ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02.10.2007
Справа № 28/241-07

Дніпропетровський
апеляційний господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді

Білецька Л.М. (доповідач)

суддів

Науменко І.М., Виноградник О.М.

при    секретарі    судового засідання:

Прокопець Т.В.

за  участю
представників сторін:

від позивача

ОСОБА_3, представник, нотаріально
посвідчена довіреність НОМЕР_1;

від відповідача:  від третьої особи:

ОСОБА_1, приватний підприємець,
паспорт ІНФОРМАЦІЯ_1; Представник у судове засідання не з'явився, про час та
місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні  апеляційну скаргу

Приватного підприємця ОСОБА_1, м.
Дніпропетровськ

на рішення

від  21.06.2007 року

господарського суду

Дніпропетровської області

у справі

№ 28/241-07

за  позовом

Приватного підприємця ОСОБА_2, м.
Дніпропетровськ

до  третя особа

Приватного підприємця ОСОБА_1, м.
Дніпропетровськ  Товариство з обмеженою
відповідльністю “Таврія-Транссервіс ЛТД”, м. Херсон

про

стягнення заборгованості

В С Т А Н О В
И В :

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 21.06.07 р. у справі № 28/241-07 (суддя Манько
Г.В.) позов  задоволено  частково. Стягнуто з  фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, м.
Дніпропетровськ на користь  фізичної
особи -підприємця ОСОБА_2, м. Дніпропетровськ заборгованість за перевезення
вантажу  16665 грн., 3% річних 443 грн.
79 коп., інфляційні втрати 1 146 грн. 55 коп., державне мито 182 грн. 55
коп., за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  117 грн. 99 коп.  В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що
відповідач є експедитором, про що прямо вказано в договорі і випливає із суті
взаємовідносин між позивачем і відповідачем. Правовідносини між позивачем та
відповідачем окрім договірних відносин регулюються ст. 316 Господарського кодексу
України та главою 65 Цивільного кодексу України. Згідно вимог ст. 929
Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування  одна сторона (експедитор) зобов'язується за
плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання
визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Відповідач є
експедитором, а не перевізником, тому застосований строк позовної давності не
має підстав.

Відповідач не погодився з рішенням
суду, подав апеляційну скаргу, у якій посилається на те, що:

-          суд при вирішенні спору помилково
дійшов висновку, що взаємовідносини між позивачем та відповідачем регулюються
ст. 316 ГК України та главою 65 ЦК України та, що між ними було укладено
договір по наданню послуг з транспортного експедирування. У зв'язку з чим, на
думку суду, до правовідносин між позивачем та відповідачем не може бути
застосовано шестимісячний строк позовної давності передбачений ч.5 ст. 315 ГК
України;

-          перевізник не являється стороною
договору транспортного експедирування, тому суд помилково дійшов висновку, що
взаємовідносини між позивачем та відповідачем регулюються ст. 316 ГК України та
главою 65 ЦК України;

- згідно ч.1 ст. 316 ГК України за
договором транспортного
експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за
рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених
договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу;

-          правовідносини між позивачем та
відповідачем регулюються ст. 306-315 ГК України. Згідно з ч.5 ст. 315 ГК
України для пред'явлення перевізником до вантажовідправників та
вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється
шестимісячний строк. Звертаючись до суду, позивач строк подачі позовної заяви
пропустив. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Просить апеляційну скаргу
задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення
про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

Позивач та третя особа витребуваний
судом відзив на апеляційну скаргу не надали.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 24.07.2007р. апеляційна скарга прийнята до
провадження суду, її розгляд призначений на 04.09.2007р., 04.09.2007 року у
судовому засіданні оголошено перерву до 02.10.2007 року.

У зв'язку з черговою відпусткою
судді Голяшкіна О.В. згідно розпорядження голови судової палати № 616 від
03.09.2007р. справа №  28/241-07 передана
на розгляд колегії суддів у складі: головуючого -  Білецької Л.М.(доповідач), суддів -Науменко
І.М., Герасименко І.М.

У зв'язку з лікарняними судді
Герасименко І.М. згідно розпорядження в.о. голови судової палати № 752 від
02.10.2007р. справа №  28/241-07 передана
на розгляд колегії суддів у складі: головуючого -  Білецької Л.М.(доповідач), суддів -Науменко
І.М., Виноградник О.М.

У судовому засіданні відповідач
підтримав доводи по апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити,
рішення суду скасувати. Позивач заперечував проти задоволення апеляційної
скарги, просив апеляційну скаргу не задовольняти, рішення суду залишити без
змін. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та
місце судового засідання повідомлений належним чином.

Вислухавши думку представників
позивача та відповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, інші матеріали
справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Між сторонами укладений договір,
відповідно до якого позивач здійснив перевезення вантажу за маршрутом м.
Стамбул -м. Єкатеринбург. Вартість послуг складає 16 665 грн. протягом трьох
днів після отримання копій документів. Вантажовідправником є фабрика “TEKSO”
(а.с.5). Тіж дані зазначені у міжнародній товаро-транспортній накладній
CMR(а.с.6).

Послуги виконані в повному обсязі
відповідно до умов договору (а.с.8).

Суд першої інстанції правильно
застосував до правовідносин сторін ст. 929 ЦК України, кваліфікувавши їх як
договір експедирування, а не договір перевезення і це не спростовано доводами
апеляційної скарги.

За таких обставин немає підстав
застосовувати до даних правовідносин шестимісячний термін позовної давності.

Відповідачка в апеляційній інстанції
погодилася зі стягненням основної суми боргу, про що мається її письмова заява
від 04.09.2007 року.

Доводи апеляційної скарги не знайшли
свого підтвердження в судовому засіданні, рішення суду слід залишити без змін,
а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Апеляційну скаргу приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ -залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 21.06.2007 року
у справі № 28/241-07 -залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена у
місячний строк до Вищого господарського Суду України через Дніпропетровський
апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя
Л.М.Білецька

Суддя
І.М.Науменко

Суддя
О.М.Виноградник