ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2007 р.
№ 31/171

Вищий господарський суду України в складі колегії

суддів:
Грейц К.В. –головуючого,
Бакуліної С.В.,
Рогач Л.І.,

розглянувши касаційну скаргу
ВАТ “Трест “Київміськбуд-2”

на постанову
від 10.10.2007

Київського апеляційного господарського суду

у справі господарського суду міста Києва № 31/171

за позовом
ТОВ “Аудиторська фірма “Бізнесінформаудит”

до
ВАТ “Трест “Київміськбуд-2”

про
стягнення 100000 грн.

за участю представників:
- позивача

не з’явились

- відповідача
Паньшиної О.П.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 31/171 від 14.06.2007 (суддя Качан Н.І.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.10.2007 (колегія суддів у складі головуючого судді Капацин Н.В., суддів Калатай Н.Ф., Пашкіної С.А.), задоволені позовні вимоги (з врахуванням їх збільшення) Товариства з обмеженою відповідальністю "Аудиторська фірма "Бізнесінформаудит" до Відкритого акціонерного товариства "Трест "Київміськбуд-2" про стягнення 375962, грн. заборгованості за договором № 194/97 на проведення аудиторських робіт від 05.05.2005.

Рішення та постанова у справі мотивовані приписами ст. ст. 837, 853, 863 Цивільного кодексу України, посиланням на законність і обґрунтованість позовних вимог умовами укладеного між сторонами договору № 194/97 від 05.05.2005 на проведення аудиторських робіт, факт виконання і прийняття яких підтверджується актом № 194/97/9 від 14.09.2006, а правильність аудиторського висновку № 194/97/1 від 02.08.2005 підтверджує висновок № 4288 від 08.06.2007 спеціаліста –економіста Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Не погоджуючись з рішенням та постановою у справі, ВАТ "Трест "Київміськбуд-2" в поданій касаційній скарзі просить їх скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що, за його переконанням, суди попередніх інстанцій невірно застосували до спірних правовідносин норми матеріального права, які регулюють підряд - ст. ст. 853, 863 Цивільного кодексу України, не застосували норми ст. ст. 362 –365 Господарського кодексу України, ст. ст. 1, 2, 3, 7, 17, 19, 21 Закону України "Про аудиторську діяльність", що призвело до неповного встановлення обставин справи, адже, судами в основу судових актів покладено аудиторський висновок, який не дає впевненості в тому, що він відповідає первинним документам відповідача і фактичним даним про наявність у нього переплат до бюджету.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Аудиторська фірма "Бізнесінформаудит" заперечує проти викладених в ній доводів і просить судові акти у справі залишити без змін.

Розпорядженням Заступника голови Вищого господарського суду України від 22.11.2007 № 02-12.2/384 склад колегії суддів, якою прийнята скарга до касаційного провадження, змінено і для її розгляду призначено постійний склад колегії суддів: головуючий суддя Грейц К.В., судді Бакуліна С.В., Глос О.І.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 22.11.2007 розгляд касаційної скарги ВАТ "Трест "Київміськбуд-2" відкладений за клопотанням ТОВ "Аудиторська фірма "Бізнесінформаудит" на 13.12.2007 о 10 год. 45 хв.

Відповідно до розпорядження Заступника голови Вищого господарського суду України від 13.12.2007 № 02-12.2/415, в зв’язку з хворобою судді Глос О.І., розгляд касаційної скарги здійснюється в складі колегії суддів у складі: головуючого судді Грейц К.В., суддів Бакуліної С.В., Рогач Л.І.

Представник позивача своїм процесуальним правом на участь в судових засіданнях касаційної інстанції не скористався.

Перевіривши у відкритому судовому засіданні повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в постанові апеляційного та рішенні місцевого господарських судів, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.02.2007 позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Аудиторська фірма "Бізнесінформаудит" звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача - Відкритого акціонерного товариства "Трест "Київміськбуд-2" на його користь 100000 грн. заборгованості, яка виникла у зв’язку з неналежним виконанням умов договору від 05.05.2005 № 194/97 на проведення аудиторських робіт, посилаючись на порушення відповідачем умов оплати за надані послуги. Заявою від 21.03.2007 позивач збільшив розмір позовних вимог до 375962 грн., що становить 50% від суми надмірно нарахованих відповідачем податків, зборів (внесків) і інших обов’язкових платежів до сплати у бюджет і державні цільові фонди, які виявлені позивачем під час аудиторської перевірки і підлягають зарахуванню в рахунок майбутніх або поточних платежів відповідача.

Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено, що 05.05.2005 між Відкритим акціонерним товариством "Трест "Київміськбуд-2" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аудиторська фірма "Бізнесінформаудит" (виконавець) укладено договір № 194/97 на проведення аудиторських робіт, за умовами якого виконавець протягом терміну дії цього договору надає замовникові аудиторські послуги з адміністративного та судового оскарження рішень податкового органу щодо стягнення з останнього збору за право використання місцевої символіки та відповідних штрафних санкцій і пені (п. 1.1 договору), а також проводить аудиторські роботи з виявлення надмірно нарахованих ВАТ "Трест "Київміськбуд-2" податків та зборів (внесків) у бюджет і державні цільові фонди за період, на протязі якого законодавством України дозволено повернення надмірно сплачених податкових і неподаткових платежів, надає аудиторські послуги по проведенню консультацій і видачі рекомендацій з питань оподаткування, бухгалтерського обліку, цивільного і господарського права, ринкової економіки та інших видів економіко-правового забезпечення господарської діяльності ВАТ "Трест "Київміськбуд-2", які однозначно неврегульовані у законодавчих і нормативно-правових актах України або вирішення яких регламентується великою кількістю законодавчих актів, надає консультаційні послуги по зарахуванню в рахунок майбутніх платежів надмірно нарахованих ВАТ "Трест "Київміськбуд-2" податків та зборів у бюджет і державні цільові фонди за період, на протязі якого законодавством України дозволено повернення надмірно сплачених податкових платежів, проводить аудиторські роботи з перевірки правильності визначення прибутку у бухгалтерському обліку структурного підрозділу ВАТ "Трест "Київміськбуд-2" - Будівельного управління № 11 за період з 01.01.2004 по 30.06.2005 (пункти 1.2-1.5 договору), вартість робіт складає 20000 грн. (п. 4.1 договору), яка збільшується на 50% від суми надмірно нарахованих замовником податків, зборів (внесків) і інших обов’язкових платежів до сплати у бюджет і державні цільові фонди, які виявлені виконавцем і підлягають зарахуванню в рахунок майбутніх або поточних платежів замовника (п. 4.2 договору), повний розрахунок за договором здійснюється в 6-ти місячний строк після завершення робіт на підставі акту приймання виконаних робіт (п. 4.4 договору).

На виконання умов договору позивач за актом від 02.08.2005 передав відповідачеві свої аудиторські висновки № 194/97/1 від 02.08.2005 та № 194/97/2 від 02.08.2005.

За результатами виконання аудиторських робіт за період з 05.05.2005 по 14.09.2006 ТОВ "Аудиторська фірма "Бізнесінформаудит" підготувало, підписало та листом № 194/97/10 від 14.09.2006 надіслало ВАТ "Трест "Київміськбуд-2" на затвердження акт № 194/97/9 від 14.09.2006 приймання аудиторських робіт таблицю-розрахунок від 14.09.2006 вартості аудиторських робіт в сумі 375962 грн., розраховану позивачем як 50% від надмірно нарахованих та надмірно сплачених ВАТ "Трест "Київміськбуд-2" до державного бюджету і в державні цільові фонди податків та зборів (внесків) на суму 755936 грн. за період з 01.07.2002 по 30.06.2005.

Вважаючи, що згідно пп. 2.2.5 п. 2.2 договору замовник був зобов'язаний протягом трьох днів з моменту отримання акта № 194/97/9 від 14.09.2006 затвердити його або надати мотивовану відмову від затвердження у формі двостороннього акта з вказівкою необхідних доробок та термінів їх виконання, чого, однак, у цей строк не зробив, роботи за договором вважаються ним прийнятими і згідно п. 4.4 договору підлягають оплаті в 6-ти місячний строк, в зв’язку з чим позивач листом № 194/97/15 від 08.12.2006 надіслав відповідачеві рахунок-фактуру № РФ 000124 від 08.12.2006 для сплати авансового платежу у сумі 100000 грн., однак, відповідач цей аванс у вказаний у рахунку-фактурі термін до 30.12.2006 не сплатив, натомість листом № 1633 від 08.12.2006 пред'явив заперечення до аудиторського висновку № 194/97/1 від 02.08.2005.

Отже, спір у справі виник через несплату відповідачем вартості аудиторських послуг на суму 375962 грн., розраховану позивачем як 50% від надмірно нарахованих та надмірно сплачених ВАТ "Трест "Київміськбуд-2" до державного бюджету і в державні цільові фонди податків та зборів (внесків) за період з 01.07.2002 по 30.06.2005.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що укладений між сторонами за справою договір № 194/97 від 05.05.2005 є договором підряду, а спірні правовідносини регулюються відповідними нормами глави 61 Цивільного кодексу України, за приписами яких підрядник зобов’язується на свій ризик за завданням замовника виконати певну роботу (виготовлення, обробку, ремонт речі або виконання іншої роботи з переданням її результату), а замовник зобов’язується прийняти і оплатити виконану роботу (ст. 837); змовник зобов’язаний прийняти роботу, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові, а якщо замовник не зробіть такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи або недоліки (ст. 853); до вимог щодо неналежної якості роботи, виконаної за договором підряду, застосовується позовна давність в один рік (ст. 863).

Посилаючись на невиконання замовником вимог пп. 2.2.5 п. 2.2 договору щодо надання своїх зауважень до аудиторського висновку в 3-х денний термін, суди дійшли висновку про набуття актом № 194/97/9 від 14.09.2006 сили документу, що підтверджує повне виконання аудиторських робіт, які мають бути оплачені замовником згідно п. 4.4 договору у 6-ти місячний строк, в т.ч. аванс в сумі 100000 грн. за виставленим виконавцем рахунком  № РФ 000124 від 08.12.2006 у вказаний в ньому термін до 30.12.2006.

Однак, такі висновки судів попередніх інстанцій колегія суддів вважає передчасними, суперечливими і такими, що не ґрунтуються на повно встановлених обставинах справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Так, правовий висновок судів попередніх інстанцій щодо правової природи договору не ґрунтується на всебічному і повному встановленні дійсних правовідносин сторін, які вони мали на увазі, укладаючи договір № 194/97 від 05.05.2005.

Судами не враховано, що згідно норм Закону України "Про аудиторську діяльність", ст. ст. 362, 363 Господарського кодексу України аудиторська діяльність віднесена до фінансової діяльності і, зокрема, є підприємницькою  діяльністю, яка включає в себе організаційне і методичне забезпечення аудиту, тобто, перевірку даних бухгалтерського обліку, первинних документів і показників фінансової звітності суб'єкта господарювання з метою визначення їх достовірності та відповідності вимогам законодавства та встановленим нормативам, практичне виконання  аудиторських перевірок та надання інших аудиторських послуг, перелік яких визначається Аудиторською палатою України відповідно до стандартів аудиту і за результатами яких надається аудиторський висновок –документ, складений відповідно до стандартів аудиту та передбачає надання впевненості користувачам щодо відповідності фінансової звітності або іншої інформації концептуальним основам, які використовувались при її складанні.

Отже, правовідносини, що склалися між сторонами у справі за договором на проведення аудиторських робіт не є підрядними "в чистому вигляді", вони мають ознаки, що дають підстави вважати їх такими, що підпадають під дію вищезазначених норм і носять також ознаки договору про надання послуг, цивільні правовідносини за яким регулюються главою 63 Цивільного кодексу України.

З огляду на характер правовідносин сторін за договором про надання аудиторських послуг, можливість застосування до них норм статей 853, 863 ЦК України не є беззаперечною, адже, можливість негайної або протягом 3-х днів перевірки замовником результатів аудиту з метою виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків під загрозою втрати права у подальшому посилатися на ці відступи або недоліки є сумнівною.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами в процесі розгляду справи були надані висновки спеціалістів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз щодо відповідності аудиторського висновку первинних документам відповідача (висновок № 3874/3875 від 28.04.2007, наданий на замовлення відповідача) і щодо відповідності аудиторського висновку законодавству (висновок № 4288 від 08.06.2007, наданий на замовлення позивача), які суперечать один одному і містять протилежне трактування одних і тих самих положень, при цьому, суд апеляційної інстанції, відхиляючи перший висновок і прийнявши до уваги другий висновок, не врахував, що перший з них здійснений на підставі первинних бухгалтерських документів і фінансової звітності відповідача, тоді як другий надавався шляхом перевірки лише самого аудиторського висновку.

Судами не враховано, що згідно п. 4.2 договору оплата аудиторських послуг пов’язана не тільки з виявленням виконавцем надмірно нарахованих замовником податків, зборів (внесків) і інших обов’язкових платежів до сплати у бюджет і державні цільові фонди, а і з тим, що ці податки, збори (внески) підлягають зарахуванню в рахунок майбутніх або поточних платежів замовника, зокрема, станом на дату надання аудиторського висновку, адже, судами не наведено мотивів відхилення посилань відповідача на негативний висновок ДПІ у Солом’янському районі м. Києва з цього приводу.

Крім того, колегія суддів зазначає, що висновок судів попередніх інстанцій щодо зобов’язання відповідача з проведення з позивачем повного розрахунку за надані послуги не пізніше 14.03.2007  свідчить про відсутність у позивача підстав на звернення до суду за захистом порушеного права, адже, на дату подання позову –06.02.2007 таке не було порушене.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що такий висновок судів попередніх інстанцій не відповідає ні умовам договору, ані фактичним обставинам справи, оскільки, згідно п. 4.4 договору повний розрахунок за договором здійснюється в 6-ти місячний строк після завершення робіт на підставі акту приймання виконаних робіт, однак, судами не встановлена дата завершення робіт, а складений позивачем акт виконаних робіт від 14.09.2006 невідомо коли був отриманий відповідачем, при цьому, також невідомо з яких підстав у відповідача виникло зобов’язання з оплати авансу у сумі 100000 грн. за рахунком-фактурою № РФ 000124 від 08.12.2006, адже, умовами договору цього не передбачено.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 29.12.1976 № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, а також оцінку всіх доказів. Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати. Мотивувальна частина рішення повинна мати також посилання на закон та інші нормативні акти матеріального права, на підставі яких визначено права і обов’язки сторін у спірних правовідносинах.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Резолютивна частина рішення повинна містити чіткі та безумовні висновки, що ґрунтуються на аналізі та оцінці фактичних обставин, викладених у його мотивувальній частині, та відповідати застосованим до спірних відносин нормам права.

Однак, в порушення цих приписів і вимог ст. 84 ГПК України судами не встановлено наявність чи відсутність обставин, які входять до предмету доказування, адже, залишились не встановленими дійсні правовідносини сторін за справою, обставини виникнення у замовника зобов’язання з прийняття і оплати наданих виконавцем аудиторських послуг і підстави для застосування правових наслідків невиконання ним такого зобов’язання.

Таким чином, не встановлення судами попередніх інстанцій вищевказаних обставин, які мають суттєве значення у справі, є порушенням вимог ч. 1 ст. 43 ГПК України і виключає можливість висновку суду касаційної інстанції щодо правильності застосування норм матеріального права при вирішенні спору.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, рішення та постанова у справі підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під  час  нового  розгляду  справи  необхідно  врахувати  викладене,  всебічно  і  повно  з’ясувати  і  перевірити  всі  фактичні  обставини  справи,  об’єктивно оцінити  докази, що мають значення для її розгляду та вирішення  спору по суті і, в залежності від встановленого, прийняти обґрунтоване та  законне судове рішення.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.10.2007 у справі господарського суду міста Києва № 31/171 та рішення від 14.06.2007 у цій справі скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Касаційну скаргу ВАТ "Трест "Кийвсьміськбуд-2 " задовольнити.

Головуючий суддя                                                                   К.В.Грейц

Судді                                                                                           С.В.Бакуліна

Л.І.Рогач