ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2007 р.
№ 01/63-38

Вищий господарський  суд  України у складі колегії суддів :

головуючого судді
Овечкіна В.Е.,

суддів
Чернова Є.В.,

Цвігун В.Л.,

розглянув касаційну скаргу

ТзОВ "ДОФ Арбо"

на постанову
від 13.08.07 Львівського  апеляційного господарського суду

у справі
№01/63-38  господарського суду  Волинської  області

за позовом
ТзОВ "Спільна українсько-італійська фірма з іноземними інвестиціями АРСІЛ"

до
ТЗОВ "ДОФ Арбо"

про
стягнення 113 275,48 грн.

У справі взяли участь представники

позивача: Олашин В.А. довір. у справі

відповідача: не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Клопотання ТЗОВ "ДОФ Арбо" про відкладення розгляду справи колегією судді відхилено.

Рішенням господарського суду Волинської області від 16.05.07 (суддя Якушева І.О.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.08.07 (колегія суддів: Г.Гнатюк, Н.Кравчук, О.Мирутенко ) позовні вимоги про стягнення113 275,48 грн. задоволені з тих підстав, що заборгованість відповідача підтверджується матеріалами справи.

Відповідач - ТзОВ "ДОФ Арбо" в касаційній скарзі просить скасувати прийняті судові акти та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити. Скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції порушив вимоги ст. 34 Господарського процесуального кодексу України щодо належності і допустимості доказів. Скаржник зазначає, що до позовної заяви  позивачем не було додано обґрунтованого розрахунку суми, що стягується та його документального підтвердження. Сума, яка була стягнута судом першої інстанції була взята судом із розшифровки взаєморозрахунків по оренді обладнання  та приміщення  між ТОВ "Арсіл"  та ТОО "ДОФ Арбо" за період з 01.12.04 по 12.10.06.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередніми судовими інстанціями належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм процесуального права, згідно з вимогами ст.1115 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга  не підлягає задоволенню   з наступних підстав.

Відповідно ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Попередніми судовими інстанціями встановлено наступне.

01.01.2006р між сторонами по справі укладено договір  оренди, відповідно до умов якого позивач зобов'язувався передати, а відповідач прийняти в тимчасове користування обладнання, а саме: - обладнання по сушці і по термічній обробці деревини модель ЛЕМ 126.41 фірми БУГОН-ДРУ, рік виготовлення - 2005р., котел зі сталі, МОД.СТМ/Ф/С 200; потужністю 2320 кВТ, Італія 2005р., комплектне до роботи; - брусовальний станок: марка -БРОДПОЛ, виробництво - Польща, рік виготовлення - 2005. МОД: ТТ5/500/320 Л.Ел. Напруга - 380 В, єл. потужність -55 + 75 кВТ, комплектний до роботи; - станок багатопильний (один): марка, серія: 82/ЕА/8; рік випуску - 1982, потужність - 78 Кв, такий, що був у використанні, комплектний до роботи; стрічкова пилорама (одна): потужність - 9КВ; «Спорті», модель 8, укомплектована завантажувальним обладнанням; така, що була у використанні, комплектний до роботи; верстат (один) 113-115, не був у користуванні, комплектний де роботи.

Пунктами 2.1., 2.3. договору визначено розмір орендної плати, яка становить 2 500 євро в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на останній робочий день календарного місяця.

Однак, як встановлено попередніми судовими інстанціями, відповідач взяті на себе по договору зобов'язання належним чином не виконав, орендну плату за оренду обладнання не перерахував, чим  порушив умови договору. Судами встановлено, що заборгованість відповідача за оренду обладнання за період лютий-вересень 2006р. становить 110863,43 грн.

Наявність заборгованості  відповідача перед позивачем встановлена судами по аудиторському звіту №15 від 19.03.07. Та4кож листом від 11.01.07 директор ТзОВ "ДОФ Арбо" Бусбко А.Ф. підтвердив заборгованість товариства перед ТОВ "Арсил" в сумі 114 776,72 грн., яку зобов'язувався перерахувати (а.с.23).

Справа розглядалася місцевим судом на підставі ст. 75 ГПК України. Відповідач свій розрахунок заборгованості  по договору  оренди обладнання  судам попередніх інстанцій не надав.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін).

Судами встановлений борг по орендній платі  в сумі 110 863,43 грн.

За таких обставин судом обґрунтовано  вказано, що  відповідно до вимог ст. 33 ГПК України відповідач повинен був надати докази, які б  спростували  цю заборгованість, або надати   докази її оплати.

Доводи скаржника про незастосування судами ст. 601 та 762 ЦК України колегія суддів до уваги не приймає. Як зазначено вище відповідач свого розрахунку заборгованості по орендній платі до суду не надав, суму позову та порядок її розрахунку у відзиві не оскаржував. Порядок розрахунку заборгованості  по орендній платі не був предметом апеляційної скарги . Дослідження цих питань не відноситься до компетенції касаційної інстанції.

Посилання скаржника на те, що суд не дослідив які оплати були проведені відповідачем  за оренду обладнання колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки дослідження доказів у справі і встановлення обставин справи також виходить за межі компетенції касаційної інстанції, наданої ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене колегія суддів не вбачає підстав для скасування прийнятих у справі судових актів.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ТзОВ "ДОФ Арбо" залишити без задоволення, рішення господарського суду Волинської області від 16.05.07 та  постанову Львівського апеляційного господарського суду від 07.08.07 у справі №01/63-38  –без змін

Головуючий, суддя                                                          В. Овечкін

Судді:                                                                                 Є. Чернов

В. Цвігун