СУД
РІШЕННЯ

"05" жовтня 2007 р.

Справа №  14/204

Господарський суд Кіровоградської області у
складі судді Колодій С.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Кіровоградського
міськрайонного центру зайнятості, м. Кіровоград

до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Кіровоград

про стягнення 4985 грн. 82 коп.

Представники сторін:

від позивача - Дмитрієв М.О.,
довіреність №02-1428 від 03.07.2007 р.

від відповідача -  ОСОБА_1., фізична особа-підприємець

В судовому засіданні був присутній
гр.ОСОБА_2

Подано позов про  стягнення з відповідача безпідставно
отриманих коштів в сумі   4 985,82 грн. В
обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що  фізична особа - підприємець ОСОБА_1., не
будучи зареєстрована платником податку на додану вартість, в 2006 р. отримала
від Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості кошти за надання послуг
по прибиранню приміщень та прилеглої території відповідача, до складу яких
включено податок на додану вартість. Своїми неправомірними діями, вважає
позивач, відповідач завдала позивачу матеріальну шкоду(збитки) на загальну суму
4 985,82 грн., отже сплачені Кіровоградським міськрайонним центром зайнятості кошти
в розмірі 4 985,82 грн. підлягають поверненню відповідачем, як безпідставно
набуті.

В відзиві на позов відповідач
заперечує проти заявлених вимог, просить суд відмовити в задоволенні позову.
Відповідач зазначає, що при наданні послуг по прибиранню приміщень та прилеглої
території позивача,  на виконання вимог
договору від 03.07.2006 р., між сторонами підписувалися акти виконаних робіт, в
яких вказувався перелік виконаних робіт, термін виконання та сума до сплати, при
цьому зі змісту актів не вбачається, що до суми, що підлягає сплаті за виконані
роботи включається  податок на додану
вартість. Згідно довідки про взяття на облік платника податків від 22.02.2006
р. ОСОБА_1. є  платником податків на
загальних умовах та не є платником податку на додану вартість.

Розглянувши наявні матеріали
справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ

03.07.2006 року між Кіровоградським
міськрайонним центром зайнятості та фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1укладено  договір №87 про надання
послуг по прибиранню приміщень та прилеглої території.

За умовами договору фізична особа -
підприємець ОСОБА_1. на замовлення позивача протягом липня - грудня 2006 року
надає послуги по прибиранню приміщення та прилеглої території Кіровоградського
міськрайонного центру зайнятості.

За виконання передбачених договором
послуг позивач зобов”язався здійснювати оплату в розмірах і строки, передбачені
договором.

В той же час договір від 03.07.2006
р. не передбачає розмірів оплати за договором.

В позовній заяві позивач
посилається на калькуляцію витрат, згідно яких проводились  розрахунки
по договору, як на додаток до договору від 03.07.2006 р.

З поданих до матеріалів справи
калькуляцій(а.с.6,7) вбачається, що дані калькуляції є додатком до договору від
30.06.2006 р., який позивачем до суду не надавався, будь-яких пояснень з
приводу встановлених  розбіжностей
позивач суду не надав.

Відповідачем подано до матеріалів
справи акти здачі - приймання наданих послуг по прибиранню приміщень та
прилеглої території по договору від 03.07.2006 р. від 31.07.2006 р., від
31.08.2006 р., від 27.09.2006 р., від 26.10.2006 р., від листопада 2006 р. без
дати, від 29.12.2006 р., якими сторони підтвердили виконання відповідачем
послуг, що відповідають вимогам договору, а також передбачили розмір оплати за
виконаний об”єм робіт, при цьому
посилання на включення в вартість виконаних робіт податку на додану
вартість  акти виконаних робіт не
містять.

Відповідно до пункту 1 статті 901
Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна
сторона(виконавець) зобов”язується за завданням другої сторони(замовника)
надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення
певної діяльності, а замовник зобов”язується оплатити виконавцеві зазначену
послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно пункту 1 статті 903 цього
Кодексу якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник
зобов”язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що
встановлений договором.

За нормою статті 906 даного Кодексу
збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про
надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності
його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець,
який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним
підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що
належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Збитки, завдані невиконанням або
неналежним виконанням договору про безоплатне надання послуг, підлягають
відшкодуванню виконавцем у розмірі, що не перевищує двох неоподаткованих
мінімумів доходів громадян, якщо інший розмір відповідальності виконавця не
встановлений договором.

В позовній заяви Кіровоградській
міськрайонний цент зайнятості
посилається на завдання відповідачем своїми неправомірними діями матеріальної
шкоди(збитків) позивачу на загальну суму 4 985,82 грн., при цьому не заперечує
факт підписання з фізичною особою - підприєжмцем ОСОБА_1. актів здачі -
приймання наданих послуг по прибиранню приміщень та прилеглої території по
договору від 03.07.2006 р., які підтверджують належне виконання відповідачем
умов договору та встановлення розміру оплати за виконані роботи.

Отже, недоведеність позивачем факту
завдання відповідачем збитків
невиконанням або неналежним виконання договору про надання послуг свідчить
про безпідставність твердження позивача про завдання йому відповідачем збитків
на суму 4 985,82 грн.

В другої частині позову позивач
посилається на помилково сплачені відповідачу кошти в сумі 4 985,82 грн., а
тому посилаючись на статтю 1212 Цивільного кодексу України, просить суд винести
рішення, яким стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1. безпідставно
отримані кошти в сумі 4 985,82 грн.

Глава 83 Цивільного кодексу
України, в яку входить стаття 1212, регламентує порядок набуття, збереження
майна без достатньої правової підстави.

Будь-яких доказів набуття,
збереження майна без достатньої правової підстави позивач суду не надав, а
навпаки підтвердив виконання відповідачем послуг за договором від 03.07.2006 р.
та перерахування коштів за виконання таких послуг, отже є безпідставним вимога
позивача про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1. безпідставно
отриманих коштів в сумі  4 985,82 грн.

Крім того, слід зазначити, що в
суми до стягнення включено суму податку на додану вартість за платіжним
дорученням №1769 від 27.07.2006 р., за яким отримувачем коштів є ППОСОБА_2,
поточний рахунок в Укрпромбанку №076, а не ПП ОСОБА_1., поточний
рахунок в АППБ “Аваль” №.

Враховуючи викладене, господарський
суд вважає безпідставними та необґрунтованими вимоги позивача, а позов таким,
що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями  43, 49, 75, 82, 84, 116, 117 Господарського
процесуального кодексу України , господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку визначеному
Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя                                           С.
Б. Колодій