ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.07.07 р.                                                                               Справа № 23/205

За позовом: Державного підприємства “Завод імені В.О. Малишева” м. Харків

до відповідача: Приватного підприємства “Науково-виробниче підприємство “ГРАДІЄНТ” м. Костянтинівка

про  стягнення 71 290, 32 грн.

Суддя              Забарющий М.І.

Представники сторін:

Від позивача: не з’явився

Від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

В засіданні,  яке відбулось 24.07.2007р. суд згідно ст. 85 ГПК України закінчив розгляд справи і оголосив перерву для підготовки тексту рішення у справі до 30.07.2007р. (вказане зафіксовано у протоколі судового засідання).

Позивач, державне підприємство “Завод імені В.О. Малишева” м. Харків, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача, Приватного підприємства “Науково-виробниче підприємство “ГРАДІЄНТ” м. Костянтинівка, 20 079, 70 грн. збитків та 51 210, 62 грн. помилково зарахованих коштів з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на:

-          перерахування ним відповідачу як попередню оплату за договором (контрактом)

№ 102-1198дп від 16.09.2005р. 778 678, 17 грн.;

-          відвантаження відповідачем позивачу товару за контрактом на суму 714 155,                  37 грн.;

-          вимогу від 30.03.2007р. № 162/16 згідно ст. 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК);

-          п. 2.35 Інструкції “Про безготівкові розрахунки в національній валюті України”, затвердженої постановою правління Національного банку України від 21.01.2004р.         № 22 (далі - Інструкція);

-          п. 6 Указу Президента України “Про заходи щодо нормалізації платіжної дисципліни в народному господарстві України” від 16.03.1995р. № 227/95 (далі - Указ                   № 227/95);

-          ст.ст. 526, 530, 610, 612, 623 Цивільного кодексу України (далі –ЦК);

-          ст.ст. 20, 193, 224 Господарського кодексу України (далі - ГК).

Позивач 24.07.2007р. подав суду заяву від  18.07.2007р. № 516/16 щодо уточнення позову - позивач   просить суд стягнути з відповідача на свою користь 64 522, 80 грн. перерахованої попередньої оплати за товар, який позивачем не отримано, 498, 50 грн. річних,            1935, 84 грн. пені та 4 333, 18 грн. штрафу.

Відповідач вимоги позивача не оскаржив, відзив на позов суду не надав.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Сторони 16.09.2005р. підписали текст контракту поставки № 102-1198дп, згідно умов якого відповідач зобов’язався поставити, а позивач - прийняти та оплатити товар згідно специфікації, яка є невід’ємною частиною контракту.

Відповідач зобов’язався здійснювати поставку товару згідно заявок на умовах, вказаних у специфікаціях (п. 2.1. контракту). Строк поставки конкретних партій товару погоджується сторонами додатково (п. 2.2 контракту). Згідно п.3.1 контракту оплата провадиться на підставі рахунків, які виставляє відповідач.

Пунктом 6.1 контракту передбачено, що якщо відповідач не здійснить поставку товару у строки, передбачені  у контракті, він повинен сплатити позивачу пеню в розмірі 0,1%  від вартості не поставленого товару  за кожен день прострочки, але не більше 3% від вартості  товару. Контракт був укладений строком дії з 16.09.2005р. по 31.12.2005р.

Позивач платіжними дорученнями № 12071 від 23.11.2005р., № 13174 від 20.12.2005р., № 11924 від 16.11.2005р., № 11925 від 16.11.2005р., № 11773 від 14.11.2005р., № 11851 від 15.11.2005р., № 11486 від 08.11.2005р., № 11487 від 08.11.2005р., № 11079 від 27.10.2005р., № 11436 від 07.11.2005р., № 13274 від 22.12.2005р., № 388 від 30.01.2006р., № 10374 від 04.10.2005р., № 11024 від 25.10.2005р. та № 507 від 01.02.2006р. сплатив  відповідачу за даним контрактом 778 678, 17 грн. Відповідач відвантажив позивачу товар лише на суму               714 155, 37 грн. Таким чином, на суму 64 522, 80 грн. товар відвантажений не був (не подано доказів), а  ці кошти відповідачем позивачу не повернуті.

Позивач направив відповідачу у квітні 2007р. вимогу про виконання умов договору та поставку товару на суму 64 522, 81 грн., яку відповідач отримав 11.04.2007р. (див. рекомендований лист № 7661). У цій вимозі позивач вимагав від відповідача погодити з заводом номенклатуру поставки та в 10-денний строк від дати отримання цієї вимоги виконати умови даного контракту та здійснити поставку сплаченого товару.

Позивач стверджує, що відповідач так і не виконав  свого зобов’язання щодо поставки товару і після отримання ним вищезгаданої вимоги.

Частиною 3 ст. 612 ЦК та ч. 2 ст. 220 ГК встановлено, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання втратило інтерес для кредитора, він має право відмовитися від               прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Частиною 2 ст. 693 ЦК закріплено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк (в даному випадку в строк, передбачений ст. 530 ЦК після отримання вимоги), покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. В даному випадку позивач вимагає повернути йому суму  попередньої оплати. Зважаючи на викладене, суд стягує з відповідача на користь позивача попередню оплату на суму  64 522, 80 грн.

Згідно ст.ст. 536, 625 та 693 ЦК з відповідача  стягуються річні на суму 498, 50 грн. за період з 22.04.2007р. по 24.07.2007р.

Суд також стягує з відповідача  на користь позивача пеню, встановлену п.6.1 контракту на суму 1 935, 84 грн. за період з 22.04.2007р. по 14.06.2007р., оскільки ця пеня стягується за прострочку поставки, а не оплати.

Частиною 2 ст.231 ГК визначено, що “штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах...”. В даному випадку сторони інше передбачили контрактом щодо стягнення штрафних санкцій, закріпивши ці умови в п.6.1 контракту. У зв’язку з цим суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 7% неправомірними.

Ухвалами у справі від 25.06.2007р. та від 10.07.2007р. суд викликав  у засідання суду представника відповідача для пояснень своєї позиції. Ця вимога суду виконана не була, тому суд накладає на відповідача штраф в сумі 300 грн.

На підставі ст.ст. 530, 536, 625, 693 Цивільного кодексу України, ст.ст.  20, 173, 193, 220, 231, 265-267 Господарського кодексу України та керуючись ст. ст. 43, 49, 75, 82, п. 4 ст.83, ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В :

Стягнути з приватного підприємства “Науково-виробниче підприємство “ГРАДІЄНТ” м. Костянтинівка (вул. Жовтнева, 295, м. Костянтинівка, р/р 0574 в філії “Відділення Промінвестбанк в м. Костянтинівка Донецької області”, МФО 334550, ) на користь державного підприємства “Завод імені В.О. Малишева” м. Харків          (вул. Плеханівська, 126, м. Харків, р/р 73 в АКБ “Золоті ворота” м. Харків,          МФО 351931, ) - 64 522, 80 грн. боргу, 498, 50 грн. річних,  1 935, 84 грн. пені, 669, 57 грн. витрат на сплату держмита та 110, 83 грн. витрат  на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У решті вимог позивачу у позові відмовити.

Стягнути з приватного підприємства “Науково-виробниче підприємство “ГРАДІЄНТ” м. Костянтинівка (вул. Жовтнева, 295, м. Костянтинівка, р/р 0574 в філії “Відділення” Промінвестбанк в м. Костянтинівка Донецької області, МФО 334550, )   у доход державного бюджету штраф в сумі 300 грн.

Суддя