донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

25.09.2007 р.                                                                           справа №36/111

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Шевкової  Т.А.

суддів
Діброви  Г.І. , Стойка  О.В.

за участю представників сторін:

від позивача:
Божнюк С.Ю. дов. № 32 від 01.08.2007р.,

від відповідача:
Тюрина О.В. дов. б/н від 26.04.2007р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариство з обмеженою відповідальністю "Скіф-Шипінг" м.Донецьк

на рішення (ухвалу) господарського суду

Донецької області

від
13.07.2007 року

по справі
№36/111 (Будко Н.В.)

за позовом
Державне підприємство "Дельта-лоцман" м.Миколаїв

до
Товариство з обмеженою відповідальністю "Скіф-Шіппінг" м.Донецьк

про
стягнення 15654грн. 70коп

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство “Дельта-лоцман” м.Миколаїв звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Скіф Шіппінг” м.Донецьк заборгованості за надані послуги у сумі 15545грн.07коп., пені у сумі 109грн.63коп.

Позивач, відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України, уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача основний борг в сумі 11665грн.71коп. та пеню в сумі 109грн.63коп., обґрунтовуючи тим, що відповідачем 10.05.07р. частково оплачені рахунки №АФ-000068 та №АФ-0000730 у сумі 3879грн.36коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем умов договору № 197/П-06 від 27.09.2006р., та на ст.ст.106, 115 Кодексу торговельного мореплавства України, ст.ст.173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст.526, 599 Цивільного кодексу України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 20.06.2007р., на підставі статті 24 ГПК України, просив залучити до участі у справі іншого відповідача –ВАТ “Укррічфлот”, оскільки споживачем послуг Регіональної служби регулювання руху суден та послуг з лоцманського проведення суден є  ВАТ „Укррічфлот”, яке є судновласником за договором №197/П-06 від 27.09.2006р. і має нести відповідальність за цим договором.

Господарський суд Донецької області рішенням від 13.07.2007р. у справі №36/111 задовольнив позовні вимоги у повному обсязі.

Своє рішення господарський суд мотивував тим, що грошове зобов’язання замовника, відповідача у справі, перед позивачем з повної оплати наданих послуг у розмірі 11665грн.71коп. на момент подання позову виконане не було, у зв’язку з цим вимоги про стягнення даної суми боргу визнані такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги щодо стягнення пені у сумі 109грн.63коп. також визнані такими, що підлягають задоволенню, оскільки мало місце прострочення виконання замовником грошового зобов’язання.

Клопотання відповідача про залучення ВАТ “Укррічфлот” належним відповідачем у справі господарським судом залишено без задоволення, виходячи з того, що пунктом 4.3 договору №197/П-06 від 27.09.2006р. встановлений обов’язок замовника сплачувати кошти за надання послуг.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Скіф Шіппінг” м.Донецьк, не погоджуючись з рішенням господарського суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить залучити до участі у справі належного відповідача –Акціонерну судноплавну компанію “Укррічфлот”, рішення господарського суду Донецької області від 13.07.2007р. у справі №36/111 скасувати.

У судовому засіданні заявник скарги в усній формі уточнив свої вимоги та просив скасувати рішення господарського суду Донецької області від 13.07.2007р. у справі №36/111 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заявник скарги вважає, що при прийнятті рішення господарський суд безпідставно залишив поза увагою той факт, що споживачем послуг ДП “Дельта-Лоцман” є не ТОВ “Скіф-Шіппіг”, яке є агентом судновласника, а судновласник –АСК “Укррічфлот”, що експлуатує т/х “Славутич-9”, “Славутич-18” від свого імені.

Заявник скарги вважає, що агент судновласника не винен у несвоєчасному виконання фінансових зобов’язань перед ДП “Дельта-Лоцман”, і не може нести відповідальність за несвоєчасність сплати рахунків за надані послуги судновласнику, оскільки забезпечення агента коштами, достатніми для виконання агентського обслуговування є обов’язком судновласника.

У судовому засіданні 25.09.2007р. представник заявника скарги на виконання вимог ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 01.08.2007р. надав оригінал квитанції, яка підтверджує направлення позивачеві копії апеляційної скарги.

Дана квитанція залучена до матеріалів справи.

Державне підприємство “Дельта-лоцман” м.Миколаїв вважає рішення господарського суду Донецької області від 13.07.2007р. у справі №36/111 винесеним при повному з’ясуванні обставин справи з правильною оцінкою доказів, тому просить рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст.28-29 Закону України “Про судоустрій”  та ст.101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ч.4 ст.9 Закону України “Про судоустрій в Україні”, статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України був здійснений запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Між ДП “Дельта-лоцман” м.Миколаїв та ТОВ “Скіф Шіппінг” м.Донецьк був укладений договір №197/П-06 від 27.09.2006р. про надання послуг з лоцманського проведення та регулювання руху суден.

Сторони у п.8.1 договору встановили, що даний договір набирає сили з 22.09.2006р. і діє до 31.12.2007р.

В пункті 1.1 договору сторони встановили, що споживачем послуг ДП “Дельта-Лоцман” є судновласник, в розумінні ст.20 Кодексу торговельного мореплавства України.

Умовами договору сторони визначили, що відповідач є агентом, позивач - підприємство.

Як зазначено у п.2.1.1 договору підприємство зобов’язується за заявками агента у встановленому порядку, відповідно до діючих Правил плавання, Обов’язкових постанов тощо, своєчасно і якісно виконувати лінійні і портові лоцманські проведення суден та надавати послуги Регіональної служби регулювання рухом суден (далі РС РРС) в портах Маріуполь, Бердянськ, ТОВ “СРЗ” та в порту “Азовсталь”.

Пунктом 2.1.2. договору сторони передбачили, що підприємство зобов’язується надавати агенту рахунки для сплати зборів і платежів за користування зазначеними послугами, які оформлені на підставі встановлених цін і державних тарифів та вимог цього договору. Рахунки для сплати зборів за лоцманські послуги та послуги РС РРС направляються поштою або вручаються агенту під розписку. В необхідних випадках рахунки попередньо можуть направлятися факсом.

У розділі 4 договору “Порядок розрахунків” сторони передбачили, що порядок стягнення і розмір зборів та плати визначаються відповідно до нормативно-правових актів, якими затверджені відповідні збори та плати.

Згідно пункту 5.4 агент несе повну матеріальну відповідальність перед підприємством за повноту та своєчасність оплати наданих послуг по розрахунках як у національній валюті, так і у ВКВ.

Як правильно встановлено господарським судом на виконання умов даного договору у період з 20.03.2007р. по 16.04.2007р. позивач надавав суднам “Славутич-18” та “Славутич-9”, які знаходились під агентуванням відповідача, послуги Регіональної служби регулювання рухом суден та послуги з лоцманського проведення суден.

Факт надання вищевказаних послуг підтверджується лоцманськими квитанціями №43А від 19.03.07р., №45А від 20.03.07р., №46А від 26.03.07р., №48А від 28.03.07р., №52А від 05.04.07р., №51/А від 04.04.07р., №55А від 08.04.07р., №56А від 09.04.07р., №57А від 10.04.07р., №58А від 11.04.07р., №61А від 15.04.07р., №60А від 14.04.07р., №63А від 15.04.07р., №64А від 16.04.07р., які видані відповідачу в порядку статті 101 КТМ України, та в яких зазначено лоцмана, який здійснював проводку судна, назву судна, порту заходу/призначення, дати та час прибуття/вибуття.

Для оплати цих послуг, наданих у період з 20.03.2007р. по 16.04.2007р., позивач нарахував та пред’явив до оплати рахунки №АФ-0000688 від 27.03.07р. на суму 1939грн.68коп., №АФ-0000730 від 02.04.07р. на суму 1939грн.68коп., №АФ-0000813 від 10.04.07р. на суму 1939грн.68коп.,  №АФ-0000814 від 10.04.07р. на суму 2359грн.97коп., №0000828 від 12.04.07р. на суму 1939грн.68коп., №0000876 від 17.04.07р. на суму 2780грн.25коп., №0000877 від 17.04.07р. на суму 2646грн.13коп.

Факт отримання відповідачем вищевказаних рахунків підтверджується наданими реєстрами одержаних рахунків разом з оригіналами квитанцій, які містять відмітки відповідача про отримання поштових відправлень.

Статтею 84 Кодексу торговельного мореплавства України встановлені види цільових портових зборів та зазначено, що інші види зборів можуть встановлюватися законодавчими актами України.

Відповідно до статті 106 Кодексу торговельного мореплавства України із суден, що користуються послугами державних морських лоцманів, справляється лоцманський збір, порядок справлення і розмір якого встановлюються Міністерством транспорту України за погодженням з Міністерством економіки України.

Згідно частини 1 статті 115 Кодексу торговельного мореплавства України із суден, що користуються послугами служби регулювання руху суден, справляється збір, порядок справляння і розмір якого встановлюються Міністерством транспорту України за погодженням з Міністерством економіки України.

Наказом Міністерства транспорту України від 27.06.1996р. № 214 (із змінами) затверджені Збори і плати за послуги, що надаються судам у морських торговельних портах України та встановлено лоцманський збір, збір за користування послугами служби регулювання рухом суден, швартовий збір, плата за роботу буксирів при швартових операціях, плата за користування плавзасобами, плата за агентські послуги.

Відповідачем не оскаржена правомірність нарахування розміру сум зборів та плат за спірні послуги з лоцманського проведення суден та регулювання рухом суден.

Відповідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Враховуючі те, що позивачем замовлені послуги виконані, а відповідачем умови договору №197/П-06 від 27.09.2006р. в частині оплати наданих послуг не були виконані, доказів оплати позивачу наданих послуг у сумі 11665грн.71коп. суду надано не було, колегія суддів вважає висновок господарського суду про обґрунтованість позовних вимог в цій частині правильним та таким, що відповідає матеріалам справи.

Сторони в пункті 5.3 договору №197/П-06 від 27.09.2006р. передбачили, що у разі порушення взятих на себе за цим договором зобов’язань агент за вимогою підприємства несе перед останнім відповідальність, передбачену ч.2 ст.231 ГК України.

Відповідно частини 2 ст.231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Позивачем за порушення строків виконання зобов’язання була нарахована пеня у сумі 109грн.63коп.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо задоволення вимог позивача про стягнення пені у сумі 109грн.63коп. за порушення умов договору в частині оплати наданих послуг.

Доводи заявника апеляційної скарги відносно покладення відповідальності за несплату рахунків позивача на судновласника АСК „Укррічфлот”, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки умовами договору №197/П-06 від 27.09.2006р. сторони визначили обов’язок відповідача у справі, здійснювати оплату наданих послуг. Договір №197/П-06 від 27.09.2006р. укладений відповідачем від свого імені, а не за дорученням судновласника.

Враховуючи те, що договір №197/П-06 від 27.09.2006р. не створює прав та обов’язків для ВАТ „Укррічфлот”, господарський суд обґрунтовано  залишив без задоволення клопотання відповідача про залучення ВАТ „Укррічфлот” належним відповідачем у справі.

Отже, враховуючі вищенаведене судова колегія вважає доводи апеляційної скарги такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та вважає безпідставними доводи про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та порушення судом норм матеріального права.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Донецької області від 13.07.2007року у справі №36/111 ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, підстав для його зміни або скасування не встановлено.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита при зверненні з апеляційною скаргою покладаються на заявника скарги.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Скіф Шіппінг” м.Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 13.07.2007р. у справі №36/111 залишити  без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 13.07.2007р. у справі  №36/111 залишити без змін.

Головуючий          Т.А.  Шевкова

Судді:          Г.І.  Діброва

О.В.  Стойка

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС