СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"30" листопада 2007 р.

Справа  № 15/302-07-7861

Господарський
суд Одеської області  у складі:

судді
Петрова В.С.

При
секретарі
Стойковій М.Д.

За участю представників:

від позивача -                  ОСОБА_2,

від відповідача -               Ченкова Н.Я.,

від третьої особи -               ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства
„Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго” про визнання недійсним протоколу
засідання правління товариства за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача -Спеціалізованої
державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.
Одесі, -

ВСТАНОВИВ:

Гр. ОСОБА_1 звернувся до
господарського суду Одеської області з позовною заявою до Відкритого
акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго”, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідача - Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими
платниками податків у м. Одесі, про визнання недійсним протоколу засідання
правління ВАТ „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго” № 13 від 13.09.2007
р. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на наступне.

Позивач як акціонер Відкритого
акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія
"Одесаобленерго" володіє 4 647 акціями, що підтверджується випискою
про залишки на рахунку в цінних паперах № 902136 від 02.11.2006 р., виданого
зберігачем цінних паперів - ВАТ "Перший інвестиційний банк".

Згідно положень статуту ВАТ
„Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго” правління є виконавчим органом
управління товариства, яке вирішує всі питання поточної діяльності товариства,
крім питань, віднесених до виняткової компетенції інших органів управління
товариства; до виключної компетенції правління належить організація ведення
бухгалтерського обліку та звітності товариства.

Так, позивач зазначає, що
перебуваючи акціонером, він розраховував на те, що за результатами поточної
господарської діяльності ВАТ "ЕК „Одесаобленерго" буде отримувати
прибуток, що відповідно є необхідною передумовою для отримання позивачем
частини прибутку (дивідендів) товариства. При цьому позивач посилається на те,
що в порушення п.п. 5.2.8 п.5.2 ст. 5 Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств", п. 2.1 та  п.
8.4.4 статуту правління товариства не належним чином веде організацію
бухгалтерського обліку та звітності товариства та 13.09.2007 р. прийняло протиправне
рішення, наслідком якого є зменшення прибутку товариства, яке відповідно
шкодить  правам та інтересам позивача
щодо отримання дивідендів. Зокрема, 13 вересня 2007 року правлінням ВАТ
"ЕК „Одесаобленерго" було прийнято рішення, яке оформлене протоколом
№ 13 засідання правління Відкритого акціонерного товариства
"Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго", про списання з
бухгалтерського обліку товариства дебіторську заборгованість фізичної особи
ОСОБА_4в сумі 1 568,16 грн. без законних на те підстав. У зв'язку з
безпідставним списанням дебіторської заборгованості фізичної особи-боржника у
розмірі 1568,16 грн. позивач вважає рішення правління, оформлене протоколом №
13 від 13.09.2007 р. протиправним. При цьому позивач зазначає, що стягнута
рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.07.2006 р. у
справі № 2-3140-2006 р. заборгованість ОСОБА_4в сумі 1 568,16 грн. визнана
правлінням ВАТ ''ЕК „Одесаобленерго" безнадійною помилково. А списання з
бухгалтерського обліку дебіторської заборгованості боржника у розмірі 1568.16
грн. впливає на фінансовий результат ВАТ "ЕК „Одесаобленерго" та
відповідно відображається в податковому обліку як збільшення валових витрат та
зменшення валових доходів, тобто зменшення прибутку.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 03 жовтня 2007 року порушено провадження у справі №
15/302-07-7861 та справу призначено до судового розгляду в засіданні суду.

Відповідач позовні вимоги не визнає
з підстав, викладених у запереченнях на позов (а.с. 54-55), посилаючись при
цьому на те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не відповідають чинному
законодавству, та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Третя особа вважає, що рішення суду
з даного спору не можу вплинути на права або обов'язки СДПІ щодо однієї з
сторін, тому просить суд виключити її з кола третіх осіб.

Заслухавши пояснення представників
сторін та третьої особи, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які
містяться в матеріалах справи, господарський суд встановив наступне.

13 вересня 2007 року правлінням
Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго”
було прийнято рішення, яке оформлене протоколом № 13 засідання правління від 13
вересня 2007 року, про списання з бухгалтерського обліку товариства дебіторської
заборгованості фізичної особи ОСОБА_4в сумі 1568, 16 грн. Як з'ясовано судом,
підставами для прийняття такого рішення стали наступні обставини.

05.07.2006 р. Ізмаїльським
міськрайонним судом Одеської області було прийнято рішення про стягнення з
ОСОБА_4на користь ВАТ "Одесаобленерго" заподіяних збитків  в розмірі 1568,16 грн. На виконання вказаного
рішення суду ВАТ "Одесаобленерго" був виданий виконавчий лист від
26.07.2006 р., який було пред'явлений до Державної виконавчої служби у м.
Ізмаїл та Ізмаїльському районі для примусового стягнення дебіторської
заборгованості. Так, при примусовому виконанні вказаного виконавчого листа
державним виконавцем було виявлено, що у боржника - ОСОБА_4відсутнє будь-яке
майно, на яке можливо звернути стягнення для погашення боргу, про що був
складений акт державного виконавця від 15.02.2007 року (а.с. 43). У зв'язку з
цим 19.02.2007 державним виконавцем була винесена постанова (а.с. 44) про
повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ст. 40 Закону України
"Про виконавче провадження".

Так, в силу положень п. 1.25 ст. 1
Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” безнадійна
заборгованість -це, зокрема, прострочена заборгованість, яка виявилась
непогашеною в наслідок недостатності майна фізичної особи, за умови, що дії
кредитора, направлені на примусове стягнення майна позичальника, не призвели до
повного погашення заборгованості; заборгованість, яка виявилась непогашеною
внаслідок недостатності майна.

Як зазначає позивач у позовній
заяві, у зв'язку з тим, що майновий стан боржника може змінитися після
повернення виконавчого документа стягувану, відповідач має право повторно
пред'явити виконавчий документ до виконання та повторно здійснити заходи по
примусовому стягненню заборгованості, а тому не має права відносити суму
1568,16 грн. до безнадійної заборгованості. Проте, вказані посилання позивача є
необґрунтованими, у зв'язку з чим до уваги суду не приймаються.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 40
Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ
повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути
звернено стягнення та здійснені державним виконавцем у відповідності з цим
Законом заходи по розшуку такого майна залишились безрезультатними. При цьому
згідно зі ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний здійснити виконавчі дії по виконанню рішення протягом 6
місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Отже, ст. 25 Закону України
"Про виконавче провадження" визначає період який наданий для
визначення наявності позитивних або негативних результатів заходів по
примусовому стягненню з боржників сум заборгованості. Тобто після проведення та
закінчення виконавчого провадження, отримання постанови про повернення
виконавчого документа без виконання, ВАТ "ЕК „Одесаобленерго" має
право визнати, що заходи по стягненню боргів виявились безрезультатними.
Відтак, ВАТ "Одесаобленерго" з урахуванням Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 10 "Дебіторська заборгованість" може віднести
заборгованість ОСОБА_4до безнадійної (в розумінні п. 1.25 Закону України „Про
оподаткування прибутку підприємств”), оскільки відносно неї є впевненість про
її неповернення боржником. У зв'язку з цим у відповідач має правові підстави для
збільшення суми валових витрат згідно п.п. 5.2.8 п. 5.2 ст. 5 Закону України
"Про оподаткування прибутку підприємств".

Разом з тим згідно ст. 47 Закону
України "Про господарські товариства” виконавчим органом акціонерного
товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є правління
або інший орган, визначений статутом. Виконавчий орган вирішує всі питання
діяльності акціонерного товариства, крім тих, що віднесені до компетенції
загальних зборів і наглядової ради товариства.

Повноваження правління ВАТ „ЕК
„Одесаобленерго” визначені п. 8.4 статуту. Правління товариства є його
виконавчим органом, що здійснює керівництво поточною діяльністю товариства,
підзвітне загальним зборам акціонерів і Наглядовій раді товариства та
забезпечує виконання рішень зазначених органів. До компетенції правління
відносяться всі питання діяльності товариства, крім тих, що відповідно до
чинного  законодавства України, статуту
або рішень загальних зборів акціонерів віднесені до компетенції іншого органу
товариства.

Відповідно до п. 8.4.4 статуту до
виключної компетенції правління товариства належить, зокрема, організація
ведення бухгалтерського обліку та звітності товариства.

Таким чином, на думку суду,
правління ВАТ „ЕК „Одесаобленерго” правомірно прийняло рішення про списання
дебіторської заборгованості фізичної особи ОСОБА_4в розмірі 1568,16 грн.

За таких обставин, підстави для
визнання недійсним протоколу засідання правління ВАТ „ЕК „Одесаобленерго” № 13
від 13.09.2007 р. відсутні, у зв'язку з чим суд вважає безпідставними позовні
вимоги ОСОБА_1

Також суд зазначає, що згідно ст.
10 Закону України "Про господарські товариства" акціонери мають
право:

- брати участь в управлінні
справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком
випадків, передбачених зазначеним Законом;

-          брати участь у розподілі прибутку
товариства та одержувати його частку (дивіденди);

-          вийти в установленому порядку з
товариства;

- одержувати інформацію про
діяльність товариства, а також можуть мати інші права,    передбачені законодавством і установчими
документами товариства.

При цьому відповідно до положень
законодавства акціонер може захищати свої безпосередні права чи
охоронювані законом інтереси шляхом звернення до суду у випадку їх
порушення, оспорювання чи невизнання самим акціонерним товариством, учасником
якого він є, органами чи іншими акціонерами цього товариства. Між тим
оспорюване позивачем рішення правління відповідача не стосується безпосередніх
прав чи інтересів позивача.

Так, відповідно до ст. 1
Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають
право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках,
передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право
також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами
підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Враховуючи усе вищевикладене та
оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими
та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись
ст.ст. 32, 32, 43, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

суд -

В И Р І Ш И
В:

У задоволенні позовної заяви
ОСОБА_1до Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія
„Одесаобленерго”, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет
спору, на стороні відповідача -Спеціалізована державна податкова інспекція по
роботі з великими платниками податків у м. Одесі, про визнання недійсним
протоколу засідання правління товариства відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення 10-денного строку з дня
його підписання.

Рішення підписано 05.12.2007 р.

Суддя
Петров В.С.