СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12.06.07                                                                                 Справа № 10/240ад.

Суддя господарського суду Луганської області Мінська Т.М., при секретарі Бахарєвій І.Є.,   по справі № 10/240ад за позовом

Старобільської міжрайонної державної податкової інспекції в особі Новопсковського відділення

до Селянського (фермерского) господарства «Фенікс», с. Козлове, Новопсковського району

про звернення стягнення на активи на суму 12855 грн. 31 коп.

Представники  сторін:

від позивача - Головіна Н.В. - гол.держ.подат.інспектор, довіреність № 1388/8/10 від 12.03.07.;

від відповідача –не прибув.

Суть спору: позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 12855 грн. 31 коп., шляхом звернення стягнення на його активи.

Відповідач  відзивом  № 2 від 11.06.2007р.  визнав позов повністю  та просить  розглянути спір без участі його представника.

Дослідивши  матеріали  справи, суд

в с т а н о в и в:

Селянське (фермерске)  господарство «Фенікс»(відповідач у справі) зареєстрований  Новопсковською районною державною адміністрацією   05.06.1998р.,  на  час  розгляду  справи  державна реєстрація не припинена (не скасована).

Станом на 19.04.2007р. СФГ «Фенікс» допустило  заборгованість перед бюджетом з фіксованого сільськогосподарського податку в розмірі 12855 грн. 31 коп., з яких основний платіж  - 8322 грн. 28 коп.,  пеня –4533 грн. 03 коп.

Податкові  зобов’язання  в  сумі  8322 грн. 28 коп. визначені  самостійно  відповідачем  шляхом  подання  розрахунків  фіксованого  сільськогосподарського податку  №  20 від 23.01.2002р.,  №  12 від 21.01.2003р.,  №  50 від 27.01.2004р.,  №  277 від  31.01.2005р.,  №  85 від 27.01.2006р.,  №  2063 від 30.03.2007р.

Відповідачу  направлені  перша і  друга  податкові вимоги.

Майно відповідача  перебуває  податковій заставі.

Позивач  просить  звернути  стягнення   податкового  боргу перед  бюджетом   на  активи   відповідача,    посилаючись  на  підпункт  3.1.1.  пункту  3.1.   статті 3  Закону  України  від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ   “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”   (надалі –Закон  2181).

Оцінивши  матеріали  справи,    суд   визнає  позовні  вимоги  обґрунтованими  з  огляду  на  наступне:

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 9 Закону України  “Про систему оподаткування” платники податків і зборів (обов’язкових платежів) зобов’язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов’язкових платежів)  у  встановлені  законами  терміни.

Відповідно  до  п.11) ст. 10  Закону України  “Про державну податкову службу в Україні”  податкові органи подають   до  судів  позови  до  підприємств,  установ,  організацій та громадян   про  стягнення  заборгованості  перед бюджетом і державними цільовими  фондами  за  рахунок  їх майна.

За змістом  пунктів  1.2),  1.3)  ст.  1 Закону 2181  податкове  зобов'язання - зобов'язання платника податків  сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму  коштів  у  порядку  та у строки,  визначені цим Законом або іншими  законами України;     податковий борг (недоїмка) - податкове  зобов'язання  (з  урахуванням   штрафних   санкцій   за  їх  наявності),  самостійно  узгоджене  платником податків або узгоджене в адміністративному чи  судовому  порядку,  але  не сплачене у встановлений строк, а також  пеня,  нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Згідно  підпункту  5.3.1.  пункту  5.3.  статті 5  Закону  2181 платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму  податкового  зобов'язання,  зазначену  у  поданій  ним  податковій   декларації,  протягом  десяти  календарних  днів,   наступних   за   останнім   днем   відповідного  граничного  строку,  передбаченого  підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті  4  цього  Закону  для  подання  податкової декларації.

Відповідно до п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону  України  від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ   “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”  активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Активами платника податків за змістом п. 1.7 ст. 1 Закону № 2181 є кошти, матеріальні  та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання.

За таких обставин позовні вимоги щодо стягнення  податкового боргу  з  фіксованого сільськогосподарського податку  в сумі  12855 грн. 31 коп.  за рахунок активів відповідача визнаються судом обґрунтованими.

Оцінивши  всі  вищевикладені  обставини,   суд  закінчив розгляд справи в судовому засіданні  12.06.2007р.  і  постановив   задовольнити позов повністю.

Відповідно до п. 4 ст. 94 КАСУ  у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа,   судові витрати, здійснені  позивачем, з відповідача не стягуються.

Згідно  ст.   160 ч. 3  Кодексу адміністративного судочинства  України  в судовому засіданні  12.06.2007р. проголошено вступну і резолютивну частини постанови.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст.  18, 158 –163,  Кодексу адміністративного судочинства  України,  суд

п о с т а н о в и в:

1. Позов   задовольнити повністю.

2. Звернути стягнення на активи  Селянського (Фермерського)  господарства  «Фенікс», с. Козлово,  Новопсковського району,  вул. 11 П’ятирічки,  19,  ,  на суму податкового боргу з  фіксованого сільськогосподарського податку  в розмірі  12855 грн. 31 коп.   в доход  місцевого  бюджету  Козлівської сільської ради  Новопсковського району.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.  Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк встановлений КАС України,  постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.  У разі подання  апеляційної скарги постанова набирає законної сили,  якщо її не скасовано, після закінчення апеляційного розгляду скарги.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга  подаються  до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції,  який ухвалив оскаржувану  постанову. Копії апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти  днів  з дня складення  постанови в повному обсязі.   Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Згідно  ст. 160 ч. 3  Кодексу адміністративного судочинства  України постанова в повному обсязі складена   18.06.2007р.

Суддя                                                                                   Т.М.Мінська