ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2007 р.                                                 Справа №  16/722/07

м. Миколаїв

За позовом: Відкритого акціонерного товариства Енергопостачальної компанії „Миколаївобленерго” ( в особі філії м. Миколаєва), пошт. адреса: 54055, м. Миколаїв, вул.Чигирина,94; юр. адреса: 54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40

До відповідача: Житлового комунального підприємства Миколаївської міської ради „Прибужжя”, м. Миколаїв, вул. Силікатна, 267

Про: стягнення 27740,11 грн.

Суддя В.Д. Фролов

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача:      Бондарець І.О., дов. № 023/07-61 від 01.02.2007 р.

Від  відповідача: Пацула Н.П. –директор

Івасик Л.А. –головний бухгалтер

В засіданні приймає участь:

Відкрите акціонерне товариство Енергопостачальна компанія „Миколаївобленерго” ( в особі філії м. Миколаєва) звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Житлового комунального підприємства Миколаївської міської ради „Прибужжя” 27740,11 грн. заборгованості за спожиту активну енергію.

Відповідач надав відзив за № 164 від 11.10.2007 р., у якому позовні вимоги не заперечує.

Вивчивши матеріали справи, господарський суд встановив:

18 серпня 2006 р. рішенням Миколаївської міської ради № 4/38 було створено Житлове комунальне підприємство Миколаївської міської ради „Прибужжя”, якому було передано на баланс житлові будинки.

30.11.2006 р. представники відповідача звернулись до позивача зі заявою про укладання договору на постачання електричної енергії, який був підписаний сторонами 10.04.2007 р. за № 44/4312.

Враховуючи той факт, що у споживача на балансі знаходяться житлові будинки і вони не могли бути відключені, відповідач користувався електроенергією за період з лютого 2007 р. по березень 2007 р. без укладання договору про постачання електричної енергії, але фактичне споживання підтверджував звітами про споживання електричної енергії щомісяця ( звіти додаються).

В п.2.1 договору № 44/4312 від 10.04.2007 р. зазначено, що при виконанні умов договору, а також вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов’язались керуватися законодавством України та Правилами користування електричною енергією, затвердженими в установленому порядку.

Згідно п.2.2.2 Договору позивач зобов’язався відпускати відповідачу електричну енергію, як різновид товару.

На підставі вищевикладеного Позивач відпустив відповідачу активної електричної енергії за період з лютого 2007 р. по липень 2007 р. у кількості 125619 кВт.г. на суму 41850,34 грн.

Відповідно до п.2.3.3. договору відповідач зобов’язався своєчасно знімати та надавати за встановленою формою до позивача показання розрахункових електролічильників 7 числа щомісяця та п’ятиденний строк, згідно п.7.8. ПКЕЕ проводити остаточний розрахунок за використану електроенергію згідно рахунків енергопостачальної організації.

Вказане зобов’язання відповідачем виконувалось належним чином та не в повному обсязі.

Оплата за спожиту електроенергію проводилася частково та несвоєчасно. Відповідач провів оплату лише за частину спожитої активної електроенергії на суму 15695,46 грн. остаточного розрахунку за використану електроенергію не здійснив.

Таким чином, у Відповідача  станом на 01.08.2007 р. виник борг за спожиту активну електроенергію у сумі 26154,84 грн., враховуючи податок на додану вартість.

Згідно зі ст.ст.525, 526 ЦК України  зобов’язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору; одностороння відмова від  виконання зобов’язання не допускається. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Крім цього, відповідачу на підставі п. 4.2.1 договору на суму заборгованості нарахована пеня за період з 01.02.2007 р. по 01.08.2007 р. у сумі 1585,27 грн.

Відповідно до ст.  611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (пенею) є грошева сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі ст. 233 ГК України, у  разі  якщо  належні  до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора,  суд  має  право  зменшити розмір  санкцій.  При  цьому повинно бути взято до уваги:  ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь  у  зобов'язанні, суд вважає доцільним зменшити суму пені до 300 грн.

При таких обставинах, позов підлягає задоволенню частково, у частині стягнення пені у сумі 1285,27 грн. відмовити.

Зважаючи на наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 549,611 ЦК України, ст. 233 ГК України, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.   Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Житлового комунального підприємства Миколаївської міської ради „Прибужжя” (м. Миколаїв, вул. Силікатна, 267; р/р 7 Райффайзен Банк Аваль”, МФО 326182, код 34707436) на користь Відкритого акціонерного товариства Енергопостачальної компанії „Миколаївобленерго” ( в особі філії м. Миколаєва) (пошт. адреса: 54055, м. Миколаїв, вул.Чигирина,94; юр. адреса: 54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40; р/р 01 в Державному Ощадному банку України, МФО 326461, код 23399393) 26454,84 грн. боргу, 278,00 грн. - держмита; 118,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. У задоволенні позивних вимог у частині стягнення пені у сумі 1285,27 грн. відмовити.

4.  Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя