СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.07                                                                                 Справа № 11/570.

Господарський суд Луганської області у складі судді  Москаленко М.О.,  при  секретарі Мелеховій О.С., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об’єднання»в особі Краснолуцької філії товариства з обмеженою відповідальністю  «Луганське енергетичне об’єднання»

до Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства «Луганськтеплокомуненерго»,  м. Луганськ

про стягнення 1322882 грн. 91 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача – Карпова О.О., дов. № 387 від 01.10.2007

від відповідача – Жорова Л.О., дов. № 15/42-17-241 від 12.04.2007

в с т а н о в и в:

Суть спору:  позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту активну електричну енергію в сумі 1 098 758 грн. 01 коп., за перетоки реактивної електричної енергії в сумі 39 636 грн. 62 коп., пеню за прострочення платежу в розмірі 45105 грн. 64 коп., 3 % річних в сумі 29 027 грн.             20 коп., суму інфляційних нарахувань в розмірі 110 355 грн. 44 коп.

В судовому засіданні 11.10.2007 на підставі приписів ст.. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 22.10.2007, 11 годин           50 хвилин.

В обґрунтування позову позивач послався на  невиконання відповідачем умов укладеного сторонами  договору на користування електричною енергією, у зв’язку з чим за відповідачем утворилася заборгованість за спожиту активну електричну енергію в сумі 1 098 758 грн. 01 коп., за перетоки реактивної електричної енергії в сумі 39 636 грн. 62 коп., пеню за прострочення платежу в розмірі 45105 грн. 64 коп.,          3 % річних в сумі 29 027 грн. 20 коп., суму інфляційних нарахувань в розмірі                110 355 грн. 44 коп.

Відповідачем у справі суду наданий письмовий відзив б/н від 22.10.2007 на позовну заяву, у якому позовні вимоги відповідачем визнані у повному обсязі. Також відповідачем заявлене письмове клопотання щодо зменшення розміру пені до              35000 грн. 00 коп. на підставі приписів ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, вислухавши повноважних представників сторін, суд встановив таке.

Між позивачем (Постачальником) та відпвоідачем (Споживачем) було укладено договір про постачання електричної енергії  № 1034 від  24.12.2003 (далі за текстом –договір), за умовами пункту 1 якого позивач прийняв на себе зобов’язання з постачання відповідачеві електричної енергії, а відповідач був зобов’язаний  оплачувати позивачеві  вартість поставленої електричної енергії та здійснювати інші платежі у відповідності з умовами договору.

Згідно умов пункту 2.2.2 договору для визначення величини спожитої електроенергії  щомісячно останнього числа відповідач був зобов’язаний згідно з Додатком «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії»знімати покази розрахункових електролічильників, електролічильників субспоживачів, оформляти результати відповідно до Додатку «Форма «Звіт про використану електроенергію»та направляти уповноваженого представника до позивача для подання звіту про спожиту електроенергію за розрахунковий період (місяць) і отримання рахунків для здійснення розрахунку за активну електроенергію та інших платежів, передбачених договором.

Згідно з пунктом 7.5 договору якщо сумарне середньомісячне споживання активної електроенергії за всіма точками обліку складає 5000 кВт/год та більше, Споживач здійснює оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника електричної енергії та електроустановками Споживача згідно з додатком «Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації  перетікання реактивної електроенергії».

Порядок розрахунків за надання послуг з перетікання реактивної електричної енергії встановлений Методикою обчислення плати за  перетікання реактивної електроенергії між Електропередавальною організацією та її Споживачами, затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України №19 від 17.01.2001 та затвердженою у Міністерстві юстиції України 01.02.2002 за № 93/6381 (далі за текстом –Методика).

У відповідності з пунктом 6.4 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996 (у редакції Постанови НКРЕ          № 910 від 17.10.2005) (далі за текстом –Правила) плата за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії, за передачу (транспортування) електричної енергії, яка постачається постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом, плата за надання споживачу додаткових послуг зараховується на поточний рахунок постачальника електричної енергії за регульованим тарифом або електропередавальної організації у відповідності до умов укладеного договору.

За результатами надання обумовлених договором послуг за жовтень 2005 року, січень –липень 2006 року включно, жовтень 2006 року –червень 2007 року включно за споживання активної електричної енергії, та з компенсації перетікання реактивної електричної енергії у сумі з січня 2006 року по червень 2007 року включно позивачем відповідачеві надавалися відповідні рахунки, що наявні у матеріалах справи.

Вказані рахунки були отримані відповідачем, що останнім не заперечується.

Про факт надання позивачем у повному обсязі обумовлених договором послуг свідчать наявні у матеріалах справи  звіти про використану електричну енергію, складені, підписані та засвідчені відповідачем у  справі.

Виставлені позивачем рахунки відповідачем у повному обсязі сплачені не були, у зв’язку з чим за відповідачем утворилася заборгованість за спожиту активну електричну енергію у розмірі  1 098 758 грн. 01 коп. та за реактивну електричну енергію у сумі 39636 грн. 62 коп., що заявлені  до стягнення позивачем за позовом.

Доказів повної або часткової сплати заборгованості за договором відповідачем під час судового розгляду справи надані не були.

Таким чином, факт виконання позивачем у справі зобов’язань за укладеним сторонами договором підтверджений матеріалами справи та відповідачем у справі не заперечується.

У відповідності з умовами пункту  4.4.1 договору у разі порушення Споживачем передбачених Додатком «Порядок розрахунків»терміну розрахунку за активну електроенергію та термінів оплати за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії ат потужності, за недовраховану електроенергію та на відшкодування збитків  Споживачу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої в період, за який сплачується пеня. На суму нарахованої пені Споживачу надається окремий рахунок.

На підставі умов договору, а також з урахуванням приписів ст. 232 Господарського кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення з позивача пеню за порушення строків оплати поставленої активної електроенергії та реактивної електроенергії з урахуванням дат виникнення боргу у розмірі  45 105 грн. 64 коп., що підтверджено відповідним розрахунком. На суми пені позивачем відповідачеві були надіслані наявні у матеріалах справи відповідні рахунки.

У відповідності з вимогами ст. 625 Цивільного кодексу України  боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції  за весь час прострочення, а також  три проценти річних з простроченої суми.

На підставі приписів зазначеної вище норми  позивачем  нараховані три проценти річних у сумі 29027 грн. 20 коп. та інфляційні нарахування на суму боргу у сумі 110 355 грн. 44 коп., що підтверджено відповідними розрахунками позивача, наявними у матеріалах справи.

У відповідності із ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, зобов’язання має виконуватися належним чином, зокрема, відповідно до умов договору.

Відповідачем у справі відзивом на позовну заяву позовні вимоги визнані у повному обсязі.

Відповідачем заявлене письмове клопотання щодо зменшення розміру пені до 35000 грн. 00 коп. на підставі приписів ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

Положеннями ст. 3, ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність, зобов’язання, в свою чергу, має ґрунтуватися на засадах  добросовісності, розумності та справедливості.

У відповідності з приписами ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Вказана норма Цивільного кодексу України за своїм змістом кореспондується з приписами ст.  233 Господарського кодексу України, якою встановлено, що   у  разі  якщо  належні  до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора,  суд  має  право  зменшити розмір  санкцій.  При  цьому повинно бути взято до уваги:  ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь  у  зобов'язанні;  не  лише  майнові,  але  й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо  порушення  зобов'язання  не  завдало  збитків  іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання.

З урахуванням викладеного суд вважає за доцільне зменшити розмір належної до стягнення з відповідача  суми пені  до 35000 грн. 00 коп.

Частково задовольняючи клопотання  відповідача щодо зменшення суми пені, суд виходить з того, що  відповідач та має велику кредиторську та дебіторську заборгованість. Відповідач є комунальним підприємством та надає послуги з теплопостачання населенню, яке у випадку несплати наданих послуг звільнене від сплати пені, що, у свою чергу, також призводить до фінансової нестабільності підприємства.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному  розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Викладені вище обставини підтверджені матеріалами справи, її обставинами, тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково з урахуванням зменшення належної до стягнення з відповідача суми пені та  з віднесенням на відповідача судових витрат у справі.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 625 Цивільного кодексу України,  ст. 232, 233 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 43, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства «Луганськтеплокомуненерго», кв. Восточний, 22, м. Луганськ, код 03340529, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об»єднання», кв. Гайового, 35а, код 26204065, в особі Краснолуцької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об»єднання», вул. Інтернаціональна, 19, м. Красний Луч Луганської області, код 26204042, за спожиту активну електричну енергію в сумі 1 098 758 грн.           01 коп., за перетоки реактивної електричної енергії в сумі 39 636 грн. 62 коп., пеню за прострочення платежу в розмірі 45105 грн. 64 коп., 3 % річних в сумі 29 027 грн.             20 коп., суму інфляційних нарахувань в розмірі 110 355 грн. 44 коп., витрати зі сплати державного мита у  сумі  13228 грн.  83 коп., а також витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання рішення –29.10.2007.

Суддя                                                                                           М.О. Москаленко