ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

"12" жовтня 2007 р.                                                                   Справа №
А4/486-07

Суддя
господарського суду Київської області Попікова О.В, розглянувши справу

За позовом

Державної податкової інспекції у
Вишгородському районі, м. Вишгород

до

Суб'єкта підприємницької
діяльності -ОСОБА_1, м. Вишгород

про

стягнення 341,17 грн.

секретар
судового засідання: Холоденко Н.О.

за
участю представників:

від позивача

Колодій О.М.., за дов. від
22.02.07р. № 2557

від відповідача

не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи був повідомлений належно.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС
України в судовому засіданні 12.10.2007р. о 13 год. 00 хв. проголошено вступну
та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі
відкладено на 16.10.2007р., про що повідомлено сторін після проголошення
вступної та резолютивної частини постанови.

Обставини справи:

До господарського суду Київської
області 20.09.07р. надійшла позовна заява ДПІ у Вишгородському районі до
Суб'єкта підприємницької діяльності -ОСОБА_1 про стягнення 341,17 грн.
податкової заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані приписами пункту 2.3
статті 2 та підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України „Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” № 2181-ІІІ від 21.12.2000 р. з огляду на те, що станом на
06.09.07р. загальна сума заборгованості СПД ОСОБА_1 перед бюджетом становить
341,17 грн., яка в добровільному порядку відповідачем не сплачена.

Ухвалою господарського суду
Київської області від 27.09.07р. відкрито провадження у даній адміністративній
справі.

Враховуючи, що представник
відповідача в судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не надав,
хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином
ухвалами суду, справа відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України розглядається за наявними в ній
матеріалами, без участі представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника позивача, суд,

встановив:

Суб'єкт підприємницької діяльності
-ОСОБА_1 станом на 06.09.07р. має податкову заборгованість перед бюджетом
загалом на суму 341,17 грн., що складається з:

-          податку з доходів найманих
працівників на суму 341,17 грн.,

Згадана заборгованість
підтверджується наявними у матеріалах справи довідкою-розрахунком суми податкового
боргу по СПД ОСОБА_1 від 04.09.07р. № 13552/9/24-040/9; актом від 19.03.07р.
№156/17-2/НОМЕР_1 про порушення платіжної дисципліни, копією податкового
повідомлення-рішення, та копіями першої та другої податкових вимог.

Відповідно до Закону України “Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” ДПІ направлено відповідачу першу податкову вимогу від
22.02.06р. № 1/210 на загальну суму податкового боргу за в розмірі 19159,63
грн. (25.02.06р. вручена відповідачу); 27.03.06р. ДПІ направила відповідачу
другу податкову вимогу № 2/344 на загальну суму податкового боргу за узгодженим
податковим зобов'язанням в розмірі 15428,35 грн. (29.03.06р. вручена
відповідачу).

19.03.07р ДПІ у Вишгородському р-ні
винесено податкове повідомлення-рішення № /0, яким відповідачу
визначена сума штрафу з податку з доходів фізичних осіб на підставі підпункту
17. 1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” в розмірі
10% узгодженої суми податкового зобов'язання, сплаченої з затримкою, і яка
становить: 341,17 грн. (22.03.07 вручено відповідачу).

Згадане податкове
повідомлення-рішення не було оскаржено відповідачем ні в судовому, ні в
адміністративному порядку.

Відповідно до ввідної частини Закону
України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами” цей Закон є спеціальним законом з питань
оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або
фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і
зборів (обов'язкових платежів),включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування,
нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників
податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів
стягнення. Саме цим Законом і запроваджене поняття податкового зобов'язання,
податкового боргу, як податкового зобов'язання узгодженого платником податків
або встановленого судом, але не сплаченого у встановлений строк, а також пені,
нарахованої на суму такого податкового зобов'язання.

Приписами підпункту 3.1.1 пункту
3.1 статті 3 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачено, що
активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення
його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники
податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій
кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов'язань забезпечення
боргу. Відповідно до пункту 1.6 статті 1 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
примусове стягнення - звернення стягнення на активи платника податків у рахунок
погашення його податкового боргу, без попереднього узгодження його суми таким
платником податків.

Також Законом України “Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” визначений і порядок погашення податкового боргу платника
податків за узгодженим податковим зобов'язанням та порядок звернення стягнення
на активи платника податків за узгодженим податковим зобов'язанням. Зокрема,
приписами підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Закону України “Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” передбачено, що у разі коли інші, передбачені цим Законом,
заходи з погашення податкового боргу не дали позитивного результату, податковий
орган здійснює за платника податків та на користь держави заходи щодо залучення
додаткових джерел погашення узгодженої суми податкового боргу шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його власності, а за їх недостатності - шляхом
продажу інших активів такого платника податків. Стягнення коштів здійснюється
шляхом надіслання банку, обслуговуючому платника податків, платіжної вимоги на
суму податкового боргу або його частини. Продаж інших активів здійснюється на
підставі рішення податкового органу, підписаного його керівником та скріпленого
гербовою печаткою податкового органу.

Відповідно до вимог частини 1
статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

ДПІ у Вишгородському р-ні. довела
той факт, що проведені нею заходи, спрямовані на погашення податкового боргу
СПД ОСОБА_1, не дали позитивного результату.

З огляду на викладене,
господарський суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог та
можливість їх задоволення з огляду на вимоги підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті
3 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами”.

Судові витрати розподіляються
відповідно до ч. 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, керуючись
статтею 124 Конституції України, статтями 71, 94, 158 -163, Кодексу
адміністративного судочинства України, господарський суд

постановив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Державної
податкової інспекції у Вишгородському р-ні (07300, Київська обл., м. Вишгород,
пр-т Шевченка, 1А, код 13717811, р/р 24/0 ВДК в Київській області)
-341 (триста сорок одну гривну) 17 коп. податкової заборгованості.

Постанова відповідно до ч. 1 ст.
254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було
подано.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі
за правилами, встановленими ст.  ст.  185-187 КАС України.

Суддя
Попікова О.
В.

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі -16.10.2007р.