АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2007
№ 36/62

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Губенко Н.М.

суддів:                                          Барицької  Т.Л.

Ропій  Л.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - ОСОБА_1. - фізична особа -
підприємець;

від відповідача - Сирота Т.О. - представник,
дов. б/н від 26.03.2007,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ПП "Євротранс-Україна"

на рішення Господарського суду м.Києва від
29.03.2007

у справі № 36/62 (Трофименко Т.Ю.)

за позовом                               Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1

до                                                   ПП
"Євротранс-Україна"

про
стягнення 20247,00 грн.

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України
05.06.2007 розгляд справи відкладено на 26.06.2007.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від
29.03.2007 у справі №36/62 позовні вимоги задоволені повністю, з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 20 247 грн.,
202,47 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Рішення мотивовано тим, що
11.07.2006 сторонами був укладений договір № 05/07 на перевезення вантажів
автомобільним транспортом у міжнародному сполученні; 11.07.2006 відповідачем
була направлена позивачу заявка № 122 на здійснення перевезення вантажу;
28.07.2006 сторонами був підписаний акт передання-прийняття виконаних робіт, в
якому зазначено, що сума виконаних робіт складає 20 247 грн., роботи виконано в
повному обсязі і в обох сторін претензій немає; відповідач в порушення
покладеного на нього законом та договором обов'язку не оплатив вартість наданих
позивачем послуг по перевезенню вантажу.

Відповідач в апеляційній скарзі
просить рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2007 у справі № 36/62
скасувати з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для
справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Підстави апеляційної скарги
обґрунтовуються наступними доводами.

Заявник стверджує, що позивачем не
доведено настання обов'язку відповідача оплатити надані послуги, оскільки
заявкою № 122 від 11.07.2006 передбачено, що обов'язок по оплаті послуг виникає
у відповідача з моменту надання позивачем оригіналів товарно-транспортних
накладних, рахунків, акту виконаних робіт, однак відповідач поштовим зв'язком
отримав від позивача лише оригінал акту виконаних робіт від 28.07.2006 та
рахунок.

На думку заявника, поштове
повідомлення від 08.08.2006 за № 105858 не є належним доказом надсилання
відповідачу оригіналу товарно-транспортної накладної, отже судом в порушення ч.
2 ст. 34 ГПК України прийнято до уваги доказ, що не відповідає вимогам
процесуального закону; також в порушення ст. 4-3 ГПК України судом неповно
досліджено обставини справи, оскільки у рішенні відсутні посилання на відзив
відповідача.

Заявник не згоден із твердженням
про те, що акт передання-прийняття виконаних робіт свідчить про виконання
послуг по перевезенню вантажу у повному обсязі та відсутність претензій
відповідача під час прийняття вантажу, посилаючись на неможливість надання
претензій щодо якості наданих послуг через те, що відповідач не є
вантажоодержувачем; акт передання-приймання виконаних робіт підписаний особою
за відсутності повноважень та відсутні дії відповідача, що свідчили б про
схвалення дій посадової особи, якою підписано акт, тому цей акт не створює,
змінює чи припиняє цивільних прав та обов'язків відповідача.

Відповідно до ухвали апеляційного
господарського суду від 21.05.2007 відповідачем надано письмове пояснення.

Позивач письмовий відзив на
апеляційну скаргу не надав, що відповідно до ст. 96 ГПК України не перешкоджає
перегляду рішення місцевого господарського суду.

Розглянувши апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи, заслухавши представників сторін, враховуючи
письмове пояснення відповідача, колегія суддів встановила наступне.

11.07.2006 сторонами укладено
договір № 05/07 на перевезення вантажу автомобільним транспортом у міжнародному
сполученні, відповідно до п.п. 1.2, 1.3 якого відповідач, за договором
експедитор, доручає позивачу, за договором перевізнику, організовувати доставку
вантажів, а позивач забезпечує своєчасну подачу транспорту і транспортування до
місця призначення; умови і вартість кожного перевезення відповідач детально
вказує у заявці; заявка є невід'ємною частиною даного договору.

Відповідачем надана, а позивачем
прийнята до виконання заявка № 122 від 11.07.2006 на надання послуг по
перевезенню вантажу автотранспортом у міжнародному сполученні за маршрутом: Французька
Республіка - Королівство Бельгія - Україна.

Позивачем здійснено замовлене
перевезення вантажу за CMR № 0000620, про виконання якого свідчить відповідна
відмітка у гр. 24 зазначеної CMR.

Умовами заявки № 122 встановлено,
що вартість перевезення становить 20 247 грн.; оплата проводиться після надання
оригіналів рахунку, акту, CMR протягом 5-ти днів.

Позивач стверджує про надсилання
відповідачеві вказаних документів, доказом чого зазначає повідомлення про
вручення поштового відправлення від 08.08.2006 № 105858.

Як вбачається із наданої копії
повідомлення про вручення поштового відправлення за № 105858 відповідачем
одержане зазначене поштове відправлення 09.08.2006.

Таким чином настав обов'язок
відповідача оплатити виконане позивачем міжнародне автомобільне перевезення
відповідно до норм ст. 193 ГК України, ст.ст. 526, 629 ЦК України, отже позовні
вимоги відповідають нормам законодавства та підтверджені матеріалами справи.

Із доводами апеляційної скарги
немає підстав погодитись, зважаючи на викладене та наступні обставини.

Твердження відповідача про те, що
відповідач поштовим зв'язком одержав від позивача лише оригінал акту виконаних
робіт та рахунок, без накладної, не підтверджено відповідно до ст. 33 ГПК
України доказами, отже є голослівним.

Крім того, твердження відповідача
про відсутність накладної немає підстав визнати таким, що відповідає дійсності
також і з огляду на те, що відповідачем до претензії від 25.09.2006 № 25/09,
пред'явленої позивачу щодо обставин пошкодження вантажу, була додана CMR № 0000620.

Сторонами не обумовлено порядок
підписання актів передання-прийняття виконаних робіт, проте навіть за
відсутності повноважень у особи, якою підписано акт передання-прийняття робіт
від 28.07.2007, визначальним доказом виконання замовленого перевезення є
відмітка про передання вантажу вантажоодержувачу у гр. 24 CMR № 0000620.

Відсутність у оскаржуваному рішенні
посилань на доводи відзиву на позов, не є підставою для зміни чи скасування
рішення, оскільки відповідно до ст. 104 ГПК України порушення або неправильне
застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або
зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття
неправильного рішення.

Зазначена у письмовому поясненні
відповідача та обставина, що вантажоодержувачем було виявлено пошкодження
вантажу, не впливає на обставини, що є підставами позовних вимог позивача, які
ґрунтуються на зобов'язаннях за договором № 05/07 та заявки № 122, укладених
сторонами.

З огляду на викладене, колегія
суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни або
скасування рішення суду першої інстанції

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.
Рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2007 у справі №36/62
залишити без змін, а скаргу без задоволення.

2.          Справу № 36/62 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Губенко Н.М.

Судді                                                                                          Барицька  Т.Л.

Ропій  Л.М.