донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

16.10.2007 р.                                                                       справа №24/143

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Ющенко С.С. - юрисконсульт, довір. б/н від 02.08.2007р.,

від відповідача:
Жолус А.В. - довір. б/н від 15.10.2007р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькенергоремонт", м. Донецьк

на рішення
господарського суду

Донецької області

від
10.09.2007 року

по справі
№ 24/143

за позовом
товариства з обмеженою відповідальністю "Машинобудівник", м. Донецьк

до
товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькенергоремонт", м. Донецьк

про
стягнення 94 378,37 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 10.09.2007р. по справі № 24/143 задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю „Машинобудівник", м. Донецьк (далі –позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю „Донецькенергоремонт", м. Донецьк (далі - відповідач)  про стягнення 94 387 грн. 37 коп.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю „Донецькенергоремонт" на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Машинобудівник"  91219 грн. 20 коп. - боргу, 1213 грн. 21 коп. - пені, 997 грн. 16 коп. - 3% річних, 957 грн. 80 коп. - індексу інфляції.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач по справі, товариство з обмеженою відповідальністю „Донецькенергоремонт” звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд  скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування своїх вимог посилається на  те, що місцевий господарський суд не в повному обсязі з’ясував  всі обставини, які мають значення для розгляду справи, не врахування господарським судом Донецької області  вимог ст. 257 Цивільного кодексу України  щодо встановленого загального строку позовної давності в три роки. Крім того, як вважає відповідач по справі, місцевий господарський суд не надав належної правової оцінки та не врахував Угоди про погашення зустрічних зобов'язань від 14.04.2004р. та 28.05.2004р., які були підписані сторонами, що є порушенням ст. 601 ЦК України. Відповідач також вказує на те, що він не був  повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

Позивач у відзиві  на апеляційну скаргу вимоги скаржника не визнав. Просить суд рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а вимоги викладені в апеляційній скарзі –без задоволення.

Відповідно  до положень  ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України  здійснювалась  фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів.

Вивчивши матеріали справи, доводи заявника скарги, вислухавши представників сторін, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Донецької області від 10.09.2007р. по справі № 24/143 задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю „Машинобудівник", м. Донецьк до товариства з обмеженою відповідальністю „Донецькенергоремонт", м. Донецьк про стягнення 94387 грн. 37 коп.

Рішення місцевим господарським судом прийнято за відсутності  представника відповідача по справі. Матеріали справи не містять доказів належного повідомлення  відповідача про призначення справи до розгляду.  До матеріалів справи долучено два повідомлення (а.с.25, 26) про надсилання ухвали про порушення  позивачу.

Відповідно до п.2 ч. 3 Господарського процесуального кодексу України зазначена обставина є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Фактично відповідача було позбавлено можливості реалізувати своє право на судовий захист в суді першої інстанції та відповідно заявити про пропуск строку позовної давності.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

01.10.2003р. між сторонами по справі було підписано договір підряду № 58/2003 (далі –Договір), згідно умов якого позивач взяв на себе обов'язок здійснити ремонт покрівлі будівлі, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, пр. Веселий, 76, а відповідач - прийняти та оплатити виконану роботу.

Строк виконання робіт визначений п. 2.4 Договору, а саме - з жовтня 2003 року по листопад 2003 року. Вартість робіт складає 91219,20 грн.

Строк та порядок оплати робіт встановлений у п.4.4 договору, згідно з яким відповідач повинен оплатити виконані роботи шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача в момент отримання рахунку за виконані роботи. Тобто обов'язок відповідача оплатити роботи та право позивача вимагати такої оплати виникають в момент пред'явлення відповідного рахунку на оплату.

Наявність такого рахунку-фактури № 132 від 01 листопада 2003 року на суму 91219,20грн. підтверджена позивачем в заяві про зміну позовних вимог на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України та матеріалами справи  (а.с.13).

Тобто, виходячи з вимог  Договору,  з цієї дати (01 листопада 2003 року) у відповідача виник обов'язок здійснити оплату.

Статтею 257 Цивільного Кодексу України встановлений загальний строк позовної давності в три роки. Саме протягом цього строку з моменту виникнення зобов'язання сторона має право вимагати в судовому порядку виконання зобов'язань.

Виходячи з умов договору та строку виникнення зобов'язання, 3-річний строк позовної давності сплинув 01.11.2006р.

Враховуючи викладене,  суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що  лише після  надсилання претензії від12.04.2007р. № 89 на адресу відповідача з вимогою оплатити борг за виконані роботи  в сумі 91219,20 грн. у останнього виник обов’язок  здійснити оплату.

Відповідно до п. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України пропуск строку позовної давності є підставою для відмови у позові.

Посилання заявника скарги щодо наявності  підписаної між сторонами Угод від 14.04.2004р. та 28.05.2004р. про погашення зустрічних зобов’язань судом до уваги не приймається виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підтвердження своїх посилань  відповідачем по справі не додано  доказів наявності таких Угод.

Крім того, позивач у відзиві на апеляційну скаргу  заперечує проти наявності  Угод від 14.04.2004р. та 28.05.2004р. про погашення зустрічних  зобов'язань.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькенергоремонт", м. Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 10.09.2007р. по справі № 24/143 -  задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 10.09.2007р. по справі № 24/143 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Машинобудівник", м. Донецьк до товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькенергоремонт", м. Донецьк про стягнення 94 378,37 грн. - скасувати.

В позові товариства з обмеженою відповідальністю "Машинобудівник", м. Донецьк відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд.

Результати розгляду апеляційної скарги оголошенні в судовому засіданні.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 4 прим.

1- позивачу

1- відповідачу

1-у справу

1-ДАГС