ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.12.07

Справа № 17/655-07.

За
позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача:   Малого приватного підприємства «Лтава»

Про  визнання права власності

Суддя Коваленко О.В.

Представники:

Від позивача: не з'явився.

Від відповідача:  не з'явився

У
засіданні брали участь: секретар судового засідання Котенко Н.М.

СУТЬ
СПОРУ: позивач просить суд визнати за ним право власності на нерухоме майно -
нежитлові приміщення з огорожею, загальною площею 66,1 кв.м., в тому числі:
підвальне приміщення №1 площею 9,8 кв.м., підвальне приміщення №2 площею 1,9
кв.м., підвальне приміщення №3 площею 50,4 кв.м., підвальне приміщення №4
площею 2,0 кв.м., підвальне приміщення №5 площею 2,0 кв.м., що розташоване за
адресою:АДРЕСА_1.

Позивач
в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений
належним чином. Подав суду клопотання, в якому просить розгляд справи
здійснювати розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному
обсязі. Суд вважає клопотання позивача обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Відповідач
в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений
належним чином, тому відповідно до вимог ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними в ній матеріалами. В письмового відзиві проти
задоволення позовних вимог не заперечував.

Розглянувши
матеріали справи, дослідивши наявні докази по справі, суд встановив.

24
грудня 2003 року між МПП «Лтава» та ФОП ОСОБА_1був укладений договір
купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу
у власність нерухоме майно - нежитлові приміщення з огорожею, загальною площею
66,1 кв.м., в тому числі: підвальне приміщення №1 площею 9,8 кв.м., підвальне
приміщення №2 площею 1,9 кв.м., підвальне приміщення №3 площею 50,4 кв.м.,
підвальне приміщення №4 площею 2,0 кв.м., підвальне приміщення №5 площею 2,0
кв.м., що розташоване за адресою:АДРЕСА_1.

Згідно
п. 1.3. відповідач зобов'язувався у 10-и денний термін з моменту підписання
даного договору передати позивачу вказане нерухоме майно по акту приймання-передачі.
Право власності на нерухоме майно переходить до позивача з моменту укладення
цього договору в письмовій формі.

З
матеріалів справи вбачається, що нерухоме майно передано позивачу згідно акту
приймання-передачі від 24.12.2003 р., який підписаний представниками сторін
належним чином.

Відповідно
до частини 1 статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором
або законом.

Відповідно
до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами
виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно
із частиною 1 статті 328 право власності набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно
до частини 2 вказаної статті право власності вважається набутим правомірно,
якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Таким
чином, суд дійшов до висновку про те, що позивач правомірно набув у власність
нерухоме майно - нежитлові приміщення з огорожею, загальною площею 66,1 кв.м.,
в тому числі: підвальне приміщення №1 площею 9,8 кв.м., підвальне приміщення №2
площею 1,9 кв.м., підвальне приміщення №3 площею 50,4 кв.м., підвальне
приміщення №4 площею 2,0 кв.м., підвальне приміщення №5 площею 2,0 кв.м., що
розташоване за адресою:АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від
24.12.2003 р., укладеного між сторонами.

Стаття
657 ЦК України передбачає обов'язкове нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу
нерухомого майна.

У
зв'язку з втратою оригіналу договору купівлі-продажу від 24.12.2003 р.  позивач листом від 24.11.2004 р. №17
звернувся до відповідача з заявою про втрату договору, а також про нотаріальне
посвідчення договору для реєстрації права власності на нерухоме майно, але
відповідач повідомив позивача про відмову у нотаріальному посвідчення договору
.

Крім
того, листом №6 від 11.03.2005 р. позивач повторно звернувся до відповідача з
проханням надати завірену копію договору, на що відповідач надіслав позивачу
копію вказаного договору купівлі-продажу.

Відповідно
до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або
часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від нотаріального
посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне
нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно
до ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання
договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно
зі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою.

У
відповідності до п. 5 Листа вищого арбітражного суду України від 31.01.2001 р.
„Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов'язані із здійсненням
права власності та його захистом” вказано, що судовий захист права власності та
майнових інтересів  власників  -
осіб,  названих  у
статті 1 АПК  (далі  - підприємства  і
організації), здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами
про визнання права власності на майно, іншими позовами, пов'язаними з охороною
права власності підприємств і організацій, зокрема визнання недійсними актів
державних та інших органів, що порушують майнові та охоронювані законом
інтереси підприємств і організацій.

Зважаючи
на те, що матеріалами справи підтверджується факт знаходження нерухомого майна
у власності позивача, суд вважає вимоги позивача правомірними, обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню.

Згідно
ст. 44-49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по
сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу покладаються на позивача.

Керуючись
ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати за Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1(АДРЕСА_1, кодНОМЕР_1) право власності на нерухоме
майно - нежитлові приміщення з огорожею, загальною площею 66,1 кв.м., в тому
числі: підвальне приміщення №1 площею 9,8 кв.м., підвальне приміщення №2 площею
1,9 кв.м., підвальне приміщення №3 площею 50,4 кв.м., підвальне приміщення №4
площею 2,0 кв.м., підвальне приміщення №5 площею 2,0 кв.м., що розташоване за
адресою:АДРЕСА_1.

Суддя                                                                          О.В.
КОВАЛЕНКО