ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13.11.2007
Справа № 38/21

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
- І.Л.Кузнєцова - доповідач;

суддів -Чимбар
Л.О., Верхогляд Т.А.

при секретарі судового засідання:
Чоха Є.О.

за участю сторін:

від позивача:
ОСОБА_3, довіреність №ВСІ000497  від
11.07.05

арбітражний керуючий  ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_1;

представник арбітражного керуючого
ОСОБА_1: ОСОБА_2, довіреність №17/07  від
16.07.07

від відповідача 1:
Жаворонков С.М., довіреність №41653/10/10039
від 12.10.06; Фоменко В.І., довіреність №36989/10/10-048  від 27.08.07; Босько Є.С., довіреність
№259/10/10-039 від 10.01.07

від відповідача 2: Гусарова
К.О., довіреність №12-05/09  від
09.01.07

за участю прокурора:
Єловський С.О., помічник прокурора, посвідчення №47 від 10.04.07

розглянувши апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська на рішення господарського суду Дніпропетровської
області від  15.04.05р.  у справі № 38/21

за позовом   приватного підприємця ОСОБА_4,
м.Дніпропетровськ

до
В1 державної податкової інспекції у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська

до В2
Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській
області за участю прокурора Жовтневого району м.Дніпропетровська

про  стягнення бюджетної заборгованості

ВСТАНОВИВ:

- рішенням
господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2005р. у справі №38/21
(суддя Бишевська Н.А.) позов суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_4
задоволено частково, з державного бюджету на користь позивача стягнуто 450
892грн.27коп. бюджетної заборгованості та 38 564грн.32коп. нарахованих
процентів; в решті позову відмовлено;

- не погодившись з прийнятим
рішенням, державна податкова інспекція (далі-ДПІ) у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне
з'ясування судом обставин, які мають значення для справи та на порушення ним
норм матеріального права, просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення
та відмовити в задоволенні позовних вимог;

- у поданій скарзі йдеться про те,
що у податкових деклараціях, на підставі яких позивач просив стягнути з
держбюджету відповідну заборгованість, напрямок бюджетного відшкодування
визначений як перерахування належних до відшкодування сум податку на додану
вартість в рахунок майбутніх платежів з цього податку, при цьому уточнені
декларації позивачем не подавалися, а також про те, що всупереч вимогам п.1.8
ст.1 Закону України “Про податок на додану вартість”, якою передбачено право на
відшкодування лише при фактичній надмірній сплаті податку, останній, на день
подання позивачем декларацій за спірні періоди у складі ціни придбаних товарів,
не оплачений;

- позивач вважає рішення суду
обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись
на безпідставність доводів скаржника;

- ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 23.10.2007р. по даній справі відповідач-2
-відділення Державного казначейства України у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська замінено його правонаступником, яким є Головне управління
Державного казначейства України у Дніпропетровській області;

- представник Головного управління
Державного казначейства України у Дніпропетровській області та прокурор в
судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, колегія суддів
приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в
силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
18.10., 19.11., 20.12.2001р., 21.01. та 20.04.2002р. суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_4. до ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська подані
декларації по податку на додану вартість за вересень, жовтень, листопад,
грудень 2001р. та березень 2002р..

Відповідно до перелічених
декларацій загальна сума податку на додану вартість, яка підлягала
відшкодуванню шляхом зарахування в рахунок платежів з податку на додану
вартість, складала 457 769грн.

10.06.2004р. суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_4. звернувся до податкової інспекції з заявою
про зміну напрямку відшкодування податку. Згідно з цією заявою вказана вище
сума податку підлягала перерахуванню на розрахунковий рахунок для отримання
облігацій.

На момент звернення з позовом сума
податку в установленому порядку та в установлені строки податковою інспекцією
не відшкодована.

Внаслідок неотримання відшкодування
на суму бюджетної заборгованості позивачем нараховані проценти в розмірі 119
930грн.40коп.

Одночасно слід зазначити, що
ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.01.207р. рішення
господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2004р. у справі №27/170
та постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду залишені без
змін (т.2, а.с.52-53).

Вказана справа порушена
господарським судом за позовом суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_4. про
визнання недійсним податкового повідомлення-рішення ДПІ у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська №/0 від 01.07.2004р. щодо завищення бюджетного
відшкодування з подакту на додану вартість за вересень-грудень 2001р. та
березень 2002р. в сумі 450 892грн.27коп.

Отже названими судовими актами
встановлено, що позивачем в період, який перевірявся і за наслідками перевірки
якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не допущено порушень
вимог Закону України “Про податок на додану вартість”. При придбанні товарів
підприємець отримував від безпосередніх продавців належним чином оформлені
податкові накладні, які в подальшому стали підставою для віднесення відповідних
сум до податкового кредиту.

Відповідно до п.п.7.7.3 п.7.7.
ст..7 Закону України “Про податок на додану вартість” (в редакції, що діяла до
01.06.2005р.) у разі, коли за результатами звітного періоду сума, визначена
згідно з п.п.7.7.1 цієї статті, має від'ємне значення, така сума  підлягає відшкодуванню платнику податку з
Державного бюджету України протягом місяця, наступного після подачі декларації.

Підставою для отримання
відшкодування є дані тільки податкової декларації за звітний період.

Відшкодування здійснюється шляхом
перерахування відповідних грошових сум з бюджетного рахунку на рахунок платника
податку в установі банку, що його обслуговує, або шляхом видачі казначейського
чека, який приймається до негайної оплати (погашення) будь-якими банківськими
установами.

Суми, не відшкодовані платнику
податку протягом визначеного у цьому пункті строку, вважаються бюджетною
заборгованістю. На суму бюджетної заборгованості нараховуються проценти на
рівні 120 відсотків від облікової ставки Національного банку України,
встановленої на момент її виникнення, протягом строку її дії, включаючи день
погашення.

З огляду на наведені норми та
вищезазначені фактичні обставини справи, позовні вимоги в частині стягнення
бюджетної заборгованості в сумі 450 892грн.27коп. (заява про уточнення позовних
вимог від 18.03.2005р., т.1, а.с.100-102) правильно визнані господарським судом
такими, що підлягають задоволенню.

Також колегія суддів погоджується і
з висновком господарського суду про необґрунтованість нарахування позивачем
процентів на бюджетну заборгованість за період до 10.06.2004р. та задоволення
позовних вимог по стягненню нарахованих процентів в сумі 36 584грн. 32коп.

Таким чином, рішення місцевого
господарського суду відповідає вимогам чинного законодавства, фактичним
обставинам справи, підстави для його скасування відсутні.

Доводи скаржника колегією суддів не
прийняті до уваги, оскільки, як зазначено вище, судовими актами по справі
господарського суду Дніпропетровської області №27/170 встановлено правомірне
формування позивачем податкового кредиту за спірними податковими деклараціями,
яке в подальшому слугувало підставою для отримання бюджетного відшкодування.

При цьому відповідно до ч.1 ст.72
Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства  України, апеляційний
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

- рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 15.04.05р. у справі №38/21 залишити без змін,
апеляційну скаргу без задоволення;

- ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця
з дня складення ухвали в повному обсязі до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий
І.Л.Кузнецова

Суддя                                                                                        Л.О.Чимбар

Суддя
Т.А.Верхогляд

Дата виготовлення у повному
обсязі 19.11.07р.