ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

20.11.07
Справа №1/191-пд-07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського
суду у складі:

Головуючий суддя Хуторной В.М. судді  Хуторной В.М.    , Зубкова Т.П.  , Коробка Н.Д.

при секретарі Соколові А.А.

В
присутності представників від позивача Сонько В.В., довіреність від 15.12.06
р.; від відповідача - ОСОБА_2, довіреність від 11.07.07 р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу
Фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 на рішення
господарського суду Херсонської області від 07.08.2007 р. по справі № 1/191-ПД-
07

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім «Адамант», м. Херсон (далі ТОВ «ТД Адамант»);

до
відповідача: Фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, с.
Раденськ, Цюрупинський район, Херсонська область (далі СПД ОСОБА_1);

про
розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького
апеляційного господарського суду № 3072 від 19.11.2007 р. справу № 1/191-ПД-07
передано для розгляду колегії у складі: Хуторного В.М. (доповідач), Зубкова
Т.П., Коробка Н.Д., якою справа прийнята до розгляду.

Рішенням господарського суду Херсонської області від
07.08.2007 р. по справі № 1/191-ПД-07 (суддя Губіна І.В.) позовні вимоги
задоволено. Розірвано договір постачання обладнання від 08.08.2006 року, який
укладений між ТОВ «ТД Адамант» та СПД ОСОБА_1, стягнуто з відповідача на
користь ТОВ «ТД Адамант» судові витрати на загальну суму 203 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що у зв'язку з тим, що
відповідач не забезпечив покупця інформацією, що підлягала викладенню у
належним чином оформленій технічній документації, яка фактично позивачеві не
надавалася, позивач не має можливості це обладнання ввести в експлуатацію,
надані до продукції паспорти носять лише рекламний характер. Згідно ч. 5 ст. 15
Закону України «Про захист прав споживачів» у разі неможливості використання
придбаної продукції за призначенням - споживач має право вимагати надання у
прийнятно короткий строк належної інформації, але не більше місяця. Якщо
інформацію в обумовлений строк не буде надано, споживач має право розірвати
договір і вимагати відшкодування збитків.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, СПД
ОСОБА_1, відповідач по справі, звернувся з апеляційною скаргою в якій зазначає,
що рішення прийнято з порушенням та неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права, при невідповідності висновків,
викладених у рішенні, обставинам справи, недоведеності обставин, що мають
значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими. На
думку заявника апеляційної скарги, судом неправомірно не прийнято до уваги в
якості доказу лист ДП «Дніпростандартметрологія» від 05.06.07 р. № 15-42/703.
Ліцензійний договір не може розглядатися як додаток до спірного договору,
оскільки має відмінний від нього предмет спору та є самостійним договором. Крім
того, вказує, що ні спірним договором, ні чинним законодавством не передбачено
обов'язку відповідача передати будь-які документи, у тому числі й технічні
паспорти та сертифікати на даний товар, норми Закону України «Про захист прав
споживачів» не підлягають застосуванню до даних правовідносин, а суд повинен
був дійти висновку про відсутність підстав для задоволення позову, через те, що
позивачем не доведено факту порушення відповідачем істотних умов спірного
договору, у тому числі наявність встановлено договором або законодавством
України обов'язку відповідача надати позивачу певні документи на товар.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав
вимоги, викладені в апеляційній скарзі, просить їх задовольнити, а рішення суду
першої інстанції скасувати.

ТОВ «ТД Адамант», позивач по справі, у поданому суду
відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що рішення є законним та таким, що
відповідає фактичним обставинам справи, згідно отриманих відповідей науково-дослідних
інститутів на адвокатські запити, спірне обладнання не підлягає обов'язковій
сертифікації в Україні, але технічні паспорти не відповідають вимогам діючих
нормативно-правових актів, на підставі чого можна зробити висновок, що поставка
спірного обладнання була здійснена без надання необхідної експлуатаційної
документації, просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

За клопотанням представників сторін судовий процес
здійснювався без фіксації технічними засобами, за їх згодою у судовому
засіданні 20.11.2007 р. оголошено лише вступну та резолютивну частини
постанови.

Відповідно до ст. 99 ГПК України, апеляційний
господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується
правами наданими суду першої інстанції.

Згідно ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський
суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Сутність спору:

Між сторонами по справі 08.08.2006 року укладений
договір постачання обладнання. Відповідно до п. 1.1 договору постачальник
(відповідач) зобов'язався виготовити і передати у власність покупцю (позивачу)
комплект обладнання для виготовлення біодизеля потужністю 2500 літрів на добу ,
а покупець зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату
на умовах даного договору.

Згідно п. 1.2 предметом постачання визначено наступний
товар:

- універсальний змішувач (реактор)-1, змішувач розчину
каталізатора -1, промивка -1, насоси -3.

Пунктом 2.2 цього договору передбачено, що узгодження
уточнених характеристик та додаткових вимог щодо якості та комплектності, не
передбачених у п. 1.2, 2.1 даного договору, здійснюється сторонами в окремому
порядку.

Сторонами було у той же день укладено ліцензійний
договір про передачу ноу-хау (далі ліцензійний договір). Пунктом 3.1
ліцензійного договору передбачено, що уся технічна документація, необхідна та
достатня для виробництва продукції за ліцензією має вигляд та об'єм повністю
узгоджений з ліцензіатом (позивач) і передається йому ліцензіаром (відповідач)
у 2-дений термін з дня отримання плати за цим договором.

Ліцензіар заявляє, що технічна документація та інші
матеріали, що передаються ліцензіату будуть комплектно та якісно виконанні (п.
5.3. ліцензійного договору).

ТОВ «ТД Адамант» отримано обладнання 29.09.06 р. згідно
акту приймання-передачі та видаткової накладної, станом на 29.09.06 р. сплачено
його вартість (а. с. 9-14).

Згідно листа № 3/185 від 05.07.07 р. Державного
науково-виробничого підприємства «Виконсервпроект» не можливе використання
обладнання ТОВ «ТД Адамант» без сертифікатів відповідності та розробки
проектно-кошторисної документації на будівництво цеху по виробництву
біодизельного палива.

Листом-вимогою № 5 від 14.01.07 р. ТОВ «ТД Адамант»
зверталася з вимогою до СПД ОСОБА_1 та запропонував надати перелічені в листі
документи або розірвати договір постачання обладнання та повернути все отримане
за договором. Повідомленням № 6 від 09.02.07 р., повідомленням № 12 від 17.05.07
позивач відмовлявся від договору постачання обладнання від 08.08.06 р., вказані
звернення відповідачем залишені без відповіді у зв'язку з чим ТОВ «ТД Адамант»
звернулося до суду з вимогою розірвати договір постачання обладнання від
08.08.06 р.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування норм процесуального права при винесенні
оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 651 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо
інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором
або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок
завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Спірний договір від 08.08.2006 р. за своєю правовою
природою є договором постачання, оскільки момент оплати не збігається із
терміном переходу права власності на обладнання.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором
поставки продавець (постачальник),  який
здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується  передати у встановлений строк (строки) товар
у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в
інших  цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується
прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки
застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено
договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частин 2 та 3 ст. 180 Господарського
кодексу господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у
передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних
умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів
даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути
досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у
будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Проаналізувавши зміст договору постачання обладнання від
08.08.2006 р., колегія суддів приходить до висновку, що сторонами у
передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних
умов: предмету, ціни та строку дії договору, а також про його відповідність
вимогам законодавства, що ставляться для договорів даного виду.

Виконання умов договору підтверджено актом приймання -
передачі обладнання від 29.09.06 р., відповідно до якого комплект обладнання
передано в повному обсязі та технічно справному стані, платіжними дорученнями,
видатковою та податковою накладними (а. с. 9-14).

Позовні вимоги ТОВ «ТД Адамант» обґрунтовує, зокрема ст.
ст. 662, 666 ЦК України.

Згідно ч. 2. ст. 662 ЦК України, продавець повинен
одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи
(технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають
переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 666 ЦК, якщо приналежності товару
або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений
строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути
товар продавцеві.

Договором постачання обладнання від 08.08.06 р.
визначено, що предметом постачання є універсальний змішувач (реактор)-1,
змішувач розчину каталізатора -1, промивка -1, насоси -3; узгодження уточнених
характеристик та додаткових вимог щодо якості та комплектності, не передбачених
у п. 1.2, 2.1 даного договору, здійснюється сторонами в окремому порядку,
доказів такого узгодження окремого переліку документів щодо предмету договору
не надано сторонами, тому договором від 08.08.06 р., як і актами цивільного
законодавства, не встановлено обов'язку передання покупцеві переліку будь-яких
документів на обладнання, що є предметом вказаного договору.

Крім того, придбане позивачем обладнання не підлягає
обов'язковій сертифікації на території України, відповідно до вимог ст. ст. 13,
15 Декрету Кабінету Міністрів України «Про стандартизацію та сертифікацію»,
через відсутність у Переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в
Україні, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 01.02.05 р. №
28, що підтверджується Листом № 2474-01/31 від 24.10.07 р. Державного
підприємства «Херсонський регіональний центр стандартизації, метрології та
сертифікації» Держспоживстандарту України.

Таким чином, підстави для розірвання спірного договору
відсутні, оскільки у ньому відсутня умова щодо можливості розірвання договору в
односторонньому порядку, а ст. 651 ЦК України не підлягає застосування через
недоведеність істотного порушення відповідачем умов договору постачання
обладнання від 08.08.2006 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ГПК кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Відповідачем в судовому засіданні надано технічне
завдання на виготовлення комплексу BD-Z-1000, інструкція з експлуатації
вказаного комплексу, що спростовують доводи з приводу відсутності вказаних
документів, докази витребування яких позивачем від відповідача, на відміну від
паспортів та сертифікатів, також не надано. Зазначені вимоги можуть бути
предметом окремого спору.

Посилання позивача на нібито невідповідність документів
на придбане обладнання та самого обладнання державним стандартам України, а
відповідно втрати від його неналежної якості, також можуть бути іншим предметом
спору.

Згідно преамбули Закону України «Про захист прав
споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII він регулює відносини між
споживачами товарів,  робіт і послуг та
виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних
форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає  механізм їх захисту та основи реалізації
державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Пунктом 22 статті 1 Закону України «Про захист прав
споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або
має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не
пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого
працівника.

Враховуючи, що придбання обладнання біодизелю позивачем
не може вважатися таким, що придбане фізичною особою для особистих потреб,
безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю, посилання суду на
застосування норм Закону України «Про захист прав споживачів» є помилковим,
оскільки спірні правовідносини не підпадають під його регулювання.

Крім того, колегія суддів не погоджується з висновком
суду першої інстанції щодо оцінки ліцензійного договору про передачу ноу-хау в
якості додатку до договору постачання обладнання.

Виконання або розірвання ліцензійного договору про
передачу ноу-хау від 08.08.06 р. не є предметом спору по даній справі,
стосується авторських прав, а спір з приводу належного виконання підлягає
розгляду за іншими нормами права.

Згідно ч. 1 ст. 1109 ЦК України за ліцензійним договором
одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на
використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах,
визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та
іншого закону.

Предметом ліцензійного договору про передачу ноу-хау від
08.08.06 р., підписаного сторонами по справі, є не внесення доповнень або змін
до договору постачання обладнання від 08.08.07 р. шляхом узгодження уточнених
характеристик та додаткових вимог щодо якості та комплектності обладнання, а
надання в користування об'єкту інтелектуальної власності через передачу
невиключної ліцензії на ноу-хау (знання досвід, секрети виробництва, біодизеля
та устрій спеціального обладнання), також ліцензійний договір не містить
посилань, які б пов'язували його з договором постачання обладнання від 08.08.07
р., як з основним договором.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про
наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції через
невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду
обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права згідно
пунктів 3, 4 частини 1 ст. 104 ГПК.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 101 - 105
Господарського процесуального кодексу України , суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 задовольнити, рішення господарського суду
Херсонської області від 07.08.2007 р. по справі № 1/191-ПД- 07 скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю
«Торговий дім «Адамант» (73000, вул. 49-ї Гвардійської дивізії, 18, корп. 5,
кв. 10, м. Херсон, код ЄДР 33726222, р/р в ВАТ «Райффайзенбанк Банк
Аваль» м. Херсон, МФО 352093) на користь Фізичної особи - суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ЄДР НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2) 42
грн. 50 коп. витрат за апеляційний перегляд справи.

Постанову оформлено відповідно до ст. 84 ГПК України
26.11.2007 р.

Головуючий суддя Хуторной В.М.

судді  Хуторной В.М.

Зубкова Т.П.  Коробка Н.Д.