ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  4/411-2/343

06.11.07

За позовом    Комунального підприємства “Київжилоспецексплуатація”

До                       Відкритого акціонерного товариства “Державний Ощадний

банк України”

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача       Київська міська рада

Про                        спонукання вчинити дії

Суддя Домнічева І.О.

Представники:

Від позивача          Цимбаліст В.В.

Від відповідача      Ткач А.В.

Від третьої особи   Шинкаренко Я.В.

Рішення винесено у відповідності до ст. 77 Господарського процесуального кодексу після оголошеної у судовому засіданні 23.10.2007р. перерви.

Обставини справи :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Комунального підприємства “Київжилоспецексплуатація” про зобов’язання Відкритого акціонерного товариства “Державний Ощадний банк України” передати позивачу по акту ОЗ-1 гаражі площею 51,90 кв. м. які розташовані за адресою м. Київ вул. Ярославів Вал, 33-К (згідно поверхового плану БТІ).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.02.2007р. позов задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2007р. рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

Не погоджуючись зі судовими ріннями, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову апеляційної інстанції та рішення Господарського суду міста Києва та передати справу на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.07.2007р. касаційну скаргу ВАТ «Державний ощадний банк України»задоволено; постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2007р. у справі №4/411 та рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2007р. скасовано; справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

У постанові Вищого господарського суду України зокрема зазначено, що визначаючи спір, як віндикаційний, що випливає з права особи, якій належать права власника, вимагати усунення будь-яких порушень її прав, суди не вказали в судових рішеннях, яким чином саме відповідач порушує право володіння позивача спірним майном, за яких належних та допустимих доказів суди встановили знаходження цього майна у відповідача; так само суди не з’ясували та не відобразили у рішеннях тотожність переданого з рішенням міської ради у власність територіальної громади міста Києва нерухомого майна за адресою Ярославів Вал, 33, та гаражів за адресою Ярославів Вал 33-К.

Ухвалою від 15.08.2007р. суд прийняв справу до провадження та новий розгляд справи призначив на 03.10.2007р.

Судове засідання 03.10.207р. не відбулось, оскільки позивач звернувся з касаційною скаргою до Верховного суду України на постанову Вищого господарського суду України від 17.07.2007р.

Ухвалою від 05.10.2007р., після повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва, новий розгляд справи було призначено на 23.10.2007р.

В судовому засіданні 23.10.2007р. сторони не надали суду нових письмових пояснень або нових письмових доказів, зазначивши, що всі необхідні для прийняття обґрунтованого рішення по справі документи та пояснення вже були надані раніше та залучені до матеріалів справи.

Під час судового розгляду справи позивачем було усно викладено свої позовні вимоги відповідно до тексту позовної заяви та з врахуванням наданих суду письмових доказів; відповідачем було усно викладено свої заперечення на позов відповідно до поданого суду письмового тексту заперечень з посиланнями на документи в додатках до заперечень; третьою особою усно підтримано подані раніше пояснення по справі та підтримано позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оглянувши надані сторонами оригінали документів, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, та копії яких долучені до матеріалів справи, суд —

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 60 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров’я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об’єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991р. №311 «Про розмежування майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю та власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)»Виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів України було прийняте рішення від 13.09.1992р. «Про формування комунального майна міста та районів».

Даним Рішенням від 13.09.1992р. були затверджені переліки комунального майна, яке перебуває у власності міста Києва (додаток 1 до Рішення) та майна, що передається до комунальної власності районів (додатки 2-15 до Рішення).

Відповідно до позицій 554, 555, 556 Додатку 1 до Рішення від 13.09.1992р. нежилі будинки на вул. Ярославів Вал, 33 віднесені до комунальної власності м. Києва.

Рішенням Київської міської ради від 29.11.2001 № 151/1585 “Про затвердження переліку нежитлових будівель комунальної власності територіальної громади міста Києва” затверджено перелік нежитлових будівель, які належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва, згідно з додатком.

Рішенням Київської міської ради № 208/1642 від 27.12.2001 “Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва” затверджено перелік об’єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва згідно з додатком 1.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 347 від 22.02.2002 “Про закріплення нежилих будинків та приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва” на виконання рішення Київської міської ради № 208/1642 від 27.12.2001 “Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва” закріплено нежилі будинки, приміщення та окреме майно комунальної власності територіальної громади міста Києва за комунальними підприємствами та організаціями на праві господарського відання та оперативного управління згідно з додатками 1-7.

Пунктом 2 даного розпорядження  районним у місті Києві державним адміністраціям доручено забезпечити передачу нерухомого майна згідно з додатками 1-7 по формі ОЗ –1.

Додаток 1 до зазначено розпорядження містить перелік нежилих будинків (приміщень), що закріпляються за КП “Київжитлоспецексплуатація” на праві господарського відання.

Відділом контролю за використанням нежилого фонду міста Головного управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради на виконання завдань, покладених на відділ, проводилось обстеження садиби, що складається з декількох будинків за адресою: м. Київ, вул. Ярославів Вал, 33. В даній довідці була уточнена літровка будівель, що складають садибу по вул. Ярославів Вал, 33.

Згідно Довідки від 10.05.2004р. №122 про обстеження об’єктів нерухомості по вул. Ярославів Вал, 33 Рішенням  Київської міської ради від 15.07.2004 № 387/1797 “Про внесення змін до рішень Київради від 29.11.2001 № 151/1585 та від 27.12.2001 № 208/1642 з питань формування комунальної власності міста Києва” додаток 1 до рішення від 27.12.2001 № 208/1642 “Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва” доповнено позицією № 327 згідно якої гаражі площею 50 кв. м. по вул. Ярославів Вал, 33 віднесено до комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 1817 від 01.10.2004 внесення змін та доповнення до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 22.02.2002 № 347, зокрема додаток 1 доповнено позицією 313, згідно якої гаражі площею 50 кв. м. по вул. Ярославів Вал, 33 закріплено за КП “Київжитлоспецексплуатація” на праві повного господарського відання.

Отже, враховуючи вищезазначене, об’єкти нерухомості за адресою Ярославів Вал, 33 належать до комунальної власності м. Києва, а гаражі за адресою Ярославів Вал 33-К є частиною цього майна, віднесеного до власності територіальної громади міста Києва.

31.03.2006 Комунальне підприємство “Київитлоспецексплуатація” звернулось до  Відкритого акціонерного товариства “Державний Ощадний банк України” з листом № 155/13-507 в якому зазначило, що для можливості виконання вищевказаних рішень Київської міської ради та розпоряджень Київської міської державної адміністрації підприємством було направлено акт ОЗ –1 від 31.01.2006 № 11 для підписання, скріплення печаткою та повернення до КП “Київитлоспецексплуатація”. Акт досі не підписаний і до підприємства не наданий, в зв’язку з чим просило терміново надати до підприємства акт ОЗ –1.

Відповідач, не заперечує, що в його користування знаходиться певне нерухоме майно за адресою Ярославів Вал, 33 проте вважає, що рішенням Київської міської ради від 15.07.2004р. № 387/1797, на підставі якого винесено розпорядження Київської міської державної адміністрації від 01.10.2004 № 1817, передано позивачу нерухоме майно - гаражі по вул. Ярославів Вал, 33 загальною площею 50,0 кв. м., а предметом позову є передача позивачу нерухомого майна - гаражі по вул. Ярославів Вал, 33-К загальною площею 51,9 кв.м.

Тобто на думку відповідача майно, щодо якого пред’явлені позовні вимоги не співпадає з майном, віднесеним до господарського відання Позивача відповідно до рішення Київської міської ради від 15.07.2004 № 387/1797 та розпорядження Київської міської державної адміністрації від 01.10.2004 № 1817.

Проте судом, відповідно до вищезазначеного в рішенні вже встановлено, що об’єкти нерухомості за адресою Ярославів Вал, 33 належать до комунальної власності м. Києва, а гаражі за адресою Ярославів Вал 33-К є частиною цього майна, віднесеного до територіальної громади міста Києва. Отже в об’єкт нерухомого майна, що знаходяться у користуванні відповідача є тотожними тому об’єкту на який заявлено позовні вимоги в межах даної справи.

Власне перебування спірного м межах даної справи об’єкту нерухомості (гаражу) за адресою Ярославів Вал, 33 у Відповідача на даний час підтверджується самим відповідачем, наданою Відповідачем інвентарною карткою на нерухоме майно, в якій вказано що дане майно (гараж) проінвентаризовано за Відповідачем.

Також, як вбачається з поповерхового плану, складеного 17.11.2005р. Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна на будівлю літер К по вулиці Ярославів Вал № 33 при підрахунку площі приміщення за вказаною адресою встановлено, що розмір будівлі складає 51,90 кв. м.

Відповідно до Акту від 19.04.2007р. комісією у складі представників Позивача встановлено, що вищевказані нежилі приміщення (2 гаражі) загальною площею 51,9 кв.м використовує Відкрите акціонерне товариство “Державний Ощадний банк України” для зберігання автомобілів.

З вищенаведеного випливає, що права Позивача порушуються тим, що він, як особа, до повного господарського відання якого віднесено нерухоме майно - гаражі площею 51,90 кв. м. які розташовані за адресою м. Київ вул. Ярославів Вал, 33-К, не може прийняти дане майно на баланс та використовувати його відповідно до поставлених перед Позивачем завдань в інтересах територіальної громади міста Києва.

Згідно п. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 4. ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов’язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 37 Закону України “Про власність” до права повного господарського відання застосовуються правила про право власності, якщо інше не встановлено законодавчими актами України.

Частина 5  ст. 48 Закону України “Про власність” встановлює, що положення щодо захисту права власності поширюються також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського видання, оперативного управління, довічного успадковуваного володіння або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України “Про власність” власник

має право вимагати повернення (віндикації) свого майна з чужого

незаконного володіння.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки, докази щодо підтвердження права користування спірними приміщеннями відповідачем не надані, то вимога позивача щодо зобов’язання відповідача передати  по акту ОЗ-1 гаражі площею 51,90 кв. м. які розташовані за адресою м. Київ вул. Ярославів Вал, 33-К (згідно поверхового плану БТІ) обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Витрати по державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України,  підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись  ст. ст. 49, 82-85  ГПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Зобов’язати Відкрите акціонерне товариство “Державний ощадний банк України (м. Київ, вул. Володимирська, 27, м. Київ, вул. Госпітальна, 12г, код ЄДПРОУ 00032129) передати Комунальному підприємству Київжитлоспецексплуатація”(м. Київ, вул. Володимирська, 51-А. ) по акту  ОЗ-1 гаражі площею 51,90 кв. м., які розташовані за адресою м. Київ, вул. Ярославів Вал. 33-К (згідно поверхового плану БТІ).

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Державний ощадний банк України (м. Київ, вул. Володимирська, 27, м. Київ, вул. Госпітальна, 12г, код ЄДПРОУ 00032129) на користь Комунального підприємства Київжитлоспецексплуатація” (м. Київ, вул. Володимирська, 51-А. ) 85 (вісімдесят п’ять) грн. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
І.О. Домнічева