ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"28" листопада 2007 р.                                                            Справа №6/7600-А

за позовом  Хмельницьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів м. Хмельницький

до М'якітського виробничо-торгівельного комплексу, с. М'якоти, Ізяславський район

про стягнення 2944,76грн.

Суддя  Танасюк О.Є.                    Секретар судового засідання  Сарбей О.Ф.

Представники сторін:

від позивача     Мороз Т.М. –представник за дорученням №01-02/8 від 12.01.07р.

від відповідача   не з’явився

Ухвалою господарського суду від 15.10.07р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвала суду від 15.10.07р. та ухвала про відкладення від 06.11.07р.сторонам направлені. Докази отримання вказаних ухвал  відповідачем до суду надійшли.

Суть спору: Позивач у позовній заяві просив суд стягнути з відповідача 2795,24 грн. адміністративно-господарських санкцій за недотримання нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів та 149,52 грн. пені за порушення термінів сплати штрафних санкцій відповідно до ст.ст.19, 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”.

Повноважний представник позивача у судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав, вказуючи, що вони підтверджені наявними у справі доказами.

Відповідач в судове засідання не з’явився, письмових заперечень на позовну заяву не подав, витребуваних судом доказів не подав.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення  представника позивача, з’ясувавши фактичні  обставини, на  яких  ґрунтується позовна  вимога, дослідивши докази,  встановлено наступне.

До Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів відповідачем поданий звіт форми №10-ПІ про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік, в якому відповідачем зазначена середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу - 21 осіб,  з них працюючих інвалідів –0,  кількість інвалідів, які повинні працювати на робочих місцях,  створених відповідно до вимог ст.19 Закону –1 чол., фонд оплати праці штатних працівників –58,7 тис. грн., середньорічна заробітна плата штатного працівника –2795,00 грн., сума штрафних санкцій за нестворені робочі місця для інвалідів не зазначена.

На підставі даних звіту позивачем проведено розрахунок заборгованості зі сплати адміністративно-господарських санкцій, згідно якого відповідачу обрахована сума адміністративного-господарських санкцій в сумі середньорічної заробітної плати штатного працівника за не створення 1 робочого місця для працевлаштування інваліда в розмірі 2795,24 грн.

За порушення строків сплати штрафних санкцій за період з 17.04.07 по 11.10.07 позивачем нараховано пеню  в розмірі 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк (178 день прострочення платежу), яка становить 149,52 грн.

Позивачем також надано суду копії довідок Ізяславського районного центру зайнятості №21-05/867 від 24.05.07р. та управління праці та соціального захисту населення Ізяславської районної державної адміністрації від 11.05.07р. №4161, згідно яких вбачається, що відповідачем інформація про створення (пристосування) робочих місць та вакантних посад, на яких може використовуватись праця інвалідів у 2006 році не подавалась.

У зв'язку з несплатою відповідачем суми заборгованості, позивач звернувся з позовом до суду та з урахуванням прийнятого судом уточнення просить стягнути з відповідача суму 2 795,24 грн. адміністративно –господарських санкцій та суму 149,52 грн. пені за порушення термінів сплати адміністративно –господарських санкцій.

Досліджуючи надані по справі докази та пояснення представника позивача, оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається наступне.

Статтею 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" встановлено для   підприємств   (об'єднань),   установ і організацій незалежно від форми власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 чоловік - у кількості одного  робочого  місця.

Як вбачається з наданих в матеріали справи доказів, позивач вимоги закону не виконав. У поданому до позивача звіті про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік зазначив про відсутність штатних працівників-інвалідів, тоді як згідно вимог чинного законодавства установлений норматив – 1 робоче місце для працевлаштування інвалідів.

Згідно ст.20 Закону „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в   розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк. Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов'язкових платежів). Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

На підставі даного, позивачем правомірно нараховані штрафні санкції в розмірі середньорічної заробітної плати штатного працівника в сумі 2795,24 грн.

У зв’язку з несплатою штрафних санкцій в добровільному порядку у встановлені законодавством терміни позивачем обґрунтовано  нараховано пеню  за період з 17.04.07 по 11.10.07 в розмірі 149,52 грн.

Відповідачем всупереч вимог сч.1 ст.71 КАС України не надані докази, що спростовують доводи позивача та підтверджують відсутність порушення норм чинного законодавства, натомість позивачем доведений факт порушення відповідачем нормативу створення робочих місць для працевлаштування інвалідів та обґрунтованість застосування адміністративно-господарських санкцій і пені.

За таких обставин позовні вимоги визнаються обґрунтованими, відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 14, 69-71, 86,  104,  158-163, 167, 254-255, п.6 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України , СУД

ПОСТАНОВИВ:

Позов Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Хмельницький до М’якотівського виробничо-торговельного комплексу, с. М’якоти Ізяславського району про стягнення 2944,76 грн. адміністративно-господарських санкцій та пені задоволити.

Стягнути з М’якотівського виробничо-торговельного комплексу, (с. М’якоти Ізяславського району, ) на користь Хмельницького обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів, (м. Хмельницький, вул.Грушевського,87, код 23565058 в УДК у Ізяславському районі р/р 0204 МФО 815013 ГУ УДК у Хмельницькій області, ) суму 2 795,24 грн. (дві тисячі сімсот дев’яносто п’ять гривень 24 коп.) адміністративно-господарських санкцій та 149,52 грн. (сто сорок дев’ять гривень 52 коп.) пені.

Згідно    ст.ст. 185-186 КАСУ  сторони та   інші     особи, які   беруть участь у  справі  мають право    оскаржити  в    апеляційному  порядку Постанову повністю або частково. Заява про     апеляційне    оскарження   подається протягом  10 днів дня проголошення,  апеляційна    скарга  подається протягом  20 днів після подання   заяви по апеляційне оскарження. Подаються    до    Львівського  апеляційного   адміністративного    суду     через  суд  першої інстанції.

Згідно ст.  254 КАСУ  Постанова , якщо інше не встановлено КАСУ  набирає законної сили  після   закінчення    строку  подання   заяви  про апеляційне   оскарження , якщо таку    заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      О.Є. Танасюк

Віддрук.  прим. :

- до справи,

- позивачу,

- відповідачу.