СУД
ПОСТАНОВА

"01" листопада 2007 р.

Справа №  6/287

Господарський суд Кіровоградської
області у складі судді Баранця О.М., розглянувши матеріали справи № 6/287

за позовом: Державної податкової
інспекції в м. Полтава, м. Полтава

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м. Полтава

за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Виконавчого
комітету Полтавської міської Ради Управління з питань державної реєстрації
юридичних та фізичних осіб- підприємців, м. Полтава.

про визнання недійсними запису,
свідоцтва платника податку на додану вартість та припинення підприємницької
діяльності

Представники:

від позивача - участі не брав;

від відповідача - участі не брав;

від третьої особи - участі не брав.

Час прийняття постанови - 15 год.
55 хв.

Державною податковою інспекцією у
м. Полтава подано позов про визнання недійсними установчі документи фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, запис в Єдиному державному реєстрі про проведення
державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, з дати його внесення, а
саме з 04.08.2004 року, здійснений виконавчим комітетом Полтавської міської
ради, а також свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість
НОМЕР_1 видане на ім'я ОСОБА_1.

Позивач змінив предмет позову та
просить визнати недійсним запис в Єдиному державному реєстрі про проведення
державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, з дати його внесення, а
саме з 04.08.2004 року, здійснений виконавчим комітетом Полтавської міської
ради, а також свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість                НОМЕР_1, видане на ім'я ОСОБА_1
та припинити підприємницьку діяльність суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2.

Позивач вважає позовні вимоги таким
що підлягають задоволенню з наступних підстав. Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1не мав на меті здійснення підприємницької діяльності, не знаходиться за
адресою, вказаною в свідоцтві про державну реєстрацію. Підприємницьку
діяльність від імені фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 здійснює невідома особа.

Відповідач заперечення на позов не
подав. Відповідачч або його представник в судове засідання не з'явились. Докази
належного повідомлення відповідача про дату, час і місце судового розгляду
відсутні. Документи направлені судом відповідачу повернуті.

Позивач просить розглядати справу
без участі представника Державної податкової інспекції у м. Полтава. Клопотання
підлягає задоволенню.

Управління з питань державної
реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців повідомило суд про
неможливість визнання недійсними будь-яких записів в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Клопотанням просить розглядати
справу без участі представника третьої особи. Клопотання підлягає задоволенню.

01.11.2007 року проголошена вступна
та резолютивна частина постанови, яка виготовлена в повному обсязі 05.11.2007
року.

Розглянувши матеріали даної справи,
здійснивши оцінку наявних в матеріалах справи доказів, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) отримав свідоцтво про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця, видане виконавчим комітетом Полтавської
міської Ради. Дата проведення державної реєстрації           04.08.2004 року НОМЕР_3. Фізична
особа-підприємець проживає: АДРЕСА_1. В Єдиному державному реєстрі здійснено
запис про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1отримав свідоцтвоНОМЕР_1 про реєстрацію платника податку на додану
вартість.

Господарський суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про підприємництво» підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична,
на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню
послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами,
зареєстрованими як суб'єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому
законодавством.

Суб'єктом господарювання є
громадяни України, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані
відповідно до закону як підприємці
(ст. 55 Господарського кодексу України).

Ст. 5 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» державна реєстрація
юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців проводиться державним
реєстратором виключно у виконавчому комітеті міської ради міста обласного
значення або у районній,  районній у
містах Києві та Севастополі державній адміністрації за  місцезнаходженням юридичної особи або за
місцем проживання фізичної особи - підприємця.

Згідно п. 6 ст. 128 Господарського
кодексу України громадянин - підприємець зобов'язаний повідомляти органи
державної реєстрації про зміну його адреси зазначеної в реєстраційних
документах, предмета діяльності, інших суттєвих умов своєї підприємницької
діяльності, що підлягають відображенню у реєстраційних документах.

Адреса місцезнаходження є одним із
важливих чинників, який свідчить про додержання підприємцем вимог
законодавства, його прозорої, не тіньової та не фіктивної роботи.
Місцезнаходження є одним із основних елементів свідоцтва про державну
реєстрацію.

Зміна фізичною-особою адреси
місцезнаходження розглядається як підстава для заміни свідоцтва про державну
реєстрацію, місцезнаходження особи вноситься до Єдиного державного реєстру ( п.
6 ст. 9, п. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців»).

Відповідач не знаходиться за
адресою вказаною в свідоцтві про державну реєстрацію (а.с. 18).

П. 3 ст. 128 Господарського кодексу
України вказує, що громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність безпосередньо
як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється.

Відповідно п. 6 ст. 128
Господарського кодексу України громадянин - підприємець зобов'язаний своєчасно
надавати податковим органам декларації про доходи, інші необхідні відомості для
нарахування податків та інших обов'язкових платежів, сплачувати податки та інші
обов'язкові платежі в порядку і в розмірах встановлених законом.

Згідно пояснень ОСОБА_1
встановлено, що фінансово - господарською діяльністю він ніколи не займався і не
збирався займатись. Реєстрація, як фізичної особи-підприємця, була здійснена за
винагороду в розмірі 500 грн. Ніяких договорів, платіжних та інших документів
фінансово - господарської діяльності він не підписував, угод не укладав,
бухгалтерський та податковий звіт не вів та нікому робити цього доручав. Лише
нотаріально доручив займатись підприємницькою діяльністю та представляти свої
інтереси невідомому йому громадянину на ім'я ОСОБА_2

Всі фінансові, господарські,
бухгалтерські та інші документи складені та підписані від імені ОСОБА_1
невідомою особою, яка була наділена відповідними повноваженнями, правами і
обов'язками щодо діяльності відповідача і всупереч діючому законодавству
користуючись реквізитами даного підприємця та його ім'ям здійснювала фінансово-господарські
операції, переклавши при цьому відповідальність на ОСОБА_1

Платник податку - особа, яка згідно
з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку,
що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію
України (п. 1.3  ст. 1 Закону України
«Про податок на додану вартість»).

Відповідно п. 2.1 ст. 2 Закону
України «Про податок на додану вартість» платником податку є будь-яка особа,
яка здійснює або планує здійснювати господарську діяльність та реєструється за
своїм добровільним рішенням як платник цього податку.

Особи, що підпадають під визначення
платників згідно ст.2 цього Закону, зобов'язані зареєструватися як платники
податку в органи державної податкової служби та отримати свідоцтво платника
податку на додану вартість (ст. 9 Закону України «Про податок на додану
вартість). Тобі всі дії щодо реєстрації, як платника податку на додану вартість
здійснює особа яка наділена адміністративно - господарськими функціями
відповідно до законодавства

Виходячи із вищевикладених обставин
та приймаючи до уваги той факт, що діяльність від імені гр. ОСОБА_1
здійснювалась невідомою особою, яка використовувала реквізити даного підприємця
та його ім'я для здійснення незаконних господарських операцій з метою одержання
прибутку, свідоцтво платника податку на додану вартість, видане вищевказаному
підприємцю є таким, що отримано з порушенням вимог чинного законодавства.

Таким чином діяльність приватного
підприємця ОСОБА_1 з моменту його реєстрації здійснювалося протиправно,
волевиявлення останнього не було спрямовано на зайняття підприємницькою
діяльністю. Враховуючи те, що ОСОБА_1 не мав наміру і безпосередньо не
здійснював підприємницької діяльності свідоцтво платника податку на додану
вартість одержано з порушення вимог чинного законодавства.

Згідно з підпунктом 5 пункту 1
статті 46 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців” від 15.05.2004 р. № 755-IV, державна реєстрація припинення
підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця проводиться у разі
постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця.

Підпунктом 3 пункту 2 статті 46
вищезазначеного Закону визначено, що підставою для постановлення судового
рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є
провадження нею  підприємницької
діяльності, що заборонена законом.

Від імені фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 підприємницьку діяльність здійснюється невідомими особами. Гр. ОСОБА_1
не мав наміру здійснювати підприємницьку діяльність. Реєстрація, як фізичної
особи-підприємця, була здійснена за винагороду в розмірі 500,00 грн. Фактично
від імені фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 здійснюється підприємницька
діяльність без наміру сплачувати податки в збори, що заборонено законом.

Фізична особа позбавляється статусу
підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну
реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Порядок державної реєстрації припинення
підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за судовим рішенням, що не
пов'язано з банкрутством фізичної особи-підприємця, визначений статтею 49
вищезазначеного Закону.

Суд, який постановив рішення про
припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, у тому числі
рішення про визнання фізичної особи - підприємця недієздатною або про обмеження
її цивільної дієздатності, в день набрання таким рішенням законної сили
направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи
- підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове
рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Дата надходження судового рішення
щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи -підприємця вноситься
державним реєстратором до журналу обліку реєстраційних дій.

Пунктом четвертим частини першої
статті 17 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що компетенція
адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України
"Про державну податкову службу в Україні" державні податкові
інспекції в районах, містах, районах у містах входять до системи органів
державної податкової служби.

Повноваження позивача, в тому числі
і звернення до суду, передбачені ст. 11 Закону України “Про державну податкову
службу в Україні”.

Дійсно, вказана стаття Закону
передбачає право органів державної податкової служби на звернення до суду з
заявою про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності
і не містить повноважень щодо звернення до суду із позовною заявою про
припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Проте, господарський суд вважає, що
позивач має право на звернення до суду з позовом про припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця. Даний висновок господарського суду
ґрунтується на підставі наступних законодавчих актів.

Відповідно до ч. 2 ст. 124
Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі. Згідно ст. 2 Закону України “Про судоустрій”, суд здійснює
правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих
Конституцією України та законами прав і законних інтересів юридичних осіб.
Пунктом 3 статті 3 зазначеного закону встановлено, що судова система забезпечує
доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією
України та законами. Відповідно до п. 1 ст. 6 Закону України “Про судоустрій”,
усім суб'єктам правовідносин гарантується захист їх прав і законних інтересів
незалежним і неупередженим судом. Відповідно до п. 3 ст. 6 зазначеного закону,
ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у суді, до
підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Рішенням Конституційного Суду
України від 9 липня 2002 року по справі №1-2/2002 визначено, що частина 2
статті 124 Конституції України передбачає право юридичної особи на захист судом
своїх прав, встановлює юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість
кожному захищати права будь-якими не забороненими засобами. Кожна особа має
право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав, у тому числі
судовий захист. Право на судовий захист своїх прав не може бути обмежене. Суб'єкти
правовідносин, у тому числі юридичні особи, у разі виникнення спору можуть
звертатися до суду за його вирішенням. Юридичні особи мають право на звернення
до суду для захисту своїх прав безпосередньо на підставі Конституції України.
Держава має забезпечувати захист прав усіх суб'єктів права власності, в тому
числі у судовому порядку. Право юридичної особи на звернення до суду за
вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими
актами.

З огляду на викладене необхідно
зазначити, що державну податкову інспекцію слід вважати органом, на який
державою покладено обов'язок щодо здійснення діяльності у зазначених
правовідносинах, в тому числі і діяльності спрямованої на захист інтересів
держави.

Отже, позивача слід вважати
уповноваженим органом держави, який має право на звернення до суду з позовними
вимогами, що є предметом спору у даній справі.

В задоволення позовної вимоги про
визнання недійсним запису в Єдиному Державному реєстрі про проведення
реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, з дати його внесення, а саме
04.08.2004 року, здійснений виконавчим комітетом Полтавської міської ради
необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» формується
Єдиний Державний реєстр. Реєстраційні дії стосовно суб'єктів господарювання
вчиняються шляхом внесення відповідних записів До Єдиного Державного реєстру на
підставі поданих документів відповідно до вимог Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Враховуючи виконання вимог ст. 42
Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» щодо надання документи, які подаються для проведення
державної реєстрації фізичної особи, яка має намір стати підприємцем запис про
проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 був внесений
до Єдиного державного реєстру.

Здійснення після державної
реєстрації від імені фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 невідомою особою
господарських операцій з метою одержання прибутку без наміру сплачувати податки
і збори не може бути підставою для визнання недійсним запису в Єдиному
державному реєстрі про проведення державної реєстрації фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, з дати його внесення, а саме з 04.08.2004 року,
здійснений виконавчим комітетом Полтавської міської ради.

Крім того, визнання недійсними
будь-яких записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» не передбачено.

Керуючись, ст. ст. 71, 160, 163,
167 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.
Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати недійсним свідоцтво про
реєстрацію платника податку на додану вартістьНОМЕР_1, видане на ім'я ОСОБА_1.

3. Припинити підприємницьку
діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2)
зареєстровану державним реєстратором виконавчого комітету Полтавської міської
Ради 04.08.2004 року НОМЕР_3.

4.
В задоволенні іншої частини позову відмовити.

5. Після набрання постановою
законної сили, копію постанови направити державному реєстратору виконавчого
комітету Полтавської міської Ради для внесення державним реєстратором запису до
Єдиного державного реєстру про припинення фізичної особи - підприємця.

6. Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної
скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

О.М.Баранець