ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "21" грудня 2007 р.                                                       по справі  № 01/144-48

за позовом Волинського обласного еколого-натуралістичного центру, м. Луцьк

до товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомфорт», м.Ківерці

про   стягнення  5698,58 грн.

Суддя  Якушева І.О.

Представники:

від позивача: н/з

від відповідача: н/з

Суть спору: позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача 5698,58 грн. заборгованості за невиконані роботи по ремонту автомобіля.

Представники позивача, будучи в судовому засіданні 12.11.2007р., 14.12.2007р., позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача, будучи в судовому засіданні 12.11.2007р., позову не визнав, вказавши, що заборгованість перед позивачем відсутня, проте на вимогу господарського суду (ухвали від 15.10.2007р., 12.11.2007р., 28.11.2007р.) обґрунтованих письмових пояснень на позов та доказів на підтвердження виконання ремонтних робіт автомобіля не подав.

Враховуючи наведене, відповідно до ст.75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в:

21.02.2005р.позивач передав відповідачу службовий автомобіль марки ГАЗ - 2140, державний реєстраційний номер 012-33 ВК для проведення оцінки технічного стану та за її результатами проведення ремонту автомобіля.

Факт прийому-передачі автомобіля в ремонт підтверджується актом передачі транспортного засобу від 21.02.2005р., підписаного представниками сторін.

Згідно з поясненнями представників позивача, за результатами перевірки технічного стану транспортного засобу виявилось, що він потребує значного ремонту.

13.06.2005р. між сторонами у справі  було укладено договір, згідно з п.п.1.1., 2.1., 2.2. якого замовник -  Волинський обласний еколого-натуралістичний центр доручає, а виконавець – ТзОВ "Автокомфорт" бере на себе технічне обслуговування та ремонт автомобілів згідно заявок замовника.

Вартість ремонту становить 3000 грн.

Замовник зобов’язувався провести попередню оплату в розмірі 50% вартості ремонту автомобіля. Сума попередньої оплати визначена в розмірі 1500 грн.

На виконання умов договору №1 від 5.04.2006р. на підставі виписаного відповідачем рахунку №80 від 25.06.2005р. позивач перерахував відповідачу 3398,56 грн., що підтверджується  платіжним дорученням №205 від 30 червня 2005 року.

26.08.2005р. між сторонами у справі було укладено договір, згідно з п.п.1.1., 2.1., 2.2. якого замовник -  Волинський обласний еколого-натуралістичний центр доручає, а виконавець – ТзОВ "Автокомфорт" бере на себе технічне обслуговування та ремонт автомобілів згідно заявок замовника.

Вартість ремонту становить 800 грн.

Замовник зобов’язувався провести попередню оплату в розмірі 50% вартості ремонту автомобіля.

На виконання умов договору від 26.08.2005р. на підставі виписаного відповідачем рахунку №95 від 26.08.2005р. позивач перерахував відповідачу 800 грн., що підтверджується  платіжним дорученням №257 від 31.08.2005р.

5.04.2006р. між сторонами у справі було укладено договір №1, згідно з п.п.1.1., 2.1., 2.2. якого замовник -  Волинський обласний еколого-натуралістичний центр доручає, а виконавець – ТзОВ "Автокомфорт" бере на себе технічне обслуговування та ремонт автомобілів згідно заявок замовника.

Вартість ремонту становить 3000 грн.

Замовник зобов’язувався провести попередню оплату в розмірі 50% вартості ремонту автомобіля. Сума попередньої оплати визначена в розмірі 1500 грн.

На виконання умов договору №1 від 5.04.2006р. на підставі виписаного відповідачем рахунку №3 від 5.04.2006р. позивач перерахував відповідачу 1500 грн.. що підтверджується  платіжним дорученням №110 від 7.04.2005р.

З наведеного вбачається, що всього позивачем було перераховано відповідачу 5698,58 грн.

В судовому засіданні представники позивача пояснили, що відповідач не виконав взятих на себе зобов’язань по ремонту автомобіля, що послужило підставою для звернення з позовом до господарського суду про стягнення з відповідача 5698,58 грн. суми  перерахованої попередньої оплати.

Взаємовідносини між замовником та виконавцем послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів та їхніх складових регулюються Законом України «Про автомобільний транспорт» та Правилами надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 11.11.2002р. № 792, зареєстрованого в Мін"юсті України 17.02.2003 р. № 122/443 (надалі - Правила).

Статтею 25 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що договір про технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу укладається відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником та виконавцем (договір, наряд-замовлення, накладна, квитанція). Істотними умовами договору про технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу є: найменування та місце розташування сторін; перелік робіт з технічного обслуговування чи ремонту та термін їх виконання; вартість робіт та порядок розрахунків; перелік складових частин (матеріалів), використаних виконавцем, а також наданих замовником виконавцю для виконання робіт із технічного обслуговування або ремонту транспортного засобу; перелік документів, який надається замовнику для підтвердження виконання технічного обслуговування чи ремонту, та гарантійні зобов'язання виконавця щодо проведених робіт.

Згідно з п.16 згаданих Правил факт передачі транспортного засобу до технічного обслуговування та ремонту від замовника до виконавця підтверджується актом передання-прийняття дорожнього транспортного засобу (ДТЗ), який підписується власником ДТЗ та особою, відповідальною за прийняття ДТЗ до ремонту, і скріплюється печаткою виконавця.

Підпунктом 4 п.16 Правил передбачено, що акт передання-прийняття повинен містити інформацію, в т.ч. прізвище, ім’я та по батькові власника ДТЗ чи його представника, що повинен діяти за довіреністю власника (у цьому разі зазначаються дані довіреності).

Пунктом 37 Правил передбачено, що після надання послуг з технічного обслуговування та ремонту складається акт передання-приймання ДТЗ, в якому повинні бути зазначені: посада, прізвище, ім’я та по батькові особи, відповідальної за передачу ДТЗ після ремонту; прізвище, ім’я та по батькові власника ДТЗ чи його представника, що повинен діяти за довіреністю власника (у цьому разі зазначаються дані довіреності), та скріплені печаткою виконавця підписи осіб, які підтверджують факт передання-прийняття ДТЗ (його складових).

Згідно з п.26 Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів розрахунковими документами, що засвідчують надання послуги, є: акт передання-прийняття ДТЗ після надання послуг з технічного обслуговування та ремонту, наряд-замовлення, квитанція про оплату та рахунок-фактура.

В процесі судового розгляду встановлено, що відповідач частково виконав ремонтні роботи автомобіля - за договором №1 від 5.04.2006р. на суму 1500 грн., що підтверджується замовленням-нарядом №5 від 5.04.2006р., підписаним представниками сторін, скріпленим печатками. А томі в позові про стягнення 1500 грн. слід відмовити.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів на підтвердження виконання решти робіт - на суму 4198,58 грн. (5698,58 - 1500) відповідачем не подано.

У відповідності із ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст. ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як передбачено ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Замовлення-наряди №4250 від 24.06.2005р., №4480 від 25.08.2005р. не можна вважати належними доказами на підтвердження факту виконання робіт відповідачем, оскільки вони  не відповідають вимогам щодо оформлення, передбаченим Правилами:  замовлення-наряди №4250 від 24.06.2005р., №4480 від 25.08.2005р. не підписані представником замовника. Згідно з поясненнями представника позивача, ці документи були надані відповідачем лише для заповнення позивачем  всіх необхідних реквізитів  в платіжному дорученні для перерахуванні коштів через банківську установу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач прийняв автомобіль для ремонту, про що сторони підписали акт передачі, проте  акту передачі-прийняття автомобіля  після надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобіля відповідач суду не надав.

При таких обставинах, коли встановлено, що позивач кошти в рахунок оплати за ремонт автомобіля перерахував, а відповідач ремонту на всю суму перерахованих коштів не виконав, користування відповідачем коштами на суму 4198,58 грн. є незаконним.

У відповідності із ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набуло майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов’язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов’язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала.

З огляду на викладене позовна вимога про стягнення з відповідача 4198,58 грн. суми попередньої оплати за ремонт автомобіля обґрунтована і підлягає до задоволення.

Разом з цим з відповідача слід стягнути судові витрати по справі пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.526, 599, 837, 1212 Цивільного кодексу України, Законом України «Про автомобільний транспорт», Правилами надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 11.11.2002р. № 792, зареєстрованого в Мін’юсті України 17.02.2003 р. № 122/443,  ст.ст.33, 44, 49, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України , господарський суд

в и р і ш и в:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомфорт» (м.Ківерці, пр-т Щорса, 5, код ЗКПО 52) на користь Волинського обласного еколого-натуралістичного центру (м. Луцьк, вул.Ківерцівська, 9б, код ЗКПО 98 грн. 58 коп. суми попередньої оплати за ремонт автомобіля, 75 грн. 75 коп. витрат, пов’язаних з оплатою державного мита, 86 грн. 94 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В позові про стягнення 1500 грн. відмовити.

Суддя                                                            Якушева І. О.