ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

18.12.07 р.                                                                                     Справа № 15/268пд

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за скаргою стягувача (позивача) відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” () в особі структурної одиниці Приазовських електричних мереж

до боржника (відповідача) комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу” () в особі відокремленого підрозділу Маріупольського регіонального виробничого управління

на дії відділу державної виконавчої служби Ворошиловського РУЮ м. Донецька.

за участю представників сторін:

від стягувача (позивача): Кажара О.І.  за довіреністю № 224-07 від 22.01.2007 р.

від боржника (відповідача): не з’явився

від ВДВС Ворошиловського РУЮ: Подлєсна М.Г. за довіреністю б/н від 18.12.2007 р.

Рішенням господарського суду Донецької області від 16.10.2007 р. по справі № 15/268пд було зобов’язано відповідача укласти та підписати з позивачем додаткову угоду б/н від 31.07.2007 р. до договору № 10/2031 від 01.01.2004 року у редакції позивача (постачальника за договором) та стягнути з комунального підприємства “Компанія “Вода Донбасу” в особі відокремленого підрозділу Маріупольського регіонального виробничого управління на користь відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” в особі Приазовських електричних мереж витрати по сплаті держмита у сумі 85,00 грн. та витрати на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн.

29.10.2007 р. господарським судом виданий наказ про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області № 15/268пд від 29.10.2007 р.

До суду від відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” в особі Приазовських електричних мереж надійшла скарга на дії відділу державної виконавчої служби у Ворошиловському районі м. Донецька, що виразилися у винесенні постанови державного виконавця від 15.11.2007 р. про відмову у прийнятті до виконавчого провадження наказу господарського суду Донецької області від 29.10.2007 р. на виконання рішення від 16.10.2007 р. по справі № 15/268пд.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України скарги на  дії  чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть  бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення  оскаржуваної  дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Ухвалою від 07.12.2007 р. було призначено розгляд вказаної скарги у судовому засіданні.

18.12.2007 р. від ВДВС Ворошиловського РУЮ у м. Донецьку надійшов відзив на скаргу з якого вбачається, що у виконавчому документі вказані два вида виконавчих дій, які передбачають різні строки виконання, тому підставою для винесення вказаної постанови є п. 7 ст. 26 Закону України „Про виконавче провадження”. На думку держвиконавця, в даному випадку стягувачу треба надати на виконання два окремих виконавчих документа на стягнення суми та на зобов’язання виконати певні дії.

Розглянувши скаргу на дії державного виконавця, господарський суд встановив наступне:

Після винесення рішення від 16.10.2007 р. по справі № 15/268пд, 29.10.2007 р. господарським судом було виданий наказ на примусове виконання вказаного рішення, у якому зобов’язано відповідача укласти та підписати з позивачем додаткову угоду б/н від 31.07.2007 р. до договору № 10/2031 від 01.01.2004 року у редакції позивача (постачальника за договором) та стягнути з комунального підприємства “Компанія “Вода Донбасу” в особі відокремленого підрозділу Маріупольського регіонального виробничого управління на користь відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” в особі Приазовських електричних мереж витрати по сплаті держмита у сумі 85,00 грн. та витрати на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн.

Стягувач за цим наказом –  відкрите акціонерне товариство “Донецькобленерго” в особі структурної одиниці Приазовських електричних мереж, звернувся до ВДВС Ворошиловського РУЮ у м. Донецьку згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 Закону України „Про виконавче провадження” із заявою вих. № 1694 від 31.10.2007 р. про відкриття виконавчого провадження.

Старший державний виконавець ВДВС Ворошиловського РУЮ у м. Донецьку Подлєсна М.Г в процесі перевірки вказаної заяви стягувача встановила, що на виконання направлено наказ № 15/268пд від 29.10.2007 р. господарського суду Донецької області, у якому вказані два вида виконавчих дій, а саме: виконання певних дій та стягнення суми боргу. На її думку у такому випадку треба надати на виконання два окремих виконавчих документа на стягнення суми та на зобов’язання виконати певні дії. Тому, на підставі ст. 26 п.7 Закону України „Про виконавче провадження” нею було відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження.

Стягувач вважає вказану постанову держвиконавця незаконною, посилаючись на те, що зміст виконавчого документу по цій справі відповідає вимогам статті 19 Закону України „Про виконавче провадження”, крім того у своїй заяві за вих. № 1694 від 31.10.2007 р.  він просить відкрити виконавче провадження на підставі вищевказаного наказу від 29.10.2007 р.  по справі № 15/268пд тільки в частині стягнення з боржника (відповідача) на користь стягувача (позивача) загальної заборгованості в сумі 203,00 грн., що складається з витрат по сплаті держмита у сумі 85,00 грн. та витрат на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн.

Тому, згідно ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України стягувач звернувся із даною скаргою на дії органу ДВС до господарського суду Донецької області, де просить суд визнати дії держвиконавця незаконними, скасувати постанову держвиконавця, зобов’язати відділ ДВС прийняти до виконання наказ господарського суду.

Дії державного виконавця при виконанні рішення суду регламентовані Законом України „Про виконавче провадження”.

Так, згідно п.7 ст. 26 Закону України „Про виконавче провадження” державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших обставин, передбачених законом, які виключають здійснення виконавчого провадження.

Нормою ст. 19  того ж Закону передбачено, що у виконавчому документі повинні бути зазначені:

1) назва документа, дата видачі та найменування органу, посадової особи, що видали документ;

2) дата і номер рішення, за яким видано виконавчий документ;

3) найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за його наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за його наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші відомості, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, такі як дата і місце народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання чинності рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, вищевказаний закон не обмежує суд зазначати у наказі згідно  резолютивної частини рішення два вида виконавчих дій, а саме: зобов’язання відповідача укласти та підписати з позивачем додаткову угоду б/н від 31.07.2007 р. до договору № 10/2031 від 01.01.2004 року у редакції позивача (постачальника за договором) та стягнення  з відповідача витрат по сплаті держмита у сумі 85,00 грн. та витрат на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн.

Крім того, стягувач не надав заяву на виконання одночасно обох видів дій, передбачених рішенням суду. Його заява стосувалася лише стягнення коштів.

На підставі викладеного, судом встановлено, що старший державний виконавець ВДВС Ворошиловського РУЮ у м. Донецьку Подлєсна М.Г в процесі перевірки вказаної заяви стягувача № 1694 від 31.10.2007 р. про відкриття виконавчого провадження дійшла хибного висновку про те, що у такому випадку треба надати на виконання два окремих виконавчих документа на стягнення суми та на зобов’язання виконати певні дії.

Таким чином, суд дійшов висновку про невідповідність оскаржуваної постанови вищевказаним вимогам Закону України „Про виконавче провадження” в частині відсутності законних підстав для її винесення, а посилання на норму ст. 26 п. 7 Закону України „Про виконавче провадження” про відмову державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших обставин, передбачених законом, які виключають здійснення виконавчого провадження, є необґрунтованими, так як не доведено, які це саме інші обставини, передбачені законом, мали місце в даному випадку для відмови у прийнятті наказу господарського суду Донецької області від 29.10.2007 р. на примусове виконання рішення від 16.10.2007 р. по справі № 15/268пд, окрім об’єднання у цьому наказі двох видів виконавчих дій.

Згідно ст. 8 Закону України „Про виконавче провадження” контроль за своєчасністю, правильністю, повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, та керівник вищестоящого органу. Керівник державної виконавчої служби при здійсненні контролю за діями державного виконавця під час виконання рішень, якщо вони суперечать вимогам Закону, вправі своєю постановою скасувати постанову, акт, інший процесуальний документ, винесений у виконавчому провадженні державним виконавцем, який йому підпорядкований, зобов’язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, передбаченому цим Законом.

Тому скарга боржника підлягає задоволенню, а незаконна постанова – обов’язковому скасуванню керівником органу державної виконавчої служби.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4-5; 86; 121-2 ГПК України, господарський суд, –

УХВАЛИВ:

Скаргу на дії держвиконавця відділу державної виконавчої служби Ворошиловського  районного управління юстиції у м. Донецьку задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця ВДВС Ворошиловського РУЮ у м. Донецьку Подлєсної М.Г щодо відмови у прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження такими, що не відповідають вимогам Закону України „Про виконавче провадження”.

Зобов’язати начальника відділу державної виконавчої служби Ворошиловського  районного управління юстиції у м. Донецьку скасувати постанову від 15.11.2007 р. по справі № 15/268пд старшого державного виконавця ВДВС Ворошиловського РУЮ у м. Донецьку Подлєсної М.Г про відмову у прийнятті до провадження наказу господарського суду Донецької області по справі № 15/268пд від 29.10.2007 р. як незаконну та відкрити виконавче провадження за заявою стягувача № 1694 від 31.10.2007 р. на примусове виконання рішення суду по справі № 15/268пд від 16.10.2007 р. згідно наказу суду від 29.10.2007 р. про стягнення з комунального підприємства “Компанія “Вода Донбасу” в особі відокремленого підрозділу Маріупольського регіонального виробничого управління на користь відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” в особі Приазовських електричних мереж судових витрат, а саме: витрат по сплаті держмита у сумі 85,00 грн. та витрат на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн.

Дана ухвала суду набирає чинності у день її ухвалення судом.

Суддя                                                                                            Богатир К.В.