ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

"22" листопада 2007 р.                                        Справа № 11/311а

За позовом: Прилуцької об’єднаної державної податкової інспекції

17500, м. Прилуки, вул. Київська, 214

До: 1. Приватного підприємства ”Мавіон”

17500, м. Прилуки, вул. Соборна, 5, кв. 8

2. Приватне підприємство „Трексон - Трейдінг”

01000, м. Київ, вул. пр-т Науки, 39, кв. 10

Про визнання угоди недійсною

Суддя Ю.М.Бобров

Секретар О.Ю.Михальова

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН :

Від Позивача: Вихор Ю.С. –ст. держподатінспектор, дов. від 05.06.07 р. № 2919/10/10-002.

Від Відповідача 1:  Фесик І.А. –дов. від 01.10.07 р. б/н.

Від Відповідача 2: не прибув.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем –Прилуцькою об’єднаною державною податковою інспекцією подано адміністративний позов до Приватного підприємства „Мавіон” м. Прилуки та Приватного підприємства „Трексон - Трейдінг” м. Київ про визнання недійсною укладеної між відповідачами усної угоди про надання послуг.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та їх обґрунтування, викладені у позовній заяві.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач у позовній заяві вказує на те, що документи, які підтверджують укладення сторонами оспорюваної угоди, зокрема податкова накладна, від імені директора ПП „Трексон - Трейдінг” Логінова А.О., який помер 22.01.06 р., підписані невстановленою особою.

Крім того, фактичне місцезнаходження ПП „Трексон - Трейдінг” не встановлене, телефони, зазначені в обліковій справі, не відповідають дійсності, тому, на думку позивача, підприємство має ознаки „фіктивної фірми”.

В діях невстановлених осіб, які начебто є представниками підприємства та виступають у взаємовідносини з контрагентами та підписують від імені директора ПП „Трексон - Трейдінг” податкові і бухгалтерські документи, на думку позивача, є наявний умисел ПП „Трексон -  Трейдінг” на вчинення господарського зобов’язання (угоди) з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства (ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України).

Щодо іншого відповідача –ПП ”Мавіон”, то позивач вважає, що підприємство також, укладаючи оспорювану угоду, діяло з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, оскільки підприємство, порушивши норми податкового законодавства, безпідставно віднесло до податкового кредиту 16570,00 грн. ПДВ, внаслідок чого занизило суму податкового зобов’язання з ПДВ, тобто мало наявний умисел на несплату ПДВ. На підтвердження цього позивач посилається на постанову господарського суду Чернігівської області від 16.08.07 р. по справі № 17/268а, копія якої додана до позовної заяви.

Позивач просить суд на підставі ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України визнати недійсним договір про надання послуг по розсилці рекламних матеріалів на суму 99420,00 грн., укладений між ПП „Трексон - Трейдінг” та ПП „Мавіон”, з застосуванням наслідків, передбачених ч. 1 ст. 208 Господарського кодексу України.

На підставі ч. 1 ст. 208 ГК України стягнути з ПП „Трексон - Трейдінг” в доход держави  одержані за спірною угодою 99420,00 грн., в т.ч. ПДВ 16570,00 грн., а з ПП „Мавіон” стягнути в доход держави вартість наданих послуг за спірною угодою в сумі 99420,00 грн., в т.ч. ПДВ 16570,00 грн.

Відповідач –ПП „Мавіон” у письмових запереченнях на позовну заяву не погоджується з позовними вимогами в повному обсязі, вважаючи, зокрема, що висновки позивача щодо укладення сторонами оспорюваної угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, базуються лише на припущеннях і не підтверджені доказами.

Відповідач вважає, що ним не порушувалися норми податкового законодавства.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заперечення на позов з мотивів, викладених у письмових запереченнях.

Копії ухвал про відкриття провадження в адміністративній справі, закінчення підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду, направлені на юридичну адресу відповідача –ПП „Трексон - Трейдінг”, повернуті відділенням зв’язку за закінченням терміну зберігання.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача та представника ПП „Мавіон”, суд доходить висновку, що позовні вимог не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, між ПП „Трексон - Трейдінг” та ПП „Мавіон” у грудні 2006 року було укладено усну угоду про надання послуг по розсилці рекламних матеріалів на суму 99420,00 грн., в т.ч. ПДВ – 16570,00 грн. (далі –Угода).

Укладення Угоди підтверджується копією податкової накладної від 25.12.06 р. № 25/12-1, виданої ПП „Трексон - Трейдінг” на суму 99420,00 грн., в т.ч. ПДВ –16570,00 грн., яка, згідно прізвища та ініціалів, підписана Логіновим А.О., та копією Акта № ОУ – 25/1-1 здачі –прийняття робіт (надання послуг) від 25.12.06 р. на суму 99420,00 грн., в т.ч. ПДВ –16570,00 грн.

ПП „Мавіон” за надані ПП „Трексон - Трейдінг” послуги готівкові розрахунки здійснювало з 20.12.06 р. по 29.12.06 р. в сумах по 10000,00 грн., що підтверджується копіями квитанцій до прибуткових касових ордерів.

Тобто умови Угоди сторонами виконані.

Як свідчать матеріали справи, ПП „Трексон - Трейдінг” зареєстровано 29.08.05 р. Голосіївською районною у м. Києві державною адміністрацією за номером запису у ЄДРПОУ 0006709, свідоцтво про державну реєстрацію серія А ОО № 056567.

Юридична адреса підприємства: м. Київ, пр-т Науки, 39, кв. 10.

Згідно Статуту ПП „Трексон - Трейдінг” власник підприємства –громадянин України Логінов Андрій Олексійович, який мешкає: м. Київ, пр-т Науки, 39, кв. 10, паспорт МЕ № 030530, виданий Голосіївським РУ ГУ МВС України в м. Києві 29 квітня 2002 р. Ідентифікаційний код .

Власник ПП „Трексон - Трейдінг” Логінов А.О. помер 22.01.06 р., про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серія І –БК № 031427, видана 24.01.06 р.

Вищенаведене вказує на те, що на момент укладення та виконання Угоди, Логінов А.О.  не міг підписувати вищевказані податкову накладну від 25.12.06 р. № 25/12-1, акт від 25.12.06 р. № ОУ –25/12-1 здачі - прийняття робіт (надання послуг), квитанції до прибуткових касових ордерів.

Саме на факт підписання цих документів невстановленою особою, як на підставу позову, вказує у позовній заяві позивач.

У зв’язку з цим, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно Статуту ПП „Трексон - Трейдінг” Виконавчим органом Підприємства є Директор, який призначається власником.

Директор Підприємства, діючи від імені Підприємства, представляє його інтереси на всіх вітчизняних та іноземних підприємствах, фірмах  і організаціях, укладає угоди, відкриває в банках поточні та інші рахунки за згодою власника, користується правом розпорядження коштами Підприємства за згодою власника.

Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч. 4 ст. 91 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов’язків, здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

У матеріалах справи є копія рішення № 1 ПП „Трексон - Трейдінг” від 26.08.05 р. про призначення на посаду Директора ПП „Трексон - Трейдінг” Логінова Андрія Олександровича з правом розпорядчого підпису в банках для ведення фінансово –господарської діяльності Підприємства.

Але це не виключає того, що власник підприємства Логінов А.О. міг призначити директором підприємства, з правами, передбаченими Статутом, іншу особу, не повідомивши про це податковий орган. На відміну від фізичної особи, довіреність, видана засновником чи директором юридичної особи, не припиняє свою дію з моменту смерті засновника чи директора.

Не встановлювалося позивачем і питання щодо спадкоємців померлого власника ПП „Трексон - Трейдінг” Логінова А.О. та переходу права власності на підприємство до спадкоємців.

ПП „Трексон - Трейдінг” має в установі банку не закритий рахунок і, як вбачається із матеріалів справи, у 2006 р. та першому півріч 2007 р. звітувало до ДПІ у Голосіївському районі м. Києва, що підтверджується, зокрема, доданою позивачем до позовної заяви копією протоколу виїмки від 30.07.07 р. Остання податкова декларація з ПДВ за 6 місяців 2007 р.

Вищенаведене свідчить про те, що у 2006 р. та першому півріччі 2007 р. ПП „Трексон - Трейдінг” займалося фінансово –господарською діяльністю та мало виконавчий орган підприємства.

Вказуючи на те, що документи, які підтверджують укладення та виконання Угоди, від ПП „Трексон - Трейдінг” підписані невстановленою особою, позивач однозначно доходить висновку, що ця особа не мала господарської компетенції (спеціальної правосуб’єктності).

Але суд вважає, що „невстановлена особа” це не те ж саме, що ”встановлена особа, яка не має господарської компетенції”.

По –перше, необхідно встановити особу, яка підписувала документи, по –друге, з’ясувати її повноваження на підписання цих документів, що неможливо в процесі даного судового розгляду.

Зокрема, господарську компетенцію особи, яка підписувала документи, або відсутність у неї цієї компетенції можливо встановити в ході слідства у кримінальній справі, про порушення якої свідчить постанова про порушення кримінальної справи від 18.07.07 р., копія якої додана позивачем до позовної заяви, та підтверджено вироком суду по цій кримінальній справі.

Позивач, посилаючись як на ознаку „фіктивної фірми”, на відсутність ПП „Трексон - Трейдінг” за юридичною адресою, не повідомляє про заходи, які вживалися податковими органами щодо встановлення фактичного знаходження підприємства, зокрема, передбачені у розділі 11 Порядку обліку платників, зборів (обов’язкових платежів) затвердженого наказом ДПА України 19.02.98 р. № 80 (в редакції наказу ДПА України від 17.11.98 р. № 552), зареєстрованого в Мін”юсті України 16.03.98 р. № 172/2612.

Крім того, під фіктивним підприємством закон розуміє „Створення або придбання суб’єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона” (ст. 205 Кримінального кодексу України).

Наявність умислу не може бути підтверджені лише відсутністю суб’єкта господарювання за юридичною адресою після виконання договору та знаходження за іншою адресою.

Порушення сторонами (стороною) договору правил податкового обліку фінансових   результатів господарських операцій, здійснених на виконання договору, не може бути підставою для визнання недійсним господарського зобов’язання.

Згідно вимог ч. 1 ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судове рішення” від 29.12.76 р. № 11 обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Тобто, судове рішення може ґрунтуватися лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом.

Отже, за вищенаведених обставин,  суд вважає, що позивачем не надано суду достатніх належних та допустимих доказів (не доведено обставин) на підтвердження укладення Угоди (вчинення господарського зобов’язання) ПП „Трексон - Трейдінг” з метою, яка завідомо  суперечить інтересам держави і суспільства.

Щодо посилання позивача на укладення оспорюваної Угоди з боку ПП „Мавіон” з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то суд вважає, що при укладенні і виконанні Угоди ПП „Мавіон” діяло як добросовісний контрагент, не порушуючи при цьому вимоги Закону України „Про податок на додану вартість”.

Рішення господарського суду Чернігівської області від 16.08.07 р. по справі № 17/268а на яке посилається позивач, не може бути доказом по справі, оскільки воно оскаржене до апеляційної інстанції, тобто не набрало законної сили.

Враховуючи вищенаведене, суд, керуючись ст.ст. 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була  подана у строк, встановлений цим Кодексом,  постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не  скасовано,  набирає  законної  сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява.

Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Чернігівської області.

Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, відповідно до ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після  подання заяви про апеляційне оскарження.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України, в судовому засіданні 22.11.07 р. проголошено тільки в ступну та резолютивну частини постанови.

Постанова суду в повному обсязі виготовлена 27.11.07 р.

Сторони можуть отримати копію постанови, виготовлену в повному обсязі, подавши відповідну заяву на ім’я судді через канцелярію суду.

Суддя                                                                                Ю.М.Бобров