СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
ПОСТАНОВА

04.09.07
Справа№ 26/286А

За позовом: Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1, с. Туринка Жовківського району Львівської області

до відповідача:
Туринківської сільської ради, с. Туринка Жовківського району Львівської області

Про визнання
за позивачем права на користування земельними ділянками та тією їх частиною, що
необхідна для обслуговування будівель і споруд, які належать на праві власності
ОСОБА_1; визнання нечинними рішення Туринківської сільської ради від
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. НОМЕР_1 про відмову в наданні ОСОБА_1 дозволу на виготовлення
документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок.

Суддя: Деркач Ю.Б.

при
секретарі: Боровець Я.

Представники:

від позивача
ОСОБА_1. -СПД, ОСОБА_2 -представник

від відповідача
не з'явився

Позивачу та його представнику
роз'яснено їх права та обов'язки

передбачені ст.ст. 49, 51 КАС
України.

Суть спору: Фізична
особа -підприємець ОСОБА_1, с. Туринка Жовківського району Львівської області
звернувся до господарського суду з позовом до Туринківської сільської ради, с.
Туринка Жовківського району Львівської області про визнання за ним права на
користування земельними ділянками та тією їх частиною, що необхідна для
обслуговування будівель і споруд, які належать на праві власності ОСОБА_1;
визнання нечинним рішення Туринківської сільської ради від ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
НОМЕР_1 про відмову в наданні ОСОБА_1 дозволу на виготовлення документації із
землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок по АДРЕСА_1 (нежитлова будівля,
поз. 1, площею 623,6 м.кв.), АДРЕСА_2 (нежитлова будівля -ангар, під літ. А-1,
площею 514,4 м.кв.) та АДРЕСА_3 (нежитлова будівля -телятник, під літ. А-1,
площею 1588,5 м.кв.) у с. Туринка Жовківського району Львівської області;
зобов'язання Туринківської сільської ради надати дозвіл на виготовлення
документації із землеустрою щодо інвентаризації вказаних земельних ділянок.

Ухвалою суду від ІНФОРМАЦІЯ_2 р.
прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній
справі та призначено її до судового розгляду на ІНФОРМАЦІЯ_3 р.

Позивач та його представник в
попереднє судове засідання з'явились, вимоги ухвали суду від ІНФОРМАЦІЯ_2 р.
виконали. Відповідач в судове засідання явки повноважного представника не
забезпечив, надав суду письмовий відзив на позов, яким позовні вимоги визнав,
та заявив клопотання про слухання справи за його відсутності.

У судовому засіданні позивач та
його представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в
адміністративному позові від ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Позивач стверджує, що володіє
на праві власності нерухомим майном, що розташоване на території с. Туринка
Жовківського району Львівської області, а саме: нежитловою будівлею, поз. 1,
площею 623,6 м.кв., яка знаходиться за адресою: Львівська область, Жовківський
район, с. Туринка, АДРЕСА_1; нежитловою будівлею -ангар, під літ. А-1, площею
514,4 м.кв., яка знаходиться за адресою: Львівська область, Жовківський район,
с. Туринка, АДРЕСА_2; нежитловою будівлею -телятник, під літ. А-1, площею
1588,5 м.кв., яка знаходиться за адресою: Львівська область, Жовківський район,
АДРЕСА_3. Наявність права власності на вищевказане майно підтверджується
відповідними свідоцтвами про право власності та витягами про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, що видані Червоноградським міжміським бюро
технічної інвентаризації. ІНФОРМАЦІЯ_5 року позивач звернувся до відповідача із
заявами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 про надання йому дозволу на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок по АДРЕСА_1,
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 Жовківського району Львівської області. Однак, рішенням
від ІНФОРМАЦІЯ_1 року НОМЕР_1 відповідачем було відмовлено в наданні такого
дозволу.

Відповідачем подано відзив на
позовну заяву в якому позов визнано повністю.

Позивачем та його представником не
заперечується проти розгляду справи за наявними в матеріалах справи доказами
без участі представника відповідача Туринківської сільської ради. Беручи до
уваги думку позивача та його представника про можливість вирішення спору без
участі відповідача, та те, що Туринківська сільська рада, будучи належними
чином повідомлена про дату і час судового розгляду, не забезпечила явку свого
представника, та подала клопотання про слухання справи за його відсутності,
зважаючи на встановлені ст. 122 КАС України строки розгляду адміністративного
спору, господарський суд прийшов до висновку про можливість здійснювати розгляд
справи за наявними матеріалами за відсутності відповідача -Туринківської
сільської ради.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши
пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив
наступне:

ІНФОРМАЦІЯ_5 року позивач звернувся
до Туринківської сільської ради із заявами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 про надання йому
дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо
інвентаризації земельних ділянок по АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 Жовківського
району Львівської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року за результатами розгляду вищевказаних звернень
позивача Туринківською сільською радою, керуючись ст. 12 ЗК України та ст. 26
Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", прийнято
рішення НОМЕР_1 "Про відмову в наданні дозволу на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки по АДРЕСА_1
(виробничої будівлі), АДРЕСА_2(нежитлової будівлі), по АДРЕСА_3(нежитлової
будівлі телятника) гр. ОСОБА_1".

Позивачем надано для огляду в
судовому засіданні свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що видані
виконавчим комітетом Туринківської сільської ради та витяги про реєстрацію
права власності на нерухоме майно, що видані Державним комунальним
підприємством Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації, які
засвідчують право власності позивача на нерухоме майно, розташоване по
АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 Жовківського району Львівської області.

Відповідно до ст. 120 ЗК України
(із змінами, внесеними згідно із Законом України від 27.04.2007 р. № 997-V) до
особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право
власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового
призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо житловий будинок, будівля
або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі
їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної
ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх
обслуговування.

Згідно ст. 125 ЗК України
забороняється приступати до використання земельної ділянки до встановлення її
меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї,
та державної реєстрації.

Правові та організаційні основи
діяльності у сфері землеустрою і регулювання відносин, які виникають між
органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними
особами із розвитку землекористування визначаються Законом України "Про
землеустрій". Відповідно до ст. 2 цього закону землеустрій забезпечує
встановлення і закріплення на місцевості меж земельних ділянок власників і
землекористувачів.

Організація і здійснення
землеустрою на території сіл, селищ, міст відповідно до ст. 19 Закону України
"Про землеустрій" віднесено до повноважень сільських, селищних,
міських рад. Згідно ст. 22 цього закону, землеустрій здійснюється на підставі
відповідних рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування
щодо проведення робіт із землеустрою.

З врахуванням цього, суд приходить
до висновку, що у зв'язку з набуттям права власності на вищевказані будівлі,
позивач відповідно до п. 2 ст. 120 ЗК України набуває право на користування
тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки,
яка необхідна для їх обслуговування. Вирішення питань пов'язаних з організацією
і здійснення землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій"
віднесено до повноважень відповідних сільських, селищних, міських рад, які
зобов'язані при цьому діяти в порядку та межах визначених законом.

При прийнятті постанови, суд
виходив з наступного.

Відповідно до ст. 10 Закону
України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні,
міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та
іншими законами. Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і
вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до
їх відання. Питання виключної компетенції сільських, селищних, міських рад
визначено ст. 26 Закону. До повноважень сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить вирішення
питань визначених ст. 12 Земельного кодексу України, зокрема: а)
розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок
комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до
цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до цього Кодексу та вирішення інших питань у
галузі земельних відносин відповідно до закону. Статтею 116 ЗК України
передбачено підстави набуття права на землю. Так, зокрема громадяни та
юридичні особи набувають права власності та права користування земельними
ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Приймаючи рішення про
відмову в наданні дозволу на виготовлення технічної документації із
землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок на яких розміщені належні
позивачу на праві приватної власності об'єкти нерухомого майна, відповідачем
не було надано належного нормативного обґрунтування такої відмови, а
посилання на норми     ст. 26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в Україні" та ст. 12 ЗК України
носять лише формальний характер та не містять жодних відомостей про підстави
такої відмови. З адміністративного позову та пояснень позивача у судовому
засіданні господарський суд з'ясував, що відмова Туринківської сільської ради
у наданні дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо
інвентаризації земельних ділянок по АДРЕСА_1,          АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 Жовківського
району Львівської області, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна
належні на праві приватної власності ОСОБА_1, свідчать про невизнання
відповідачем гарантованого законом права позивача на користування такими
земельними ділянками. Крім того, стверджує, що ця ухвала прийнята з
порушенням ряду норм Земельного кодексу України та Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні". Так, статтею 26 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні", на яку в оскаржуваному
рішенні покликається Туринківська сільська рада, визначено перелік питань,
розгляд яких віднесено законом до виключної компетенції сільських, селищних,
міських рад, а ст. 12 ЗК України визначено повноваження сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних відносин на території відповідних
адміністративно-територіальних одиниць. Жодних підстав виходячи з яких можна
було б зробити висновок про обґрунтованість та підставність прийнятого
відповідачем рішення у вищевказаних нормах закону не наведено. Крім того, у
мотивувальній частині оскаржуваного рішення Туринківської сільської ради
міститься посилання на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області
від ІНФОРМАЦІЯ_6 року, яка була предметом розгляду на сесії сільської ради
одночасно з розглядом заяв ОСОБА_1 від ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Судом встановлено,
що ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від ІНФОРМАЦІЯ_6 р.
по праві НОМЕР_5р. з метою забезпечення позову членів цілісного-майнового
комплексу с. Туринка ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Туринківської сільської
ради, ОСОБА_5., ОСОБА_6 та ОСОБА_1. про визнання недійсними рішення загальних
зборів КСП "Діброва", на час розгляду справи судом встановлено
заборону на вчинення будь-яких дій, щодо майна яке стоїть на балансі ТзОВ
"Туринка" та знаходиться в користуванні такого, а також майно
колишнього КСП Агрофірма "Діброва". Досліджуючи подані суду
матеріали, господарським судом було встановлено, що відповідно до резолютивної
частини ухвали Жовківського районного суду Львівської області від
ІНФОРМАЦІЯ_6 р. по праві НОМЕР_5р., заборона на вчинення дій з майном
поширюється виключно на те майно, яке перебуває на балансі ТзОВ
"Туринка" та знаходиться в його користуванні, а також майно
колишнього КСП Агрофірма "Діброва". Заборона на вчинення дій з
будь-яким іншим майном, в тому числі з майном інших осіб, які беруть участь у
справі, ухвалою суду не передбачено. Порядок виконання рішень судів на
території України визначено Законом України "Про виконавче
провадження". Статтею 5 цього Закону передбачено, що здійснення заходів
щодо своєчасного і повного виконання рішення суду, зазначеного у виконавчому
документі (в даному випадку ухвала суду про забезпечення позову) провадиться
у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Вчинення дій, що
виходять за межі вимог встановлених виконавчим документом допускаються
законом виключно за наявності відповідної ухвали суду про встановлення чи
зміну способу і порядку виконання рішення суду (ст. 33 Закону). Ухвалою
Жовківського районного суду Львівської області від ІНФОРМАЦІЯ_6 року
встановлено чіткий порядок забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій
виключно з майном ТзОВ "Туринка" та КСП Агрофірма
"Діброва" та не встановлено будь-яких інших застережень щодо
розпорядження майном, яке належить на праві приватної власності іншим особам,
які беруть участь у справі, в тому числі не передбачено будь-яких обмежень чи
заборон громадянину ОСОБА_1 у реалізації його прав по узаконенню земельних ділянок
під належними йому на праві власності об'єктами нерухомого майна. Таким чином
у Туринківської сільської ради не було жодних правових підстав для відмови в
наданні ОСОБА_1 дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо
інвентаризації земельних ділянок та реалізації його права щодо набуття права
користування земельними ділянками, на яких розташовані належні йому об'єкти
нерухомого майна.

В свою чергу, відповідач не
заперечив доводів наведених позивачем в адміністративному позовові та визнав позовні
вимоги в повному обсязі.

Отже, господарський суд приходить
до висновку, що рішення Туринківської сільської ради від ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
НОМЕР_1 прийнято з порушенням ст.ст. 120, 125 ЗК України, оскільки прийнято без
належного нормативного обґрунтування, виходячи виключно із змісту ухвали
Жовківського районного суду Львівської області від ІНФОРМАЦІЯ_6 р. про
забезпечення позову по справі НОМЕР_5р.

Відповідно до п. 10 ст. 59 Закону
України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та
посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності
Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Із змісту ст.ст. 152, 153 ЗК
України випливає, що власник земельної ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, в тому числі, шляхом
визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування.

Статтею 155 Земельного кодексу
України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування
чи розпорядження земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно ст. 9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі
Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 71 КАС України
встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З аналізу наявних у матеріалах
справи доказів та норм чинного законодавства господарський суд приходить до
висновку, що Туринківська сільська рада незаконно, з перевищенням своїх
повноважень, наданих їй Конституцією України та чинним законодавством, з
порушенням ст.ст. 12, 120, 125, 126, Земельного кодексу України, в супереч п.
10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"
прийняла рішення НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року "Про відмову в наданні
дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо
інвентаризації земельної ділянки по АДРЕСА_1 (виробничої будівлі),
АДРЕСА_2(нежитлової будівлі), по АДРЕСА_3 (нежитлової будівлі телятника) гр.
ОСОБА_1".

Відповідно до вищенаведеного, суд
вважає, що позовні вимоги підставні, обгрунтовані та такі, що підлягають до
задоволення повністю.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України,
якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова
особа).

Суд в порядку ч. 1 ст. 94 КАС
України присуджує судовий збір (державне мито) з  місцевого бюджету с. Туринка Жовківського
району Львівської області на користь позивача в сумі 10 грн. 20 коп.
(відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень КАС України).

З огляду на викладене, керуючись
Конституцією України, Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні”,
ст.ст. 12, 116, 120, 125, 152, 153, 155 ЗК України та ст.ст. 1-2, 4-12, 41, 42,
49, 51, 71, 72, 73, 76, 76, 79, 82, 86, 122-126, 127, 130, 133-135, 137,
138-139, 140, 143, 151-154, 158, 159-163, 167, 254 та п. 6 розділу 7
Прикінцевих та перехідних положень КАС України, суд -

П О С Т А Н О
В И В:

1.          Позов
задоволити повністю.

2.          Визнати за
ОСОБА_1 (АДРЕСА_4, Жовківський район, Львівська область, ідентифікаційний номер
платника податків НОМЕР_6) право на користування земельними ділянками та тією
їх частиною, що необхідна для обслуговування будівель і споруд, які належать на
праві власності ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 (нежитлова будівля, поз. 1, площею 623,6
м.кв.), АДРЕСА_2 (нежитлова будівля -ангар, під літ. А-1, площею 514,4 м.кв.)
та АДРЕСА_3 (нежитлова будівля -телятник, під літ. А-1, площею 1588,5 м.кв.) у
с. Туринка Жовківського району Львівської області.

3.          Визнати
нечинним рішення Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської
області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року НОМЕР_1 про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на
виготовлення документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок
по АДРЕСА_1 (нежитлова будівля, поз. 1, площею 623,6 м.кв.), АДРЕСА_2
(нежитлова будівля -ангар, під літ. А-1, площею 514,4 м.кв.) та АДРЕСА_3
(нежитлова будівля -телятник, під літ. А-1, площею 1588,5 м.кв.) у с. Туринка
Жовківського району Львівської області.

4.          Зобов'язати
Туринківську сільську раду (с. Туринка, Жовківського району Львівської області)
надати ОСОБА_1 (АДРЕСА_4, Жовківського району Львівської області,
ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_6) дозвіл на виготовлення документації
із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок по АДРЕСА_1 (нежитлова
будівля, поз. 1, площею 623,6 м.кв.), АДРЕСА_2 (нежитлова будівля -ангар, під
літ. А-1, площею 514,4 м.кв.) та АДРЕСА_3(нежитлова будівля -телятник, під літ.
А-1, площею 1588,5 м.кв.) у с. Туринка Жовківського району Львівської області.

5.          Відшкодувати
з місцевого бюджету с. Туринка Жовківського району Львівської області на
користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_4, Жовківського району Львівської області,
ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_6) 10 грн. 00 коп.
-судового збору (державного мита).

6.          Виконавчі
листи видати після набрання постановою законної сили.

Постанова набирає законної сили в
строк та в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в
строк та в порядку, передбаченому ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя