ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.11.07

Справа № 15/167-07.

за
позовом Відкритого акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково -
виробниче об'єднання ім. М.В.Фрунзе»

до
відповідача КАДРО Диш Тіджарет Ілетіщім ве Макіна Санамі Тіджарет Лімітед
Щіркети, Туреччина

про
стягнення 6 812 448, 50 доларів США та спонукання внести зміни до
контракту

СУДДЯ   Резниченко О.Ю.

За
участю представників:

від
позивача: Жуков В.М., довіреність №18-7/1342 від 01.08.2007р.

від
відповідача: Губенко Е.В., довіреність №09610 від 01.05.2007р.

Суть спору: Позивач просить стягнути з
відповідача  6 812 448, 50 доларів США
заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання відповідачем  термінів виконання грошових зобов'язань,
передбачених контрактом від 10.03.2006р. №26501/4/146  та спонукати відповідача  укласти доповнення №6 до контракту від
10.03.2006р. №26501/4/146 в редакції  позивача.

Позивач
в судове засідання 17.05.2007р. подав заяву про відмову від позову №18-7/761
від 14.05.2007р. у частині спонукання відповідача внести зміни до контракту від
10.03.2006р. №26501/4/146, інша позовна вимога ним залишена без змін. Тому,
відповідно до ст. 22 ГПК України судом розглядається тільки перша вимога
позивача, а саме про стягнення з відповідача
6 812 448, 50 доларів США заборгованості, яка виникла внаслідок
недотримання відповідачем  термінів
виконання грошових зобов'язань, передбачених контрактом від 10.03.2006р.
№26501/4/146 .

В судовому засіданні 18.09.2007р.
розгляд справи відкладався в зв'язку з необхідністю проведення сторонами звірки
заборгованості та підписання акту звірки. В дане судове засідання сторони
складений акт звірки не подали.

Відповідач подав письмовий відзив на
позов, в якому пояснив, що товар відповідно до наведених в позові
рахунків-фактур (інвойсів) отримав, але через брак коштів не зміг повністю
розрахуватись за отриманий товар, розрахувався лише частково, в результаті чого
перед позивачем виникла заборгованість в сумі 6 812 448, 50 доларів США.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд встановив:

10.03.2006р.
між позивачем та відповідачем був укладений контракт №26501/4/146 загальною
вартістю 12 817 165, 00 доларів США.

Відповідно
до умов п.1.1 контракту та п.п.1, 2 доповнення від 15.12.2006р. №3 до
контракту, позивач зобов'язався передати у власність відповідачу вказану у
Специфікації №1 (додаток №1 до контракту) продукцію, надати послуги з монтажу
та пуско-налагодження товару при будівництві компресорної станції «Сівас» на
території Туреччини  та надати
консультаційні послуги при проведенні монтажних та пуско-налагоджувальних робіт
у гарантійний період експлуатації, а відповідач зобов'язався прийняти та
оплатити товар та послуги на умовах, в порядку та в строки, встановлені
контрактом.

Пункт
12.2 контракту (в редакції доповнення від 15.02.2007р. №5 до контракту)
передбачає, що якщо спори та розбіжності
не можуть бути  вирішені шляхом
переговорів, вони підлягають вирішенню у господарському суді України відповідно
до застосованого матеріального права України.

Крім
цього, ч. 2 ст. 17 Угоди між Україною та Турецькою Республікою  про правову допомогу та співробітництво в
цивільних справах, що підписана 23.11.2000р. (дата ратифікації: 05.07.2001р.,
дата набуття чинності: 02.05.2004р.) визначає, що якщо існує угода між
сторонами суд або суди договірних сторін мають юрисдикцію вирішувати будь-які спори,
які виникають або можуть бути виникнути щодо правових відносин.

Також,
стаття 38 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» встановлює,
що  спори, що виникають між суб'єктами
зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності
у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України. Тому, оскільки
знаходження позивача - Сумська область (що підтверджується Свідоцтвом про
державну реєстрацію позивача), даний спір підлягає вирішенню у господарському
суд Сумської області.

Згідно
п. 4.6 контракту (в редакції доповнення від 13.02.2007р. №4 до контракту) та п.
4.3 контракту, товар повинен бути поставленим до 15.04.2007р., а датою його
поставки є дата передачі товару перевізнику, що вказана у товаротранспортній
накладній.

Як
вбачається з матеріалів, станом  на  18.04.2007р.
позивач  поставив  відповідачеві
товар загальною  вартістю 12 817
165 доларів США, що підтверджується рахунками-фактурами (інвойсами), вантажними
митними деклараціями та актами, товаротранспортними накладними, копії яких
долучені до матеріалів справи.

Відповідно
до умов п.6.1 контракту та п.5 доповнення від 15.12.2006р. №3 до контракту
відповідач був зобов'язаний здійснити оплату по контракту наступним чином:

-
15% загальної вартості контракту - протягом 15 днів з моменту вступу контракту
в силу проти рахунку продавця та банківської гарантії повернення авансового
платежу. Банківська гарантія видається банком продавця на суму рівну 15%
загальної вартості контракту із терміном дії 12 місяців.

-
15% загальної вартості контракту - протягом 4 місяців з моменту вступу
контракту в силу проти рахунку продавця та банківської гарантії повернення
авансового платежу. Банківська гарантія видається банком продавця на суму рівну
15% загальної вартості контракту із терміном дії 14 місяців.

-
60%   загальної  вартості
контракту  сплачується   пропорційно
вартості

поставленого
товару банківським перекладом на користь продавця у термін не

пізніше
ніж 90 днів від дати поставки товару (партії товару).

-
10% загальної вартості контракту (згідно п.п.6.1.4,6.1.5 контракту та п.п.5.3,
5.4 доповнення №3) покупець зобов'язаний сплатити продавцю після введення
компресорної станції «Сівак» в експлуатацію в порядку, встановленому
вищевказаними пунктами контракту та доповнення №3 до нього.

Станом
на 20.04.2007р. відповідач здійснив своєчасну оплату за контрактом в сумі 4 722
911,00 доларів США (у тому числі, сплативши продавцю 30% загальної вартості
контракту  відповідно до умов п.п.
6.1.1,6.1.2 контракту та п.5.1 доповнення №3), прострочив виконання грошових
зобов'язань (встановлених п.6.1.3 контракту) на суму 6 812 537,5 доларів США,
та має грошові зобов'язання за контрактом у розмірі 10% загальної вартості
контракту, строк виконання яких ще не наступив (згідно п.п.6.1.4,6.1.5 контракту
та п.п.5.3, 5.4 доповнення №3) в сумі 1 281 716,50 доларів США.

Таким
чином, станом на 20.04.2007р. прострочена заборгованість відповідача перед
позивачем за отриманий товар та послуги за контрактом, на день розгляду справи
в суді,  складає 6 812 537,5 доларів США.

Позивач
в судове засідання 17.05.2007р. подав заяву про відмову від позову №18-7/761
від 14.05.2007р. у частині спонукання відповідача внести зміни до контракту від
10.03.2006р. №26501/4/146, інша позовна вимога ним залишена без змін. Тому,
відповідно до ст. 22 ГПК України судом розглядається тільки перша вимога
позивача, а саме про стягнення з відповідача
6 812 448, 50 доларів США заборгованості, яка виникла внаслідок
недотримання відповідачем  термінів
виконання грошових зобов'язань, передбачених контрактом від 10.03.2006р.
№26501/4/146 .

Відповідач подав письмовий відзив на
позов, в якому пояснив, що товар відповідно до наведених в позові
рахунків-фактур (інвойсів) отримав, але через брак коштів не зміг повністю
розрахуватись за отриманий товар, розрахувався лише частково, в результаті чого
перед позивачем виникла заборгованість в сумі 6 812 448, 50 доларів США.

Суд
вважає, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими та підлягають
задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно
до вимог ст.1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність»
зовнішньоекономічний договір (контракт) - матеріально оформлена угода двох або
більше суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів,
спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов'язків
у зовнішньоекономічній діяльності.

Відповідно
до умов п.4.9 контракту, сторони контракту (позивач та відповідач) погодили, що
права та обов'язки сторін за контрактом регулюються нормами матеріального права
України.

Тобто,
відповідач (іноземний суб'єкт господарської діяльності) та позивач (суб'єкт
зовнішньоекономічної діяльності в Україні, що підтверджується обліковою карткою
суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності №80500/01/96/00060) уклали  між собою контракт №26501/4/146  від 10.03.2006р., за яким права та обов'язки
сторін регулюються нормами матеріального права України.

Пункт
1 ст. 193 Господарського кодексу України передбачає, що суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські
зобов'язання на лежним чином відповідно до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутно сті конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно
до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і відповідно до умов договору. Не виконуючи належним чином свої
зобов'язання, відповідач порушив вимоги ст. 526 ЦК України - допустив
прострочення грошового зобов'язання.

Згідно
ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після
його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо
договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк
оплати товару, а також покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару.

Відповідачем
не подано доказів сплати боргу, позовні вимоги визнані в повному обсязі, тому
суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню на
підставі ст. ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського
кодексу України.

Згідно
ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита та  на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу понесені позивачем покладаються на відповідача.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

В
И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.       Стягнути з КАДРО Диш Тіджарет Ілетіщім
ве Макіна Санамі Тіджарет Лімітед Щіркети (Реєстраційний № 451905 / 399487 від
05.01.2005р. Торгової палати м. Стамбул, із місцезнаходженням: СТАМБУЛ, ДЕРІ ВЕ
ІНДУСТРІ СЕРБ. БЮЛЬГЕ, ДЕСБАШ ДЕПО БІНАСИ, №8/А ТУЗЛА, ТУРЕЧЧИНА (Стамбульська
Вільна економічна зона «Шкіра та Індустрія», будівля складу «Десбаш», №8 А,
Тузла) на користь Відкритого акціонерного товариства «Сумське машинобудівне
науково - виробниче об'єднання ім. М.В.Фрунзе» (м. Суми, вул. Горького, 58, код
05747991) 6 812 448,50 доларів США, 25 500 грн. 00 коп. витрат по держмиту, 118
грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

СУДДЯ
О.Ю.Резниченко

Повний
текст рішення підписано 19.11.07 р.