ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м     У к р а ї н и
РІШЕННЯ

20 лютого 2007 р.           Справа 6/75-07

за позовом:Приватного підприємства "Восход-України", с. Дерев'яна, Обухівського району Київської області

до:Малого приватного підприємства "Овис", м.Могилів-Подільський

про визнання договору неукладеним

Головуючий суддя     Говор Н.Д.

При секретарі судового засідання Мовчан Г.

Представники

позивача :       не з’явився

відповідача :   О.Вдовенко –директор, О.Демещук ( дор. від  14.09.06)

Місце розгляду справи  : приміщення суду к.1107

ВСТАНОВИВ :

Подано позов про  визнання  неукладеним Договору від 28.12.2005 р. між  МПП „Овис” та ПП „Восход - України”

Позов мотивований тим, що при укладанні договору від 22.12.2005 р. сторонами не було досягнуто згоди з усіх істотних умов, зокрема стосовно предмету, ціни та строку дії договору. На думку позивача про неукладеність договору свідчать протиріччя , які роблять неможливим визначення строків виконання робіт та їх ціни.

Відповідач у відзиві  від 12.02.2007 р. та його представник у судовому засіданні проти позову заперечує з тих підстав, що предметом договору є правовідношення підряду, за яким одна сторона зобов’язується виконати роботу, а друга прийняти та оплатити виконану роботу. Предметом договору є виготовлення та встановлення відповідачем на заводі позивача  автоматизованої системи управління  та приймання і оплата їх позивачем по ціні, яку сторони визначили у п.п. 3.1 та 3.2. Договору. Також вважає, що сторонами визначено порядок оплати та строк виконання робіт у п.2 та п.4 Договору. Також вважає договір укладеним і тому, що сторони здійснили дії по його виконанню.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 16 ЦК України      способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування  збитків  та  інші   способи   відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади,  органу  влади  Автономної  Республіки  Крим  або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений  договором або законом.

Вимога про визнання угоди неукладеною не може бути предметом позову у  справі,  оскільки  статтею  16  ЦК  України  не встановлено відповідного способу захисту цивільного права. По суті така вимога спрямована на встановлення факту,  який  має  юридичне значення,   а   не  на  поновлення  порушеного  права  або  захист охоронюваного законом  інтересу.  Цей  факт  може  встановлюватися господарськими  судами  лише  у  разі  вирішення  спору  про право цивільне. Його встановлення є елементом оцінки фактичних обставин справи та обгрунтованості вимог.

Вказаний висновок відповідає позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 14.01.2002 р.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції органи державної (в тому числі судової) влади, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі , в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 2 статті 83 ГПК  передбачено право господарського суду  щодо виходу за межі позовних вимог (за наявності передбачених цією нормою умов, і про це є клопотання заінтересованої сторони), але не зміни таких вимог на власний розсуд чи спонукання до їх уточнення.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у позові про визнання договору неукладеним.

Керуючись   ст.   ст. 22,33,49, 82, 84,85,115, 116 ГПК України ,-

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Суддя                                             Говор Н.Д.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.85ГПК України  22.02.07