СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

30.08.2007

Справа №2-27/6101-2007

За позовом -СПД ОСОБА_1,
Сімферопольський район, АДРЕСА_1

До відповідача - Штормовської
сільської Ради, с.Штормове, вул..Леніна,14

3-я особа -СПД ОСОБА_2, м.
Сімферополь, АДРЕСА_2

Про визнання  права власності

Суддя Н.В.Воронцова

представники:

Від позивача - ОСОБА_1, паспорт
НОМЕР_1., виданий Сімферопольським РВ ГУ МВС України в Криму,  ОСОБА_3, пр-к, доручення від 25.07.07р.

Від відповідача - Бурцев Р.А.,
доручення №02 від 09.01.2007р.

3-я особа - ОСОБА_2, паспорт
НОМЕР_2, Київським РВ СГУ ГУ МВС України в Криму, ОСОБА_4, доручення
від.27.08.2007р.

Сутність спору: Суб'єкт
підприємницької діяльності-фізична особа- підприємець ОСОБА_1 звернулась до
Господарського суду АР Крим з позовом  до
Штормовської сільської Ради про визнання права власності на торгівельний
павільйон площею 60 кв.м., розташований на території торгово-риночного
майданчика, по АДРЕСА_3.

В ході розгляду спору позивач
уточнив позовні вимоги та просить суд визнати право власності на торгівельний
павільйон площею 60 кв. м., розташований за адресою:  АДРЕСА_3, розташований першим у будівлях літ.
В.

Суд прийняв до уваги уточнення
позивача.

Відповідач, не скористався правом,
наданим йому положеннями ст..59 ГПК України, та письмове заперечення або
пояснення не надав, на початку розгляду справи проти позову заперечував,
мотивів не пояснював, у судовому засіданні 30.08.2007р., позовні вимоги
Позивача визнав в повному обсязі, мотивував, що визнання позову не наносить
шкоди Штормовської сільської Ради.

Ухвалою ГС АР Крим від 28.04.2007
р. було залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійний
вимог на предмет спору - СПД ОСОБА_2, м. Сімферополь, АДРЕСА_2

Третя особа проти позову
заперечувала, з мотивів викладених в відгуку, наданих в судовому засіданні
11.09.2007р., а саме, що спірний торгівельний павільйон був побудований єю.

В судовому засіданні, що відбулося
23.07.2007 р., третя особа надала копію рішення Сакського міськрайонного суду
від 19.06.2007 р. по справі №2-2384/07 відповідно до якого вбачається,  що за
ОСОБА_2 було визнано право власності на торгово  - риночний майданчик, розташований за
адресою: АР Крим, Сакський район, АДРЕСА_3, який складається з літ. «А», «Б»,
«В», «Г», «Д» - торгових павільонів; літ. «А1»- адміністративної будівлі; літ.
«Б» - навісу; літ. «Ж» - бару; літ. «Уб» - убиральні  - в цілому.

Але в зв'язку з тим,  що третьою особою була надана лише ксерокопія
вказаного рішення, ГС АР Крим було зроблено запит до Сакського міськрайонного
суду з метою отримання належним чином засвідченої копії вказаного рішення та
відомостей про те, чи вступило дане рішення в закону силу.

Крім цього, в судовому засіданні
30.08.2007р., з боку Третьої особи було надане клопотання про витребування  у ТОВ «М.С.-КОМ» податкових накладних,
розгорнені оборотно-сальдові відомості по рахунках|лічбі| 301,703,361 і
ліцензію на ведення будівельних робіт. В зв'язку з тим, що перелічені документи
можуть підтверджувати тільки дотримання правил бухгалтерського обліку та
дотримання вимог податкового законодавства з боку ТОВ «М.С.-КОМ» та не мають
прямого відношення по суті справи, що розглядається, клопотання залишено без
розгляду.

Також третя особа, в судовому
засіданні що відбулося 30.08.2007 р., заявила
клопотання про зупинення провадження по справі. Вказане обґрунтовує
тим,  що ухвалою Сакського міськрайонного
суду від 14.08.2007 р. по справі №8-16/07 переглянуто за нововиявлними
обставинами та  скасовано рішення від
19.06.2007 р. по справі  по справі
№2-2384/07  та вказану справу призначено
до розгляду.

Суд
вважає за необхідне вказане клопотання залишити без задоволення,
оскільки третьою особою не наведено доказів того, що дійсну справу неможливо
розглянути до прийняття рішення Сакським міськрайонним судом за позовом
ОСОБА_2. до Штормівської сільської ради про визнання права власності на
нерухоме майно.  До того ж, позивач по
справі №2-27/6101-2007 звернувся до ГС АР Крим в з відповідною позовною
заявою  раніше, ніж третя особа по справі
з позовом   до Сакського міськрайонного
суду.

11.09.2007р., в судовому засіданні,  з боку Третьої особи було надане усне
клопотання про прийняття зустрічного позову про визнання права власності на
торгово-риночний майданчик. Відповідно статті 60 ГПК України відповідач має
право до прийняття рішення по справі пред'явити до позивача зустрічний позов
для сумісного розгляду с первинним
позовом. Зустрічний позов мусить бути взаємопов'язаним с первинним.  Пред'явлення зустрічного позову проводиться
за правилами пред'явлення позовів, регламентоване статтями 54-57 ГПК України.
Таким чином, нормами ГПК України не передбачено подання позову (зустрічного
позову) в усній формі.

Розгляд справи відкладався та
оголошувалася перерва, в порядку ст. 77 ГПК України.

Строк розгляду справи був
продовжений,  у порядку ст. 69 ГПК
України.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд

встановив:

06.07.2004р. СПД ОСОБА_2. набула
права власності на торгово-риночний майданчик, що розташований по АДРЕСА_3
Сакського району, на підставі договору купівлі-продажу  від 06.07.2004р. за № 834,  посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5,
зареєстрованого в електронному Реєстрі права власності на нерухоме майно
05.08.2004р.

Придбане нерухоме майно -
торгово-риночний майданчик включало: адміністративну будівлю (з кабінетами)-
літера А, навіс- літера Б, убиральня- літера Уб.

15.04.2005р. між Штормовською
сільською Радою та гр..ОСОБА_2 був укладений на 15 років договір оренди
земельної ділянки, площею 0,1600га, на якій розташовано адміністративна
будівля, навіс, туалет та 3торгівельних рядів, з цільовим використанням-обслуговування
торгово-риночного майданчика.

Рішенням виконкому Штормовської
сільської Ради № 125 від 27.07.2005р., ОСОБА_2 була надана згода на
реконструкцію торгово-риночного майданчика.

В березні 2005р. між СПД ОСОБА_1 та
ТОВ «М.С.-КОМ», був укладений усний договір на предмет будівництва
торгівельного павільйону №2, по АДРЕСА_3 Сакського району. Та розпочато
будівництво. Як докази будівництва торгівельного павільйону Позивачкою
надані  до матеріалів справи локальний
кошторис 3-1-1 на загально будівельні роботи торгівельного павільйону №2,  договірна ціна, підсумкова відомість
ресурсів, та акт №1 прийомки виконаних робіт за липень 2005р., довідка вартості
підрядних| робіт, квитанції про сплату за виконані роботі за актом №1 за липень
2005р. у всіх наданих документах, указано розташування об'єкта будівництва, а
саме: АДРЕСА_3  Сакського району.

20.11.2005р. між СПД ОСОБА_2 та СПД
ОСОБА_1 був укладений договір оренди торгівельного місця б/н, строком з
20.11.2005р. по 31.05.2019р., відповідно до п.1.1. даного договору,
«Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове платне користування
торгове місце під розміщення бутіка 60 кв.м.». Листом 31.01.07р. Третя
особа-ОСОБА_2. звернулась  до Позивачки
про розірвання договору. В суді даній договір не оскаржувався.

04.04.2007р. Позивач звернулась до
Штормовськой сільської Ради з проханням зареєструвати право власності на
побудований за власні кошті торгівельний павільйон, площею 60 кв.м.,
розташований по АДРЕСА_3.

Листом №398 від 10.04.2007р.
Штормовськая сільська Рада відмовила ОСОБА_1, посилаючись на  Тимчасове положення про порядок реєстрації
права власності на нерухоме майно.

В процесі судового розгляду Третьою
особою- СПД ОСОБА_2, як заперечення проти позовних вимог Позивача були також
надані: Технічний висновок про відповідність будівельним нормам
торгово-риночного майданчика по АДРЕСА_3 Сакського району за 2007р., рішення
Сакського міського районного суду від 19.06.07р. про визнання права власності
на торгово-риночний майданчик, розташований в АР Крим, Сакський район,
АДРЕСА_3, який складаються з літ. «А», «Б», «В», «Г», «Д»- торгівельних
павільйонів, літ. «А1»- адміністративній будівлі,  літ.«Б»- навісу, літ. «Ж»-бару,
літ.«Уб»-убиральні- в цілом, копії документів з інвентарної справи- з
внесенними змінами.

На підставі розглянутих матеріалів
справи суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом були направлені запити до
Євпаторійського МБРТІ та Сакського міського районного суду.

Відповідно даних інвентарної
справи, копія якої була надана Євпаторійським МБРТІ за вих.. № 1617 від
15.08.2007р., ніяких змін до інвентарної справи не вносилось, та нерухоме майно
залишилось в складі:   адміністративна
будівля (з кабінетами)- літера А, навіс- літера Б, убиральня- літера Уб.

Згідно відповіді Сакського міського
районного суду вих..№.2/ 6332 від 20.08.2007р., в зв'язку з поданням
представника ОСОБА_1 заяви про перегляд
рішення  від.19.06.2007р. по
новоявленим обставинам, рішення по справі не прийнято.

Таким чином, ані рішення Сакського
міського  районного суду від 19.06.2007р.,
ані копії з інвентарної справи, наданої Третьою особою не можуть розглядатися
як докази.

Пункт 1 частини 2 статті 15
Цивільного Кодексу України,  та пункт 2
статті 20 Господарського Кодексу України
містить положення, відповідно яких захист порушеного права має
здійснюватися судом, у тому числі й шляхом визнання цих прав.

Стаття 33 Господарського
Процесуального Кодексу України, свідчить, що кожна сторона  мусить доказати ті обставини, на які вона
посилається, як підставу своїх вимог та заперечень.            Відповідно статті 34 Господарсько
Процесуального Кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які
мають значення по справі.

Пунктом 2 статті 12 Земельного
Кодексу України передбачено, що розпорядження землями територіальних громад в
галузі земельних відношень
віднесено  к повноваженням
сельських, селищних, міських Рад.

Пунктом 2 статті 21 Закону України
«Про місцеве самоврядування» також передбачено, що розпорядження землями
державної власності розпоряджуються міська
державна адміністрація.

Як вибачається з матеріалів справи,
власником земельної ділянки, на якої був побудований спірний торгівельний
павільйон є Штормовська сільська Рада.

Таким чином, Штормовська сільська
Рада мала право в будь який час звернутися до Позивача та заборонити самовільне
будівництво Позивачу, якщо вважала, що цим порушуються її права як власника
земельної ділянки.

Після укладення договору  оренди земельної ділянки між Штормовськой
сільськой Радой та Третьою особою, Третя особа теж мала право звернутися до
суду про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою  з боку Позивача.

Але, між Третьою особою, яка є
орендарем земельної ділянки та Позивачем, 30.11.2005р. був укладений договір
оренди  торгівельного місця під
розташування торгівельного павільйону, який відповідно акту №1 прийомки
виконаних робіт за липень 2005р., був вже побудований. Ні з боку Відповідача,
який є власником земельної ділянки, на якої розташований торгово-риночний
майданчик, ні з боку Третьої особи, не доведено, що вони звертались до суду про
усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, або якось зверталися до
Позивача з  такими вимогами.

Стаття 331 Цивільного Кодексу
України містить положення, щодо яких, право власності на новостворений об'єкт
будівництва, який виготовлено особою, виникає з моменту закінчення будівництва.

Згідно абзаців 3,4 статті 331 ч.2.
Цивільного Кодексу України, містить положення, якщо у випадку, коли законом
передбачено прийняття об'єкту будівництва в експлуатацію, право власності
виникає з моменту прийняття такого майна в експлуатацію та здійснення державної
реєстрації права власності на об'єкт будівництва.

Також це передбачено п.6.1. Наказу
Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002р. «Про затвердження
Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно»,
а саме:  оформлення права власності на
об'єкти нерухомого майна здійснюється з видачею свідоцтва про право власності
органами виконавчої влади фізичним та юридичним особам на новозбудовані,
перебудовані, або реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності акта
про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для
цієї мети та за наявності акта комісії
про прийняття об'єкту і введення його в експлуатацію.

Але відповідно до статті 182
Цивільного Кодексу України, введення в експлуатацію об'єкту будівництва не має
практичного значення через те, що право власності на об'єкт будівництва
підлягає обов'язкової державної реєстрації органами, що уповноважені
здійснювати таку реєстрацію, зокрема органи БТІ, що проте не можливо, без
видачі  органами самоврядування
відповідного свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомості.

Відповідно Інформаційного листа
ВАСУ №01-8/98 від 31.01.01р. «Про деякі приписи законодавства, яке регулює
питання, пов'язані  зі здійсненням права
власності та його захистом» одним із основних критеріїв визнання законності
володіння майном є фінансування його будівництва та утримання.

Таким чином, для визнання права
власності за особою необхідні докази фінансування будівництва та утримання
такого майна.

Як вибачається з матеріалів справи,
як докази будівництва торгівельного павільйону на території торгово- риночного
майданчику, по АДРЕСА_3, були надані з боку Третьої особи- Технічний висновок
про відповідність будівельним нормам торгово- риночного майданчика по АДРЕСА_3
Сакського району за 2007р., та записи цифр на аркушах паперу без будь-яких
пояснень. Згідно пояснень Третьої особи в судовому засіданні 11.09.2007р., на
момент підготовки висновку усі торгівельні павільйоні вже були побудовані.

В матеріалах технічного висновку не
містяться відомості, які би підтверджували би фінансування будівництва спірного
торгівельного павільйону Третьою особою. В записах наданих Третьою особою також
не простежується зв'язок між записами та фінансуванням спірного торгівельного
павільйону.|просліджується|

З боку Позивача, як докази
будівництва спірного торгівельного павільйону надані до суду проект
торгівельного павільйону, з вказівкою місце розташування- по АДРЕСА_3, локальний
кошторис 3-1-1 на загально будівельні роботи торгівельного павільйону №2 місце
розташування- по АДРЕСА_3, вартість яких складала 35 739 грн. договірна ціна,
що  складена в поточних цінах на березень
місяць на загально будівельні роботи торгівельного павільйону №2, с вказівкою
місце розташування- по АДРЕСА_3 у розмірі 46 788 грн. з урахуванням поставки
Замовника, підсумкова відомість ресурсів витрат по факту за липень 2005р. в
розмірі 22 233,21 грн., та акт №1 прийомки виконаних робіт за липень 2005р. - вартість
робіт згідно якого склала 46788 грн, з урахуванням витрат Замовника у розмірі
7044грн., довідка вартості підрядних| робіт за липень 2005р. у розмірі 46788
грн, з урахуванням витрат Замовника в розмірі 7044грн., квитанції про сплату за
виконані роботі за актом №1 за липень 2005р. торгівельного павільйону №2, місце
розташування- по АДРЕСА_3- у розмірі 39744грн..

Наявність чи відсутність податкових
накладних, відображення витрат у податкових звітах з боку Позивача не має
суттєвого значення, так як, може тільки підтвердити дотримання їм вимог
податкового законодавства та правил бухгалтерського обліку, які ні є підметом
розгляду даної справи.

В зв'язку з чим суд вважає
зазначити наступне.

В зв'язку з не наданням Третьою
особою достатніх доказів фінансування будівництва спірного торгівельного
павільйону, а також визнанням позовних вимог Відповідачем - власником земельної
ділянки, та відсутності           його
вимог  про знесення спірного
торгівельного павільйону, а також з достатніми доказами, які підтверджують
фінансування будівництва  спірного
торгівельного павільйону наданих Позивачем, та відповідно статті 376 Цивільного
Кодексу України право власності на самочинно збудоване майно може бути визнано
за рішенням суду за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній
ділянці.

За таких підстав позовні вимоги
позивача належать задоволенню.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст. 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.
Визнати за СПД  ОСОБА_1 право
власності на торгівельний павільйон,
площею - 60 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_3, розташований
першим у будівлях літ. В.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.