ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  13/297

28.11.07

За позовом     Відкритого акціонерного товариства «Трест Луганськшахтопроходка»

До                    Товариства з обмеженою відповідальністю «Вуглеінвест»

Про                  стягнення 44 203 грн. 88 коп.

Суддя  Дідиченко М.А.

Секретар: Приходько Є.П.

Представники:

від позивача        Вальчук Б.Н. –пред. за довірен. № 13/43 від 03.01.2007 року

від відповідача   не з’явились

Обставини справи:

Позивач  звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, яка виникла у зв’язку з неналежним виконанням останнім своїх зобов’язань  за  Договором на виконання будівельно –монтажних робіт з перемонтажу шламопроводу від берегової насосної станції до заводу № 01-02/06-1 від 26.12.2005 року у розмірі 44 203 грн. 88 коп., яка складається з 35409 грн. 00 коп. основного боргу, 3459 грн. 46 коп. інфляційних витрат, 794 грн. 52 коп. 3% річних та 4540 грн. 90 коп. пені.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.07.07р. (суддя Євдокимов О.В.)  порушено провадження у справі та призначено розгляд на 24.09.07р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2007 року розгляд справи було відкладено на 19.10.2007 року, зобов’язано сторони надати суду певні документи.

У зв’язку з перебуванням судді Євдокимова О.В. на лікарняному та з метою уникнення затягування розгляду справи, розпорядженням заступника Голови Господарського суду м. Києва № 17 від 26.10.07р. справу № 13/297 було передано для подальшого розгляду судді Дідиченко М.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.07р. прийнято справу до свого провадження та призначено її  розгляд на 13.11.2007 року, зобов’язано сторони надати суду певні документи.

Сторони у судове засідання 13.11.2007 року не з’явилися, вимоги попередньої ухвали суду не виконали, витребувані судом документи не надали, причини неявки повноважних представників сторін суду не відомі.

12.11.2007 року на адресу Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла телеграма, відповідно до якої він ставить суд до відома про направлення на його адресу  довідки про знаходження відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2007 року відкладено розгляд справи на 28.11.2007 року, зобов’язано позивача надати суду оригінал документів, доданих до позовної заяви, власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує  господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами про той же предмет, з тих же підстав, а також не має рішення цих органів з такого спору, довідку банківських та кредитних установ про відкриті рахунки, довідку органів статистики про реєстрацію, акт звірки розрахунків, підписаний повноважними представниками особами обох сторін на день слухання справи, уточнений розрахунок пені, 3% річних та інфляційних витрат  з зазначенням періоду  їх нарахувань.

Зазначеною ухвалою суду відповідача зобов’язано було надати суду нормативно та документально обґрунтоване письмове заперечення на заявлені позовні вимоги, довідку банківських та кредитних установ про відкриті рахунки.

Позивач у судове засідання 28.11.2007 року з’явився та підтримав свою правову позицію, посилаючи на те, що відповідач, в порушення умов  Договору на виконання будівельно –монтажних робіт з перемонтажу шламопроводу від берегової насосної станції до заводу № 01-02/06-1 від 26.12.2005 року,  не виконав покладених на нього зобов’язань та не розрахувався з позивачем за виконані ним роботи.

Відповідач у судове засідання 28.11.2007 року не з’явився, нормативно та документально обґрунтованого заперечення на заявлені позовні вимоги не надав, причини неявки повноважного представника відповідача суду не відомі.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення відповідача  про час та місце судового засідання, суд,  на підставі ст. 75 ГПК України, приходить до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами і без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

26.12.2005 року між сторонами було укладено Договір № 01-02/06-1 (надалі –Договір), за умовами якого позивач, як підрядник, зобов’язувався на свій ризик виконати будівельно –монтажні роботи з перемонтажу шламопроводу (надалі –роботи),  а відповідач, як замовник, –прийняти та оплатити  вартість виконаних робіт.

Остаточним терміном, до якого підрядник має виконати роботи, відповідно до п. 3.1 Договору, є  01.04.2006 року.

Загальна вартість Договору, відповідно до п. 2.1, складає 100 409 грн. 00 коп. з урахуванням ПДВ.

Порядок проведення розрахунків сторони узгодили у п. 2.3 Договору,  відповідно до якого замовник зобов’язаний здійснити оплату виконаних робіт на підставі Актів здачі приймання виконаних робіт (форма № КБ-2).

Відповдіно до п. 4.2.2 Договору, замовник на протязі 3-х робочих днів з моменту отримання Актів від підрядника зобов’язаний підписати їх при відсутності зауважень та провести оплату.

Факт виконання позивачем, покладених на нього зобов’язань за Договором № 01-02/6-1 від 26.12.2005 року підтверджується Актом здачі –приймання  виконаних робіт за березень 2006 року та довідкою про вартість виконаних робіт за березень 2006 року на суму 100 409 грн. 00 коп., підписаними сторонами та скріпленими печатками підприємств.

Відповідач за виконані позивачем  роботи розрахувався частково у розмірі 65 000 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача.

15.09.06 р. з метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу претензію з вимогою сплати суму боргу. Відповідач відповіді на претензію не надав,  борг не сплатив.

Таким чином, станом на день звернення позивача до суду заборгованість відповідача перед позивачем складає 35 409 грн. 04 коп.

З огляду на зміст укладеного Договору № 01-02/06-1  від 26.12.2005 року він є договором  підряду, який відповідає вимогам статті 837 ЦК України.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських   договорів   застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексу.

Частина друга цієї ж статті передбачає, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів,  необхідних  для належного  виконання нею зобов'язання,  враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 853 ЦК України передбачено обов’язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

З доказів по справі вбачається, що позивач виконав свої зобов’язання в повному обсязі та належним чином, претензій щодо якості наданих робіт від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідач в судове засідання не з’явився та не надав  суду пояснень з приводу заявлених до нього позовних вимог.

Факт порушення відповідачем договірних зобов’язань судом встановлено та по суті не оспорений відповідачем.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу підлягають задоволенню в повному розмірі в сумі 35 409 грн. 00 коп.

Крім того, позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 4 540 грн. 90 коп., яка складає 10% від вартості виконаних робіт. Відповідач вимоги ухвали суду не виконав, контррозрахунку пені не надав.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Згідно ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ч.1 ст. 231 Господарського кодексу України, законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 343 ГК України передбачено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за порстрочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Окрім того, згідно ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»платники грошових коштів сплачують на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. В  той час, ст. 3 зазначеного Закону України вводить певні обмеження щодо меж згоди сторін, а саме: розмір пені, передбачений ст. 1  Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 5.2 Договору встановлено, що при порушенні строку оплати, замовник сплачує підряднику пеню, у розмірі 0,1% від вартості виконаних робіт за кожен день прострочення, але не більше 10% від вартості виконаних робіт.

Таким чином, розмір пені становить:

35 409 грн. (заборгованість відповідача) х 19 % (подвійна облікова ставка НБУ) х 10 днів (період з 01.06.06р. по 10.06.06р.) : 365 днів = 184 грн. 32 коп.

35 409 грн. (заборгованість відповідача) х 17 % (подвійна облікова ставка НБУ) х 174 дні (період з 11.06.06р. по 01.12.06р.) : 365 днів = 2 869 грн. 58 коп.

На підставі вищевикладеного, суд задовольняє вимогу позивача про стягнення з відповідача пені частково у розмірі 3 053 грн. 90 коп.

У зв’язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань за договором, позивач просить суд стягнути з останнього 3% річних у розмірі 794 грн. 52 коп. та суму індексу інфляції у розмірі 3 459 грн. 46 коп.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, розмір 3% річних становить:

35 409 грн. 00 коп. (заборгованість відповідача) х 3% х 273 дні (з 01.06.2006 ро  по 01.03.2007 року) : 365 днів = 794 грн. 52 коп.

Розмір індексу інфляції становить:

Індекс інфляції за період з червня  2006 року по лютий 2007 року складає 109,77 %, сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції становить 38 868 грн. 46 коп.

Розмір індексу інфляції становить: 38 868 грн. 46 коп. –35 409 грн. 00 коп. = 3459 грн. 46 коп.

З огляду на зазначене вище, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 794 грн. 52 коп. за несвоєчасне виконання зобов’язань по Договору № 01-02/06-01  від 26.12.2005 року та інфляційних витрат у розмірі 3 459 грн. 46 коп.  підлягають задоволенню згідно розрахунку позивача.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК України позивачем понесені судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та сплати державного мита, то зазначені витрати відшкодовуються за рахунок відповідача (ст. 49 ГПК України).

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з поточного рахунку відповідача стягненню підлягає  основний борг у сумі  35 409 грн. 00 коп., пеня в сумі 3 053 грн. 90 коп., 3 % річних в сумі 794 грн. 52 коп., інфляційні витрати у сумі 3 459 грн. 46 коп.,  державне мито в сумі 442 грн. 05 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 193, 231, 232  ГК України, ст. 525, 526, 625, 837, 853,  ЦК України, ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, Договором сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вуглеінвест» (03150, м. Київ, вул.. Боженко, 86, код 32659098) на користь Відкритого акціонерного товариства «Трест Луганськшахтопроходка»(91033, м. Луганськ, вул. Новосьолова, 2а, код 00181668)  - з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, - основний борг у сумі  35 409 грн. 00 коп., пеня в сумі 3 053 грн. 90 коп., 3 % річних в сумі 794 грн. 52 коп., інфляційні витрати у сумі 3 459 грн. 46 коп.,  державне мито в сумі 442 грн. 05 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

3.          В решті задоволення позовних вимог відмовити.

4.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                                              М.А.Дідиченко