КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2007                                                                                           № 38/331

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Андрієнка  В.В.

суддів:            Малетича  М.М.

Студенця  В.І.

За участю представників:

від позивача - Шиманська О.В.

від відповідача - Литовченко Н.В., Анісіфоров В.О.

від третьої особи - Шиманська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного малого підприємства "Аніко"

на рішення Господарського суду м.Києва від 24.10.2007

у справі № 38/331 (Власов Ю.Л.)

за позовом                               Шевченківської районної у м. Києві ради

до                                                   Приватного малого підприємства "Аніко"

третя особа           Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради

про                                                  витребування майна

ВСТАНОВИВ:

Шевченківська районна у м. Києві рада звернулась до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про  витребування із чужого незаконного володіння Приватного малого підприємства “Аніко” нежилого приміщення загальною площею 32,6 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Пирогова, 5, виселення його з даного приміщення та зобов’язання Відповідача передати Позивачу за актом прийому-передачі нежиле приміщення загальною площею 32,6 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Пирогова, 5.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.10.2007 позовні вимоги задоволені.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся  до Київського апеляційного господарського суду  з апеляційною скаргою,  в якій просить  рішення  скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував та порушив норми процесуального та матеріального  права.

Зокрема заявник посилається на те, що договір оренди від 20.04.2006 р.  був продовжений на той самий термін, і на таких самих умовах.

Позивач просив рішення залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів відзначає  наступне.

20.04.06р. між сторонами був укладений договір №1583/2 оренди нежилих приміщень територіальної громади Шевченківського району м. Києва, відповідно до якого Позивач зобов’язався передати, а Відповідач –прийняти у тимчасове платне користування (оренду) нежиле приміщення (будівлю, споруду), а саме напівпідвал площею 32,6 кв.м. (надалі об’єкт оренди), згідно поповерхового плану приміщення, за адресою: м. Київ, вул. Пирогова, 5 літ. “А”.

Згідно із п.3.2.18 договору при поверненні об’єкту оренди за актом вставленого зразка не пізніше, ніж за 10 робочих днів з дня надіслання письмового повідомлення про повернення, Відповідач зобов’язаний передати об’єкт оренди, обладнання, інвентар та інше майно у тому стані, у якому воно було передане за актом в оренду, з урахуванням нормального зносу.

Згідно з п.3.2.19. договору після припинення дії даного договору до моменту повернення об’єкту оренди Позивачу за актом приймання-передачі, Відповідач зобов’язаний вносити плату за фактичне користування об’єктом оренди в розмірі орендної плати, а також відшкодовувати витрати на утримання прибудинкової території та інші витрати загального користування, сплачувати комунальні послуги, витрати на обслуговування внутрішньо-будинкових мереж та обладнання.

Відповідно до п.8.2., 8.4. договору строк дії договору встановлений з 20.04.2006р. по 20.02.2007р. Даний договір припиняє дію або розривається достроково в разі закінчення строку, на який його було укладено.

23.12.06р. Позивачем був направлений Відповідачу лист від 22.12.06р., в якому Позивач вимагав у 7-денний термін з моменту закінчення договору (20.02.07р.) звільнити від власного майна та повернути за актом нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Пирогова, 5, загальною площею 32,6 кв.м.

Направлення вказаного листа Відповідачу підтверджується описом вкладення в цінний лист, відправленим на дві адреси Відповідача: м. Київ, вул. Крейсер “Аврора”, б.1, корп.2, кв.86 (юридична адреса згідно довідки з ЄДРПОУ) та м. Київ, вул. Пирогова, 5.

Спір у справі виник з причини не звільнення відповідачем нежитлового приміщення після закінчення терміну дії договору оренди.

Згідно з ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст.764, 785 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. У разі припинення договору найму наймач зобов’язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно з ст.17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно із ч.1 ст.27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Як вказано вище, Позивач до закінчення терміну дії договору направив Відповідачу лист з вимогою у 7-денний термін з моменту закінчення договору (20.02.07р.) звільнити від власного майна та повернути за актом нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Пирогова. 5, загальною площею 32,6 кв.м.

Судом встановлено, що Відповідач після закінчення строку дії договору оренди вказане приміщення не звільнив, та не передав його за актом Позивачу.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України “Про власність” власник має право вимагати повернення (віндикації) свого майна з чужого незаконного володіння. Відповідно до ст.387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати свої майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Незаконним є володіння чужим майном без законних підстав або коли такі підстави раніше були, а потім відпали, наприклад, після закінчення строку договору майнового найму, що підтверджується абз.2 п.5 Роз’яснення Вищого арбітражного суду від 02.04.1994р. №02-5/225 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з судовим захистом права державної власності”.

Оскільки підстави законного володіння Відповідачем вказаним приміщенням відпали 20.02.07р. після закінчення дії договору оренди, вимоги позивача про витребування відповідного майна є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Посилання апелянта на те, що оскільки  ним оплачувались виставлені позивачем рахунки, отже  договір  оренди є чинним, не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги, з огляду на те, що  пунктом 3.2.19 договору передбачено, що після припинення дії даного договору до моменту повернення об’єкту оренди Позивачу за актом приймання-передачі, Відповідач зобов’язаний вносити плату за фактичне користування об’єктом оренди в розмірі орендної плати, а також відшкодовувати витрати на утримання прибудинкової території та інші витрати загального користування, сплачувати комунальні послуги, витрати на обслуговування внутрішньо-будинкових мереж та обладнання.

З урахуванням викладеного судова колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 24.10.2007 року у справі № 38/331 про задоволення позовних вимог прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору.

У зв`язку з цим підстав для скасування прийнятого рішення Київський апеляційний господарський суд не вбачає, а отже апеляційна скарга Приватного малого підприємства «Аніко» підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м. Києва від 24.10.2007 року у справі № 38/331 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного малого підприємства «Аніко»- без задоволення.

Головуючий суддя                                                                      Андрієнко  В.В.

Судді                                                                                          Малетич  М.М.

Студенець  В.І.

10.12.07 (відправлено)