ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  25/439

20.11.07

За позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний банк "Експобанк"

до                     1. Відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві

2. Державного казначейства України

про                    стягнення 66438,66 грн., -

Суддя  Морозов С.М.

Представники:

від позивача          Андреєв В.А. (довіреність від 04.05.2006р.);

від відповідача 1: Васільєва О.В. (довіреність від 09.07.2007р.);

від відповідача 2: Наталич А.А. (довіреність № 4.3-22/286-676 від 22.01.2007р.)

20.11.2007р. у судовому засіданні, за згодою позивача та відповідача у відповідності до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Обставини справи:

Товариства з обмеженою відповідальністю “Комерційний банк “Експобанк” (надалі ТОВ КБ “Експобанк”, позивач) звернулось до суду з позовом про стягнення з Державної виконавчої служби у Печерському районі м. Києва (надалі ДВС у Печерському районі м. Києва., відповідач) збитків в розмірі 66 438, 66 грн., заподіяних позивачу внаслідок бездіяльності відповідача в межах виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва у справі №2-537-1/2003 від 08.06.2003р. про стягнення з Легкого В.Н. на користь ТОВ КБ “Експобанк” 66 438, 66 грн..

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що бездіяльність відповідача, а саме не накладення арешту на майно  Легкого В.Н. (боржника)  - квартиру за адресою: м. Київ, вул.  П. Мирного, 9 кв. 36 та  незвернення стягнення на вказане майно, надало можливість боржнику з метою ухилення від погашення заборгованості продати належну йому на праві власності квартиру в результаті чого позивач не отримав задоволення своїх вимог за рахунок майна боржника, а тому поніс збитки в розмірі вимог позивача до Легкого В.Н., що встановлені у виконавчому листі у справі № 2-537-1/2003 від 08.06.2003р..

Ухвалою суду від 15.10.2007р. до участі у справі в якості відповідача 2 залучено Державне казначейство України.

В ході розгляду справи судом встановлено, що Державну виконавчу службу у Печерському районі м. Києва, яка є відповідачем у справі, ліквідовано згідно Наказу Департаменту Державної виконавчої служби № 2 від 19.01.2007р. «Про ліквідацію регіональних та територіальних органів державної виконавчої служби».

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 26.01.2007р. “Про утворення відділів державної виконавчої служби у складі територіальних управлінь юстиції”, було утворено Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві. Як свідчать матеріали справи Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві як органу державної виконавчої влади, на який покладено функції держави з примусового виконання рішень суду було передано виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва у справі № 2-537-1/2003 від 08.06.2003р. та відповідно останнє є належним відповідачем за заявленими у справі вимогами.

Згідно ст. 24 ГПК України господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну належним відповідачем.

В судовому засіданні за згоди позивача постановлено ухвалу про заміну неналежного відповідача належним, яким є Відділ Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.06.2003 року Печерський районний суд м. Києва виніс рішення, яким стягнув з Легкого Володимира Никифоровича 1962 року народження (далі - боржник) на користь ТОВ КБ “Експобанк” борг та судові витрати у справі на загальну суму 66 438, 66 грн..

На виконання вказаного рішення Печерським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист по справі №2-537-1/2003 від 08.06.2003р..

17.03.2004 року ТОВ КБ “Експобанк” направив до Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві  заяву про примусове виконання рішення.

13.04.2004р. державним виконавцем Гончаром О.В. Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа  по справі № 2-537-1/2003 від 08.06.2003р..

Згідно статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 Закону України "Про виконавче провадження", збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам при здійсненні виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом.

Спеціальний порядок відшкодування збитків, заподіяних державним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження, відсутній, загальні підстави притягнення до відповідальності за заподіяння шкоди внаслідок цивільного правопорушення визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України.

Отже, необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду. Наявність чотирьох елементів правопорушення є необхідною вимогою для притягнення до відповідальності і відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої главою 82 ЦК України.

Як свідчать матеріали справи, на протязі 2004-2005 років виконавче провадження у справі №2-537-1 від 08.06.2003р неодноразово зупинялось.

03.09.2006р. постановою державного виконавця Мельника В.П. Державної виконавчої служби у Печерському районі м. Києва виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва у справі №2-537-1/2003 від 08.06.2003р. про стягнення з Легкого В.Н. на користь ТОВ КБ “Експобанк” 66438,66 грн.  було поновлено.

03.10.2006р. постановою державного виконавця Мельника В.П. Державної виконавчої служби у Печерському районі м. Києва накладено арешт на майно, що належить Легкому В.Н. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна.

09.10.2006р. державним виконавцем Мельником В.П. Державної виконавчої служби у Печерському районі м. Києва складено акт опису й арешту майна за адресою: м. Київ, вул.  П. Мирного, 9 кв. 36.

07.12.2006р. постановою державного виконавця Мельника В.П. Державної виконавчої служби у Печерському районі м. Києва відповідно до вимог ст. 34, 36, 64 Закону України “Про виконавче провадження” було зупинено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва у справі №2-537-1/2003 від 08.06.2003р. про стягнення з Легкого В.Н. на користь ТОВ КБ “Експобанк” 66 438, 66 грн.,  в зв‘язку з тим, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.12.2006р. було відкрито провадження за позовом Легкої В.Ю. до Легкого В.Н. (боржника) та Державної виконавчої служби у Печерському районі м. Києва про визнання права на описане майно та виключення його з опису.

Відповідно до п. 7 ст. 34 Закону України “Про виконавче провадження” виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у випадку подання до суду позову про виключення майна з акта опису й арешту.

Таким чином, з огляду на викладене, Державною виконавчою службою у Печерському районі м. Києва вживались всі можливі заходи та вчинялись необхідні дії, які передбачені чинним законодавством, щодо примусового виконання виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва у справі №2-537-1/2003 від 08.06.2003р.

Також відповідно є безпідставними твердження позивача про те, що заяви: №1101/2784 від 08.06.2006р. та №1101/4101 від 23.10.2006р. про накладення арешту та звернення стягнення на квартиру боржника за адресою: м. Київ, вул.  П. Мирного, 9 кв.36 були залишені без реагування.

Невірним вважає суд посилання позивача на рішення Печерського районного суду міста Києва від 21.03.2005р. як на доказ неправомірності дій (бездіяльності) державного виконавця щодо здійснення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа виданого 05.03.2004р. Печерським районним судом м. Києва через наступне.

Зазначене судове рішення свідчить саме про використання стягувачем у виконавчому провадженні права на оскарження рішення державного виконавця. Рішення суду щодо скасування постанови про закінчення виконавчого провадження прийнято саме у звязку з невідповідністю чинному законодавству винесеної постанови. Під час розгляду справи не встановлено неправомірності дій державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження, в даному випадку судом перевірено обставини справи та прийнято рішення яким скасовано винесену постанову.

Будь-яких доказів, що підтверджують притягнення посадових осіб Державної виконавчої служби у Печерському районі міста Києва до відповідальності за невиконання чи неналежне виконання ними своїх обов’язків, або рішення загального суду (яким може бути встановлено факт неправомірності дій відповідача) що могли завдати шкоди позивачем не надано.

Отже, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вина з боку ВДВС відсутня як відсутні і підстави для застосування до спірних правовідносин сторін ст. 1166 ЦК України, а тому вимоги позивача збитків в розмірі 66 438, 66 грн., заподіяних позивачу внаслідок бездіяльності відповідача в межах виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва у справі №2-537-1/2003 від 08.06.2003р. є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Керуючись  ст.ст. 33,49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити..

Рішення набирає законної сили після  закінчення  десятиденного  строку з дня  його  підписання.

Суддя                                                                                                        Морозов С.М.

23.11.2007