ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.10.07 р.
Справа № 9/228

Господарський суд Донецької області
у складі головуючого судді Марченко О.А.

при секретарі судового засідання
Гутевич С.Ю.

розглянувши у  відкритому судовому засіданні  матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма Торгівельний дім „Маркет-Груп”, м.Дніпрпетровськ

до відповідача Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м.Донецьк

про стягнення 2 423грн.62коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Воропай Н.Г.-
представник (за дов. №б/н від 01.07.2007р.);

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю Фірма Торгівельний дім „Маркет-Груп”, м.Дніпрпетровськ
звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача,
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м.Донецьк про
стягнення заборгованості в сумі 2 423грн.62коп., яка складається з суми
основного боргу в розмірі 1 795грн.93коп., суми інфляційних витрат у розмірі
231грн.69коп., суми 3% процентів річних у розмірі 63грн.85коп. та пені в
розмірі 332грн.15коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на договір поставки №494 від 20.12.2005р., видаткові накладні
№7-00001673 від 03.03.2006р., №7-00001809 від 08.03.2006р., копії банківських
виписок, акт перевірки взаєморахунків, претензії №7 від 04.08.2006р. №7 від
08.03.2006р.

Відповідач, який належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалою господарського суду від
06.08.2007р., заявлені вимоги не оспорив, відзив на позов не представив, в
судове засідання не з'явився, тому згідно ст.75 Господарського процесуального
Кодексу України, справу розглянуто за наявними матеріалами.

Згідно довідки з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України ОСОБА_1 станом на
17.08.2007р. в реєстр включені відомості про фізичну-особу підприємця.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив:

20.12.2005р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю Фірма Торгівельний дім „Маркет-Груп” та Суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 був укладений договір
поставки №494, відповідно до якого постачальник (позивач) зобов`язується
поставити товар у власність покупцю (відповідачу), а останній зобов`язується
прийнятти та оплатити у строки та на умовах, передбачених цим договором (п.1.1
договору).

На виконання умов договору
позивачем було поставлено відповідачу товар відповідно до видаткових накладних
№7-00001673 від 03.03.2006р. на суму 1 390грн.87коп., №7-00001809 від 08.03.2006р.
на суму 854грн.56коп., копії яких наявні в матеріалах справи.

За товар, поставлений по видатковим
накладним № 7-00001673 від 03.03.2006р., відповідач частково розрахувався, що
підтверджується податковою накладною 80483 від 27.04.2006р. на суму 250грн.00коп.,  119293 від 21.06.2006р. на суму 50грн.00коп.,
ПН 2893 від 29.06.2006р. на суму 50грн.00коп. (копії банківських виписок наявні
в матеріалах справи).

За товар, поставлений по видатковій
накладній №7-00001809 від 08.03.2006р. відповідач перерахувань не здійснював.

Таким чином, заборгованість
відповідача за поставлений товар становить 1 795грн.93коп.

Відповідно до п.4.3 договору оплата
за поставлений товар здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок постачальника протягом 21 календарного дня з моменту
прийняття товару.

08.08.2006р. позивач надіслав
відповідачу претензію №7 від 04.08.2006р. з вимогою погасити існуючу
заборгованість. 02.10.2006р. позивач повторно пред`явив відповідачеві
претензію. Однак претензії залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Згідно вимог ст.ст.525, 526
Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання
має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння
відмова від зобов'язання не допускається.

Ухвалою господарського суду від
19.09.2007р. у відповідача були витребувані письмові пояснення щодо наявності
підписів та печаток на накладних №РН 7-00005462 від 21.12.2005р., №БВ
7-00000007 від 11.01.2006р., №РН 7-00005557 від 23.12.2005р., №БВ 7-00000005
від 06.01.2006р., №РН 7-00005732 від 30.12.2005р., №БВ 7-00000009 від
13.01.2006р., №БВ 7-00000018 від 24.01.2006р., №БВ 7-00000021 від 26.01.2006р.,
№РН 7-00000220 від 11.01.2006р., №БВ 7-00000026 від 30.01.2006р., №БВ
7-00000032 від 02.02.2006р., №БВ 7-00000036 від 06.02.2006р., №РН 7-00000584
від 25.01.2006р., №БВ 7-00000040 від 08.02.2006р., №БВ 7-00000043 від
10.02.2006р., №БВ 7-00000050 від 20.02.2006р., №РН 7-00000856 від 03.02.2006р.,
№БВ 7-00000059 від 27.02.2006р., №БВ 7-00000067 від 06.03.2006р., №РН
7-00001151 від 15.02.2006р., №БВ 7-00000069 від 09.03.2006р., №РН 7-00001257
від 17.02.2006р., №БВ 7-00000087 від 27.03.2006р., №РН 7-00001673 від
03.03.2006р., №БВ 7-00000117 від 26.04.2006р., №БВ 7-00000118 від 27.04.2006р.,
№БВ 7-00000172 від 21.06.2006р., №БВ 7-00000180 від 29.06.2006р., №РН
7-00001809 від 08.03.2006р. для повного та об`єктивного розгляду справи.

Вимоги суду залишені відповідачем
без виконання.

За приписом ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які
вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Оскільки відповідач не представив
суду доказів перерахування на рахунок позивача заборгованості за договором №494
від 20.12.2005р. в сумі 1 795грн.93коп., суд робить висновок, що дана
заборгованість не погашена до теперішнього часу.

Факт заборгованості відповідача в
сумі 1 795грн.93коп. підтверджено матеріалами справи, на підставі чого суд
дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими,
доведеними належними чином та такими, що підлягають задоволенню.

За приписом ст.611 Цивільного
кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки,
встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.3 ст.549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення
виконання.

Відповідно до п.6.1 договору у
разі, якщо покупець не здійснює оплат за поставлений товар в строк, вказаний в
договорі, він повинен виплатити постачальнику пеню в розмірі 0,1% від суми
заборгованості за кожен день прострочення, але не більше ніж подвійна облікова
ставка НБУ, що діє на момент невиконання зобов`язання, від суми заборгованості
за кожен день прострочення, а також компенсувати постачальнику всі завдані
збитки.

За приписом ч.6 ст.232
Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

На підставі зазначеного позивачем
нараховано пеню в розмірі 332грн.15коп.

Розглянувши розрахунок позивача,
суд ухвалою від 19.09.2007р. зобов`язав позивача надати обґрунтований
розрахунок суми пені за весь період прострочення.

На виконання вимоги суду позивач
надав лист №315 від 03.10.2007р., в якому робить перерахунок пені.

З огляду на викладене, розглянувши
представлений позивачем повторний розрахунок суми пені, суд вважає вимоги
позивача в частині стягнення пені в розмірі 332грн.15коп. такими, що підлягають
частковому задоволенню в розмірі 153грн.03коп.

За приписом ч.2 ст.625 Цивільного
кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого  індексу інфляції за весь
час прострочення,  а також три проценти
річних  від  простроченої
суми,  якщо  інший
розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі цього, за розрахунком
позивача, сума інфляційних витрат становить 231грн.69коп. та 3% річних
становить суму в розмірі 63грн.85коп.

Розглянувши розрахунок суми
збільшення боргу внаслідок інфляції та суми 3 процентів річних, суд вважає
позовні вимоги в частині стягнення суми збільшення боргу внаслідок інфляції у
розмірі 231грн.69коп. та суми 3 процентів річних у розмірі 63грн.85коп.
обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу
між сторонами в порядку, встановленому ст.49 Господарського процесуального
кодексу України.

На підставі вищенаведеного,
керуючись ст.ст. 549, 611, 625, Цивільного кодексу України, ст.193, 232
Господарського кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 36, 43, 44, 49, 75,
82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма Торгівельний дім „Маркет-Груп”, м.Дніпрпетровськ до
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особиОСОБА_1, м.Донецьк про
стягнення заборгованості в сумі 2 423грн.62коп., яка складається з суми
основного боргу в розмірі 1 795грн.93коп., суми інфляційних витрат у розмірі
231грн.69коп., суми 3% процентів річних у розмірі 63грн.85коп. та пені в розмірі
332грн.15коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особиОСОБА_1 (за адресою: АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1)
на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Торгівельний дім
„Маркет-Груп” (за адресою: вул.Героїв Сталінграду, б.249, м.Дніпропетровськ,
49000, р/р 2700 в АКИБ „Укрсиббанк”, МФО 351005) суму основного боргу
в розмірі 1 795грн.93коп., суму інфляційних витрат у розмірі 231грн.69коп.,
суму 3% процентів річних у розмірі 63грн.85коп. та пеню в розмірі
153грн.03коп., а також витрати по сплаті державного мита в сумі 94грн.46коп.,
та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі
109грн.28коп.

Видати наказ після набуття рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У судовому засіданні 04.10.2007р.
оголошено повний текст рішення.

Суддя
Марченко О.А.