ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"02" липня 2007 р.                                                            Справа № 21/265-НА

за позовом  Ярмолинецького районного споживчого товариства смт. Ярмолинці

до Державної податкової інспекції у Ярмолинецькому районі смт. Ярмолинці

про скасування податкового повідомлення-рішення № /3 від 04.09.2006 року

Суддя                      Секретар судового засідання Гуменюк О.С.

Представники сторін:

від позивача - Хворостовський В.О. - за довіреністю від 01.01.2006 року.

від відповідача  - Польовий В.А. - за постійною довіреністю від 16.04.2007 року.

Глуховець Л.М. - за постійною довіреністю від 23.05.2007 року.

Постанова приймається 02.07.2007 року, оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 02.07.2007 року  проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Ярмолинецьке районне споживче товариство смт. Ярмолинці (далі - позивач) звернулось до господарського суду Хмельницької області з позовом до Державної податкової інспекції у Ярмолинецькому районі (далі - відповідач), в якому просить (з урахуванням уточнення, викладеного в клопотанні від 11.06.2007 року) скасувати податкове повідомлення-рішення № /3 від 04.09.2006 року в частині нарахування штрафних санкцій на суму 9238,00 грн. Неправомірність нарахування 46188 грн. штрафних санкцій на суму ПДВ в розмірі 73898 грн. позивач мотивував тим, що контролюючий орган визначив позивачу суму штрафної (фінансової) санкції з перевищенням максимального розміру встановленого п. 17.1.3 статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”. При винесені постанов позивач також просив суд врахувати рішення господарського суду Хмельницької області по справі № 20/322-НА та постанову Житомирського апеляційного господарського суду по справі № 20/322-НА від 06.03.2007 року.

В судовому засіданні 02.07.2003 року позивач просив скасувати податкове повідомлення-рішення № /3 від 04.09.2006 року повністю, оскільки ним визначено податкове зобов'язання за платежем - "податок на добавлену вартість". Однак визначення такого податку відсутнє серед податків та зборів, передбачених Законом України "Про систему оподаткування". При цьому посилався на наявну судову практику, зокрема Ухвалу Вищого адміністративного суду України від 05.04.2006 року у справі за позовом гр. Б. до Державної податкової інспекції в Комінтернівському районі міста Харкова про визнання податкового повідомлення № /0 від 19.02.2003 року недійсним.

Відповідач у запереченнях на позовну заяву та наданих поясненнях просить відмовити в задоволенні позову, оскільки правомірність застосування до позивача штрафних санкцій підтверджується виявленими вході перевірки порушеннями, зокрема відповідач стверджує, що розмір фінансових санкцій ним визначений з урахуванням максимальної п’ятдесятивідсоткової межі від суми недоплати встановленої п. 17.1.3 статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”. Вказує, що в назві податкового зобов'язання допущено технічну описку.

Під час проведення підготовчого провадження судом були витребувані від осіб, які беруть участь у справі документи та інші матеріали, на яких ґрунтуються їх доводи і заперечення та прийнято рішення про обов'язковість особистої участі у судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

ДПІ у Ярмолинецькому районі проведено комплексну планову документальну перевірку дотримання вимог податкового та валютного законодавства Ярмолинецьким районним споживчим товариством за період з 01.04.2004 року по 31.12.2005 року, за наслідками якої складено акт № 40.231/01773307 від 06.03.2006 року.

Згідно п. 4.1 Акта в ході перевірки встановлено, що позивачем в порушення п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, із змінами і доповненнями, внаслідок чого занижено податок на додану вартість за 2004 рік в сумі 166 грн. (3236-3070), в тому числі занижено ПДВ на суму 3236 грн. в тому числі по періодах: в квітні 2004 року - 2053 грн., в травні 2004 року - 445 грн., в липні 2004 року - 738 грн.; завищено ПДВ на суму 3070 грн, в тому числі по періодах: в червні 2004 року- 1772 грн., в серпні 2004 року - 274 грн., в вересні 2004 року - 1024 грн., п. 4.1 ст. 4, пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7, пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, із змінами і доповненнями, занижено податок на додану вартість за 2005 рік в сумі 73732 грн. (89139-15407) в тому числі: занижено ПДВ на суму 89139 грн., в тому числі по періодах: в лютому 2005 року –132 грн., в квітні 2005року –48723 грн.,  в травні 2005 року - 23923 грн., в жовтні 2005 року - 7892 грн., в листопаді 2005 року - 6005 грн., в грудні 2005 року –2464 грн.; завищено ПДВ на суму 15407 грн., в тому числі по періодах: в січні 2005 року -145 грн., в липні 2005 року- 352 грн., в серпні 2005 року - 7451 грн., в вересні 2005 року -7459 грн.

Згідно з пп. 4.2.2 „б” п. 4.2 статті 4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення 16.03.2006 року №/0, а за наслідками апеляційного узгодження –податкове повідомлення-рішення від 22.06.2006 року № /2, яким відповідно до пп. 17.1.3 п. 17.1 статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, п. 4.1 статті 4, пп. 7.3.1, пп. 7.7.1 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” позивачеві визначену суму податкового зобов'язання за платежем „податок на додану вартість” на суму 120086,00 грн., з яких 73898,00 грн. складає основний платіж та 43188,00 - штрафні санкції.

У вересні 2006 року позивач пред’явив позов до відповідача про скасування податкових повідомлень-рішень від 16.03.2006 року та 22.06.2006 року в частині податкового зобов'язання за основним платежем в сумі 72281 грн. та штрафної санкції у відповідному розмірі.

Постановою господарського суду Хмельницької області від 23.10.2006 року у справі № 20/322-НА позов задоволено. Податкові повідомлення-рішення ДПІ у Ярмолинецькому районі від 16.03.2006 року № /0 та від 22.06.2006 року № /2 скасовано в частині визначення суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 72281,00 грн. і застосування штрафної санкції в сумі 36141,00 грн. Дана постанова була оскаржена в апеляційному порядку.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 06.03.2007 року у праві № 20/322-НА скасовано постанову господарського суду Хмельницької області від 23.10.2006 року в частині скасування податкових повідомлень рішень Державної податкової інспекції в Ярмолинецькому районі від 16.03.2006 року № /0, від 22.06.2006 року № /2 щодо визначення суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 72 281,00 грн. Прийнято нову постанову: відмовлено в задоволені позову Ярмолинецького РСТ про скасування податкових повідомлень рішень ДПІ в Ярмолинецькому районі від 16.03.2006 року № /0, від 22.06.2006 року № /2 в частині визначення суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 72281,00 грн. В решті постанову господарського суду Хмельницької області від 23.10.2006 року залишено без змін. Постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили з моменту проголошення.

Крім того, судом встановлено, що на підставі акта перевірки та за наслідками апеляційного узгодження ДПІ у Ярмолинецькому районі прийняла податкове повідомлення-рішення від 04.09.2006 року № /3, яким відповідно до пп. 17.1.3 п. 17.1 статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, п. 4.1 статті 4, пп. 7.3.1, пп. 7.7.1 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” позивачеві визначену суму податкового зобов'язання за платежем „податок на добавлену вартість” на суму 120086,00 грн., з яких 73898,00 грн. складає основний платіж та 43188,00 - штрафні санкції.

На погоджуючись із вказаним, позивач звернувся із позовом, з урахуванням уточнень, до суду.

Як зазначалось вище, позивачем оспорюється повідомлення-рішення № /3 від 04.09.2006 року.

Крім цього, судом встановлено, що Постановою господарського суду Хмельницької області від 21.12.2004 року у справі № 17/181-Б Ярмолинецьке РСТ визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців. Призначено ліквідатором майна боржника арбітражного керуючого Горбаня А.О. Зобов'язано ліквідатора провести ліквідаційну процедуру відповідно до вимог Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Ухвалою господарського суду від 30.05.2005 року у справі № 17/181-Б затверджено мирову угоду, укладену 13.05.2005 року між боржником в особі ліквідатора Горбаня А.О. та кредиторами, яка погоджена заступником начальника Хмельницької МДПІ - начальником Ярмолинецького відділення, провадження у справі припинено.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається наступне.

Під час розгляду справи було встановлено та не оскаржувалось позивачем правомірність нарахувань податковим органом основного платежу в сумі 73898 грн.

ДПІ у м. Хмельницькому зроблено висновок про заниження позивачем податку на додану вартість за 2004 рік в сумі 166 грн. та заниження податку на додану вартість за 2005 рік в сумі 73732 грн., про що зазначено у пункту 1 висновку акта від 06.03.2006 року.

Відповідно до пп. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, зі змінами та доповненнями, у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Як встановлено судом, оскаржуваним рішенням, на підставі підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" позивачу було визначено суму податкового зобов'язання за платежем "податок на добавлену вартість". Однак визначення такого податку відсутнє серед податків та зборів, передбачених Законом України "Про систему оподаткування".

Отже, спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним, відповідно позов в цій частині підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 71, 86, 94, 104, 105, 158-163, 167, 254-259, п.п. 3, 6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Ярмолинецького районного споживчого товариства смт. Ярмолинці до Державної податкової інспекції у Ярмолинецькому районі смт. Ярмолинці про скасування податкового повідомлення-рішення № /3 від 04.09.2006 року задоволити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № /3 від 04.09.2006 року.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Постанова оформлена в повному обсязі та підписана 06.07.2007 року.

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу.

Помічник судді                                       О.С. Гуменюк