ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  34/538

25.12.07

За позовом
Закритого акціонерного страхового товариства «ГАЛА-СКД»

до
Відкритого акціонерного товариства «Українська перестрахувальна компанія «ГАРАНТ РЕ»

про
стягнення 35 585,94 грн.

Суддя
Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –
не з’явився;

від відповідача –
не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Закрите акціонерне страхове товариство «ГАЛА-СКД»(далі –Позивач) звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Українська перестрахувальна компанія «ГАРАНТ РЕ»(далі –Відповідач) 16 201,86 грн. пені, 2 899,80 грн. 3% річних, 16 484, 28 грн. інфляційних втрат.

28.11.2007 Позивач згідно із статтею 22 ГПК України подав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з Відповідача 5 712,75 грн. пені, 4 349,70 грн. 3% річних, 23 046,03 грн. інфляційних втрат, всього 33 108, 48 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Господарського суду м. Києва від 19.02.2007 у справі №18/463, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2007, стягнуто з Відповідача на користь Позивача 137 815,89 грн. боргу, 2 695,91 грн. пені та 475,75 грн. 3% річних за 95 днів прострочення сплати боргу за період з 15.08.2006 до 17.11.2006. Разом з тим, відповідач вказане рішення суду не виконав та суму боргу не сплатив. У зв’язку із тим, що Відповідач борг не сплачує Позивач продовжує нараховувати на суму боргу штрафні санкції. Таким чином, Позивач просить суд стягнути з Відповідача 3% річних нараховані за період з 18.11.2006 до 30.11.2007, втрати від інфляції нараховані за період з 15.08.2006 до 31.10.2007 та пеню нараховану за період з 18.11.2006 до 14.02.2007.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання, а також ухвала про відкладення розгляду справи були надіслані на юридичну адресу Відповідача: 03039, м. Київ, вул. Голосіївська, 7, кв. 161 зазначену в позовній заяві, його реєстраційних документах та Довідці Головного управління статистики у м. Києві, виданої станом на 22.11.2007.

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців»передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо такі відомості, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Про поважні причини неявки в судове засідання представника Відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від Відповідача не надходило.

Розгляд справи відкладався.

За таких обставин відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України), справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2006 Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з Відповідача 140 077,04 грн. боргу, 2 740,14 грн. пені, 483,55 грн. 3% річних за генеральним договором про співробітництво в області перестрахування і ретроцесії № ФП-05-02 від 10.09.2005, укладеним між Позивачем та Відповідачем (далі –Договір). У подальшому Позивач збільшив розмір позовних вимог та просив суд стягнути з Відповідача 140 077,04 грн. боргу 6197,93 грн. пені, 1093,75 грн. 3% річних за 95 днів прострочення виконання грошового зобов’язання.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 19.02.2007 у справі №18/463, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2007,позов задоволено частково: стягнуто з Відповідача на користь Позивача 137 815,89 грн. боргу, 2 695,91 грн. пені та 475,75 грн. 3% річних, а в решті позову відмовлено.

У ході розгляду даної справи судами першої та апеляційної інстанцій було встановлено наступне.

10.09.2005 між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір, пунктом 1.2 якого передбачено, що даний Договір є основним документом, який регулює та визначає принципи взаємодії сторін у сфері факультативного перестрахування (ретроцесії), а також права і обов'язки при укладанні та виконанні договорів факультативного перестрахування, взаємну відповідальність сторін, порядок врегулювання збитків та вирішення спірних питань.

26.09.2005 між сторонами укладена ковер-нота № СМR-05/01 факультативного перестрахування відповідно до генерального договору № ФП - 05-02 від 10.09.2005  згідно з якою застрахована відповідальність автоперевізника.

Об'єктом страхування, відповідно до пункту 4 вищезазначеної ковер-ноти, є майнові інтереси страхувальника, що не протирічать законодавству України, пов'язані з перевезенням, у разі повної або часткової втрати майна.

Згідно з додатком №1 до ковер-ноти №СМК-05/01 факультативного перестрахування відповідно до генерального договору №ФП-05-02 від 10.09.2005 були застраховані, зокрема, автомобіль марки «Сканія»124/360 (реєстраційний номер АЕ 2234 АІ).

19.09.2005 між Позивачем та Приватним підприємцем Головко Іваном Івановичем (далі –Третя особа) укладений договір №ОТ-05-05 страхування відповідальності автоперевізника, за умовами якого Третя особа зобов'язалася сплачувати страхові платежі у визначений термін та виконувати інші умови договору та Правила страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту (включаючи відповідальність перевізника), а Позивач зобов'язався у разі настання страхового випаду відшкодувати збитки нанесені страхувальником вантажовласнику та/або третім особам в порядку і на умовах, визначеним цим договором та Правилами страхування.

02.11.2005 о 22 год. 00 хв. на 23 кілометрі + 810 метрів на автодорозі Красноперекопськ - Феодосія сталася ДТП за участю автомобіля марки «Сканія»124/360 (реєстраційний номер АЕ 2234 АІ) під керуванням водія Акунця Павла Леонідовича. Факт скоєння вищезазначеної ДТП підтверджується довідкою 8-го МРО при УДАІ ГУ МВС України в АРК № 858 від 07.11.2005.

03.11.2005 Третьою особою на адресу позивача було направлене повідомлення № 03/11-05В про настання страхового випадку на автодорозі Джанкой - Красноперекопськ з автомобілем марки «Сканія»124/360 (реєстраційний номер АЕ 2234 АІ).

Згідно зі страховим актом, затвердженим  директором  Позивача 18.05.2006 розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті складає 42 646,55 Євро.

Зазначена сума страхового відшкодування була виплачена Позивачем на користь Третьої особи у повному обсязі.

18.07.2006 Позивач звернувся до Відповідача з  заявою  № 235 про  виплату страхового відшкодування згідно з договором перестрахування, в якій просив виплатити на користь позивача частку страхового відшкодування у розмірі 140077,04 грн.

На підставі аналізу зазначених обставин, статей 193, 230 Господарського кодексу України (далі –ГК України), статей 525, 526, 549, 625 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) та положень Договору Господарським судом м. Києва було прийнято вищевказане рішення від 19.02.2007 у справі №18/463.

Відповідно до частини 2 статті 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Таким чином, вищевказаним рішенням господарського суду був встановлений факт наявності у Відповідача заборгованості перед Позивачем за Договором у сумі 137 815,89 грн.

Вказаним рішенням Господарського суду м. Києва у справі №18/463 були стягненні 3% річних та пеня за період з 15.08.2006 до 17.11.2006 (95 днів).

Згідно з статтею 599 ЦК України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Господарського суду м. Києва від 19.02.2007 у справі №18/463 Відповідачем виконано не було, і, відповідно, сума боргу в розмірі 137 815,89 грн. не була сплачена.

Відтак, Позивач правомірно продовжував нараховувати на суму заборгованості пеню та 3% річних.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних втрат нарахованих за період з 15.08.2007 до 31.10.2007 та 3% річних нарахованих за період з 18.11.2006 до 30.11.2007 підлягають задоволенню у повному обсязі за розрахунком Позивача в сумі 4 349,70 грн. 3% річних та 23 046,03 грн. інфляційних втрат. Розрахунок інфляційних втрат та 3% річних відповідає нормам законодавства та матеріалам справи.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з статтею 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною шостою статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Відтак, Позивач мав право на підставі вказаних норм та пункту 3.7 Договору нараховувати пеню за період з 15.08.2006 до 14.02.2007.

Як убачається з матеріалів справи, Господарським судом м. Києва у справі №18/463 було стягнуто пеню за період з 15.08.2006 до 17.11.2006, а тому вимога Позивача про стягнення пені за період з 18.11.2006 до 14.02.2007 (89 днів) є законною та обґрунтованою, і відтак підлягає задоволенню у повному обсязі за розрахунком Позивача в сумі 5 712,75 грн. Розрахунок пені відповідає нормам законодавства, умовам Договору та матеріалам справи.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача (частина 5 статті 49 ГПК України).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, статтями 15, 253, 254, 525, 526 ЦК України, статтями 193 ГК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Українська перестрахувальна компанія «ГАРАНТ РЕ»(03039, м. Київ, вул. Голосіївська, 7, кв. 161, ідентифікаційний код 21041115, р/р 3906 в Укрексімбанку м. Києва, МФО 322313, а у випадку відсутності коштів  із будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Закритого акціонерного страхового товариства «ГАЛА-СКД»(49005, м. Дніпропетровськ, проспект Гагаріна, 13, корпус 5, ідентифікаційний код 21870934, р/р 9001 в Жовтневому відділенні ЗАТ КБ «Приватбанк»м. Дніпропетровськ, МФО 305299) 5 712 (п’ять тисяч сімсот дванадцять) 75 коп. пені, 4 349 (чотири тисячі триста сорок дев’ять) грн. 70 коп. 3% річних, 23 046 (двадцять три тисячі сорок шість) грн. 03 коп. інфляційних втрат, а також 331 (триста тридцять одну) грн. 08 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денногс строку з дня його прийняття.

Суддя
Сташків Р.Б.