СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.07                                                                                 Справа № 18/388пн.

Суддя Корнієнко В.В., розглянувши матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Луганський фонд підтримки підприємництва», м. Луганськ

до товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Клен», м. Луганськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача – мале приватне підприємство «Виробничо-комерційна фірма «Варіант-К», м. Луганськ

про спонукання звільнити нежитлове приміщення

за участю представників сторін:

від позивача:                   Блащук В.І. за дов. від 12.07.2007;

від 1-го відповідача:               не прибув;

від 3-ї особи:                         Довженко Ю.В. за дов. від 02.08.2007.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про спонукання відповідача звільнити нежитлове приміщення площею 111,2 м2, розташоване за адресою: м. Луганськ, кв. Єрьоменко, 7, яке орендувалося відповідачем.

Позивач обґрунтовує свої вимоги закінченням строку дії договору суборенди, який раніше був укладений між відповідачем та 3-ю особою .

Відповідач витребувані матеріали суду не подав його представник в судове засідання не прибув.

Третя особа витребувані матеріали суду не подала.

Справа розглядається за наявними в ній документами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

На підставі свого статуту та установчого договору від 09.08.1994 позивач має право володіння та користування (господарського відання) приміщенням загальною площею 2578,23 м2, яке розташоване за адресою: м. Луганськ, кв. Єрьоменко, 7.

17.08.1994 між позивачем та 3-ю особою (МПП ВКФ «Варіант-К») був укладений договір оренди № 2 згідно якому, позивач передав 3-й особі в оренду строком до 23.05.2034 приміщення площею 188 м2 (на 1-му поверсі) та площею 360 м2 (на 3-му поверсі), розташовані за адресою: м. Луганськ, кв. Єрьоменко, 7 (які знаходилися у його господарському віданні).

Вказаним договором встановлено, що орендар має право здавати за своїм бажанням в суборенду орендовані приміщення.

10.11.2003 між третьою особою та відповідачем укладено договір суборенди нежитлового приміщення № 10 згідно якому, третя особа передала відповідачу в суборенду строком на 2 роки (до 10.11.2005) нежитлове приміщення площею 111,2 м2, розташоване за адресою: м. Луганськ, кв. Єрьоменко, 7 (яке орендувалося у позивача за договором оренди від 17.08.1994 № 2).

Позивач зазначив, що строк вказаного договору суборенди закінчився 10.11.2005, однак, відповідач орендоване приміщення не звільнив, третій особі його не передав.

На підставі викладеного позивач заявив вимоги про спонукання відповідача звільнити нежитлове приміщення площею 111,2 м2, розташоване за адресою: м. Луганськ, кв. Єрьоменко, 7, яке орендується третьою особою.

Відповідач та третя особа витребувані матеріали суду не подали.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав:

Згідно ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства,  установи, організації, інші юридичні особи (у тому  числі  іноземні),  громадяни,  які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх  порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Судом встановлено, що право володіння та користування приміщенням, щодо якого заявлено позовні вимоги, передане позивачем третій особи на строк до 23.05.2034 за договором оренди від 17.08.1994 № 2.

На час дії вказаного договору оренди позивач не має права володіти та користуватися вказаним приміщенням.

Тому, незвільнення відповідачем зазначеного приміщення ніяким чином не зачіпає прав позивача на це приміщення.

Враховуючі, що права і охоронювані законом інтереси позивача відповідачем не порушені, в позові слід відмовити.

Крім того, ні позивачем ні 3-ю особою не доведено факт незаконності володіння відповідачем нежитловим приміщенням щодо якого заявлено позовні вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 774 ЦК України до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Позивач зазначив, що відповідач продовжує користуватися приміщенням після закінчення строку договору суборенди.

Однак, позивач не подав суду доказів, що орендодавець (третя особа) протягом одного місця після закінчення строку договору оренди заперечував проти поновлення договору на строк, який був раніше встановлений договором (на 2 роки).

Враховуючи неподання суду відповідних доказів ні позивачем, ні 3-ю особою, суд вважає зазначений договір суборенди поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (на 2 роки), тобто до 10.11.2007.

Таким чином, законних підстав зобов’язувати відповідача звільнити орендоване ним приміщення, позивач не навів.

За таких обставин, в позові слід відмовити в зв’язку з необґрунтованістю та безпідставністю позовних вимог.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          В позові відмовити.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

18 вересня 2007 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Рішення, оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України, підписано 24 вересня 2007 р.

На підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                                                 В.В. Корнієнко