ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову в прийнятті позовної заяви

17 грудня 2007 р.                                                                                             Справа № 9/10-07-02-2

Суддя господарського суду   , розглянувши матеріали

за позовом:Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" (21012, пров. Щорса, 24, м. Вінниця)

до:Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ( 21036, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця)

про визнання рекомендацій недійсними

ВСТАНОВИВ:

15 червня 2007 року Адміністративною колегією Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітете України у справі № 05-26.20.2.1/24-07 винесено рішення № 26-рш про порушення  відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» законодавства про захист економічної конкуренці, яким:

- визнано, що ВАТ «Вінницягаз» у 2006 році – поточному періоді 2007 року займає монопольне становище на ринку послуг, які  надаються аварійно-диспетчерськими службами з використанням  інформаційно-довідкових послуг за допомогою оперативного зв’язку «04» в територіальних межах Ямпільського району з часткою 100%;

- визнано, що ВАТ «Вінницягаз» вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 2 статті 50, пунктом 1 частини другої статті 13 Закону «Про захист економічної конкуренції» - зловживання монопольним становищем на ринку послуг за допомогою оперативного зв’язку "04" шляхом встановлення  таких умов реалізації послуг, які неможливо було б встановити за умови існування значної конкуренції на ринку;

- на Товариство накладено штраф  у розмірі 5000 (п’ять тисяч) грн..

- і зобов’язано ВАТ «Вінницягаз»  в місячний термін усунути порушення та вжити заходів з метою запобігання аналогічних порушень у майбутньому.

У встановлені Законом України "Про захист економічної конкуренції" строки рішення від  15.06.2007 року № 26-рш оскаржено не було. Рішенням  адміністративної колегії відділення від 03.10.2007 року № 45-рш за результатами  розгляду звернення ВАТ "Вінницягаз" відстрочено сплату штрафу накладеного рішенням від 15.06.2007 року № 26-рш.

В грудні 2007 року відкрите акціонерне товариство  по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" (далі - Товариство) звернулося в господарський суд Вінницької області з позовом до Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсними та скасування рекомендацій Адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16 листопада  2007 року N 35-рек "Про припинення дій, в яких містяться ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції" , якими рекомендовано припинити дії, які  містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції та вжити заходи для усунення причин виникнення цього порушення  та наслідків, а саме:

- не висувати ФОП Заведея М.І. вимог для укладення договору стосовно надання інформаційно-довідкових послуг, пов"язаних з  використанням оперативного зв"язку "04",  а також послуг, які надаються  аварійно-диспетчерськими службами Ямпільського управління  газового господарства, які заявник не має змоги виконати  до отримання дозволу Держнаглядохоронпраці на надання послуг з постачання газу, з метою отримання якого ФОП Заведея М.І. необхідно звертатися до Товариства для укладення даного договору;

- надати заявнику інформацію щодо скасування вимоги "надати реєстри абонентів на газобалонні установки яких у ФОП Заведея М.І. заведена експлуатаційна  документація та яким  ФОП Заведея М.І. проводить реалізацію газу", для укладення договору  та запропонувати заявнику надати проект договору, яким передбачити внесення даної інформації за умов появи в заявника абонентів після  отримання ним дозволу Держнаглядохоронпраці.

Позовна заява № 07-15-2130 від 14.12.2007 року не підлягає розгляду в господарських судах України.

Відповідно до статті12 ГПК України господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;  2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Статтею 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що   заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Рекомендації органу Антимонопольного комітету України про припинення дій, в яких міститяться ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції не є актом державного органу у розумінні статті 12 Господарського процесуального кодексу України, а тому господарському суду не підвідомчі справи зі спорів про визнання таких рекомендацій  недійсними та їх скасування.

Оспорювані рекомендації за своєю правовою природою не є тим актом, який може бути предметом судового розгляду в господарських судах, оскільки лише відображають певні рекомендації, а саме -  пропонує  Товариству  припинити дії, в яких містяться ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що не свідчить про безпосереднє порушення прав і законних інтересів Товариства у зв'язку прийняттям цих рекомендацій.

Окрім того, оспорювані рекомендації приймалися не Відділенням, а адміністративною колегією Відділення - посадовими особами відповідача і що Товариством не подано доказів невідповідності оспорюваних рекомендацій вимогам чинного законодавства або компетенції адміністративної колегії Відділення.

Тому  враховуючи викладене в прийнятті позовної заяви №07-15-2130 від 14.12.2007 року  слід відмовити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У прийнятті позовної заяви  № 07-15-2130  від 14.12.07   відмовити.

2. Позовні матеріали  на 30-тиаркушах повернути позивачу.

3. У відповідності з п. 2 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.10.93 р. № 7-93 державне мито у сумі 85,00 грн.,  перераховане за платіжним дорученням  № 7190    від 10.12.2007 р.  ,   підлягає поверненню.

4. Відповідно до п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України №1258 від 21.12.05 "Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення  судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ", внесені  для оплати витрат  з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу грошові кошти в сумі 118,00 грн., перераховане за платіжним дорученням  № 7191 від 10.12.2007 р. ,  підлягають поверненню.

5. Ухвалу з позовними матеріалами на 30-ти аркушах надіслати позивачу. Копію ухвали надіслати  відповідачу.

Суддя