ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2007 р.
№ 20-12/332-1/099

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І. (головуючий),

Харченка В.М.,
Борденюк Є.М.

розглянувши  у відкритому
за участю представника позивача:

касаційну скаргу
судовому засіданні у м. Києві
Пєшкової О.В., представника ДП "Севастопольське управління океанічного рибальства" – Товаченка О.В. та представника ЗАТ "Севастопольська рибодобувна компанія" –Чучкова О.Є.
Товариства з обмеженою відповідальністю "АФК Юніверсл Консалтинг"

на постанову
від 04.09.2007

Севастопольського апеляційного
господарського суду

у справі
№ 20-12/332-1/099

господарського суду
міста Севастополя

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "АФК Юніверсл Консалтинг"

до
Державного підприємства "Севастопольське управління океанічного рибальства",
Закритого акціонерного товариства "Севастопольська рибодобувна компанія"

про
визнання права користування морським транспортним засобом та заборону вчиняти перешкоди в його користуванні

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Севастополя від 02.08.2007 у справі № 20-12/332, згідно зі ст.ст. 66, 67 ГПК України, заборонено державному підприємству "Севастопольське управління океанічного рибальства" та закритому акціонерному товариству "Севастопольська рибодобувна компанія" особисто або через інших уповноважених осіб та органів вчиняти дії, спрямовані на вилучення у товариства з обмеженою відповідальністю "АФК Юніверсал Консалтинг" морського засобу БАТМ "Київська Русь" до винесення рішення у цій справі.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 04.09.2007, за тією ж справою, вищезазначена ухвала суду скасована. Справу передано до суду першої інстанції для розгляду по суті.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову апеляційного суду від 04.09.2007, а ухвалу господарського суду першої інстанції від 02.08.2007 залишити без змін. Свої вимоги скаржник мотивує тим, що апеляційним судом порушено ст.ст. 13, 41 Конституції України, ст. 43 ГПК України, ст.ст. 396, 398 ЦК України, ст. 20 Кодексу торговельного мореплавства України.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування апеляційним господарським судом норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

До такого висновку суд дійшов на підставі наступного.

Як встановлено апеляційним судом, і це відповідає наявним матеріалам справи, позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій просив визнати за ним право користування морським транспортним засобом БАТМ "Київська Русь" та заборонити відповідачам у справі вчиняти  перешкоди в його користуванні.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду. При цьому, умовою застосування заходів до забезпечення позову є доста тньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на мо мент виконання рішення. Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв’язку із застосуванням відповідних заходів.

У відповідності до ст. 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві, а також забороною відповідачеві вчиняти певні дії чи забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета позову.

Наведеному апеляційний суд дав належну оцінку і, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, правомірно виходив з того, що оскільки в даному випадку предметом позову є визнання права користування морським транспортним засобом та заборона вчиняти перешкоди в його користуванні, то забезпечення позову шляхом заборони вчинення відповідачами дій спрямованих на вилучення у позивача морського транспортного засобу БАТМ "Київська Русь", фактично обмежує можливості господарюючого суб’єкта відносно реалізації належних йому прав розпоряджатися власним майном, що може призвести до незворотних наслідків. Також, апеляційним судом обґрунтовано зазначено, що в порушення приписів ст. 66 ГПК України в ухвалі суду першої інстанції не міститься доводів щодо того яким чином невжиття заходів щодо забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання судового рішення суду при задоволенні позову про визнання права власності.

Таким чином, оспорювана постанова апеляційної інстанції відповідає вимогам діючого законодавства, що, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АФК Юніверсл Консалтинг" залишити без задоволення.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 04.09.2007 у справі № 20-12/332-1/099 залишити без змін.

Головуючий                                                                             Остапенко М.І.

Суддя                                                                                         Харченко В.М.

Суддя                                                                                         Борденюк Є.М.