ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2007 р.
№ 4/2639-2/215

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів :

Перепічая В.С. (головуючий),

Вовка І.В.,
Гончарука  П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві   касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “ЛЬВІВГАЗ” на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.08.2007р. та на рішення господарського суду Львівської області від 28.03.2007р. у справі за позовом Дочірньої компанії “Уктрансгаз” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “ЛЬВІВГАЗ” про стягнення сум

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї,  суд

У С Т А Н О В И В  :

У грудні 2006 року Дочірня компанія “Уктрансгаз” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” пред'явила в господарському суді позов до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “ЛЬВІВГАЗ” про стягнення 2733537,68 грн. заборгованості за надання послуг по транспортуванню природного газу протягом 2000 року.

Рішенням господарського суду Львівської області від 28.03.2007р. (суддя Зварич О.В.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.08.2007р. (судді Гнатюк Г.М. –головуючий, Кравчук Н.М., Мирутенко О.Л.), позов було задоволено.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати судові рішення і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Якщо  у  зобов'язанні  встановлений  строк  (термін)  його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо  строк  (термін)  виконання  боржником  обов'язку  не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від  дня  пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 12.01.2000р. між Дочірньою компанією «Укртрансгаз»Національної акціонерної комппанії «Нафтогаз України»та Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації „Львівгаз" було укладено договір на транспортування природного газу №3-17 (далі –Договір).

Укладений між сторонами Договір в частині транспортування природного газу діяв до 31.12.2000року, а в частині здійснення розрахунків за отримані послуги до моменту повної оплати.

Відповідно до п. 6.2 Договору замовник здійснює оплату послуг по транспортуванню газу шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця в розмірі вартості послуг, що були надані виконавцем у звітному місяці транспортування газу, до 10-го числа, наступного за звітним місяцем.

(а.с. 10)

Додатковою ж угодою №7 від 2.11.2000р. сторони внесли зміни до п.6.2 Договору, а саме: замовник здійснює оплату послуг по транспортуванню газу шляхом перерахування коштів на визначений рахунок в розмірі вартості послуг, що були надані виконавцем у звітному місяці транспортування газу, в порядку та строки, визначені постановою НКРЕ №759 від 12.07.2000р. «Про затвердження алгоритму розподілу коштів, що надходять на розподільчі рахунки газозбутових підприємств НАК «Нафтогаз України»за поставлений природний газ.

(а.с. 21)

При цьому, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що затверджений постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 12.07.2000р. за №759 (далі –Постанова) алгоритм визначає послідовність дій підприємств та банків при надходження коштів за поставлений природний газ на розподільчі рахунки підприємств, цей алгоритм не впливає на домовленість сторін договору щодо строків оплати вартості переданого природного газу та не припиняє зобов’язань боржника щодо сплати боргу.

Позивачем було виконано зобов’язання за Договором, що підтверджується актами здачі-приймання послуг по транспортуванню природного газу.

(а.с.23-34)

Листом від 03.11.2006р. позивач надіслав на адресу відповідача вимогу  оплатити заборгованість за надані послуги відповідно до умов Договору.

Пред'явлена позивачем вимога залишилась невиконаною відповідачем і його заборгованість на час звернення з позовом в суд першої інстанції становила 2733537,68 грн.

Суд обґрунтовано звернув увагу на зазначені обставини, доказам по справі в їх сукупності, у порядку виконання вимог ст. 43 ГПК України, дав правильне юридичне обґрунтування і прийшов до правильного висновку про задоволення заявленого позову.

Посилання ж відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності було правильно відхилено судом, оскільки, як наведено вище, пункт 6.2, який регулював строки розрахунків за Договором, було змінено, а строки визначені Постановою стосувались  алгоритму розподілу коштів.

Позивач, у порядку п. 2 ст. 530 ЦК України, 03.11.2006р. звернувся із листом-вимогою до відповідача про сплату заборгованості, а до суду із позовною заявою –в грудні 2006року, а тому строк позовної давності на звернення із позовними вимогами про стягнення боргу за Договором пропущено не було.

Мав підстави погодитись з такими висновками і суд апеляційної інстанції.

Правила ж надання послуг з газопостачання, виходячи з їх змісту, а також того, що спір виник між господарюючими юридичними особами, спірні правовідносини не регулюють.

Доводи касаційної скарги не спростовують обґрунтованості ухвалених судових рішень і направлені на переоцінку доказів, які слугували встановленню дійсних обставин справи.

Керуючись  ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 - 11112 Господарського  процесуального  кодексу  України,  Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “ЛЬВІВГАЗ” залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.08.2007р. та рішення господарського суду Львівської області від 28.03.2007р. без змін.

Головуючий                                                                                    В.Перепічай

С у д д і

І.Вовк

П.Гончарук