ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.10.07 р.                                                                               Справа № 26/283

Суддя господарського суду Донецької області Наумова К.Г.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом Дочірньої компанії „Газ України” НАК „Нафтогаз України”, в особі Донецької філії Дочірньої компанії „Газ України” НАК „Нафтогаз України” (м. Донецьк) До відповідача   Красногорівського міського комбінату комунальних підприємств „Віта” (м. Красногорівка)

про стягнення 193329грн. 14коп.

за участю:

Прокурора

Представників сторін:

від позивача    Гуйдик К.О. дов. № 127/35 від 02.07.2007р.

від відповідача   Донченко О.А. за дов. № 1031 від 24.10.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Дочірня компанія Газ України” НАК „Нафтогаз України”, в особі Донецької філії Дочірньої компанії „Газ України” НАК „Нафтогаз України” (м. Донецьк) звернулась до господарського суду Донецької області з позовом до Красногорівського міського комбінату комунальних підприємств „Віта” (м. Красногорівка) про стягнення заборгованості за спожитий природний газ за період з січня по березень 2007р. у сумі 160467грн. 76коп., з урахуванням індексу інфляції у сумі 6824грн. 03коп. та трьох відсотків річних у сумі 2013грн. 23коп., пені у сумі 12791грн. 37коп., штрафу у розмірі 7% у сумі 11232грн. 75коп.

Відповідач у відзиві на позов від 24.10.07р. № 1032 частково визнав позовні вимоги позивача у сумі 38376грн. 76коп., решта боргу сплачена відповідачем, що підтверджується платіжними дорученнями, наданими до матеріалів справи. У судовому засіданні відповідач проти стягнення індексу інфляції, трьох відсотків річних, пені та штрафу заперечує, посилаючись на те, що підприємство знаходиться у важкому фінансовому стані оскільки своєчасно не отримує дотацій, населення систематично не оплачує надані послуги.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін суд -

ВСТАНОВИВ:

26.12.2006р. між сторонами був укладений договір № 19/2967(07)ТН на постачання природного газу для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання.

Позивач, згідно цього договору та додаткових угод до нього № 1 від 29.01.07р., № 2 від 28.02.07р., № 3 від 30.03.07р. поставив відповідачу за період з січня по березень 2007 року природний газ на суму 676079грн. 38коп., що підтверджується наявними у матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу.

Відповідач частково оплатив отриманий природний газ у сумі 521811грн. 92коп., що підтверджується відомістю розрахунків за природний газ за договором № 19/2967(07)ТН на постачання природного газу для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання, розрахунком суми боргу та не спростовується відповідачем.

Станом на 27.08.07р. заборгованість відповідача склала 154267грн. 76коп.

Згідно із ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші  учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних  вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву,  що  зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події

Позивач звернувся з даним позовом до суду 27.09.07р. Відповідач частково оплатив отриманий природний газ за договором № 19/2967(07)ТН на постачання природного газу для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання, зазначене підтверджується платіжними дорученнями № 370 від 28.08.07р. на суму 2000грн., № 432 від 14.09.07р. на суму 4000грн., № 440 від 19.09.07р. на суму 2100грн., № 448 від 21.09.07р. на суму 1340грн., № 449 від 24.09.07р. на суму 1800грн., меморіальними ордами № 34 від 29.08.07р. на суму 2000грн., № 25 від 26.09.07р. на суму 1500грн.,  № 18 від 19.09.07р. на суму 700грн. № 21 від 18.09.07р. на суму 2000грн., № 47 від 17.09.07р. на суму 2000грн., № 41 від 13.09.07р. на суму 2000грн., № 44 від 11.09.07р. на суму 1000грн., № 30 від 10.09.07р. на суму 1500грн., № 37 від 07.09.07р. на суму 1000грн., № 45 від 06.09.07р. на суму 2500грн., № 35 від 05.09.07р. на суму 1000грн., у загальній сумі 28440грн. до подання даного позову.

Після звернення позивача з позовом до суду, відповідач частково оплатив отриманий природний газ за договором № 19/2967(07)ТН на постачання природного газу для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання, зазначене підтверджується платіжними дорученнями № 508 від 12.10.07р. на суму 40000грн., № 474 від 04.10.07р. на суму 5000грн., № 469 від 03.10.07р. на суму 8000грн., № 509 від 12.10.07р. на суму 15701грн., № 518 від 18.10.07р. на суму 750грн., № 511 від 15.10.07р. на суму 2100грн., меморіальними ордерами № 64 від 22.10.07р. на суму 1000грн., № 4 від 19.10.07р. на суму 1000грн., № 34 від 16.10.07р. на суму 2000грн., № 5 від 16.10.07р. на суму 4400грн., № 21 від 15.10.07р. на суму 4500грн., № 27 від 05.10.07р. на суму 1000грн., № 45 від 02.10.07р. на суму 1000грн., № 19 від 01.10.07р. на суму 1000грн., у загальній суму 87451грн.

Загальна сума оплати складає 115891грн.

Таким чином, у частині стягнення з відповідача заборгованості у сумі 115891грн. провадження по справі підлягає припиненню відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України, у зв’язку із відсутністю предмета спору.

Заборгованість відповідача за поставлений природний газ за договором № 19/2967(07)ТН на постачання природного газу для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання за період з січня по березень 2007р. складає 38376грн. 76коп.

У відзиві на позов № 1032 від 24.10.07р. відповідач визнав борг, який виник за договором № 19/2967(07)ТН на постачання природного газу для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання за період з січня по березень 2007р. у сумі 38376грн. 76коп.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням  встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також  три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума індексу інфляції на суму заборгованості складає 6824грн. 03коп., сума трьох відсотків річних складає 2013грн. 23коп., що підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

З огляду на зазначене, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений природний газ за договором № 19/2967(07)ТН на постачання природного газу для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання за період з січня по березень 2007р. у сумі 38376грн. 76коп., з урахуванням індексу інфляції у сумі 6824грн. 03коп. та трьох відсотків річних у сумі 2013грн. 23коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 7% у сумі 11232грн. 75коп. на підставі ст. 231 ГК України.

П. 2 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі, якщо порушено господарське зобов’язання, в якому хоча б одна сторона є суб’єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, за порушення строків виконання зобов’язання стягується пеня у розмірі 0,1% вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Із змісту ст.231 Господарського кодексу України вбачається, що даний штраф є видом відповідальності за порушення зобов’язань з передачі товарів, виконання робіт та надання послуг, а не за порушення грошового зобов’язання. Наведеним договором розмір додаткового штрафу відповідно до п. 2 ст. 231 ГК України не встановлений та взагалі не передбачена можливість застосування даного виду відповідальності.

Відповідач не мав перед позивачем зобов’язань з передачі товарів, виконання робіт, тому застосування зазначених фінансові санкцій до відповідача є безпідставними.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі семи відсотків у сумі 11232грн. 75коп. не можуть вважатися обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Позивач, також просить стягнути з відповідача пеню у сумі 12791грн. 37коп., яка нарахована на суму заборгованості.

Відповідно до п.п.7.2. п.7 Договору, у разі порушення строків сплати, споживач повинен сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

У відповідності до вимог ст. 83 ГПК України, господарський суд має право у виняткових випадках зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню із сторони, що порушила зобов’язання.

Згідно ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, за наявності обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 ГК України суд має право зменшити розмір санкцій, прийнявши до уваги: ступінь виконання зобов’язання боржником, майновий стан сторін, які приймають участь в зобов’язанні, не тільки майнові, але й інші інтереси сторін, які заслуговують на увагу.

Відповідач є комунальним підприємством, придбаний газ використовувався виключно для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання. Населення систематично не оплачує надані послуги та відповідно до Закону України „Про тимчасову заборону стягнення з громадян України пені за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги” підприємству тимчасово забороняється нараховувати населенню пеню за несвоєчасне внесення плати за надані послуги.

Діяльність відповідача є суспільно необхідною. Внаслідок бракування коштів у Державному бюджеті, підприємство несвоєчасно отримує дотації, що у свою чергу тягне неможливість здійснення розрахунків за отримані товари, послуги.

Враховуючи наведене, а також той факт, що відповідачем частково погашена зазначена заборгованість, інтереси обох сторін, суд вважає можливим зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача, на 50 відсотків.

Таким чином, пеня, яка підлягає стягненню на користь позивача складає 6395грн. 69коп. Відповідно позовні вимоги про стягнення пені у сумі 6395грн. 69коп. підлягають задоволенню, а позовні вимоги стосовно решти 50 відсотків пені у сумі 6395грн. 69коп. задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України, судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 80 ГПК України, у разі припинення провадження по справі, суд вирішує питання про розподіл між сторонами господарських витрат. Відповідачем, після звернення позивача до суду, сплачена заборгованість у сумі 87451грн. Таким чином судові витрати по сплаті державного мита у даній частині позову, також підлягають віднесенню на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193, 231-233 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 33, 34, 38, 43, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального Кодексу України,  господарський суд –

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Красногорівського міського комбінату комунальних підприємств „Віта” (85630, Донецька обл. м. Красногорівка, вул. Ахтирського, б. 14, ) на користь Дочірньої компанії „Газ України” НАК „Нафтогаз України”, інтереси якого представляє Донецька філія Дочірньої компанії „Газ України” НАК „Нафтогаз України” (83017, м. Донецьк, бул. Шевченко, б. 25, ) заборгованість за спожитий природний газ за період з січня по березень 2007р. у сумі 38376грн. 76коп.

Стягнути з Красногорівського міського комбінату комунальних підприємств „Віта” (85630, Донецька обл. м. Красногорівка, вул. Ахтирського, б. 14, ) на користь Дочірньої компанії „Газ України” НАК „Нафтогаз України”, інтереси якого представляє Донецька філія Дочірньої компанії „Газ України” НАК „Нафтогаз України” (83017, м. Донецьк, бул. Шевченко, б. 25, ) індекс інфляції у сумі 6824грн. 03коп., три відсотки річних у сумі 2013грн. 23коп., пені у сумі 6395грн. 69коп., у загальній сумі 15232грн. 95коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Красногорівського міського комбінату комунальних підприємств „Віта” (85630, Донецька обл. м. Красногорівка, вул. Ахтирського, б. 14, ) на користь Дочірньої компанії „Газ України” НАК „Нафтогаз України”, інтереси якого представляє Донецька філія Дочірньої компанії „Газ України” НАК „Нафтогаз України” (83017, м. Донецьк, бул. Шевченко, б. 25, ) витрати по сплаті державного мита у сумі 1410грн. 61коп., витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу у сумі 101грн. 07коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписаний 29.10.2007р.

Суддя                                                                         Наумова  К Г.