ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31 липня 2007 р.

№ 01/19-48

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. -головуючого,

Кота О.В.,

Мележик Н.І.,

розглянувши  матеріали касаційної скарги

СПД -фізичної особи ОСОБА_1

на постанову

Львівського апеляційного
господарського суду  від 23 квітня 2007
року

у справі

№ 01/19-48

господарського суду

Волинської області

за позовом

СПД -фізичної особи ОСОБА_1

до

Волинської обласної спілки
споживчих товариств

про

стягнення 31 836 грн. 52
коп.

за участю представників сторін

від позивача -ОСОБА_2, ОСОБА_3,

від відповідача -Діхтяренко Ю.І.

В С Т А Н О В
И В:

СПД -фізична особа ОСОБА_1
звернувся до господарського суду Волинської області з позовом до Волинської
обласної спілки споживчих товариств про стягнення 31 836 грн. 52 коп., з них 30
800 грн. заборгованості за надані послуги на підставі договору про надання
послуг від 02.01.2006, 881 грн. 09 коп. пені та 155 грн. 43 коп. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог СПД
-фізична особа ОСОБА_1, посилаючись на ст.ст. 901-907, 625 ЦК України, зазначає
про порушення Волинською обласною спілкою споживчих товариств умов договору про
надання послуг від 02.01.2006.

Рішенням господарського суду
Волинської області від 07.02.2007 у справі №01/19-48 позов задоволено.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 23.04.2007 у справі № 01/19-48 (колегія суддів:
головуючий -Мирутенко О.Л., судді -Гнатюк Г.М., Кравчук Н.М.) рішення
господарського суду Волинської області від 07.02.2007 скасовано в частині
стягнення заборгованості за надані послуги в листопаді 2006 року, в решті
рішення залишено без змін, в зв'язку з чим резолютивну частину змінено та
викладно в редакції, відповідно до якої позов задоволено частково, стягнуто з
Волинської обласної спілки споживчих товариств на користь СПД -фізичної особи
ОСОБА_1 23 891 грн. 34 коп. заборгованості, 805 грн. 09 коп. пені, 147 грн. 05
коп. 3% річних, в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Апеляційний господарський суд,
посилаючись на умови договору про надання послуг від 02.01.2006, зазначає про
відсутність підписаного акту виконаних робіт за листопад 2006 року, а отже
-безпідставність стягнення заборгованості за цей період.

У касаційній скарзі СПД -фізична
особа ОСОБА_1 просить скасувати постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 23.04.2007 у справі №01/19-48 та залишити в силі
рішення господарського суду Волинської області від 07.02.2007 .

В касаційній скарзі СПД -фізична
особа ОСОБА_1 підтримує доводи позовної заяви та висновки місцевого
господарського суду, а також посилається на неправильне застосування
господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального
права, і невірні розрахунки при стягненні суми заборгованості за договором про
надання послуг від 02.01.2006.

Вищим господарським судом України
ухвалою від 26.06.2007 у справі №01/19-48 порушено касаційне провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, правильність
застосування норм процесуального та матеріального права апеляційним господарським
судом, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку,
що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно статті 1117 ГПК
України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція
на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом
першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК
України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не
встановлено договором.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що між СПД -фізичною особою ОСОБА_1 та Волинською
обласною спілкою споживчих товариств 02.01.2006 був укладений договір про
надання послуг, відповідно до умов якого замовник -Волинська обласна спілка
споживчих товариств доручив, а виконавець -СПД -фізична особа ОСОБА_1
зобов'язувався надавати послуги з прибирання території по вул. Карпенка-Карого,
1 та по вул. Глушець, 1 у м.Луцьку.

Відповідно до п. 4 договору за
виконання робіт по прибиранню територій замовник сплачує виконавцю щомісяця
плату в сумі 18 000 грн. Оплата робіт по прибиранню територій здійснюється
замовником після підписання акту виконаних робіт до 5 числа наступного місяця.

Відповідно до встановлених
апеляційним господарським судом обставин справи та досліджених матеріалів про
факт виконання робіт по прибиранню територій свідчать акти виконаних робіт
підписані відповідачем за вересень, жовтень 2006 року.

Як встановлено господарським судом
апеляційної інстанції, акт виконаних робіт за листопад 2006 року Волинська
обласна спілка споживчих товариств не підписувала та печаткою організації не
завіряла, а тому визнає заборгованість за листопад лише у сумі 3 000 грн.

Враховуючи викладене, суд
апеляційної інстанції встановив, що СПД -фізичною особою ОСОБА_1 не доведено та
не підтверджено належними доказами виконання робіт у листопаді 2006 року.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які
мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно статті 1117 ГПК
України касаційна  інстанція  не має права сама встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові місцевого
чи апеляційного господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає висновки господарського суду апеляційної
інстанції правомірними, обґрунтованими і такими, що відповідають нормам
процесуального та матеріального права.

Стосовно стягнутої суми
заборгованості за оскаржуваною постановою, про невірність якої зазначено у
касаційній скарзі СПД -фізичної особи ОСОБА_1, колегія суддів Вищого
господарського суду вважає, що господарським судом апеляційної інстанції з
урахуванням розрахунків та доводів мотивувальної частини допущено в
резолютивній частині постанови виключно технічну помилку, яку має виправити
апеляційний господарський суд в порядку ст.89 ГПК України.

Оскільки доводи касаційної скарги
не знайшли свого підтвердження під час здійснення касаційного провадження,
колегія суддів Вищого господарського суду України залишає оскаржувану постанову
апеляційного господарського суду без змін за п. 1 ч. 1 ст. 1119 ГПК
України.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України , Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу СПД -фізичної особи
ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 23.04.2007 у справі № 01/19-48 залишити без змін.

Головуючий суддя
С. Самусенко

Судді:
О. Кот

Н. Мележик