ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2007 р.
15:50

Справа №  1/529/07

За позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю
“Миколаївський глиноземний завод”.
/54051, м. Миколаїв, вул. Артема, 62 А/.
До відповідача: Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими
платниками податків у м. Миколаєві
/54017,  м. Миколаїв, вул. Чкалова, 20/
про: визнання противоправним та скасування податкового повідомлення –рішення
№ 00006836/0 від 17.05.2007р.

зобов’язання відповідача надати Головному управлінню державного казначейства України в Миколаївській області висновок про відшкодування з бюджету на користь позивача за податковою декларацією з податку на додану вартість за лютий 2007 року  в сумі 858 913, 60 грн.

Суддя Васильєва Л.І.

Секретар судового засідання Дьяченко Т.В.

Представники:

Від позивача: Птичкіна В.В., довіреність від 04.10.2006р.

Від відповідача: Панчук С.Ю., довіреність від 21.06.2007р.

Глушко Д.В., довіреність від 29.11.2006р.

Комашев Ю.А., довіреність від 03.07.2007р.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання противоправним та скасування податкового повідомлення–рішення    № 00006836/0 від 17.05.2007 року та про зобов’язання відповідача надати органу державного казначейства висновок про відшкодування з бюджету на користь позивача за лютий  2007 року  858 913, 60 грн.(усне уточнення позовних вимог в судовому засіданні 03.07.2007 року) (а.с.3-7, 29), посилаючись на  порушення відповідачем  вимог підпунктів 7.7.2. та  частини 2 підпункту 7.7.5. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” щодо визначення  суми бюджетного  відшкодування і строків надання висновку про відшкодування з державного бюджету до органу державного казначейства, відсутністю права відповідача здійснювати позапланову перевірку без наявності рішення суду з цього питання.

Відповідач позов не визнає з тих підстав, що  позивач  порушив вимоги  підпунктів 7.2.2.,  7.4.1. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, пункт 5.12.2. “Порядку заповнення та  подання податкової декларації з податку на додану вартість” :  в розрахунок суми бюджетного відшкодування  за лютий 2007 року позивач включив 280 152,30 грн.   податку на додану вартість за придбаний товар, який не  увійшов до складу податкового кредиту попереднього податкового періоду. Висновок до державного казначейства на суму  858 913, 60 грн. не надано, оскільки зустрічними перевірками на даний час ця сума не підтверджена(а.с.23-24).

Дослідивши надані докази, заслухавши  доводи сторін у судовому засідання, суд

встановив:

відповідач здійснив виїзну позапланову  перевірку позивача  з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок  по декларації з ПДВ за лютий  2007 року, про що склав акт перевірки від 11.05.2007 року № 348/(а.с.9-12).

За результатами перевірки відповідач направив позивачу податкове повідомлення-рішення від 17 травня 2007 року № 00006836/0 про зменшення суми бюджетного відшкодування за лютий 2007 року  на суму  280152,30 грн., яке позивач просить визнати противоправним та  скасувати.

Позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного:

у висновку акту перевірки від 20.02.2007 року (а.с.11-12) відповідач  зазначив про завищення позивачем суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету на 280152,30 грн.   Підстави для зменшення цієї суми  вказані на сторінці  29 акту (а.с.11), а саме про порушення позивачем пункту 7.7.2. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”: у складі податку на додану вартість фактично сплаченого отримувачем товарів(послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів, включено в рядок 3 Розрахунку суми бюджетного відшкодування сплату суми податку на додану вартість в розмірі 280152,30 грн., який  не увійшов до складу податкового кредиту  попереднього податкового періоду(рядок 17 декларації) .

Даний висновок акту перевірки суперечить чинному податковому законодавству:

рядок 24 Податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2007 року (а.с.17) свідчить, що залишок від'ємного значення попереднього податкового періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду  складає 9722204 грн. Перевіркою  він визначений в сумі  19360422 грн., тобто більше, ніж вказав позивач  (а.с.10).

Приписи  підпунктів 7.7.1 та 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” визначають, що :

сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між: сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого   або    відстроченого   відповідно   до   закону),    а   при   його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного  податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована  згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від’ємне значення, то:

а)          бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного

значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем

товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких

товарів (послуг);

б)          залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування

включається до складу податкового кредиту наступного податкового

періоду.

До відшкодування в рядку 25 Декларації та рядку  4 Розрахунку бюджетного відшкодування позивач заявив суму 8148519 грн., яка не перевищує залишок від'ємного значення попереднього податкового періоду (9722204 грн.) та дорівнює сумі податку, фактично сплаченій підприємством у попередньому податковому періоді (січень 2007 року) постачальникам товарів (послуг). Факт сплати позивачем у попередньому податковому періоді - січні 2007 року постачальникам товарів (послуг) 8148519 грн. податку відповідачем не оспорюється.

Разом з тим, зменшення суми бюджетного відшкодування на 280152,30 грн. відповідач  обґрунтовує тим, що ця сума включена  до рядку 3 Розрахунку суми бюджетного відшкодування безпідставно, оскільки  до цього рядка Розрахунку  включаються суми податку на додану вартість, фактично сплачені у звітному податковому періоді та  включені до податкового періоду звітного періоду.

Цей висновок відповідача є помилковим :

підпункт “а” пункту  7.7.2 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” встановлює, що  бюджетному    відшкодуванню    підлягає   частина   такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем  товарів  (послуг)  у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Аналіз  цієї правової норми свідчить, що законодавець однозначно визначив, що відшкодуванню підлягає сума податку на додану вартість, фактично сплаченого отримувачем  товарів  (послуг)  у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг) не залежно від того чи підлягає цей податок включенню до податкового кредиту попереднього періоду.

Пункт 5.12.2.  Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05. 1997 року № 166 (з послідуючими змінами та доповненнями) також визначає, що бюджетному    відшкодуванню    підлягає   частина   такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем  товарів  (послуг)  у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Разом з тим, зміст рядка 3 “Розрахунку суми бюджетного відшкодування”  (сума податкового  кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарі(послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів(послуг)  фактично спотворює смисл підпункту “б” пункту 7.7.2. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”  і принципи бюджетного відшкодування, оскільки податковий кредит не може сплачуватись отримувачем товарів(послуг) його постачальникам, тобто  в даній частині  податкова декларація (“Розрахунку суми бюджетного відшкодування”) суперечить пункту 6 статті 10 Закону України “Про податок на додану вартість” , оскільки форма декларації повинна відповідати закону.

Позивачем в Податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2007 року і в Розрахунку  суми бюджетного відшкодування  вірно визначено і  підтверджено  актом перевірки, що  сума   8148519 грн.  податку на додану вартість  фактично сплачена  позивачем  постачальникам товарів (послуг) в січні 2007 року. Отже, позивач правомірно включив  всю  суму 8148519 грн.  до розрахунку  бюджетного відшкодування за лютий 2007 року, тобто підстави для зменшення суми бюджетного відшкодування за листопад 2006 року  на суму 280152,30  грн. у відповідача відсутні.

Судом відхиляються доводи позивача щодо неправомірності здійснення відповідачем позапланової перевірки, оскільки  право на здійснення відповідачем позапланової перевірки на  підставі наказу керівника податкового органу передбачено  пунктом 9 статті 11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”.

За таких обставин оспорюване податкове повідомлення рішення є протиправним і підлягає скасуванню.

Актом перевірки від 11.05.2007 року (а.с.11) відповідач визнав  право позивача на відшкодування з бюджету суми 7868367 грн.

Підпункт 7.7.5. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” зобов’язує податковий орган у  п'ятиденний  термін після закінчення   перевірки   надати   органу  державного  казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. Перевірка позивача щодо правомірності визначення суми бюджетного відшкодування за лютий 2007 року закінчена 04.05.2007 року. Висновок до органу державного казначейства відповідач повинен був надати не пізніше 10.05.2007 року. На день вирішення спору  бюджетне відшкодування позивачу у сумі 858913,60 грн.  не здійснено, висновок до органу державного казначейства не надано.

Доводи відповідача щодо проведення зустрічних перевірок судом відхиляються, оскільки           підпункт 7.7.5. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”  не передбачає продовження п’ятиденного терміну для надання висновку до органу державного казначейства щодо бюджетного відшкодування  в зв’язку з проведенням зустрічних перевірок.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 87, 94, 160, 162-163, 167, 254, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати  податкове повідомлення –рішення № 00006836/0 від 17.05.2007р.

Зобов’язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві /54017,  м. Миколаїв, вул. Чкалова, 20, / надати Головному управлінню державного казначейства України у Миколаївській області /54055, м. Миколаїв, пр-т. Леніна, 141 В, / висновок про відшкодування з бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Миколаївський глиноземний завод” 54051, м. Миколаїв, вул. Артема, 62 А, код 33133003/ податку на додану вартість за лютий 2007 року  в сумі 858 913, 60  грн.

Постанова у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
Л.I.Васильєва