ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.07
Справа №АС16/459-07.

Господарський суд Сумської області у складі:

Головуючого судді –Моїсеєнко В.М.

розглянувши справу

за позовом          Суб'єкта підприємницької діяльності – фізичної особи Катречко Юрія Івановича, м.Охтирка

до відповідача Охтирської  міжрайонної державної податкової інспекції у Сумській області

про скасування податкового повідомлення-рішення від 11.07.2007р. № /0

Представники:

Від позивача            Монагарова О.Я., Ходоров І.В., Катречко Ю.І.

Від відповідача  Сафронов П.О., Шевченко Т.П., Неговєлов А.В.

Прокурор          Кошлякова А.Ю.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 20.09.2007 р. до 10 год.25 хв. 15.10.2007 р.

Суть спору: позивач просить скасувати податкове повідомлення-рішення Охтирської міжрайонної державної податкової інспекції від 11.07.2007 № /0 про визначення податкових зобов'язань та штрафних санкцій з податку на додану вартість, посилаючись на його незаконність у зв’язку з невідповідністю висновків, які викладені в акті перевірки фактичним обставинам, нормам діючого законодавства та порушенням порядку проведення позапланової виїзної перевірки.

Відповідач подав заперечення проти позову та просить залишити позов без задоволення, посилаючись на такі обставини:

- рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01.12.2004 року по справі № 2-5895 визнано недійсними з моменту реєстрації статут, свідоцтво про державну реєстрацію, свідоцтво платника податку на додану вартість ПП „Нарда”;

- вироком Дарницького районного суду м. Києва від 14.03.05 р. встановлено, що ПП „Нарда” зареєстровано на підставну особу;

- рішенням Харківського апеляційного господарського суду від 10.10.06 р. по справі № 8/223-06 визнані недійсними договори нафто - газо переробки № ДГ-88 від 02.01.2004 р. та ДГ-89 від 02.01.2004, укладені між приватним підприємцем Катречко Ю.І. і приватним підприємством „Нарда” як такі, що вчинені з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства.

На підставі зазначеного, відповідач вважає, що у господарських операціях з СПД ФО Катречко Ю.І. на стороні продавця від імені ПП „Нарда”  діяла особа, яка не мала законних повноважень на здійснення таких операцій та підписання документів податкової звітності. Податкові накладні, виписані ПП „Нарда”,  не є належними документами податкового обліку, а сума податкового кредиту не відповідає фактичним податковим зобов’язанням платника податку. Згідно з п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” не дозволяється включення до складу податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними.

Згідно з п.п. 7.2.4 п. 7.2 ст. 7 Закону право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Підпунктом 7.2.3. п. 7.2 ст. 7 Закону визначено, що податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках...Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Згідно з п.п. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Відповідач також зазначає, що перевірка підприємця проведена на підставі постанови апеляційного суду Сумської області від 05.04.2007 р. про надання дозволу на проведення позапланової виїзної перевірки СПД ФО - Катречко Ю. І. за період діяльності з 01.04.2004 року по 01.08.2004 р.

Розглянувши матеріли справи, заслухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача, висновок прокурора, дослідивши та оцінивши надані докази по справі, суд встановив наступне:

За результатами проведення працівниками відповідача позапланової виїзної перевірки Суб'єкта підприємницької діяльності – фізичної особи Катречко Юрія Івановича з питань дотримання вимог податкового законодавства в зв’язку з визнанням недійсними договорів № ДГ- 88 від 02.01.04 р. та ДГ -89 від 02.01.04 р. за період з 01.04.2004 р. по 01.08.2004 р. складено акт від 04.07.2007 р. № 30/17-127/ та прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 11.07.2007 р. про визначення податкових зобов'язань з податку на додану вартість у розмірі 213878,00 грн., у тому числі основного платежу – 142585,00 грн., штрафних санкцій – 71293,00 грн.

Оскаржуване повідомлення – рішення прийнято відповідачем у зв'язку з виключенням зі складу податкового кредиту за червень 2004 року суми ПДВ у розмірі 142585,00 грн. по податковим накладним, отриманим від ПП „Нарда”.

Позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно з п.п. 7.5.1 п.7.5. ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів, або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів.

Податковий кредит позивача визначено у відповідності з нормами чинного законодавства. На дату включення позивачем до складу податкового кредиту за червень 2004 року суми ПДВ у розмірі 142585,00 грн. ПП „Нарда” було зареєстровано платником податку на додану вартість, що підтверджується ДПІ у Дарницькому районі м. Києва (лист від 17.11.2005 р. № 37819/7/29-005) та  знаходилось в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, що підтверджується довідкою Головного управління статистики у м. Києві від 12.07.2007 р. № 134712.

Норми Закону України „Про податок на додану вартість” не містять вимог про необхідність коригування платником податку правомірно визначеного податкового кредиту з ПДВ у зв'язку з визнанням протягом наступних податкових періодів недійсними статуту, свідоцтва платника ПДВ контрагентів платника податку та договорів, укладених з такими контрагентами.

Стаття 19 Конституції встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи зазначене, у відповідача відсутні правові підстави для зменшення правомірно визначеного податкового кредиту позивача за червень 2004 року.

Згідно з п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” не дозволяється включення до складу податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними.

Податковий кредит з ПДВ за червень 2004 року у розмірі 142585,00 грн. визначено позивачем на підставі податкових накладних, складених ПП „Нарда”. Відповідачем не встановлено, що податкові накладні складені з порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закону України "Про податок на додану вартість"  (редакції, що діяла на момент визначення податкового кредиту за червень 2004 р.) платник податку - особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України.

Платники податку несуть відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення податку до бюджету відповідно до законодавства України (п. 10.1 Закону "Про податок на додану вартість").

Документом, який підтверджує сплату покупцем податку на додану вартість в ціні товару, зокрема, є податкова накладна.

Таким чином, сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі у разі ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит покупця.

Податкові органи не можуть нараховувати податок на додану вартість та накладати штрафні санкції на покупця при несплаті цього податку продавцем, оскільки чинне законодавство не встановлює підстав для такого нарахування та накладення штрафних санкцій.

Норми діючого законодавства з питань оподаткування не передбачають відповідальність платника податків за діяння інших платників. Таким чином, позивач не несе відповідальність за порушення, вчинені його контрагентами.

Посилання відповідача на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01.12.2004 р. та від 14.03.05 р., рішення Харківського апеляційного господарського суду від 10.10.06 р. по справі № 8/223-06 про визнання недійсними договорів як на підстави звільнення від доказування та докази правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення суд вважає помилковим з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Рішеннями судів, на які посилається відповідач не встановлено, що особа щодо якої ухвалений вирок складала та підписувала податкові накладні на підставі яких позивачем визначався податковий кредит за червень 2004 р. Правомірність зазначених податкових накладних та порядок оподаткування господарських операцій між СПДФО Катречко Ю.І. та ПП „Нарда” не були предметом судового розгляду, тому посилання відповідача на судові рішення  Дарницького районного суду м. Києва від 01.12.2004 р. та від 14.03.05 р. та Харківського апеляційного господарського суду від 10.10.06 р. як на підстави для звільнення від доказування є необґрунтованим.

Згідно з п.п. 4.2.2. (б) п. 4.2 ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях.

В порушення зазначеного, відповідачем не враховано, що по операціям з ПП „Нарда” позивач формував не лише податковий кредит, але й податкові зобов'язання з ПДВ. Податкові зобов'язання з ПДВ виникли у позивача у зв'язку з поставкою приватному підприємству „Нарда” товарно – матеріальних цінностей. Розрахунок між позивачем та ПП „Нарда” здійснено шляхом заліку взаємної заборгованості, що підтверджується перевіркою (стор.9,10 акту). Тому, у ПП „Нарда” по операціям з позивачем виникли не лише податкові зобов'язання з ПДВ але й податковий кредит, а у позивача – не лише податковий кредит, але й  податкові зобов'язання.

Крім того, судом встановлено, що перевірка підприємця проводилась не на підставі первинних документів, а на підставі копій документів, що були залучені до позовної заяви про визнання договорів недійсними. Нормами чинного законодавства не передбачено, що органи державної податкової служби мають право здійснювати перевірки на підставі копій документів.

Згідно з п. 1.2 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПАУ від 10.08.2005 р. № 327, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.08.2005 р. за № 925/11205 позапланова виїзна перевірка здійснюється за місцезнаходженням суб'єкта господарювання. В порушення зазначеного, перевірка за місцезнаходженням позивача не здійснювалась.

Згідно з ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В порушення зазначеного, відповідачем не доведена законність податкового повідомлення-рішення Охтирської МДПІ від 11.07.2007 № /0.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача правомірними, обґрунтованими та задовольняє їх.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2. Податкове повідомлення-рішення Охтирської міжрайонної державної податкової інспекції (42700, Сумська обл.., м. Охтирка, вул. Снайпера, 3, ) від 11.07.2007 р. № /0 про визначення податкових зобов'язань з податку на додану вартість у розмірі 213878,00 грн., у тому числі, основного платежу – 142585,00 грн., штрафних санкцій – 71293,00 грн. скасувати.

3. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

4. Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її складення у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

5. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                       В.М. МОЇСЕЄНКО

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.