ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

16 жовтня 2007р.                                                                                                           справа № 14/255

За позовом: Закритого акціонерного товариства „Матімекс-Україна”, вул.Софіївська,4/26, м.Київ

До відповідача: Відкритого акціонерного товариства „Прилуцький птахокомбінат”, вул.Щорса,132, м. Прилуки

Про  стягнення  14500грн.02коп.

Суддя           Н.Ю.Книш

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача:  не з’явився

Від відповідача:  не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 14500,02грн. за поставлений товар по накладним №РН-0002595 від 22.09.04р., №РН-0002741 від 07.10.04р., №РН-0003043 від 04.11.04р., №РН-0003111 від 11.11.04р., №РН-0003447 від 15.12.04р., №РН-0000020 від 05.01.05р.

Від відповідача надійшов відзив на позов вих.№288 від 11.10.07р., в якому позовні вимоги не визнає посилаючись на сплату боргу в повному обсязі, на не укладення між сторонами відповідного договору та на оплату товару по можливості згідно п.1 ст.193 ГП України, на ненадання позивачем документу згідно п. 8 ст.193 ГП України. У відзиві відповідач підтверджує купівлю харчових добавок у позивача, виникнення заборгованості в сумі 14500,02грн., а також зазначає, що позивачем не враховано повне погашення відповідачем заборгованості в сумі 14500,02грн. згідно платіжного доручення №28 від 05.10.07р. на суму 4500грн. та №60 від 11.10.07р. на суму 10000,00грн. Також відповідача надав клопотання №287 від 11.10.07р. про розгляд справи без участі його представника, яке задоволено судом.

Від позивача заяв та клопотань не надходило, уповноваженого представника в судове засідання не направлено.

Розглянувши матеріали справи та подане відповідачем клопотання, з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець згідно договору купівлі–продажу передає або зобов’язується передати у власність покупцеві товар, а покупець прийняти його та оплатити.

Позивач здійснив відпуск товару відповідачеві на підставі видаткових накладних №РН-0002595 від 22.09.04р. на суму 3466,79грн., №РН-0002741 від 07.10.04р. на суму 1798,97грн., №РН-0003043 від 04.11.04р. на суму 3098,74грн., №РН-0003111 від 11.11.04р. на суму 1413,89грн., №РН-0003447 від 15.12.04р. на суму 1632,90грн., №РН-0000020 від 05.01.05р. на суму 4237,56грн., а всього на суму 15648,85грн. Факт отримання товару відповідачем підтверджується довіреностями НАР№019785 від 21.09.04р., НАР№019824 від 10.10.04р., НАР№019884 від 03.11.04р., НАР№019892 від 10.11.04р., ЯИЮ№351428 від 14.12.04р., ЯИЮ№351450 від 04.01.05р.

Єдиний письмовий договір на поставку товару між сторонами не укладався.

Угода купівлі –продажу, відповідно до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України, була укладена між сторонами шляхом передачі позивачем відповідачу товару та прийняття його відповідачем .

Строк оплати отриманого відповідачем товару сторонами не визначено.

Згідно ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок в семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пред’явлення позивачем 24.06.06р. претензії та 05.07.07р. вимоги щодо оплати відповідачем отриманого товару, суд розцінює як пред’явлення вимоги на оплату відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, яка повинна бути виконана відповідачем у семиденний строк.

Як свідчать матеріали справи та підтверджує відповідач, останній за поставлений товар розрахувався частково і на день звернення позивача до суду заборгованість відповідача становила 14500,02грн.

Після порушення провадження у справі відповідачем перераховано позивачу в рахунок сплати боргу платіжними дорученнями №28 від 05.10.07р. - 4500грн. та №60 від 11.10.07р. - 10000,00грн., а всього на суму 14500,00грн., а не на суму 14500грн.02коп., як стверджує відповідач у відзиві на позов. В підтвердження перерахування кошів відповідачем надані до відзиву оригінали вказаних платіжних доручень з відміткою відділення банку „Демарк” про проведення платежів 11.10.07р.

Оскільки заборгованість в сумі 14500грн. відповідачем сплачена, спір між сторонами в цій частині врегульовано, предмет спору відсутній, провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 14500грн. підлягає припиненню.

У відповідності зі ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається, зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Оскільки відповідач в порушення ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України взяті на себе зобов’язання не виконав, за отриманий товар своєчасно в повній сумі не розрахувався, враховуючи сплату відповідачем боргу в сумі 14500грн., суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості в сумі 00грн.02коп. Провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 14500грн.00коп. підлягає припиненню у зв’язку з відсутністю предмету спору.

Заперечення відповідача проти позову спростовуються матеріалами справи та вище викладеним. Крім того, у відповідності до ч.8 ст.193 Господарського кодексу України управнена сторона, приймаючи виконання господарського зобов’язання, на вимогу зобов’язаної сторони повинна видати письмове посвідчення виконання зобов’язання повністю або його частини. Відповідачем не подано суду доказів звернення до позивача за письмовим посвідченням виконання зобов’язання.

Враховуючи, що спір виник з вини відповідача у зв’язку з несвоєчасною оплатою отриманого товару та відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України суд покладає на відповідача відшкодування позивачу сплаченого державного мита у сумі 145,00грн. та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст.525, 526, 530, 655 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 34, 49, п.1-1 ст.80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Припинити провадження у справі в частині стягнення боргу в сумі 14500грн.00коп.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Прилуцький птахокомбінат” (вул.Щорса,132, м.Прилуки, р/р 0752 в АКБ „Демарк” МФО 353575 код 00444381) на користь Закритого акціонерного товариства „Матімекс-Україна” (вул.Софіївська,4, кв.26, м. Київ, р/р 685 в Держ.Експ.-Імпорт.Банку України м. Київ, МФО 322313 код 25389499) 00грн.02коп. боргу, 145грн.00коп. державного мита, 118грн.00коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                     Н.Ю.Книш