ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2007                                                                                                      Справа № 32/396

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Євстигнеєва О.С.- доповідача,

суддів:  Лотоцької Л.О., Бахмат Р.М.

при секретарі: Стуковенковій Н.В.

за участю представників, які були присутні у судовому засіданні 23.01.2007 року:

позивача: Михальчук О.Е.- юр., дов. від 23.01.2007 року

відповідача: Залізко В.С.- спец. по юридичній роботі, дов.№3047 від 13.09.2006 року

третьої особи: Самусько О.А.- головний спец.-юр., дов.№16 від 20.03.2006 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства Комерційного банку “ПриватБанк” в особі Павлоградської філії ЗАТ КБ “ПриватБанк” (м. Павлоград Дніпропетровської області) на рішення господарського суду Дніпропетровської області від  02.11.2006р.  у справі № 32/396

за позовом: Павлоградського технікуму Національного гірничого університету (м. Павлоград Дніпропетровської області)

до: закритого акціонерного товариства Комерційного банку “ПриватБанк” в особі Павлоградської філії ЗАТ КБ “ПриватБанк” (м. Павлоград Дніпропетровської області)

третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (м. Дніпропетровськ)

про: виселення із нежитлового приміщення та зобов’язання передати приміщення шляхом оформлення акту прийому-передачі

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2006 року по справі №32/396 (суддя Васильєв О.Ю.) був задоволений позов Павлоградського технікуму Національного гірничого університету (м. Павлоград Дніпропетровської області) до закритого акціонерного товариства Комерційного банку “ПриватБанк” в особі Павлоградської філії ЗАТ КБ “ПриватБанк” (м. Павлоград Дніпропетровської області) за участю третьої особи –регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (м. Дніпропетровськ) про виселення відповідача із нежитлового приміщення загальною площею 1338,4 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Павлоград, вул. К. Маркса, перший та другий поверхи та зобов’язання передати приміщення шляхом оформлення акту прийому-передачі. Зазначеним рішенням з відповідача на користь позивача стягнуто також 85 грн. по сплаті державного мита і 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Закрите акціонерне товариство Комерційний банк “ПриватБанк” в особі Павлоградської філії ЗАТ КБ “ПриватБанк” (м. Павлоград Дніпропетровської області) –відповідач, не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2006 року по справі №32/396. Скаржник вважає, що господарським судом було неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи. Зокрема, сторона не згідна з висновком суду щодо закінчення строку оренди спірного майна. Відповідач посилається на п. 7.6 договору оренди від 01.04.99р., яким визначено, що після строку закінчення строку дії договору за умови відсутності заяви про припинення дії договору протягом місяця з дня закінчення строку дії договору, він вважається продовженим на той же термін. Зазначене підтверджено і в ст.764 ЦК України. Заява від позивача про припинення дії договору оренди не надходила, позивач продовжував приймати щомісячні платежі за договором, а отже, вважає скаржник, договір був продовжений.

У відзиву на апеляційну скаргу і у судовому засіданні позивач –Павлоградський технікум Національного гірничого університету (м. Павлоград Дніпропетровської області) –пояснив, що строк дії договору оренди (з урахуванням додаткової угоди) закінчився 25.12.2005р. Про закінчення договору оренди позивач повідомив відповідача листом №736 від 22.11.2005р. Сторона зазначила, що наказ Міністерства освіти та науки від 15.09.2003р. №623, припис прокурора м. Павлограда №5/04 від 17.09.2004р. не дає права учбовому закладу на укладення нового договору оренди з відповідачем. Павлоградський технікум Національного гірничого університету в обґрунтування своєї думки посилається на ст.287 ГК України, відповідно до якої щодо нерухомого майна договір оренди повинен бути укладений із належним орендодавцем –регіональним відділенням Фонду державного майна у Дніпропетровській області. У відзиву на апеляційну скаргу крім залишення рішення першої інстанції без змін позивач просить стягнути з відповідача відповідно до ст. 785 ЦК України неустойку у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення у сумі 252485 грн. 40 коп.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (м. Дніпропетровськ) – третя особа –у письмових поясненнях на апеляційну скаргу і у судовому засіданні зазначила, що зазначений договір з моменту його підписання був укладений незаконно, оскільки суперечить вимогам чинного законодавства. Відповідно до ст. 287 ГК України і ст. 5 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області є орендодавцем щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна... , тоді як підприємства можуть виступати орендодавцями нерухомого майна, загальна площа яких не перевищує 200 кв.м. на одне підприємство. Третя особа звертає увагу на те, що спірна будівля є гуртожитком, що вбачається з акту приймання-передачі від 01.04.1999р. Виходячи з Роз’яснення Голови Фонду державного майна України від 30.12.2005р. №10-25-21463 гуртожитки слід відносити до об’єктів державного житлового фонду. Відповідно до ч. 4 ст.4 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” житловий фонд не може виступати об’єктом оренди. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області посилається також на п.1.1 Наказу Міністерства освіти і науки України “Про припинення передачі в оренду житлових та санітарно-побутових приміщень (будівель) гуртожитків” від 15.09.2003р. №623, яким визначено до 01.08.2004р. припинити дії договорів оренди житлових та санітарно-побутових приміщень (будівель) гуртожитків навчальних закладів, підпорядкованих Міністерству. Крім того, не зрозумілі підстави директора Павлоградського технікуму Національної гірничої академії України уповноваження самого себе вчиняти певні дії від імені регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, оскільки повноважень на укладення договору оренди третя особа йому не надавала.

В судовому засіданні було оголошено перерву до 15.10 08 лютого 2007 року.

Вислухав представників сторін, переглянувши матеріали справи Дніпропетровський апеляційний господарський суд встановив, що 15.03.99 року між Павлоградським технікумом Національної гірничої академії (орендодавець) та ЗАТ КБ «Приватбанк»в особі Павлоградської філії (орендар) був укладений договір оренди нежитлових приміщень, що належить до державної власності; відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв в термінове платне користування не житлове помешкання загальною площею 1338,4 кв.м. на першому та другому поверсі будинку, який знаходиться на балансі орендодавця та розташований за адресою:  м. Павлоград, вул. Карла Маркса, 35. Строк дії цього договору був визначений сторонами до 15.03.04 року. 01 січня 2005 року сторонами була підписана додаткова угода до зазначеного договору, відповідно до якого строк дії договору був продовжений до 25.12.2005 року. Згідно п.7.6 Договору після закінчення строку дії договору орендар має право на його продовження. При відсутності заяви однієї із сторін про припинення дії договору протягом місяця з дня закінчення строку дії договору, він вважається продовженим на той термін і на тих же умовах. Договором були обумовлені також інші умови, які є обов’язковими для договорів даного виду.

29.11.2005 року позивачем на адресу відповідача був направлений лист №736, якому позивач повідомляв відповідача про закінчення 25.12.2005 року строку договору оренди з урахуванням додаткової угоди і просив звільнити приміщення у місячний строк та передати їх по акту. Зазначений лист був отриманий відповідачем 06.12.2005 року, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №00533747 (а.с.39). Відповідач займані приміщення не звільнив.

Спірне майно належить до державної власності, а позивач є балансоутримувачем цього майна. Правовідносини з оренди державного та комунального майна на момент укладення договору були врегульовані Законом України „Про оренду державного і комунального майна”.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Такі ж умови були встановлені сторонами у п.7.6 Договору. Це також кореспондується зі ст.764 ЦК України, в силу якої якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

У період з 26.12.2005 року по 26.01.2006 року (місяць з дня закінчення терміну дії договору) будь-яких заперечень і вимог від позивача до відповідача не надходило. Лист від 29.11.2005 року був отриманий відповідачем до закінчення строку дії договору, тому не може бути підставою вважати, що договір оренди після 25.12.2005 року є припиненим.

Таким чином, спірний договір був продовжений на той самий строк і на тих самих умовах.

Відповідно до ст.5 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” в редакції станом на день укладення договору оренди (15.03.1999 року) орендодавцями є: Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна що є державною власністю; підприємства - щодо окремого індивідуально визначеного майна, а з дозволу орендодавців, зазначених в абзацах другому та третьому цієї статті, - також щодо цілісних майнових комплексів, структурних підрозділів підприємств (філій, цехів, дільниць) та нерухомого майна (з 13.09.2001 року –площею до 200 кв.м.).

За таких обставин орендодавцем спірного майна в силу закону мало бути Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, а не Павлоградським технікум Національної гірничої академії України.

Відповідно до ст.215 ЦК України (ст.48 ЦК УРСР) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. В силу ч.1 ст.203 ЦК зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. У момент укладення угоди позивач не мав права передавати в оренду спірні площі, тобто не був належним орендодавцем. Не є останній належним орендодавцем і станом на день прийняття судового рішення та перегляду справи в апеляційній інстанції.

Згідно ч.1 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право... визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству. У свою чергу, апеляційний господарський суд користується правами, наданими місцевому господарському суду.

Оскільки договір на оренду нежитлових приміщень від 15.03.1999 року не відповідає вимогам чинного законодавства, місцевий господарський суд повинен був оцінити зазначений договір і прийняти рішення щодо визнання цього договору недійсним. За таких обставин рішення господарського суду слід доповнити і визнати договір від 15.03.1999 року недійсним.

Разом з тим, позивач як балансоутримувач має право вимагати повернення йому майна, тому рішення суду в цій частині позовних вимог прийнято судом обґрунтовано.

Приймаючи постанову, Дніпропетровський апеляційний господарський суд також враховує, що спірне майно належить до державного житлового фонду, а також наявність припису прокурора і наказу Міністра освіти і науки України від 15.09.2003 року №623 про необхідність припинення дії договорів оренди житлових та санітарно-побутових приміщень будівель гуртожитків навчальних закладів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 203, 215 ЦК України, ст.ст. 83 п.1, 103-105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства Комерційного банку “ПриватБанк” в особі Павлоградської філії ЗАТ КБ “ПриватБанк” (м. Павлоград Дніпропетровської області) залишити без задоволення.

Резолютивну частину рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2006 року у справі №32/396 доповнити частиною першою наступного змісту:

„Визнати недійсним договір на оренду нежитлових приміщень, укладений 15.03.1999 року між Павлоградським технікумом Національної гірничої академії України і комерційним банком „ПриватБанк” в особі Павлоградської філії КБ „ПриватБанк” з моменту його вчинення”.

Частину 1, 2, 3 резолютивної частини рішення вважати відповідно частинами 2, 3 і 4.

Головуючий                                                                                            О.С.Євстигнеєв

Судді:                                                                                                        Л.О.Лотоцька

Р.М. Бахмат

З оригіналом згідно.

Помічник судді                                                        М.В. Юрченко

08.02.2006р.