ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2007 р.                                                          Справа №  2/2317

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:                                                                        Зарудяної Л.О.

при секретарі                                                              ,

за участю представників сторін:

від позивача: Пирога А.М. - директора Товариства з обмеженою відповідальністю                      "Стар", присутнього в судових  засіданнях 29.11.2007р. та 13.12.2007р.,

від відповідача: Зозулі М.П. - головного лікаря Ружинської центральної районної                             лікарні,   присутнього  в  судових засіданнях 29.11.2007р. та

13.12.2007р.,

від третьої особи: Попова  С.О. - приватного підприємця,

розглянувши апеляційну скаргу Ружинської центральної районної лікарні, смт.Ружин

на рішення Господарського суду Житомирської області

від "31" липня 2007 р.  у справі № 2/2317 (суддя Тимошенко О.М.)

за  позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стар", м.Київ

до Ружинської центральної районної лікарні, смт.Ружин

за участю третьої особи без самостійних вимог - Приватного підприємця Попова Сергія

Олександровича, м.Київ

про стягнення 71437,39 грн.,

з оголошеною в судовому засіданні 29.11.2007р. перервою до 13.12.20007р. та 13.12.2007р. перервою  до 14.12.2007р.  згідно ст. 77 ГПК України,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 31.07.2007р. у справі №2/2318 частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Стар", м.Київ та стягнуто на його користь з Ружинської центральної районної лікарні, смт.Ружин Житомирської області 71437,39грн. заборгованості, 714,37грн. витрат по сплаті державного мита та 110,07грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Цим же рішенням відмовлено в  позові в частині стягнення з відповідача пені в сумі 5143,50грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач 15.08.2007р. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення господарського суду від 31.07.2007р., посилаючись на таке:

- безпідставним є твердження позивача, що він поставив продукцію на основі угоди №45 від 05.03.2002р. по дорученню від 10.06.2002р., тоді як товар поставлений був 05.06.2002р., 10.06.2002р. і 17.06.2002р. без відповідних доручень. По виданому  Ружинським ТМО дорученню за підписом головного лікаря і печаткою ТМО оплата за отриманий товар була проведена, а залишок медикаментів на суму 11234,62грн., згідно накладної №1 від 10.12.2002р. був повернутий ТОВ "СТАР", і таким чином проведені розрахунки з фірмою постачальником;

- судом не досліджено факт фальсифікації доручення №120229 серії ЯДУ від 10.12.2002р., за яким Ружинське ТМО медикаменти не отримувало і розрахунок за них не проводило;

- неправомірним є висновок суду про те, що аптека ТМО має печатку і штамп з своїм найменуванням. В статуті Територіального - медичного  об'єднання зазначено, що Головний лікар діє від імені ТМО, представляє його в установах і організаціях, розпоряджається майном, укладає угоди, видає доручення;

- в матеріалах справи відсутній акт передачі кредиторської заборгованості від 02.04.2003р. на який посилається суд.

Представник скаржника в засіданні апеляційного господарського суду підтримав доводи апеляційної скарги.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу та його представник в судовому засіданні просили рішення господарського суду від 31.07.2007р. залишити без змін, а апеляційну скаргу Ружинської центральної районної лікарні - без задоволення. У відзиві позивач вказує на те, що товар був поставлений позивачем згідно накладних, в яких був також, вказаний строк оплати та на підставі довіреностей №120081, серії ЯДУ від 10.06.2002р. на загальну суму 19997,19грн. та довіреності №120229, серії ЯДУ від 10.12.2002р. на загальну суму 76101,67грн. Відповідачем була здійснена часткова оплата поставленого товару та повернута частина медпрепаратів згідно накладної №1 від 10.12.2002р. і на даний час заборгованість становить 71437,39грн. Таким чином, посилання відповідача на угоду №45 від 05.03.2002р. є неправомірними. Згідно ст. 35 ГПК України факти, які відповідно до закону вважаються встановленими, не доводяться при розгляді справи. Так, Господарським судом Житомирської області у справі №12/300, де відповідачем, також, є Ружинська центральна районна лікарня, встановлено, що Аптека була структурним підрозділом Ружинського ТМО без права юридичної особи і ліквідована наказом  головного лікаря Ружинської ЦРЛ №42 від 02.04.2003р. Також, згідно рішення Господарського суду Житомирської області по справі №5/3511, за позовом ТОВ "ІСА-Фарм" до Ружинської центральної районної лікарні було встановлено, що кримінальна справа, яка була порушена проти приватного підприємця Попова С.О. не пов'язана з договорами поставки товарів медичного призначення до Ружинської центральної районної лікарні. Попов С.О., на час поставки товарів медичного призначення, не був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, а був прийнятий на посаду провізора 01.02.2000р., згідно наказу №13 від 01.02.2000р. Рішенням господарського суду по справі №4/2851 за позовом ЗАТ "Мегаполіс" до Ружинської ЦРА встановлено, що Аптека є структурним підрозділом Ружинського ТМО, підпорядковується безпосередньо головному лікарю, який призначає завідуючого аптекою. Наказом головного лікаря Ружинського ТМО №24 від 01.02.2000р. Попова С.О. призначено завідуючим аптеки. Трудові відносини відповідача зі своїми працівниками не мають відношення до договорів поставки медичного призначення.

Третя особа  - підприємець Попов С.О. в засіданні апеляційного господарського суду та у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення господарського суду від 31.07.2007р. залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. При цьому, свій відзив підприємець Попов С.О. мотивує тим, що позивач поставив Ружинському ТМО, правонаступником якого є відповідач, медикаменти на загальну суму 96098,86грн., що підтверджується накладними (том 1, а.с. 5-21) та довіреностями на отримання товару (том 1, а.с. 23-24), виданими матеріально-відповідальними особами Ружинського ТМО, підписаними керівником, головним бухгалтером та завіреними печаткою Ружинського ТМО. Відповідач за отриманий товар розрахувався частково, шляхом проплати за поставлений товар та поверненням продукції, в результаті чого сума боргу, на день звернення до суду з позовом, становить 71437,39грн. Таким чином, факт отримання відповідачем медикаментів мав місце, а відповідач намагається уникнути оплати поставлених товарів.  Підприємець Попов С.О. вказує на те, що в порушення вимог ч. 2 ст. 4-3, п. 3 ст. 94 ГПК України підстави, з яких скаржником порушено питання про перегляд рішення суду першої інстанції нічим не обґрунтовані, відсутнє посилання на законодавство, не подані додаткові докази, що підтверджуються переліком доданих до скарги документів, а відтак, зазначені в апеляційній скарзі вимоги ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам п. 4 ст. 60 ЦПК України, ст.ст. 32,-34, 36 ГПК України. Крім того, підприємець, також, посилається на те, що відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. З оглянутих в судовому засіданні справ №4/2851, №12/330, №5/3511 та прийнятих по них судових рішеннях, які набрали законної сили та містяться в матеріалах даної справи, а також рішення Господарського суду Житомирської області від 14.08.2007р. у справі №8/565 вбачається, що згідно Статуту Ружинського ТМО, "Положення про аптеку", наказу Ружинського ТМО №13 від 01.02.2000р. щодо призначення Попова С.О. на посаду провізора Ружинського ТМО, довідки Ружинської районної державної адміністрації щодо дати реєстрації Попова С.О. в якості суб'єкта підприємницької діяльності, яка свідчить, що на період існування правовідносин між сторонами, Попов С.О. ще не був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, проведення відповідачем розрахунків з позивачем за отримані товари медичного призначення на виконання умов договорів, підписаних провізором Ружинського ТМО Поповим С.О., а також інших доказів, відбулося наступне схвалення зазначених угод особою, яку представляють. В зв'язку з цим, вказані договори вважаються дійсними з моменту їх підписання і тому у позивача не могло виникнути сумнівів щодо повноважень представника відповідача при отриманні ним товарів медичного призначення. Крім того, якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть, якщо законом ця форма для даного виду договорів не  вимагається.

Вислухавши представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Позивач в своїй позовній заяві посилається на те, що ним на виконання договору №45 від 05.03.2002р. на постачання медичних препаратів, укладеного між ТОВ "Стар" та Аптекою Ружинського територіального медичного об'єднання, був поставлений відповідачу товар згідно накладних №РНк-000247 від 07.06.2002р. на суму 7542,85грн., №РНк-000248 від 05.06.2002р. на суму 401,40грн., №РНк-000198 від 10.06.2002р. на суму 11038,94грн., №РНк-000305 від 17.06.2002р. на суму 1014,00грн., №РНк-000920 від 06.12.2002р. на суму 61091,83грн., №РНк-000927 від 02.12.2002р. на суму 759,05грн., №РНк-000932 від 06.12.2002р. на суму 14250,79грн., №РНк-000994 від 23.12.2002р. на суму 3824,57грн. Згідно з твердженням позивача поставка відповідачу товару проводилась на підставі довіреностей  №120081, серії ЯДУ від 10.06.2002р. та №120229, серії ЯДУ від 10.12.2002р.

Згідно з п. 1.4 Статуту Ружинського районного територіального медичного об'єднання, об'єднання є юридичною особою, очолюється головним лікарем району, розпоряджається ресурсами, призначеними для надання медичної допомоги, має печатки, штампи, рахунок в банку. До складу об'єднання входить, у тому числі, лікарняна аптека.

Як вбачається з матеріалів справи, договір №45 від 05.03.2002р. укладено між позивачем та структурним підрозділом відповідача  - Аптекою РТМО і підписано не керівником відповідача, а керівником структурного підрозділу Поповим С.О. Докази наявності повноважень у Попова С.О. на укладення угоди від імені юридичної особи в матеріалах справи відсутні. Крім того, в накладних, по яки здійснювався відпуск товару в червні та грудні 2002 року відсутнє посилання на договір, як підставу одержання медикаментів.

За таких обставин, безпідставним є посилання позивача на той факт, що  поставка  товару здійснювалась  по договору №45 від 05.03.2002р.

10.06.2002р. Ружинським ТМО видано Попову С.О. довіреність №120081, серії ЯДУ на отримання від ТОВ "Стар" медикаментів. Довіреність дійсна до 30.06.2002р. (том 1, а.с. 23). В період дії вказаної довіреності, по накладних №РНк-000198 від 10.06.2002р. та №РНк-000305 від 17.06.2002р. позивач поставив відповідачу товар на суму 12052,94грн. (том 1, а.с. 8-10). В накладних вказано строк оплати відповідачем за отримані медикаменти. Так, в накладній від 10.06.2002р. визначено строк оплати  до 13.06.2002р., в накладній від 17.06.2002р. строк оплати до 17.06.2002р.

В матеріалах справи відсутні докази наявності повноважень у представника відповідача на отримання продукції по накладних №РНк-000247 від 07.06.2002р. на суму 7542,85грн., №РНк-000248 від 05.06.2002р. на суму 401,40грн.

Після отримання продукції відповідачем проводились розрахунки з позивачем, про що свідчать наявні в матеріалах справи банківські  виписки (том 1, а.с. 51). Зокрема, 10.09.2002р. за медикаменти відповідачем оплачено 50981,00грн. В банківських виписках зазначено, що оплата проводилась за медикаменти, згідно виставлених рахунків. Проте, зазначених рахунків сторонами до суду не представлено і тому судом не може бути встановлено за поставку якої партії продукції проводились розрахунки  відповідачем.

При складенні актів звірок розрахунків між Аптекою РТМО смт. Ружин та ТОВ "Стар", позивачем зазначено, що станом на 25.11.2002р. та 01.12.2002р.  заборгованість відповідача за поставлену продукцію складала 6245,77грн. (том 1, а.с. 117-118).

Таким чином, сам позивач визначає, що заборгованість за продукцію, отриману, у тому числі, згідно з накладними від 10.06.2002р. та від 17.06.2002р., складає 6245,77грн.

З позовом про стягнення заборгованості за накладними від 10.06.2002р. та від 17.06.2002р. позивач звернувся 17.08.2005р.

Згідно з ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Таким чином, позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення заборгованості за накладними від 10.06.2002р. та від 17.06.2002р. за межами встановленого законом  трьохрічного строку.

Проте, відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення.

В матеріалах справи відсутня заява відповідача про застосування строку позовної давності по вимогах про стягнення заборгованості по накладних від 10.06.2002р. та від 17.06.2002р. В зв'язку з цим, сума боргу в розмірі 6245,77грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

В грудні 2002р., згідно з накладною №РНк-000994 від 23.12.2002р. відповідачем отримано продукцію на суму 3824,57грн. (том 1, а.с. 21). В накладній зазначено, що продукція отримана на підставі довіреності  №120229, серії ЯДУ від 06.12.2002р. (довіреність від 10.12.2002р.).

Відповідач заперечує факт видачі зазначеної довіреності позивачу. Проте, до суду не подано доказів встановлення компетентними органами факту фальсифікації зазначеної довіреності.

Після одержання продукції 23.12.2002р. відповідачем проводились розрахунки з позивачем, що підтверджується банківськими виписками (том 1, а.с. 151-153). Проте, в платіжних документах в якості підстави проведення платежів зазначена оплата за медикаменти, згідно рахунків від 29.08.2002р., 12.12.2002р. та 08.01.2003р. (том 1, а.с. 151-153).

Таким чином, зазначені платежі не може бути враховано, як оплата за продукцію, отриману згідно з накладною від 23.12.2002р.

Позивач посилається, також, на те, що згідно з довіреністю №120229, серії ЯДУ від 10.12.2002р. (том 1, а.с. 24), відповідачем отримано продукцію також і за накладними №РНк-000927 від 02.12.2002р. на суму 759,05грн. (том 1, а.с. 105) та від 06.12.2002р. №РНк-000920 на суму 61091,83грн., №РНк-000932 на суму 14250,79грн. (том 1, а.с. 106-114).

Проте, судом не можуть бути прийняті ці накладні, як доказ отримання продукції оскільки на час одержання продукції по накладних від 02.12.2002р. та від 06.12.2002р. представник відповідача Попов С.О. не мав повноважень на отримання медикаментів, оскільки доручення видане 10.12.2002р. та було дійсне в період з 10.12.2002р. по 30.12.2002р.

Позивач стверджує, що 10.12.2002р. відповідачем була повернута частина продукції, отриманої по накладній від 06.12.2002р. Однак, тільки 10.12.2002р. представнику відповідача були надані повноваження по отриманню даної продукції, а не про повернення продукції позивачу.

За наведених обставин, представлена позивачем накладна №1 від 10.12.2002р. (том 1, а.с. 22) не може бути доказом наявності факту повернення відповідачем частини продукції.

Позивачем не надано документів, які свідчать про подальше схвалення відповідачем дій Попова С.О. по отриманню продукції 06.12.2002р. та 10.12.2002р. без доручення Ружинського ТМО. Оцінка дій гр. Попова С.О. по оформленню документів на одержання продукції та повернення її частини позивачу з використанням печатки поліклінічного відділення Ружинського ТМО не відноситься до компетенції господарського суду.

У відповідності з ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаро-розпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У встановлений в накладних строк відповідач свої зобов'язання по оплаті товару не виконав.

Відповідно до рішення VІ сесії Ружинської районної ради від 07.02.2003р., Ружинське територіальне медичне об'єднання перейменовано в Ружинську центральну районну лікарню (том 1, а.с. 38).

З урахуванням викладених обставин, апеляційний господарський суд вважає, що правомірними є вимоги позивача про стягнення з відповідача 10070,34грн. боргу, серед яких: 6245,77грн. за продукцію, отриману за накладними від 10.06.2002р. та 17.06.2002р. і оплачену частково та 3824,57грн. за продукцію, отриману за накладною від 23.12.2002р.

Зазначених обставин  суд першої інстанції не врахував та задовольнив позов ТОВ "Стар" в частині стягнення суми основного боргу у повному обсязі.

Позивач в доповненні до позовної заяви просив, крім суми основного боргу стягнути з відповідача пеню в розмірі 5143,50грн. (том 2, а.с. 28-29).

Погодження сторонами розміру пені є обов'язковим з огляду на норми Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Оскільки сторонами в накладних не визначено розмір пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, суд правомірно відмовив позивачу у стягненні пені.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга Ружинської центральної районної лікарні, смт.Ружин підлягає задоволенню частково. Рішення Господарського суду Житомирської області від 31 липня 2007 року має бути змінено. З відповідача підлягає стягненню на користь позивача 10070,34грн. боргу та судові витрати пропорційно сумі задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 101,103-105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Ружинської центральної районної лікарні, смт.Ружин задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду  Житомирської області від 31 липня 2007 року у справі №2/2317 змінити, виклавши його  резолютивну  частину в такій редакції:

"1. Позов задовольнити частково.

2.  Стягнути з Ружинської  центральної районної лікарні (Житомирська область, смт. Ружин, вул. Леніна, 30, код 01991932) на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю "Стар" (03058, м. Київ, вул. Борщагівська, 204, код 13677827) -

10 070,34 грн. боргу, 100,70 грн. витрат по оплаті державного мита , 15,52 грн.  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В іншій частині позову відмовити."

3. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарського суду  Житомирської області.

4. Справу №2/2317 повернути до Господарського суду Житомирської області.

Головуючий - суддя:

судді:

Зарудяна Л.О.

Віддрук. 5 прим.

1 - до справи,

2,3 - сторонам,

4 - третій особі, 5 - в наряд