ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 жовтня 2007 р.

№ 7/322/06-25/266/06-7/52/07

Вищий господарський суд України у
складі колегії: головуючого, судді Кузьменка М.В., суддів Васищака І.М., Палій
В.М., за участю представника відповідача Ю. Чельцова (дов. від 17.10.07),
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю “Укрбудпостач ХХІ” на рішення господарського суду
Запорізької області від 30 березня 2007 року та постанову Запорізького
апеляційного господарського суду від 8 червня 2007 року у справі №
7/322/06-25/266/06-7/52/07 за позовом суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю “Укрбудпостач ХХІ”, третя
особа - товариство з обмеженою відповідальністю “Рекламна агенція “Вектор”, про
розірвання договору, стягнення  сум
попередньої плати, пені та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2006 року суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Запорізької
області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “Укрбудпостач
ХХІ”, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю “Рекламна агенція
“Вектор”, про розірвання договору № 0710/01 від 10 липня 2006 року, стягнення
попередньої плати в сумі 6000 грн., пені - 4 378 грн. 05 коп. та моральної
шкоди - 1 700 грн. з підстав неналежного виконання зобов'язання.

В процесі розгляду справи позивач
уточнив позовні вимоги в частині стягнення розмірів пені - 3 772 грн. 59 коп.
та збитків - 400 грн., які були понесені у зв'язку з демонтажем вивіски салону
“Ренесанс”.

Відповідач позов не визнав з
мотивів безпідставності.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 30 березня 2007 року (суддя Н.Кутіщева), залишеним без
змін постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 8 червня 2007
року, позов задоволено частково: розірвано договір № 0710/01 від 10 липня 2006
року; стягнуті суми попередньої плати - 6 000 грн.; пені - 134 грн. 14 коп.;
збитків - 400 грн.; а також 2 880 грн. витрат на проведення судової експертизи;
в решті позову відмовлено.

Товариство з обмеженою
відповідальністю “Укрбудпостач ХХІ” просить судові рішення скасувати з підстав
неправильного застосування господарськими судами частини 1 статті 216, статей
838, 843, 844 Цивільного кодексу України, статей 42, 43,
22, 34, 35, 36, 42, 43 та передати справу на новий розгляд.

Товариство з обмеженою
відповідальністю “Рекламна агенція “Вектор” касаційну скаргу підтримує з тих же
підстав.

Суб'єкт підприємницької
діяльностіОСОБА_1 подав суду клопотання про відкладення розгляду касаційної
скарги з підстав не виконання відповідачем вимог статті 1111 Господарського
процесуального кодексу України.

Оскільки до касаційної скарги
додані належні докази надсилання її копії сторонам, зазначене клопотання
відхилено.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Господарськими судами встановлено,
що 10 липня 2006 року сторони уклали договір № 0710/01 (далі - Договір),
предметом якого є виготовлення і монтаж вивіски зовнішнього рекламного
електричного щиту салону “Ренесанс”, який знаходиться на АДРЕСА_1 у м.
Запоріжжя.

Пунктом 2.1 Договору сторони
передбачили, що виконавець гарантує використання виробу за призначенням без
втрати будь-яких властивостей протягом не менш як 12 місяців з моменту
підписання сторонами акта приймання-передачі.

На виконання пункту 3.3 Договору
замовник перерахував виконавцю 6 000 грн., що підтверджується меморіальними
ордерами № 1079192 та № 1408199 відповідно від 12 липня і 19 липня 2006 року.

При передачі результату робіт
замовник відмовився підписати акт, посилаючись на низку недоліків, і
контрагенти склали акт первинного огляду рекламної вивіски від 15 серпня 2006
року, в додатках до якого були перелічені ці зауваження.

Рекламна вивіска 13 вересня 2007
року згоріла і в Акті про пожежу та у Висновку про причини пожежі зазначено, що
її електрична проводка була виконана з порушенням Правил пожежної безпеки в
Україні та Правил  улаштування  електроустановок.

Причини пожежі також були
встановлені судовою будівельно-технічною експертизою, відповідно до висновків
якої виконавець робіт допустився вимог Правил улаштування  електроустановок щодо з'єднання проводів,
кабелів, заземлення  тощо.

За таких обставин господарські суди
дійшли обґрунтованого висновку про неналежне виконання відповідачем зобов'язань
за Договором і задовольнили позов в частині його розірвання.

Пунктом 5 статті 653 Цивільного
кодексу України встановлено, що у разі якщо договір розірваний у зв'язку з
істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати
відшкодування збитків, завданих розірванням договору і господарські суди дійшли
обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача суми попередньої плати - 6
000 грн., також суми збитків 400 грн., понесених позивачем у зв'язку з
демонтажем залишків згорілої вивіски.

Крім того, господарські суди на
підставі пункту 5.2 договору, статті 549 Цивільного кодексу України та статей
230 і 232 Господарського кодексу України обґрунтовано задовольнили позов в
частині стягнення пені за період з 20 вересня по 8 листопада 2006 року на
загальну суму 134 грн. 14 коп.

Господарські суди правомірно
відмовили в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди, оскільки
факт її спричинення та розмір позивачем
не доведені.

Інші твердження скаржника
досліджувались апеляційним господарським судом і їм дана належна юридична
оцінка.

За змістом статей 33 і 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Всупереч вказаним статтям,
відповідач не надав господарським судам доказів, які спростовують позовні
вимоги.

Отже, з урахуванням меж перегляду
справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду
справи фактичні її обставини були встановлені господарськими судами на підставі
всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки судів
відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним
застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 1115,
1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Запорізької області від 30 березня 2007 року та постанову Запорізького
апеляційного господарського суду від 8 червня 2007 року у справі №
7/322/06-25/266/06-7/52/07 залишити без змін, а касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю “Укрбудпостач ХХІ” без задоволення.

Головуючий, суддя

М.В. Кузьменко

Суддя

І. М. Васищак

Суддя

В. М. Палій