витрати, пов'язані із сплатою державного мита (судового збору).

4. Стягнути із  Черняхівської районної  ради Житомирської області, смт. Черняхів, майдан Рад, буд.1, Житомирська область, код  13577190,

- на користь  приватного підприємця Горового  Олександра Нечипоровича, с. Сали, Черняхівського району, Житомирської області, ідентифікаційний номер ,

-1,70 грн., витрати, пов'язані із сплатою державного мита (судового збору).

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня  її  складення у повному обсязі відповідно до ст.160 КАСУ та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, в порядку, встановленому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

Дата підписання постанови у повному обсязі: 04 грудня 2007 року

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу;

3 -4 відповідачам;

5-6 - третім особам