ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  43/634

19.12.07

За позовом   дочірнього підприємства „Торговий Дім „Текстиль –Полімер” корпорації

підприємств легкої промисловості „Текстиль Україна”

до                   товариства з обмеженою відповідальністю „ПЛАСТ ПЛЮС”

про                 стягнення 9 521, 40 грн.

Суддя  Пасько М.В.

Представники:

від позивача         Макаренко А.О. –предст. за дов.,

від відповідача     не з’явився

ОБСТАВИНИ  СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „ПЛАСТ ПЛЮС” про стягнення 9 521, 40 грн. у зв’язку з несвоєчасною оплатою поставленої продукції.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.10.07 порушено провадження у справі № 43/634 та призначено її розгляд на 16.11.07.

Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, представник Відповідача в судове засідання не з’явився, вимог ухвали господарського суду міста Києва від 28.02.07 про порушення провадження у справі не виконав.

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз'яснення Президії ВАСУ від 18.09.97р. № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

У зв’язку з нез’явленням в судове засідання представника Відповідача, невиконанням ним вимог ухвали господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі         № 43/634 та необхідністю витребування нових доказів, розгляд справи неодноразово відкладався.

05.12.07 від Позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, яка була надіслана на адресу Відповідача лише 05.12.07, що підтверджується фіскальним чеком поштового відділення.

В судове засідання призначене на 05.12.07 представник Відповідача не з’явився, у зв’язку з чим з метою запобігання порушення інтересів Відповідача, суд визнав за необхідне відкласти розгляд справи на 19.12.07.

Судом у відповідності до ст. 81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками процесу документи, заслухавши пояснення представника Позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.03.06 між дочірнім підприємством „Торговий Дім „Текстиль –Полімер” корпорації підприємств легкої промисловості „Текстиль Україна” (далі - Позивач) та  товариством з обмеженою відповідальністю "ПЛАСТ ПЛЮС" (далі - Відповідач) було укладено Договір поставки  № 48/2006.

Відповідно п.1.1 Договору Позивач зобов’язався поставити Товар, а Відповідач зобов’язався прийняти та оплатити його.

На виконання умов Договору, згідно видаткової накладної №1040 від 19.10.06 (копія додана до матеріалів справи), Позивач поставив, а Відповідач прийняв Товар на загальну суму 14 379, 00грн.

Згідно п.3.2. Договору Відповідач зобов’язався розрахуватися за Товар шляхом 100% попередньої оплати, або на умовах відстрочки платежу до 10 банківських днів.

Відповідач не виконав свої зобов’язання належним чином, отриманий товар оплатив частково.

26.03.07 Позивач звернувся до Відповідача з претензією № 30 про сплату заборгованості за поставлену продукцію в розмірі 8 379,00 грн. основного боргу, відповіді на яку не надійшло.

Відповідно до уточненого розрахунку Позивача, заборгованість Відповідача за договором № 48/2006 від 03.03.06 складає: 8 379, 00 грн. основного боргу, 675, 83 грн. пені, 804, 38 грн. інфляційних нарахувань та 126, 72 грн. 3% річних. Сплата пені передбачена п.5.3. Договору.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно приписів ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а обставини, що відповідно до законодавства можуть бути підтверджені певними засобами доказування не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Згідно ст. 205 ЦК України правочин може вчинятись усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов’язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу.

Відповідно до ст.225 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки, відповідно до ст.ст.11, 526 ЦК України  зобов’язання повинні виконуватись своєчасно та належним чином, а одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається (ст. 525 ЦК України)  позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов’язання настають наслідки, передбачені договором або законом.

Відповідно до п.5.3. Договору за порушення зобов’язань згідно Договору Відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню за уточненим розрахунком Позивача.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позовні вимоги позивача щодо стягнення 3 % річних в сумі 126, 72 грн. та інфляційних нарахувань в сумі 804, 38 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі за уточненим розрахунком Позивача.

Приймаючи до уваги те, що спір виник внаслідок неправильних дій Відповідача, витрати  по  оплаті  держмита   та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України  покладаються  на  Відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАСТ ПЛЮС" (04080, м.Київ, вул. Хвойки, 15/15, , р/р 124 в АКБ “Правекс-Банк”, МФО 321983, або з будь якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь дочірнього підприємства „Торговий Дім „Текстиль –Полімер” корпорації підприємств легкої промисловості „Текстиль Україна” (03022,                   м. Київ, вул. Козача, 122, , р/р 08 у АБ “Старокиївський Банк”, МФО 321477) 8 379, 00 грн. основного боргу, 675, 83 грн. пені, 804, 38 грн. інфляційних нарахувань та 126, 72 грн. 3% річних,  102, 00 грн. державного мита,                       118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Суддя                                                                                                               М.В.Пасько