ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.06.2007
Справа №2-27/6902-2007А

За позовом – Контрольно – ревізійне управління в АР Крим, м. Сімферополь, б. Леніна, 5/7.

До відповідача –     ЗАТ «Східно – Кримська енергетична компанія», м. Сімферополь, вул.. Київська, 74/6.

За участю третіх осіб -  1. Фонд державного майна України, м. Київ, вул.. Кутузова, 18/9.

2. ВАТ «Крименерго», м. Сімферополь, вул.. Київська, 74/6.

Про забовязання надати допуск для проведення ревізії.

Суддя Н.В. Воронцова.

При секретарі Топоріщевої Т. П.

представники:

Від позивача –       Ященко І. М., дор. у справі.

Від відповідача – Михадюк М. В., дор. у справі.

Від третіх осіб -   1. не з’явився.

2. не з’явився.

Сутність спору:

Позивач  – Контрольно – ревізійне управління в АР Крим звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом до відповідача про  забовязання відповідача надати допуск ревізорам відділу контролю господарських товариств для проведення ревізії фінансово – господарської діяльності відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовано  тим, що  відповідач не допустив представників позивача для здійснення ревізії. За думкою позивача вказані дії є неправомірними, оскільки відповідач належить до  суб’єктів господарювання державного сектору економіки і є підконтрольним органам контрольно – ревізійної служби України, відповідно до ст.. 2 Закону України «Про державну контрольно – ревізійну службу в Україні».

На підставі викладеного, просить позов задовольнити.

Відповідач у відзиві на позов повідомив про те, що ним при здійсненні господарської діяльності не отримується та ніколи не отримувалося державних коштів від бюджетів всіх рівнів, цільових фондів на здійснення закупівель товарів, робот та послуг, а значить позивач не має права проводити  у відношенні нього ревізії.

На підставі викладеного, просить у позові відмовити.

Позивач заявою від 13.06.2007 р. пояснив суду,  що при друкуванні позовної заяви було припущено помилку в пункті  Плану контрольно – ревізійної роботи Глав КРУ України на 2 квартал 2007 р.,  правильним є п. 1.1.3.1.

13.06.2007 р. суд ухвалив  залучити до участі у справі як третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору -  Фонд державного майна України, ( м. Київ, вул.. Кутузова, 18/9 ) і ВАТ «Крименерго», ( м. Сімферополь, вул.. Київська, 74/6 ).

Треті особи явку представників в судове засідання не забезпечили, письмових пояснень по справі не представили.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін,   суд,  -

В С Т А Н О В И В :

У виконання п. 1.1.3.1 Плану контрольно – ревізійної роботи Головку України на 2 квартал 2007 р. ревізійна група позивача на підставі направлень, виданих начальником контрольно – ревізійного управління в АР Крим від 12.04.2007 р. №№ 336, 337, 338, прибуло до позивача з метою здійснення ревізії фінансово – господарської діяльності відповідача за період з 01.01.2005 р. по 01.04.2007 р., про що відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про державну контрольно – ревізійну службу в Україні» до відповідача було направлено повідомлення про початок ревізії.

Ознайомившись з зазначеними документами, голова правління ЗАТ «Східно – Кримська енергетична компанія» Колобок С. І. прийняв рішення не допускати ревізорів позивача на підприємство для проведення ревізії.

При таких обставинах, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити виходячи з  наступних  підстав.

Відповідно до ст.. 2  Закону України «Про державну контрольно – ревізійну службу в Україні» головним  завданням  державної контрольно-ревізійної служби є здійснення  державного  фінансового  контролю  за  використанням і збереженням державних фінансових ресурсів,  необоротних  та  інших активів,  правильністю  визначення  потреби  в бюджетних коштах та взяття  зобов'язань,  ефективним  використанням  коштів  і  майна, станом   і   достовірністю  бухгалтерського  обліку  і  фінансової звітності в міністерствах та інших  органах  виконавчої  влади,  в державних   фондах,   у   бюджетних   установах   і   у  суб'єктів господарювання  державного   сектору   економіки,   а   також   на підприємствах  і  в  організаціях,  які  отримують  (отримували  в періоді,  який перевіряється) кошти  з  бюджетів  усіх  рівнів  та державних  фондів  або  використовують (використовували у періоді, який  перевіряється)  державне  чи  комунальне   майно   (далі   - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій  щодо  усунення  виявлених  недоліків  і  порушень   та запобігання їм у подальшому.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 10 вказаного Закону Головному    контрольно-ревізійному    управлінню    України, контрольно-ревізійним управлінням  в  Республіці  Крим,  областях, містах  Києві  і  Севастополі,  контрольно-ревізійним  підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах  надається право безперешкодного доступу при проведенні ревізій на склади, у   сховища,   виробничі   та   інші   приміщення,   що   належать підконтрольним  установам,  для їх обстеження і з'ясування питань, пов'язаних  з ревізією.

Відповідно до ст.. 11 вказаного Закону Плановою виїзною ревізією вважається ревізія у підконтрольних установах,   яка  передбачена  у  плані  роботи  органу  державної контрольно-ревізійної  служби  і  проводиться за місцезнаходженням такої  юридичної  особи  чи  за  місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна ревізія.

Планова  виїзна  ревізія проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської   діяльності   підконтрольних  установ  за письмовим   рішенням   керівника   відповідного  органу  державної контрольно-ревізійної служби не частіше одного разу на календарний рік. Право  на  проведення планової виїзної ревізії підконтрольних установ  надається  лише  у  тому  разі, коли їм не пізніше ніж за десять   днів  до  дня  проведення  зазначеної  ревізії  надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення. Проведення  планових  виїзних  ревізій  здійснюється органами державної контрольно-ревізійної служби одночасно з іншими органами виконавчої   влади,   уповноваженими   здійснювати   контроль   за нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів). Порядок координації проведення планових виїзних перевірок органами виконавчої   влади,   уповноваженими   здійснювати   контроль   за нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів), визначається Кабінетом Міністрів України.

Тривалість  планової  виїзної ревізії не повинна перевищувати 30  робочих днів.

Посадові особи органу державної контрольно-ревізійної  служби вправі  приступити  до проведення ревізії за наявності підстав для їх  проведення,  визначених  цим та іншими законами України, та за умови  надання  посадовим  особам  підконтрольних  установ,  інших суб'єктів господарської діяльності під розписку: 1)  направлення  на  ревізію,  в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної контрольно-ревізійної служби, мета, вид, підстави, дата її початку та дата закінчення ревізії, посади, звання    та    прізвища    посадових    осіб   органу   державної контрольно-ревізійної    служби,    які   проводитимуть   ревізію. Направлення  на  ревізію  є  дійсним  за  умови  наявності підпису керівника    органу    державної   контрольно-ревізійної   служби, скріпленого   печаткою   органу   державної  контрольно-ревізійної служби; 2) копії рішення суду про дозвіл на  проведення  позапланової виїзної  ревізії,  в  якому зазначаються підстави проведення такої ревізії,  дата  її початку та дата закінчення, а у разі проведення ревізії щодо суб'єктів господарської діяльності, не віднесених цим Законом до підконтрольних установ, - також номер, дата та підстави порушення  кримінальної  справи,  орган,  що  порушив  кримінальну справу. Ненадання цих  документів  посадовим  особам   підконтрольних установ та інших суб'єктів господарської діяльності або їх надання з  порушенням  вимог,  встановлених  частиною  чотирнадцятою  цієї статті,   є   підставою  для  недопущення  посадових  осіб  органу державної контрольно-ревізійної служби до проведення ревізії.

Тобто рішення суду необхідно тільки для проведення позапланової ревізії.

Відповідно до ст.. 14 вказаного Закону працівники  правоохоронних  органів    зобов'язані    сприяти службовим  особам  державної  контрольно-ревізійної    служби    у виконанні їх обов'язків. У разі недопущення працівників  державної контрольно-ревізійної служби на територію підприємства,  установи, організації, відмови у наданні документів для ревізії та будь-якої іншої  протиправної  дії  органи  міліції  на  прохання  цих  осіб зобов'язані негайно вжити відповідних заходів для припинення такої протидії,   забезпечити   нормальне  проведення  ревізії,  охорону працівників    контрольно-ревізійної    служби,    документів   та матеріалів,   що   перевіряються,   а   також  вжити  заходів  для притягнення винних осіб до встановленої законом відповідальності.

Тобто вказаних Законом чітко  передбачено як повинні діяти посадові особи позивача при недопущенні вказаних осіб для проведення ревізії і ніде не вказано,  що у разі не допущення посадових осіб КРУ на перевірку, необхідно звертатися до суду для усунення перешкод.

Положення Закону України «Про державну контрольно – ревізійну службу в Україні»  передбачають звернення органів КРУ до суду тільки у трьох випадках: 1. про стягнення заборгованості; 2. про спонукання виконати обов’язкові вказівки; 3. про надання дозволу на проведення позапланової виїзної перевірки.

Фактично позивач застосував ні той порядок захисту свого  порушено права.

Відповідно до ст. 104 КАСУ до   адміністративного   суду   має   право  звернутися  з адміністративним позовом особа,  яка вважає, що порушено її права, свободи  чи  інтереси у сфері публічно-правових відносин.  Суб'єкт владних повноважень має право звернутися до адміністративного суду у випадках, встановлених законом.

При таких обставинах, суд дійшов висновку,  що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошено і підписано складом суду 22.06.07 р.

27.06.07 р. постанову було виготовлено у повному обсязі.

На  підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 – 164, 167  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.