ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 жовтня 2007 р.
№ 35/398

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого:
Суддів:
Михайлюка М.В.,
Воліка І.М.,
Дунаєвської Н.Г.,

перевіривши  касаційну скаргу
ЗАТ "Софт Сервіс Холдінг"

на постанову
Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2007 року

у справі
№ 35/398 господарського суду м. Києва

за позовом
ТОВ "Селенга"

до
ЗАТ "Софт Сервіс Холдінг"

про
стягнення 45070 грн.

ВСТАНОВИВ:

ЗАТ "Софт Сервіс Холдінг" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2007 р. у справі №35/398. Одночасно скаржником заявлено клопотання про відновлення пропущеного строку для подання касаційної скарги.

Відповідно до ст. 110 ГПК України касаційна скарга (подання) може бути подана (внесено) протягом одного місяця з дня набрання рішенням місцевого господарського суду чи постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Згідно до частини 1 статті 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк. При цьому, ГПК України не пов’язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз’яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Обґрунтовуючи клопотання про відновлення пропущеного строку для подання касаційної скарги скаржник посилається на те, що він звільнив юриста, який представляв його інтереси у цій справі та не знав про зміст оскаржуваної постанови.

Однак, відміткою на звороті постанови підтверджується, що Київський апеляційний господарський суд 18.07.2007 р. надіслав на адресу відповідача постанову від 10.07.2007 р. Таким чином, доводи скаржника про те, що він не був обізнаний зі змістом постанови є необгрунтованими. Скаржник не надав доказів того, що він не отримував постанову суду.

Скаржник звернувся з касаційною скаргою лише 07.09.2007 р., тобто зі значним пропуском строку на касаційне оскарження.

Колегія суддів вважає, що скаржником не надано переконливих доказів щодо наявності поважних причин пропуску строку встановленого для подання касаційної скарги. Так, посилання скаржника на звільнення юриста не є переконливим, оскільки скаржник міг запросити іншого представника. Крім того, відповідач зауважує на тому, що йому не було відомо про зміст рішення та постанови у даній справі, однак з огляду на ст. 22 ГПК України він міг ознайомитись з матеріалами справи.

За таких обставин, згідно приписів ст. 53 ГПК України, колегія суддів приходить до висновку про те, що в поновленні пропущеного процесуального строку слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 53, 86, 110, п.  5 ст.1113   Господарського процесуального Кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відхилити клопотання відповідача про відновлення пропущеного строку для подачі касаційної скарги, відмовити у відновленні пропущеного процесуального строку.

2. Касаційну скаргу з доданими до неї документами повернути  скаржнику.

Головуючий                                                                      М.Михайлюк

Судді:                                                                               І. Волік

Н. Дунаєвська