ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2007 р.                                                           Справа № 4/42-07-02-2а

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Горшкової Н.Ф.

суддів:                                                                        Майора Г.І.

Філіпової Т.Л.

при секретарі                                                            Щепанській Т.П. ,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідачів: не з'явилися,

розглянувши апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Опал", м.Могилів-Подільський

на ухвалу господарського суду Вінницької області

від "25" червня 2007 р. у справі № 4/42-07-02-2а (суддя Білоус В.В.)

за позовом Закритого акціонерного товариства "Опал", м.Могилів-Подільський

до Виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, м.Могилів-Подільський

та до Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради, м.Могилів-Подільський

про стягнення 131 320,83 грн. згідно договору на перевезення пасажирів від 29.06.2005р.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 25 червня 2007 року у справі №4/42-07-02-2а позовну заяву Закритого акціонерного товариства "Опал" повернуто позивачу на підставі пунктів 3 та 5 ст.63 Господарського процесуального кодексу України в зв'язку з тим, що до позовної заяви не надано обґрунтованого розрахунку стягуваної суми, а також порушено правила об'єднання позовних вимог.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою місцевого господарського суду, позивач - Закрите акціонерне товариство "Опал" звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить дану ухвалу скасувати з наведених у скарзі підстав та направити позов на розгляд до господарського суду першої інстанції (а.с.5-7).

Мотивуючи апеляційну скаргу, позивач, зокрема, зазначає, що:

- об'єднання позовних вимог по трьох договорах від 29.06.2005р. на перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування та договорах між ЗАТ "Опал" і Управлінням праці та соціального захисту населення на компенсацію витрат від 01.01.2006р., від 01.04.2006р. не перешкоджає з'ясуванню прав та взаємовідносин сторін, а також суттєво не може утруднити вирішення спору, оскільки вони є нероздільними;

- в розрахунку суми позову, поданого з 01.01.2006р. по 01.01.2007р., вказується, на яку суму кожного місяця були надані послуги, яка сума була компенсована, переплата за попередній період, крім того, виведена загальна сума, яка підлягає компенсації, однак суд не вказав, в чому полягає необґрунтованість розрахунку і чому в розрахунку має бути вказано призначення частково отриманої оплати;

-  твердження місцевого господарського суду про відсутність в матеріалах справи доказів, які б свідчили про кількість і категорії пільгових громадян та вартість перевезення, на думку скаржника, є безпідставним, оскільки ЗАТ "Опал" до позовної заяви було додано підписані ним та Управлінням праці та соціального захисту населення акти звірки щодо компенсації за весь спірний період (за кожний місяць окремо), які були підписані Управлінням праці та соціального захисту населення на підставі поданих позивачем розрахунків про кількість громадян, що користуються правом пільгового перевезення, та вартість проїзду по затвердженому тарифу;

- посилання місцевого господарського суду в оскаржуваній ухвалі на те, що ЗАТ "Опал" не вказано зміст позовних вимог до кожного з відповідачів, не заслуговує на увагу, оскільки суд в своїй ухвалі зазначає, що зобов'язання компенсувати затрати на пільгові перевезення є делегованими законом повноваженнями, а Указ Президента від 22.07.1998р. дає визначення делегованих повноважень й передбачає, що їх набуває певний суб'єкт шляхом передачі йому для виконання від іншого суб'єкта за власним рішенням останнього або на підставі норми закону; делегування, як правило, означає передачу повноважень на певний час із збереженням у делегуючого суб'єкта права повернути їх до власного виконання, а тому неможливо більш конкретно визначити зміст позовних вимог, враховуючи що п.2.1. договору від 29.06.2005р. передбачено компенсацію перевізнику  витрат щодо пільгового перевезення пасажирів, а договори на компенсації витрат від 01.01.2006р. та 01.04.2006р. також передбачають компенсацію на підставі договору перевезення.

Відповідачі письмових відзивів на апеляційну скаргу не надали.

Представники сторін на виклик в судове засідання не з'явились, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином (копії ухвали про призначення судового засідання на 27.11.2007р. надіслано сторонам рекомендованими листами 25.10.2007р. згідно реєстру відправки рекомендованої кореспонденції за наявними в матеріалах справи адресами). Про причини їх нез'явлення суд апеляційної інстанції не повідомлено. Копії надісланих сторонам ухвал відділенням поштового зв'язку не повертались, що свідчить про отримання поштового відправлення адресатами.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що ст.96 Господарського процесуального кодексу України не встановлює обов'язок подання відзиву на апеляційну скаргу, відсутність відзиву на апеляційну скаргу (подання) не перешкоджає перегляду рішення місцевого  господарського суду, а також, беручи до уваги положення ст.101 Господарського процесуального кодексу України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, колегія суддів вважає, що неподання відповідачами письмових відзивів на апеляційну скаргу та нез'явлення в судове засідання представників сторін не перешкоджають розглядові апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та юридичну оцінку обставин справи, повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, господарський суд Вінницької області ухвалою від 25.06.2007р. (а.с.1) на підставі п.п.3,5 ст.63 ГПК України повернув позовну заяву Закритого акціонерного товариства "Опал" посилаючись на те, що у позові об'єднані вимоги по трьох договорах від 29.06.2005р. (про перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування), від 01.04.2006р., від 23.06.2005р., сумісний розгляд яких, на думку суду, перешкоджатиме з'ясуванню прав, взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору, оскільки компенсація коштів має відбуватись в межах асигнування у відповідному бюджеті праці. В оскаржуваній ухвалі суд вказує на те, що позивачем не надано обґрунтованого розрахунку позовних вимог, не вказано доказів, які б свідчили про кількість, категорію пільгових громадян, перевезених у відповідному місяці, році, вартість цих пільгових перевезень, доказів про дату, суму, призначення частково отриманої оплати; крім того, позов пред'явлено до двох відповідачів (Виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради та Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради) про компенсацію витрат в сумі 131320 грн. 83 коп. за пільгові перевезення пасажирів автомобільним транспортом, проте, всупереч приписам п. 4 ст. 54 ГПК України не вказано зміст позовних вимог до кожного з відповідачів, а зобов’язання компенсувати затрати на пільгові перевезення є делегованими законом повноваженнями відповідачів як органів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 3 та 5 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких  ґрунтується позовна  вимога,  доказів,  що  підтверджують  викладені в  заяві обставини,  обґрунтований  розрахунок  стягуваної  чи  оспорюваної суми, а також порушено правила об'єднання вимог  або об'єднано  в  одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме  з'ясуванню  прав  і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

В апеляційній скарзі позивач - Закрите акціонерне товариство "Опал" посилається на зміст позовної заяви і доданих до неї документів, які в матеріалах справи №4/42-07-02-2а відсутні.

Житомирський апеляційний господарський суд ухвалами від 10.08.2007р. (а.с.4), від 11.09.2007р. (а.с.17), від 22.10.2007р. (а.с.47) зобов'язував Закрите акціонерне товариство "Опал" надати Житомирському апеляційному господарському суду повернену господарським судом Вінницької області позовну заяву з усіма поданими до неї матеріалами.

Однак, Закрите акціонерне товариство "Опал" вимог зазначених ухвал апеляційного господарського суду не виконало, крім того, свого повноважного представника в засідання суду не направляло, хоча про дату, час та місце судового розгляду позивач був повідомлений належним чином.

Згідно ч.2 ст.21 ГПК України позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в  інтересах  яких  подано  позов  про  захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Крім того, ч.3 ст.22 ГПК України передбачено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Проте, позивач, не з'являючись в судове засідання та не виконуючи вимоги ухвал суду щодо подання необхідних для вирішення спору документів, тим самим позбавив суд апеляційної інстанції можливості належним чином захистити права позивача у випадку їх дійсного порушення оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції від 25.06.2007р.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду не може зробити висновок щодо обґрунтованості апеляційної скарги, а тому останню слід залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Вінницької області від 25 червня 2007 року у справі №4/42-07-02-2а - без змін.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне відзначити, що відповідно ч.3 ст.63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись ст.ст.  101,103,105,106 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Вінницької області від 25 червня 2007року у справі №4/42-07-02-2а залишити без змін, а апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Опал" - без задоволення.

2. Справу №4/42-07-02-2а повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя                                                                 Горшкова Н.Ф.

судді:

Майор Г.І.

Філіпова Т.Л.

Віддруковано 5 прим.:

--------------------------------

1 - до справи

2 - позивачу

3,4 - відповідачам

5 - в наряд