ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2007 р.
Справа № 7а/69-2093

12 год. 00 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Стадник М.С.

при секретарі судового засідання  Підлубній О.В.

Розглянув справу

за позовом: Приватного підприємства „Компанія Янус біоекотехнологія”, м. Тернопіль, вул. Текстильна, 34, 46020

до відповідача: Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції, м. Тернопіль, вул.. Білецька, 1, 46003

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Тернопільська дирекція УДППЗ „Укрпошта”, м. Тернопіль, вул. Чорновола, 1, 46000.

За участю представників сторін:

позивача:           Бачинський Володимир Васильович –наказ № 1 від 08.08.06р.;

відповідача:          Переймибіда Роман Богданович –довіреність № 61301/7/10-015  від 13.09.07р.

третьої особи: Шаварник Світлана Омелянівна –довіреність № 90/36 від 23.10.07р.;

Вага Любов Григорівна –довіреність № 104-76 від 03.05.07р..

Суть справи:

Приватне підприємство „Компанія Янус біоекотехнологія” звернулося з позовом про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень № /0 від 14.03.2006р., № /0 від 12.04.2006р., № /0 від 29.06.2006р., № /0 від 07.09.2006р., № /0 від 03.10.2006р., № від 13.03.2003р., № від 13.03.2003р., № від 13.03.2003р. та № від 11.08.2004р. прийнятих Тернопільською об’єднаною державною податковою інспекцією та про стягнення з державного бюджету на рахунок приватного підприємства „Компанія Янус біоекотехнологія” стягнуті кошти відповідно до повідомлень-рішень: № від 13.03.03р. на суму 181,80 грн., № від 13.03.03р. на суму 1151,62 грн., № від 13.03.03р. на суму 1815,40 грн. та № від 11.08.04р. на суму 87,54 грн..

Представникам сторін роз’яснено їх права і обов’язки, передбачені ст.ст. 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України).

В засіданні з 23.10.2007р. по 29.10.2007р. на підставі ст. 150 КАС України оголошувалися перерви для надання сторонам можливості подати додаткові матеріали в обґрунтування заявлених вимог та заперечень.

Податкова інспекція проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що спірні повідомлення-рішення відповідають чинному законодавству та прийняті на підставі Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" і вручені керівнику підприємства під розписку. Також звертає увагу суду на те, що позивачем пропущено строк позовної давності стосовно оскарження податкових повідомлень-рішень № , № , № від 13.03.2003р. та № від 11.08.2004р. встановлений ст. 100 КАС України, у зв’язку з чим просить суд в позові відмовити.

Третя особа проти доводів позивача  щодо неодержання заказної кореспонденції  направленої державною податковою інспекцією керівником ПП „Компанія Янус біоекотехнологія” Бачинським В.В. заперечила, посилаючись на те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, як і листи про проведення невиїзних перевірок були вручені безпосередньо керівнику. Звертає увагу суду на те, що в процесі службового розслідування проведеного комісією  створеною Тернопільським Поштамтом центру поштових зв’язків встановлено, що на бланку в повідомленні про вручення поштового відправлення зазначалося прізвище керівника підприємства Бачинського В.В., як це передбачено Порядком пересилання поштових відправлень та Правилами надання послуг поштового зв’язку та  на його прохання листоношею відділення поштового зв’язку № 10 Федорко Л., стосовно якої, з приводу даного факту проведено службове розслідування, в журналі зазначалося про отримання кореспонденції Бачинським В.В. .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, судом встановлено:

- Тернопільською об’єднаною державною податковою інспекцією на підставі пп. 17.1.1., 17.1.7. п. 17.1. ст. 17. Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" далі Закон 2181) прийняті податкові повідомлення–рішення за № /0 від 14.03.2006р., № /0 від 12.04.2006р., № /0 від 29.06.2006р., № /0 від 07.09.2006р., № /0 від 30.10.2006р., № від 13.03.2003р., № від 13.03.2003р., № від 13.03.2003р. та № від 11.08.2004р., якими до Приватного підприємства "Компанія Янус біоекотехнологія" застосовані штрафні санкції по податку на прибуток та податку на додану вартість і встановлено десятиденний строк для їх сплати з дня отримання рішення, а саме:

1/ рішенням № /0 від 14.03.2006р. за несвоєчасну сплату податкового зобов’язання з податку на прибуток застосовано штрафні санкції в сумі 5262,50 грн., що складає 50% від несвоєчасно погашеної суми податкового боргу;

Як стверджує податкова інспекція, підставою для застосування санкцій згідно даного рішення, став акт невиїзної документальної перевірки № 2057/15-01/14033747 від 06.03.2006р. проведеної на предмет дотримання підприємством своєчасності сплати узгоджених сум податкового зобов’язання з податку на прибуток за період з 21.02.2005р. по 23.02.2006р..

2/ рішенням № /0 від 12.04.2006р., за несвоєчасну здачу декларації з податку на прибуток застосовано штрафні санкції в сумі 170 грн.;

Як стверджує податкова інспекція, підставою для застосування санкцій згідно даного рішення, став акт перевірки № 3136//19-02/14033747 від 06.04.2007р..

3/ рішенням № /0 від 29.06.2006р., за несвоєчасну здачу декларації з податку на додану вартість застосовано штрафні санкції в сумі 170 грн.;

Як стверджує податкова інспекція, підставою для застосування санкцій згідно даного рішення, став акт перевірки № 12252/1902/14033747 від 19.06.2006р..

4/ рішенням № /0 від 07.09.2006р., за несвоєчасну здачу декларації з податку на додану вартість застосовано штрафні санкції в сумі 170 грн.;

Як стверджує податкова інспекція, підставою для застосування санкцій згідно даного рішення, став акт перевірки № 14851/19-02/18/14033747 від 22.08.2006р..

5/ рішенням № /0 від 03.10.2006р., за несвоєчасну сплату податкового зобов’язання з податку на додану вартість застосовано штрафні санкції в сумі 633,50 грн., що складає 50 % від несвоєчасно погашеної суми податкового боргу

Як стверджує податкова інспекція, підставою для застосування санкцій згідно даного рішення, став акт невиїзної документальної перевірки № 16330/15-01/14033747 від 21.09.2006р. проведеної на предмет дотримання підприємством своєчасності сплати узгоджених сум податкового зобов’язання з податку на додану вартість за період з 03.02.2003р. по 09.08.2006р..

6/ рішенням № від 13.03.2003р., за несвоєчасну сплату податкового зобов’язання з податку на додану вартість застосовано штрафні санкції в сумі 181,80 грн., що складає 10 % від несвоєчасно погашеної суми податкового боргу;

7/ рішенням № від 13.03.2003р., за несвоєчасну сплату податкового зобов’язання з податку на додану вартість застосовано штрафні санкції в сумі 1151,62 грн., що складає 20 % від несвоєчасно погашеної суми податкового боргу;

8/ рішенням № від 13.03.2003р. за несвоєчасну сплату податкового зобов’язання з податку на додану вартість застосовано штрафні санкції в сумі 1815,40 грн., що складає 50 % від несвоєчасно погашеної суми податкового боргу.

9/ рішенням № від 11.08.2004р. за несвоєчасну сплату податкового зобов’язання з податку на додану вартість застосовано штрафні санкції в сумі 87,54 грн., що складає 50 % від несвоєчасно погашеної суми податкового боргу.

Позивач просить визнати нечинними податкові повідомлення –рішення, так як останні не підтверджені матеріалами документальних перевірок, що стали підставою для їх прийняття. Також просить суд звернути увагу на те, що акти документальних перевірок, як і повідомлення про їх проведення на адресу підприємства не надходили.

Суд, керуючись ст. 86 КАС України, давши оцінку поданим сторонами доказам,  наведеним доводам, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

При цьому суд виходив із наступного:

- згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов‘язані  діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

- відповідно до Закону України „Про державну податкову службу в Україні” органи державної податкової служби мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені та штрафних санкцій у порядку передбаченому законом;

- до суб’єктів підприємницької діяльності, за порушення норм Закону 2181, а саме за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов’язання протягом граничних строків, визначених цим законом, органи державної податкової служби застосовують штрафні санкції, в порядку передбаченому „Інструкцією про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби”, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України № 110 від 17.03.2001р. шляхом прийняття податкових повідомлень–рішень (п. 11 Інструкції) в порядку передбаченому п. 2.6. п. 2 „Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень–рішень” затверджений наказом ДПА України від 21.06.2001р. № 253, на підставі матеріалів перевірок, результати яких оформляються актом перевірки відповідно до „Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства” затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 327 від 10.08.2005р. розробленого відповідно до Закону України „Про державну податкову службу в Україні” (далі Порядок), в якому зазначаються чіткий зміст фактів порушення податкового законодавства та вказуються конкретні пункти, статті порушених норм законодавчих актів (п. 1.6., 1.7. порядку).

Відповідно до ч. 1. ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень обов’язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідача.

В даному випадку, доказом правомірності притягнення товариства до відповідальності за порушення норм Закону 2181 є акт перевірки, обов’язковість складання якого передбачена вищезазначеними нормативними актами.

Податкова інспекція, на підтвердження правомірності прийняття спірних податкових повідомлень-рішень № /0 від 12.04.2006р., № /0 від 29.06.2006р., № /0 від 07.09.2006р., посилається на акти перевірок № 3136/19-02/14033747 від 06.04.2006р., № 12252/1902/14033747 від 19.06.2006р., № 14851/19-02/18/14033747 від 22.08.2006р., яких суду не надала за їх відсутності, а отже не підтвердила належними та допустимими доказами правомірність застосування санкцій.

Подані в підтвердження правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень № 000132150/0 від 14.03.2006р. та № /0 від 03.10.2006р. акти перевірок № 2057/15-01/14033747 від 06.03.2006р., № 16330/15-01/14033747 від 21.09.2006р. складені в односторонньому порядку, а тому не мають юридичної сили.

Так, невиїзною документальною перевіркою, відповідно до п. 1.2. Порядку, вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби на підставі поданих платником податкових декларацій, звітів та інших документів, пов’язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов’язкових платежів), незалежно від способу їх подачі;

- про проведення такого виду перевірки, суб’єкт господарювання повідомляється податковою службою шляхом направлення його посадовим особам письмового запрошення, які повинні з'явитися для проведення перевірки протягом 10 днів після одержання такого запрошення (п. 1.11. Порядку).

Подані податковою інспекцією в процесі розгляду справи докази направлення запрошення посадовим особам підприємства для проведення невиїзних документальних перевірок від 21.09.2006р. та 06.03.2006р. та оформлення актів перевірок не можуть бути належними доказами які б підтверджували отримання їх особисто керівником підприємства, як зазначено в повідомленнях про вручення кореспонденції, яким даний факт заперечується, оскільки, як випливає із матеріалів службового розслідування проведеного Тернопільською дирекцією УДППЗ „Укрпошта, у книзі реєстрації поштових відправлень  в графі "Розписка в одержанні (прізвище одержувача)" за  керівника підприємства Бачинського В.В. розписувалася листоноша Федорко Л., тоді як згідно п.3.1.6.11 "Порядку пересилання поштових відправлень" (затверджені наказом УДП "Укрпошта" від 12.05.2006р. №211), п.121 “Правил  надання послуг   поштового зв‘язку"(затверджені постановою КМ України від 17.08.2002 року " 1155) в одержані рекомендованих відправлень розписується в книзі Ф.8 її одержувач. Аналогічно листоноша розписувалася за Бачинського В.В. за кореспонденцію (спірні податкові повідомлення - рішення за 2006р.) направлену податковою інспекцією 16.03.2006р.,13.04.2006р.,03.07.2006р., 08.09.2006р. та 05.10.2006р., що свідчить про те, що  позивачу не вручалися спірні податкові рішення, що є порушенням норм Закону 2181 та " Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків" (затверджений наказом ДПА України від 21.06.2001р. №253), відповідно до п.4.6 якого рішення вважається врученим юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи, або направлено листом з повідомленням про вручення.

Посилання  податкової  інспекції  на вину поштового зв‘язку, а представниками третьої особи на пояснення листоноші щодо того, що Бачинським поштова кореспонденція фактично одержана, судом відхиляється, оскільки:

- відповідно до п.4 ст.70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору; в даному випадку таким доказом згідно вищезазначених Порядку та Правил є підпис уповноваженої особи в одержані кореспонденції в книзі Ф.8., інших доказів дані акти не передбачають;

-  Закон 2181 не ставить  в залежність обов‘язок органів державної податкової служби  щодо повідомлення платника  про прийняття рішення від будь-яких обставин, з яких платник не повідомлений;

- відповідно до п. 37 “Правил  надання послуг   поштового зв‘язку", поштові  відправлення  до моменту вручення їх  адресатові є власністю відправників.

Таким  чином, вищезазначеними чинними нормативними актами встановлено порядок  належного повідомлення платника податку про прийняте рішення, підтвердженням чого є не доказ направлення такого повідомлення на його адресу, а доказ його вручення платнику, що матеріалами справи  не доведено.

Також, податковою інспекцією не надано актів перевірок на підтвердження прийняття податкових повідомлень-рішень № від 13.03.2003р., № від 13.03.2003р. та № від 13.03.2003року на загальну суму податкового зобов’язання 3094,95грн. . Слід зазначити , що рішенням господарського суду від 20.12.2005р. у справі № 7/218-3005 , позовні вимоги податкової інспекції в стягненні даної суми боргу залишенні без розгляду з підстав не доведення актами перевірки правомірності прийняття зазначених спірних рішень.

Враховуючи, що  акт перевірки є службовим документом, який стверджує факт проведення невиїзної документальної перевірки і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового та іншого законодавства суб’єктом господарювання, а матеріалами справи не доведено, що рішення прийняті на підставі належним чином оформлених актів перевірки, а отже податкова інспекція не довела порушення підприємством граничних строків погашення податкових зобов’язань, як і порушення строків подачі звітності з податку на прибуток та податку на додану вартість, а тому позовні вимоги в частині визнання нечинними податкових повідомлень - рішень підлягають до задоволення, як обґрунтовано заявлені.

Як випливає з матеріалів справи, податковою інспекцією, з метою погашення податкового боргу підприємства, відповідно до ст.10 Закону 2181, вилучено кошти, а саме: 27101,15 грн., згідно акту про спрямування готівки у рахунок погашення податкового боргу платника податків від 08.12.2006р. та  7000 грн. і 5000 грн., згідно актів від 02.11.2006р.. Як підтверджується  витягами з облікових карток платника податків, які ведуться інспекцією на підставі „Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України” затвердженої наказом ДПА України № 276 від 18.07.2005р., вищезазначеними сумами погашено і суму 3094,95грн. по  спірних податкових повідомленнях-рішеннях № від 13.03.2003р., № від 13.03.2003р., № від 13.03.2003р., які  підлягають поверненню платнику податків з державного бюджету.

В частині визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № від 11.08.2004р. про застосування до підприємства штрафних санкцій в сумі 87,54 грн. за несвоєчасну сплату податкового зобов’язання з податку на додану вартість та стягнення 87,54 грн. стягнутих на його виконання в позові відмовляється, оскільки рішенням господарського суду Тернопільської області у справі № 7/218-3005, яке набрало законної сили, дана сума стягнута в доход державного бюджету. Відповідно до ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд, керуючись принципами адміністративного судочинства, права позивача на захист його порушеного права, свобод і інтересів та ст.ст. 55, 58 Конституції України, відповідно до яких кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень органів державної влади, поновляє строк звернення позивача з позовом про визнання нечинними  рішень суб’єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 2, 6 ,7, 86, 160-163, п. 6 розділу Прикінцеві та перехідні положення  Кодексу адміністративного судочинства України,  суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Визнати нечинними податкові повідомлення-рішення № /0 від 14.03.06р., № /0 від 12.04.06р., № /0 від 29.06.06р., № /0 від 07.09.06р., № /0 від 03.10.06р., № від 13.03.03р., № від 13.03.03р., № від 13.03.03р..

3.В частині визнання нечинним податкового повідомлення рішення № від 11.08.04р. в позові відмовити.

4.Стягнути з державного бюджету на рахунок Приватного підприємства „Компанія Янус біоекотехнологія”, м. Тернопіль, вул. Текстильна, 34, р/р 8812 в ПФ КБ „Приватбанк” м. Тернополя, МФО 338783, код 14033747 стягнуті кошти згідно  повідомлень-рішень: 181,80 грн. - повідомлення-рішення № від 13.03.03р.; 1151,62 грн. -  повідомлення-рішення № від 13.03.03р.; 1815,40 грн. -  повідомлення-рішення № від 13.03.03р..

В частині стягнення з державного бюджету 87,54 грн. згідно  податкового повідомлення-рішення № від 11.08.2004р.  в позові відмовити.

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі (18.12.2007р.) до Львівського апеляційного адміністративного суду, а протягом 20 днів після подання заяви - подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                                                          М.С. Стадник