ГОСПОДАРСЬКИЙ  С У Д
Кіровоградської області
УХВАЛА

"22" жовтня 2007 р.                                                  Справа № 5/253

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Змеула О.А.,розглянувши клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову в справі

за позовом: закритого акціонерного товариства "Агропромислова компанія", м.Олександрія Кіровоградської області

до відповідача: відкритого акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії в м. Кіровограді, м. Кіровоград

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - закритого акціонерного товариства "Олександрія Хліб", смт. Приютівка, Олександрійський район, Кіровоградська область

про визнання відсутності у відповідача права застави на майно,

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство (далі - ЗАТ) "Агропромислова компанія" звернулося до господарського суду з позовною заявою № 53 від 15.10.2007 року, яка містить вимоги до  відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ) "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії в м. Кіровограді наступного змісту:

1) визнати відсутність у відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ) "Державний експортно-імпортний банк України" права застави на майно закритого акціонерного товариства "Агропромислова компанія", перелік якого наведено в договорі застави № 5505Z170 від 30.11.2005 р.;

2) зобов'язати ВАТ "Державний експертно-імпортний банк України" виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис внесений на підставі договору застави № 5505Z170 від 30.11.2005 р.

Ухвалою господарського суду від 22 жовтня 2007 року порушено провадження у справі № 5/253.

У позовній заяві зазначено клопотання про застосування заходів до забезпечення позову шляхом заборони ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та будь-яким іншим особам здійснювати у будь-який спосіб на підставі договору застави № 5505Z170 від 30.11.2005 р. звернення стягнення на майно закритого акціонерного товариства "Агропромислова компанія" перелік якого наведено в договорі застави № 5505Z170 від 30.11.2005 р.

При вирішенні клопотання господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право вжити заходів до забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За правилами ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві, забороною відповідачеві вчиняти певні дії.

За правилами цих статей заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Отже, заходи по забезпеченню позову можуть бути вжиті, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Якщо в рішенні господарського суду йдеться виключно про наявність чи відсутність певного цивільного права, то наказ на виконання такого рішення не видається і таке рішення не підлягає виконанню в порядку Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно ч. 1 ст. 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, пунктом 1.1. договору застави № 5505Z170 від 30.11.2005 р. визначено, що заставою за цим договором забезпечуються вимоги заставодержателя (відповідач у даній справі), що випливають із Генеральної угоди від 30 листопада 2005 року № 5505№2 та усіх кредитних договорів, що є додатками до Генеральної угоди від 30 листопада 2005 року № 5505№2, укладеної між заставодержателем та ЗАТ "Олександрія Хліб".

Згідно п. 1.4. договору застави № 5505Z170 від 30.11.05 р. предмет застави залишається у володінні та користуванні заставодавця, тобто, ЗАТ "Агропромислова компанія". Отже, майно, яке є предметом застави, знаходиться у позивача, а не відповідача, тому це майно не може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю.

У даній справі позивач не пред’являв до відповідача майнової вимоги щодо зазначеного майна, пов’язаного з предметом спору. ЗАТ "Агропромислова компанія" не подано доказів визнання недійсним договору застави вказаного договору застави, укладеного між сторонами у справі. Тобто, на даний час недійсність договору застави та відсутність у відповідача права застави на майно позивача судовим рішенням не встановлено.

З огляду на викладене господарський суд дійшов висновку, що клопотання позивача щодо забезпечення позову шляхом заборони ВАТ "Державний експертно-імпортний банк України" та будь-яким іншим особам здійснювати у будь-який спосіб на підставі договору застави № 5505Z170 від 30.11.2005 р. звернення стягнення на майно закритого акціонерного товариства "Агропромислова компанія", перелік якого наведено в договорі застави № 5505Z170 від 30.11.2005 р., задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання закритого акціонерного товариства "Агропромислова компанія" щодо забезпечення позову шляхом заборони ВАТ "Державний експертно-імпортний банк України" та будь-яким іншим особам здійснювати у будь-який спосіб на підставі договору застави № 5505Z170 від 30.11.2005 р. звернення стягнення на майно закритого акціонерного товариства "Агропромислова компанія", перелік якого наведено в договорі застави № 5505Z170 від 30.11.2005 р., залишити без задоволення.

Примірники ухвали надіслати позивачу, відповідачу та третій особі.

Суддя                                                                                                    О.А. Змеул