ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

19.09.07                                                                                          Справа №  17/193-07

За позовом    Відкритого акціонерного товариства “Перший інвестиційний банк”

до              Закритого акціонерного товариства “Фінансовий холдінг “Укрексімстрах”

про                 стягнення 2 189 936,55 грн.

за зустрічним позовом

Закритого акціонерного товариства “Фінансовий холдінг “Укрексімстрах”

до       Відкритого акціонерного товариства “Перший інвестиційний банк”

про     визнання договору № К21-1/03 від 25.03.2003р. розірваним

Суддя  В.Г. Суховий

Представники: згідно протоколу судового засідання.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Відкритого акціонерного товариства “Перший інвестиційний банк” (далі –Позивач) до Закритого акціонерного товариства “Фінансовий холдінг “Укрексімстрах” (далі –Відповідач)  про стягнення 2 189 936,55 грн., з яких 1 990 760,50 грн. –заборгованість та 199 076,05 грн. –пені.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов’язань по договору купівлі-продажу цінних паперів № К21-1/03                         від 25.03.2003р.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, однак відзиву на позов суду не подав.

Ухвалою суду від 31.08.2007р. порушено провадження за зустрічним позовом            Закритого акціонерного товариства “Фінансовий холдінг “Укрексімстрах” до       Відкритого акціонерного товариства “Перший інвестиційний банк” про визнання договору № К21-1/03 від 25.03.2003р. розірваним.

Зустрічна позовна заява ЗАТ “Фінансовий холдінг “Укрексімстрах” обґрунтована тим, що на підприємстві склалася тяжка фінансова ситуація, що призвела до того, що ЗАТ “Фінансовий холдінг “Укрексімстрах” не в змозі виконати умови Договору купівлі-продажу цінних паперів № К21-1/03 від 25.03.2003р. На думку позивача за зустрічним позовом, зміна обставин є істотною, у зв’язку з чим договір може бути розірваним на підставі ст. 652 ЦК України.

Представник ВАТ “Перший інвестиційний банк” проти зустрічного позову заперечив з підстав зазначених у запереченні від 05.09.2007р. на зустрічний позов.

В судовому засіданні 12.09.2007р. було оголошено перерву до 19.09.2007р.

В судовому засіданні 19.09.2007р. представником позивача за зустрічним позовом уточнено позовні вимоги, згідно з якими він просить суд розірвати Договір купівлі-продажу цінних паперів № К21-1/03 від 25.03.2003р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд  в с т а н о в и в:

25 березня 2003 року між Відкритим акціонерним товариством “Перший інвестиційний банк” та Закритим акціонерним товариством “Фінансовий холдінг “Укрексімстрах” було укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № К21-1/03 (далі –Договір, а.с. 10).

Відповідно до п. 1.1 Договору позивач (продавець) зобов’язується передати пакет цінних паперів (395 шт.) у власність відповідача (покупця), а відповідач зобов’язується прийняти та оплатити їх на умовах цього Договору. Загальна договірна вартість цінних паперів становить 1 990 760,50 грн. (п. 1.2 Договору).

Пунктами 3.1 та 3.3 Договору сторони встановили, що перереєстрація права власності на цінні папери здійснюється в межах національної депозитарної системи України шляхом внесення відповідних змін до реєстру власників іменних цінних паперів, які є предметом цього Договору, у реєстратора. Право власності на цінні папери, що є предметом цього Договору, переходить до відповідача (покупця) з моменту внесення відповідних змін до реєстру власників іменних цінних паперів.

Згідно з п. 3.2 Договору протягом 2 (двох) банківських днів з моменту отримання згідно з п. 2.2 відповідної суми грошових коштів продавець (позивач) передає покупцю (відповідачу) за актом приймання-передачі всі необхідні документи для проведення реєстрації переходу права власності на певну кількість цінних паперів до покупця. Продавець передає документи на проведення перереєстрації права власності на ту кількість цінних паперів, що повністю сплачена покупцем за ціною, що вказана в п. 1.1 цього Договору.

Згідно з умовами договору відповідач перераховує грошові кошти на рахунок позивача за графіком визначеним сторонами у п. 2.2 Договору. Додатковим угодами              № 1 від 19.01.2004р. (а.с. 13) та № 2 від 22.07.2004р. (а.с. 14) сторони вносили зміни до Договору в частині сплати відповідачем грошових коштів за придбані цінні папери. Відповідно до останньої додаткової угоди відповідач повинен був перерахувати позивачу грошові кошти в сумі  1 990 760,50 грн. у термін до 30.12.2005р.

Проте, як свідчать матеріали справи, відповідач, у визначений Додатковою угодою строк (до 30.12.2005р.), а також на час вирішення спору, вартість акцій згідно з умовами Договору позивачу не сплатив.

За змістом положень частини першої та частини сьомої статті 193 ГК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Законом України “Про цінні папери і фондову біржу” (в редакції чинній на час виникнення у відповідача зобов’язання та настання строку оплати акцій –30.12.2005р.), зокрема частиною третьою ст. 8 Закону передбачено, що акції можуть бути видані одержувачу (покупцю) тільки після повної оплати їх вартості.

Договір купівлі-продажу цінних паперів № К21-1/03 не ставить оплату відповідачем акцій по Договору в залежність від їх передачі переходу права власності на них.

Таку ж позицію з аналогічного питання викладено в Постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 29.04.2002р.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості згідно з Договором купівлі-продажу цінних паперів № К21-1/03                         від 25.03.2003р. у сумі 1 990 760,50 грн. є обґрунтованими, документально підтверджуються, тому підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення пені, суд зазначає наступне.

Оскільки порушення відповідачем зобов’язання щодо оплати акцій за Договором купівлі-продажу цінних паперів № К21-1/03 сталося з 31.12.2005р., господарський суд при вирішенні питання щодо нарахування пені застосовує норми Господарського кодексу України (чинного на час вчинення порушення).

Згідно з ч.2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб’єкт господарювання за порушення господарського зобов’язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч.1. ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання згідно з ч.2 ст. 217 та ч.1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.6 ст. 231 ГК України).

Відповідно до п. 5.2 Договору за порушення строків перерахування коштів, визначених у п. 2.2 цього Договору, відповідач сплачує позивачу пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який вона стягується, від суми заборгованості за кожен день затримки, але не більше 10% суми заборгованості. Сплата пені не звільняє сторони від виконання ними своїх зобов’язань за цим Договором.

Позивачем неправильно нараховано пеню за несвоєчасну оплату відповідачем товару за Договором купівлі-продажу цінних паперів № К21-1/03 від 25.03.2003р. за період з 15.02.2006р. по 14.02.2007р. у сумі 335 848,44 грн. (розрахунок, а.с. 9), оскільки нарахування штрафних  санкцій  за  прострочення  виконання зобов’язання,  якщо  інше  не  встановлено  законом або договором, припиняється через шість місяців від дня,  коли зобов’язання  мало бути виконано (ч.6 ст.232 ГК України). Тобто, правомірне нарахування пені лише за період з 31.12.2005р. по 30.06.2006р.

Згідно розрахунку господарського суду, пеня, нарахована на суму заборгованості 1 990 760,50 грн. з урахуванням  ч.6 ст.232 ГК України за період з 15.02.2006р. (оскільки позивачем заявлена до стягнення пеня саме за період з 15.02.2006р.) по 30.06.2006р.  (135 дн.) складає 137 716,99 грн.

(119 172,92 грн. - за період з 15.02.2006р. по 09.06.2006р., 115 дн., ставка НБУ - 9,5%

18 544,07 грн. - за період з 10.06.2006р. по 30.06.2006р., 20 дн., ставка НБУ - 8,5%)

Тому господарський суд частково задовольняє позовні вимоги позивача в частині стягнення пені та стягує з відповідача пеню у розмірі 137 716,99 грн.

Щодо зустрічного позову ЗАТ “Фінансовий холдінг “Укрексімстрах” до ВАТ “Перший інвестиційний банк” про розірвання договору № К21-1/03 від 25.03.2003р., суд зазначає наступне.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що на підприємстві склалася тяжка фінансова ситуація, що призвела до того, що ЗАТ “Фінансовий холдінг “Укрексімстрах” не в змозі виконати умови Договору купівлі-продажу цінних паперів № К21-1/03 від 25.03.2003р., у зв’язку з чим на адресу ВАТ “Перший інвестиційний банк” надсилалися відповідні листи. Таким чином, на думку позивача за зустрічним позовом, зазначені обставини є істотними, у зв’язку з чим договір може бути розірваним на підставі ст. 652 ЦК України.

В судовому засіданні 19.09.2007р. представник позивача за зустрічним позовом уточнив позовні вимоги, зазначивши, що ним заявлено позовну вимогу про розірвання Договору № К21-1/03 від 25.03.2003р.

Оскільки суду не подано доказів про досягнення взаємної згоди з питання розірвання Договору купівлі-продажу цінних паперів № К21-1/03 від 25.03.2003р., а також судового рішення, згідно з яким було б розірвано зазначений Договір, суд дійшов висновку, що на час розгляду справи та прийняття рішення Договір купівлі-продажу цінних паперів № К21-1/03 від 25.03.2003р. не припинився і є чинним.

Відповідно до пункту 9 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України (далі –ЦК України) до договорів, що були укладені до 1 січня 2004 року і продовжують діяти після набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються правила цього кодексу щодо підстав та порядку і наслідків зміни або розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення.

Абзацом другим ч.4  Прикінцевих положень Господарського кодексу України (далі –ГК України) встановлено, що до господарських відносин, що виникли до набрання чинності відповідними положеннями Господарського кодексу України, зазначені положення застосовуються щодо тих прав і обов'язків, які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями.

Оскільки Договір купівлі-продажу цінних паперів № К21-1/03 від 25.03.2003р. на момент розгляду справи продовжує діяти, то у вирішенні справи в частині вимог про розірвання Договору необхідно застосовувати норми ЦК України та ГК України щодо підстав, порядку та наслідків розірвання договору.

В силу укладання між сторонами Договору купівлі-продажу цінних паперів                        № К21-1/03 від 25.03.2003р. між ВАТ “Перший інвестиційний банк” та ЗАТ “Фінансовий холдінг “Укрексімстрах” виникли та існують на даний час господарські зобов’язання.

Господарське зобов’язання може бути розірвано сторонами відповідно до правил, встановлених статтею 188 ГК України (ст. 206 ГК України).

Статтею 188 ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Аналогічна за змістом норма міститься і в ч.1 ст. 651 ЦК України. Договір купівлі-продажу цінних паперів № К21-1/03 від 25.03.2003р. не містить будь-яких положень щодо надання одній із сторін права на одностороннє розірвання Договору.

Згідно з ч. 2, 3 і 4 ст. 188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Пунктом 1 статті 652 ЦК України встановлено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Позивачем за зустрічним позовом не надано суду доказів щодо наявності зазначених у ст. 652 ЦК України обставин, які можуть бути підставою для розірвання договору у разі істотної зміни обставин.

Факт надсилання ЗАТ “Фінансовий холдінг “Укрексімстрах” листів № 64 від 06.03.2007р. та № 85 від 01.06.2007р. з повідомленням про те, що у зв’язку з скрутним фінансовим становищем ЗАТ “Фінансовий холдінг “Укрексімстрах” змушений розірвати договір і відмовитися від купівлі вказаних цінних паперів, так само, як і скрутне фінансове становище, не є підставою для розірвання Договору купівлі-продажу цінних паперів  № К21-1/03 від 25.03.2003р. До того ж, доказів скрутного фінансового становища також не подано.

З урахуванням наведеного зустрічні позовні вимоги Закритого акціонерного товариства “Фінансовий холдінг “Укрексімстрах” до Відкритого акціонерного товариства “Перший інвестиційний банк” про розірвання Договору № К21-1/03 від 25.03.2003р.–задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 49 ГПК України судові (господарські) витрати за первісним покладаються на ЗАТ “Фінансовий холдінг “Укрексімстрах” пропорційно розміру задоволених вимог. Судові (господарські) витрати за зустрічним позовом покладаються на ЗАТ “Фінансовий холдінг “Укрексімстрах”.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.  Первісний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства “Фінансовий холдінг “Укрексімстрах” (код 31104824) на користь Відкритого акціонерного товариства “Перший інвестиційний банк” (код 26410155) 1 990 760,50 грн. основного боргу, 137 716,99 грн. пені, а також судові витрати: держмито у розмірі 21 284,07 грн. та 114,69 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

3. В частині стягнення з Закритого акціонерного товариства “Фінансовий холдінг “Укрексімстрах” 61 359,06 грн. пені –відмовити.

4. В зустрічному позові Закритого акціонерного товариства “Фінансовий холдінг “Укрексімстрах” до Відкритого акціонерного товариства “Перший інвестиційний банк” про розірвання Договору № К21-1/03 від 25.03.2003р.- відмовити.

Суддя