ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

27 вересня 2007 р.                                                             Справа  № 18/166

За позовом Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Ужгород

до ТОВ СП „Інтер-Роллен-Транс”, м. Ужгород

про стягнення 13 397 грн.,

Суддя господарського суду –В.Кривка

При секретарі  Л.Драгуській

представники:

позивача  –  Шибаєв А.М. - представник, довіреність від 10.01.2007.

відповідача – Мільчевич Л.Й., довіреність від 22.08.2007 року;

СУТЬ СПОРУ:  Закарпатським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів, м. Ужгород заявлено адміністративний позов до ТОВ СП „Інтер-Роллен-Транс”, м. Ужгород про стягнення 13 397 грн.

У судовому засіданні 19.09.2007 оголошувалась перерва до 27.09.2007 року.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить задоволити позов в повному обсязі та стягнути 12 973 грн. адміністративно-господарських санкцій за порушення нормативу створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, передбаченого статтею 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (далі Закон) та 424 грн. пені за порушення строків їх сплати. Відповідно до  вимог  статті 19 Закону відповідач повинен  був працевлаштувати одного інваліда, однак, не працевлаштував, що видно із поданого ним до відділення звіту (форма 10 ПІ річна  „Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів” за 2006 рік), тому повинен був самостійно в строк до 15.04.2007 року розрахувати та сплатити позивачу адміністративно-господарські санкції.

Уповноважений представник відповідача визнав у повному обсязі, про що подав письмову заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, які мають значення для справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача,

Суд встановив:

Частиною першою ст.19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” № 875 –ХІІ  від 21.03.1991 з подальшими змінами та доповненнями (далі Закон), для підприємств (об’єднань), установ і організацій незалежно від форми власності і господарювання, встановлено норматив робочих місць  для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 8 до 25 чоловік –у кількості одного робочого місця.

Пунктом 14 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету  Міністрів України від  03.05.1995 № 314 „Про організацію робочих місць та працевлаштування інвалідів” (далі Положення) встановлено, що підприємства у межах доведеного нормативу створюють за власні кошти робочі місця для працевлаштування інвалідів; щорічно до 01 лютого року, що настає за звітним, подають відділенням Фонду соціального захисту інвалідів відомості, про середню річну заробітну плату на підприємстві, середню облікову чисельність штатних працівників облікового складу та про кількість працюючих інвалідів;  інформують державну службу зайнятості та місцеві органи соціального захисту населення про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватися праця інвалідів.

Отже,  нормами чинного законодавства щодо соціальної захищеності інвалідів в Україні на підприємства покладено обов’язок щодо створення певної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Відповідно до поданого ТОВ СП „Інтер-Роллен-Транс” звіту форми №10—ПІ середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу станом на 2006 рік склала 15 осіб, а працюючих інвалідів на даному підприємстві –немає, при нормативі встановленому –1 особа  (а.с. 4). Керуючись вимогами ст. ст. 19, 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (надалі –Закон), якими встановлено норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі 4% від загальної кількості працюючих та обов`язок сплати штрафних санкцій за меншу кількість працюючих інвалідів, Відповідач, зобов’язаний сплати 12 973 грн. адміністративно –господарських санкцій за 1 нестворене робоче місце для працевлаштування інвалідів та 424 грн. пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій.

Згідно з п.3 Положення, робоче місце інваліда вважається створеним, якщо воно відповідає встановленим вимогам робочого місця для інваліда відповідної нозології, атестоване спеціальною комісією підприємства за участю представників МСЕК, органів держнаглядохоронпраці, громадських організацій інвалідів, і введено в дію шляхом працевлаштування на ньому інваліда. А пунктом 2 Положення передбачено, що робочим місцем інваліда може бути звичайне робоче місце, якщо за умовами праці та з урахуванням фізичних можливостей інваліда воно може бути використано для його працевлаштування.

Відповідно до пунктів  5, 14 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів визначено, що підприємства інформують державну службу зайнятості та місцеві органи соціального захисту про вільні робочі місця та вакантні посади , на яких може використовуватись праця інваліда.

Відповідачем не подано суду доказів про створення такого робочого місця, інформування відповідних органів про його створення, та доказів працевлаштування інваліда.

Відповідно до статті 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”  підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства,   організації   громадських  організацій  інвалідів, фізичні    особи,    які    використовують   найману працю, де середньооблікова   чисельність   працюючих  інвалідів  менша,  ніж установлено  нормативом,  передбаченим  статтею  19  цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські   санкції,   сума   яких визначається  в  розмірі  середньої  річної  заробітної  плати  на відповідному  підприємстві,  установі,  організації,  у тому числі підприємстві,   організації   громадських  організацій  інвалідів, фізичної  особи,  яка  використовує найману працю, за кожне робоче місце,  призначене  для  працевлаштування  інваліда  і  не зайняте інвалідом.  Для  підприємств,  установ,  організацій, у тому числі підприємств,   організацій   громадських   організацій  інвалідів, фізичних   осіб,   на  яких  працює  від  8  до  15  осіб,  розмір адміністративно-господарських  санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в   розмірі   половини   середньої   річної  заробітної  плати  на відповідному  підприємстві,  в установі, організації, у тому числі підприємстві,  організації  громадських  організацій  інвалідів.

Враховуючи, що відповідачем не працевлаштовано одного інваліда, а середньорічна заробітна плата штатного працівника  на підприємстві у  2006 році становила  12 973 грн. (графа 05 звіту форми № 10 –ПІ), він (відповідач) повинен сплатити позивачу  12 973 грн.  адміністративно-господарських  санкцій. Однак, відповідач вказану суму позивачу добровільно не сплатив, у зв’язку з чим, вона підлягає стягненню.

Крім того, з відповідача також належить стягнути 424 грн. пені, відповідно до статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", нарахованої позивачем за порушення  термінів сплати адміністративно-господарських санкцій.

Таким чином, вимога позивача належним чином обґрунтована доданими до матеріалів справи документальними доказами, відповідачем визнана, проаналізована судом, а отже підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 17, 18,  21, 69, 71, 86, 94, 98, 158, 162, 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства,

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з ТОВ СП „Інтер-Роллен-Транс”, м. Ужгород, вул. П.Великого, 31, ідентифікаційний ) на користь Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (м. Ужгород, пл.Ш.Петефі,14, код 13592841) суму 13 397 (тринадцять тисяч триста дев’яносто сім) грн., з яких 12 973 грн. адміністративно-господарські санкції та 424 грн. пеня.

3. Повний текст постанови виготовлений і підписаний 28.09.2007 р.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 186 КАС України

Суддя                                                                                                    В.Кривка