ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

18.09.2007                                                                Справа №  16/234-ПД-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Немченко Л.М. при секретарі Горголь О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватної "Всеукраїнської виробничо-комерційної фірми "Співдружність"

до Голопристанського орендного підприємства "Побутсервіс", м. Гола Пристань Херсонської області

про  визнання договору дійсним

за участю:

представників сторін:

від  позивача - Бондюченко В. М. довіреність № 7 від 20.06.2007р.- адвокат, Бродніков В. Д. 22.10.1946 р.н паспорт МО 607070 виданий Комсомольським РВКМУУМВС України в Херсонській області 1 жовтня 1998р.

від  відповідача -  Колесник С. А. довіреність № б/н від 1 липня 2007р., Смаль С. М. довіреність № б/н від 12.09.2007р. представники,;

Приватне підприємство "Всеукраїнська виробничо-комерційна фірма  "Співдружність" (позивач) звернулась до суду про  визнання дійсним договору купівлі - продажу № 1 від 31.05.93 укладеного з Голопристанським орендним підприємством "Побутсервіс" (відповідач), та визнання права власності на п'ять будиночків № 47,48,49,50,157, які розміщені на території бази відпочинку “ Мрія” у с. Залізний Порт.

В ході розгляду справи позивач, відповідно до приписів ст.22 ГПК України зменшив ( уточнив) позовні вимоги та просив визнати  тільки права на вказані будиночки на підставі ст.344 ЦК України.

Відповідач позовні вимоги не визнав, та пояснив, що у нього у власності ніколи не були зазначені  будиночки, договір купівлі-продажу він не укладав. Оскільки він  тільки обслуговував зазначені будинки, то має претензії до позивача як користувача зазначеними будиночками в частині сплати за надані послуги. Право власності на зазначені будинки він не оспорює, відповідно не є належним відповідачем у справі.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянув матеріали справи, заслухавши представників сторін,  суд

в с т а н о в и в:

Позивач надав  копію договору купівлі–продажу п'яти будиночків з належним майном, укладеним між ним та Голопристанським орендним підприємством "Побутсервіс" № 71 від 31.05.93 року. З боку продавця було зазначено, що директор орендного підприємства Колесник А.Н  діє на підставі статуту підприємства та довіреності Полярнинського  гірно-збагачувального комбінату від 20.05.93 № 58.

Судом встановлено, що  Голопристанське орендне підприємство “Побутсервіс” було  реорганізовано та на його базі було створене  колективне виробничо-комерційне підприємство “Побутсервіс”, що підтверджено статутом від 05.04.94. За статутом колективне підприємство є правонаступником орендного підприємства. В зв'язку з цим, суд проводить процесуальне правонаступництво та визнає відповідачем створене  колективне виробничо-комерційне підприємство “Побутсервіс”.

В судовому засіданні надавав пояснення посадова особа відповідача –голова правління Колесник  А.Н. Він пояснив, що в 1993 році він працював керівником орендного підприємства, однак, договір від 31.05.03 не укладав, довіреності від Полярнеського ГЗК на вчинення зазначених дій не отримував. Він пояснив, що  ні орендне підприємство, ні колективне підприємство ніколи не мали нікого відношення до права власності на будиночки, що є предметом розгляду у цій справі. Підприємство забезпечувало тільки комунальне обслуговування цих будиночків. Йому відомо, що  Полярненський ГЗК орендував земельну ділянку у с. Залізний Порт, де пізніше і збудував будинки, однак, на кого зареєстровано право власності йому не відомо.  Він також підтвердив, що на протязі багато років зазначені будинки використовує позивач.

На запит суду  до Херсонського ДБТІ про надання інформації хто зареєстрований як власник будинків, надійшла відповідь листом  № 150 від 29.08.07, що у держреєстрі на будиночка № 47,48.49,50, які розміщені на території бази відпочинку “Мрія” право власності ні на кого не зареєстровано.

Відповідно до ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни. Які здійснюють підприємницьку діяльність мають право на звернення до  господарського суду  за захистом свої порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст.21 ГПК України відповідачем у справі  є підприємства, організації, яким пред'явлено вимогу.

Із наведеного витікає, що відповідачами у справі можуть бути особи, які оспорюють чи порушують права позивача. Із фактів, встановлених в ході розгляду справи, суд дійшов до висновку, що між  позивачем та відповідачем відсутній спір, оскільки відповідач будь-яким чином не оспорює та не порушує права та законні інтереси  позивача щодо прав власності на спірне майно.

Суд також дійшов до висновку, що матеріали справи підтверджують факт  добросовісного заволодіння  будиночками, що підтверджено  договором від 31.05.93, користування з того часу  ними відкрито.

Відповідно до ч.1  ст.344 ЦК України особа, яка добровільно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років або рухомим майном протягом 5 років, набуває право власності на це майно

(набувальна давність).

Згідно з ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду, зокрема, у випадку, коли особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном, продовжує відкрито, безперервно володіти ним протягом десяти років, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 р., а п. 8 цих положень встановлено, що правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, визнання права власності за набувальною давністю не може мати місця раніше 1 січня 2011 р.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що зазначений позов заявлений передчасно та до неналежного відповідача.

Керуючись ст.ст.82, 84, 85  Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Визнати відповідачем у справі  колективне виробничо-комерційне підприємство  "Побутсервіс".

2. Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суддя                                                                                      Л.М. Немченко

Дата підписання рішення

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України                                             20 вересня 2007р.