ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

Справа №  09/4811а

"30" листопада 2007 р.,  11 год.  50 хв.                                               м. Черкаси

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Курченко Н.М.,

при секретарі судового засідання Лавріненко С.І.,

за участю представників сторін: позивача –Кунгурцева Г.П. юрисконсульт за довіреністю, Юдіна Н.А. головний бухгалтер за довіреністю, відповідача –Ротаєнко О.В. головний держподатревізор-інспектор за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаська м’ясна компанія» до Державної податкової інспекції у місті Черкаси про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Подано адміністративний позов, у якому позивач просить визнати нечинним податкове повідомлення-рішення від 18.09.2007 року №/0, за яким зменшено бюджетне відшкодування  податку на додану вартість (ПДВ) за травень, червень 2007 року в загальній сумі 230 218,00 грн. (далі –спірне рішення) з підстав невідповідності його чинному законодавству.

Заявою від 29.11.2007 року позивач уточнив позовні вимоги та просить визнати протиправним та скасувати спірне податкове повідомлення-рішення.

Позовні вимоги мотивовані наступним:

- порушення, яке на погляд державної податкової інспекції допустило підприємство, і яке стало підставою для прийняття спірного рішення, неправильне відображення господарських операцій в  податкових деклараціях з ПДВ;

- позивач є виробником сільськогосподарської продукції, платником фіксованого сільськогосподарського податку;

- для суб’єктів господарювання сільськогосподарської галузі, до яких відноситься позивач, Закон України „Про податок на додану вартість” від  03.04.1997 року №168 (далі –ЗУ „Про ПДВ”), зокрема, підпункт 6.2.6 п.6.2 ст.6, підпункти  11.21, 11.29 ст.11, передбачено пільговий режим оподаткування ПДВ;

- пунктом 1.2 Порядку заповнення і подання податкових декларацій з ПДВ, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації (ДПА) від 30.05.1997 року №166 (далі скорочено –Порядок заповнення податкових декларацій з ПДВ), передбачено, що платники податку, у яких згідно з чинним законодавством (пункти 11.21, 11.29 ЗУ „Про ПДВ”) суми ПДВ повністю залишаються у розпорядженні цих платників податку для цільового використання, подають податкову декларацію з ПДВ скорочену; до такої податкової декларації включаються лише ті операції, що стосуються спеціальних режимів, встановлених вказаними пунктами;

- Постановою Кабінету Міністрів України (КМУ) від 28.03.2007 року №596, були внесені зміни до Постанови КМУ від 12.05.1999 року №805 та затверджений в новій редакції Порядок нарахування, виплати, використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським виробникам за продані ними переробним підприємствам молоко та м’ясо в живій вазі (далі скорочено –Порядок), згідно з яким, за доводами відповідача, підприємство втратило право на бюджетне відшкодування ПДВ і повинно відображати витрати, пов’язані з вигодовуванням тварин, тільки у податковій декларації з ПДВ (скорочена)  №1(тваринництво);

-  така позиція відповідача не відповідає чинному податковому законодавству, на даний час у підприємства не має законних підстав відображати дані операцій у податковій декларації з ПДВ (скорочена), оскільки:

по-перше, Порядок не регулює питання відображення операцій по поставці переробним підприємствам молока і м’яса в живій вазі та заповнення і подання податкових декларацій з ПДВ. Виключення другого речення із п.2 Порядку не змінює встановленого порядку відображення операцій з поставки молока та м’яса в живій вазі  переробним підприємствам. Зокрема, пункт 12 Порядку визначає господарські операції, які підпадають під регулювання п. 11.21 ст.11 ЗУ „Про ПДВ” і повинні відображатись у скороченій податковій декларації  з ПДВ №1 (тваринництво). Це операції, які оподатковуються не за нульовою ставкою ПДВ, а за ставкою 20%. Відповідач наполягає на включенні до скороченої  податкової декларації з ПДВ операцій, які підпадають під ознаки п.п.6.2.6 п.6.2 ст.6 ЗУ „Про ПДВ” і оподатковуються за нульовою ставкою ПДВ;

по-друге, у скороченій податковій декларації з ПДВ зазначений перелік осіб, які повинні її подавати –переробні і сільськогосподарські підприємства, на яких поширюється п.11.21 ст.11 ЗУ „Про ПДВ” та сільськогосподарські товаровиробники, на яких поширюється п.11.29 ст.11  ЗУ „Про ПДВ”, п.п.6.2.6 п.6.2 ст.6 ЗУ „Про ПДВ” в ній  відсутній. Отже порядок відображення господарських операцій з поставки молока та м’яса переробним підприємствам в загальній податковій  декларації з ПДВ не змінився;

по-третє, абзац 1 п.11.29 ст.11 ЗУ „Про ПДВ” передбачає, що до 01 січня 2008 року зупинена дія п.7.7 ст.7, пунктів 10.1 і 10.2 ст.10 ЗУ „Про ПДВ” в частині сплати до бюджету ПДВ з операцій  поставки товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини за винятком операцій з поставки переробним підприємствам молока та м’яса живою вагою, що здійснюються сільськогосподарськими товаровиробниками, отже  відповідно до п.7.7. ст.7 ЗУ „Про ПДВ” сільськогосподарські товаровиробники, до яких відноситься позивач, мають право на відшкодування з бюджету, яке можна відобразити тільки в загальній податковій декларації з ПДВ, по якій здійснюються розрахунки з бюджетом, про що також свідчить довідник пільг, опублікований у Віснику податкової служби;

- висновки відповідача щодо необхідності відображення господарських операцій з поставки молока та м’яса переробним підприємствам в податковій декларації з ПДВ (скорочена) не відповідають чинному законодавству, відповідно, зменшення бюджетного відшкодування протиправне;

- оскільки норми ЗУ „Про ПДВ” та  зміненого Порядку припускають неоднозначне трактування прав та обов’язків платників податків, то відповідно до п.п.4.4.1 п.4.4 ст.4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 року №2181-ІІІ (далі - ЗУ №2181) у відповідача були підстави для прийняття рішення на користь платника податків (позивача).

Відповідач у письмових запереченнях позовні вимоги не визнав повністю, посилаючись на законність та обґрунтованість спірного рішення, мотивуючи свої доводи наступним:

- згідно п.2 Порядку, у редакції Постанови КМУ №596, сільськогосподарські товаровиробники поставляють переробним підприємствам молоко та м’ясо в живій вазі відповідно до укладених договорів з нарахуванням ПДВ за нульовою ставкою;

- Постановою КМУ №596, не передбачено норми, згідно з якою б суми ПДВ, сплачені (нараховані) сільськогосподарськими товаровиробниками по операціях з придбання товарів (робіт, послуг) та використаних в межах господарської діяльності, пов’язаної з операціями з поставки переробним підприємствам молока і м’яса живою вагою, включалися до податкової декларації, за якою здійснюються розрахунки з бюджетом;

- форма податкової декларації з ПДВ (скорочена) №1 дозволяє відображати реалізацію м’яса в живій вазі переробним підприємствам за нульовою ставкою, відповідно, відображати в податковому кредиті цієї декларації придбання товарно-матеріальних цінностей, пов’язаних з вигодовуванням тварин;

- позивач не врахував зміни до Порядку, тому неправильно визначив податкові зобов’язання та бюджетне відшкодування з ПДВ;

- довідник пільг, на який посилається позивач, не регулює порядок сплати до бюджету сум ПДВ постачальникам, не являється законодавчим актом і не може бути підставою для відображення сум податкового кредиту з господарських операцій придбання товарно-матеріальних цінностей, пов’язаних з вигодовуванням тварин, у загальній бюджетній  податковій декларації.

В судовому засіданні:

- представники позивача підтримали позовні вимоги, спростовуючи доводи відповідача та його представників посилались на неправильне тлумачення відповідачем податкового законодавства, фактичних обставин господарської діяльності, при цьому посилались на те, що поставка м’яса у живій вазі на переробні підприємства згідно п.п.6.2.6 п.6.2 ст.6 ЗУ „Про ПДВ” повинна відображатись у загальній податковій декларації з ПДВ, по якій ведуться розрахунки з бюджетом, податковий кредит, пов’язаний з цією діяльністю, також повинен відображатися у загальній податковій декларації з ПДВ; в податковій декларації з ПДВ (скорочена) відображаються господарські операції, які врегульовані п.11.21 ст.11 ЗУ „Про ПДВ”, зміна Порядку, не змінив спеціальний режим оподаткування, визначений ЗУ „Про ПДВ”, та Порядок заповнення і подання податкових декларацій з ПДВ;

- представники відповідача проти позову заперечили з підстав, викладених у запереченнях на адміністративний позов та в акті перевірки, також посилались на позиції ДПА, викладені у листах, щодо застосування змін до Постанови КМУ №805.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, судом встановлено наступне.

Згідно установчих та реєстраційних документів, як суб’єкта підприємницької діяльності, позивач за організаційно-правовою формою є товариством з обмеженою  відповідальністю, його видами діяльності за КВЕД є розведення свиней, великої рогатої худоби, оптова торгівля живими тваринами, діяльність автомобільного вантажного транспорту, надання послуг у тваринництві, інші види оптової торгівлі.

У період з 17.08.2007 року по 31.08.2007 року з перервою в роботі 18,19,24,25,26 серпня 2007 року  проведена виїзна позапланова перевірка ТОВ „Черкаська м’ясна компанія” (позивач) з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за травень, червень 2007 року, за результатами якої складений акт від 07.09.2007 року №1702/23-4/21374213 (далі –акт перевірки).

У висновку акту перевірки вказано наступне:

«1. ТОВ „Черкаська м’ясна компанія”   має право на бюджетне відшкодування у зв’язку з тим, що не підпадає під визначення п.п.7.7.11 п.7.7 ст.7 ЗУ „Про ПДВ”.

2. За результатами перевірки не можливо підтвердити заявлену ТОВ „Черкаська м’ясна компанія”  суму бюджетного відшкодування ПДВ за травень 2007 року в сумі 114205,00 грн., за червень 2007 року в сумі 7958,00 грн. в зв’язку з необхідністю дослідження ланцюга постачання товару до виробника.

3. На порушення п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 ЗУ „Про ПДВ” підприємство зависило суму податкового кредиту за травень 2007 року на 230928,00 грн., за червень 2007 року на 211526,00 грн.

На порушення п.п.7.7.2 п.7.7.ст.7 ЗУ „Про ПДВ” підприємство завищило суму бюджетного відшкодування за травень 2007 року на 44627,00 грн., за червень 2007 року на 185591,00 грн.

4. На порушення п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 ЗУ „Про ПДВ” підприємством завищено від’ємне значення різниці між сумою податкових зобов’язань та податкового кредиту за травень 2007 року на 230234,00 грн., за червень 2007 року на 211020,00 грн.»(примітка: у лапках дослівно по тексту акту,  аркуш 27 акту).

На підставі зазначеного акту перевірки прийняте  спірне рішення, у якому вказано на порушення п.п.7.4.1 п.7.4, п.п.7.7.1, 7.7.2 п.7.7 ст.7 ЗУ „Про ПДВ”, та зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов’язань наступних періодів) з податку на додану вартість (ПДВ) у розмірі: травень 2007 року –44 627,00 грн.; червень 2007 року –185 591,00 грн., а всього: 230 218,00 грн.

Сторонами визнаються обставини щодо нарахування платником податку (позивач) суми бюджетного відшкодування ПДВ у  податкових деклараціях з ПДВ, показників загальної та скороченої податкових декларацій з ПДВ за травень та червень 2007 року, викладені в акті перевірки, тому сторони визнали можливим не доказувати обставини кожної окремо господарської операції, що відповідно до ч.3 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства (КАС України) прийнято судом.

Предметом спору у даній справі є рішення контролюючого органу, за яким позивачу зменшена сума бюджетного відшкодування, у зв’язку із зміною Порядку, затвердженого Постановою КМУ №596, зокрема:

- позивач вважає, що зміни Постанови КМУ від 12 травня 1999 року №805 та Порядку, ніяким чином не впливають на встановлений порядок декларування постачання м’яса в живій вазі переробним підприємствам згідно п.п.6.2.6 п.6.2 ст.6 ЗУ „Про ПДВ” з відображенням господарських операцій в загальній бюджетній податковій декларації з ПДВ, по якій ведуться розрахунки з бюджетом, відповідно, податковий кредит, пов’язаний з цією діяльністю, також відображається в  загальній податковій декларації з ПДВ. В податковій декларації з ПДВ (скорочена) відображаються господарські операції, які врегульовані п.11.21 ст.11 ЗУ „Про ПДВ”, відповідно, податковий кредит, пов’язаний з цією діяльністю, відображається в цій декларації. Тобто, податковий облік має бути таким же, як і був до внесення змін до Постанови КМУ №805 та Порядку;

- відповідач вважає, що з набранням чинності змін до Постанови КМУ №805 та Порядку, весь податковий кредит, задекларований позивачем у загальній податковій декларації з ПДВ у зв’язку з придбанням товарно-матеріальних цінностей та пов’язаний з вигодовуванням тварин, у податкових періодах травня,  червня 2007 року, підлягає зняттю та віднесенню до податкової декларації з ПДВ (скорочена) №1, по якій підприємство не має розрахунків з бюджетом, відповідно, не має права на бюджетне відшкодування ПДВ; суть змін Постанови КМУ №805 та Порядку, полягає в тому, що сільськогосподарські товаровиробники не втрачають право на бюджетне відшкодування ПДВ, але повинні відображати витрати, пов’язані з вигодовуванням тварин тільки у податковій декларації з ПДВ (скорочена) №1 (тваринництво). Тобто, пільговий режим оподаткування лишився, але у позивача відсутнє право на бюджетне відшкодування ПДВ.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими  задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 11, ч.1, ч.12 ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.90 року №509-ХІІ (далі –ЗУ «Про державну податкову службу в Україні») органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати контроль за додержанням вимог податкового законодавства та проводити планові та позапланові документальні перевірки.

Підстави проведення позапланової документальної перевірки позивачем не оспорюються.

Позивач відноситься до суб’єктів господарювання сільськогосподарської галузі, для яких ЗУ «Про ПДВ»передбачено пільговий режим оподаткування ПДВ, що не заперечується контролюючим органом (відповідачем).

Пільговий режим оподаткування ПДВ передбачає застосування нульової ставки ПДВ до операцій з поставки переробним підприємствам молока та м’яса живою вагою сільськогосподарськими товаровиробниками всіх форм власності і господарювання з подальшою виплатою переробними підприємствами дотацій сільськогосподарським товаровиробникам, а також отримання та акумуляцію коштів ПДВ на спеціальних рахунках сільськогосподарських товаровиробників щодо реалізації сільськогосподарської продукції.

Норми ЗУ «Про ПДВ»щодо пільгового режиму оподаткування позивача, на приписи яких посилаються сторони, передбачають наступне:

- підпункт 6.2.6 пункту 6.2 статті 6  ЗУ «Про ПДВ»- «при експорті товарів та супутніх такому експорту послуг ставка податку становить "0" відсотків до бази оподаткування: до 1 січня 2008 року поставки переробним підприємствам молока та м'яса живою вагою сільськогосподарськими товаровиробниками всіх форм власності і господарювання»;

- пункт  11.21 статті 11 ЗУ «Про ПДВ»-  «до 1 січня 2008 року сума податку на додану вартість, що повинна сплачуватися до бюджету переробними підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко та молочну продукцію, м'ясо та м'ясопродукти, у повному обсязі спрямовується виключно для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко і м'ясо в живій вазі.

Сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету сільськогосподарськими підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко, худобу, птицю, вовну, а також за молочну продукцію та м'ясопродукти, вироблені у власних переробних цехах, повністю залишається у розпорядженні цих сільськогосподарських підприємств і спрямовується на підтримку власного виробництва тваринницької продукції та продукції птахівництва.

Порядок нарахування і використання зазначених коштів встановлюється Кабінетом Міністрів України».

- пункт 11.29 статті 11 ЗУ «Про ПДВ»-  «до 1 січня 2008 року зупинити дію пункту 7.7 статті 7, пунктів 10.1 і 10.2 статті 10 цього Закону в частині сплати до бюджету податку на додану вартість щодо операцій з поставки товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, за винятком операцій з поставки переробним підприємствам молока та м'яса живою вагою, що здійснюються сільськогосподарськими товаровиробниками незалежно від організаційно-правової форми та форми власності, в яких сума, одержана від поставки сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки за попередній звітний (податковий) рік, становить не менше 50 відсотків загальної суми валового доходу підприємства.

Для новостворених сільськогосподарських товаровиробників різних форм власності питома вага сільськогосподарської продукції в загальній сумі валового доходу підприємства в поточному році визначається за даними звітного періоду.

Зазначені кошти залишаються в розпорядженні сільськогосподарських товаровиробників і використовуються ними на придбання матеріально-технічних ресурсів виробничого призначення. У разі нецільового використання акумульованих коштів вони стягуються до Державного бюджету України в безспірному порядку.

Порядок акумуляції та використання зазначених коштів визначається Кабінетом Міністрів України».

На виконання вимог ЗУ «Про ПДВ»Постановою КМУ від 12.05.1999 року №805 затверджений  Порядок нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за поставлені ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі (далі - Порядок).

Пункт 2 Порядку, в редакції, затвердженій Постановою КМУ №805, визначав, що сільськогосподарські товаровиробники реалізують переробним підприємствам усіх форм власності молоко і м'ясо в живій вазі відповідно до укладених договорів, нараховуючи податок на додану вартість за нульовою ставкою. При цьому податковий кредит, що складається із сум податку на додану вартість, сплачених сільськогосподарськими товаровиробниками у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу власних валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації, включається до податкової декларації платника податку за звітний період, за якою здійснюються розрахунки з бюджетом, з відшкодуванням з бюджету податкового кредиту за цією декларацією.

Пункт 2 Порядку, в редакції затвердженій Постановою КМУ  від 28 березня 2007 р. №596 (набрала чинності з дня прийняття), визначає, що сільськогосподарські товаровиробники поставляють переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі відповідно до укладених договорів з нарахуванням податку на додану вартість за нульовою ставкою.

Норми ЗУ «Про ПДВ», на порушення яких посилання у спірному рішенні,  передбачають наступне:

- підпункт 7.4.1. п.7.4 ст.7  - «Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Якщо у подальшому такі товари (послуги) починають використовуватися в операціях, які не є об'єктом оподаткування згідно зі статтею 3 цього Закону або звільняються від оподаткування згідно зі статтею 5 цього Закону, чи основні фонди переводяться до складу невиробничих фондів, то з метою оподаткування такі товари (послуги), основні фонди вважаються проданими за їх звичайною ціною у податковому періоді, на який припадає початок такого використання або переведення, але не нижче ціни їх придбання (виготовлення, будівництва, спорудження)»;

- підпункт 7.7.1. п.7.1 ст.7 –«Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду»;

- підпункт 7.7.2. п.7.7 ст.7 –«Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду».

Наказом ДПА України від 30.05.1997 року №166, у редакції Наказу від 15.06.2005 року №213, затверджені форми податкової декларації та Порядок її заповнення і подання (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.06.2005 року за №702/10982).  Пунктом 1.2 зазначеного Наказу  ДПА передбачено, що платники податку, у яких згідно з чинним законодавством (пункти 11.21, 11.29 ЗУ «Про ПДВ») суми ПДВ повністю залишаються у розпорядженні цих платників податку для цільового використання, подають податкову декларацію з ПДВ (скорочену). До такої податкової декларації включаються лише ті операції, що стосуються спеціальних режимів, установлених указаними пунктами.

Затверджена форма  податкової декларації з ПДВ (скорочена) передбачає спеціальні режими оподаткування для: переробного підприємства (пункт 11.21 ЗУ «Про ПДВ»); сільськогосподарського підприємства (пункт 11.21 ЗУ «Про ПДВ»); сільськогосподарського товаровиробника (пункт 11.29 ЗУ «Про ПДВ». Даний перелік є вичерпним. Спеціальний режим оподаткування, Порядок заповнення та подання податкових декларацій з ПДВ, з прийняттям змін до Постанови КМУ №805 та Порядку, не змінювалися.

Позивач веде окремий облік за операціями, що підпадають під ознаки спеціальних пільгових режимів оподаткування ПДВ, встановлених  ЗУ «Про ПДВ». Зауважень та нових вимог до порядку  ведення  бухгалтерського та податкового обліку  цих операцій відповідач не зазначив.

Позивач має власні виробничі потужності, окремий рахунок в банку для зарахування на нього коштів для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам.

Право позивача на бюджетне відшкодування  ПДВ по операціях з поставки продукції не власного виробництва, відповідач не заперечує. Також відповідач не заперечує право позивача на застосування до операцій з постачання переробним підприємствам м’яса в живій вазі, (п.п.6.2.6 п.6.2 ст.6 ЗУ «Про ПДВ»), за нульовою ставкою ПДВ.  Але відповідач заперечує право позивача на відшкодування податкового кредиту за вказаними операціями. Розрахунки з бюджетом відображаються в декларації з ПДВ за повною формою, що також не заперечується відповідачем.

З огляду на викладене, суд вважає, що зроблене відповідачем за результатами перевірки коригування загальної  (бюджетної) податкової декларації з ПДВ та податкової декларації (скорочена) №1 позивача, шляхом  виключення податкового кредиту, задекларованого позивачем у загальній податковій декларації з ПДВ у зв’язку з придбанням товарно-матеріальних цінностей та пов’язаний з вигодовуванням тварин, у податкових періодах травня,  червня 2007 року і віднесення його   до податкової декларації з ПДВ (скорочена) №1, по якій підприємство не має розрахунків з бюджетом, та віднесення витрат, пов’язаних з вигодовуванням тварин тільки до податкової декларації з ПДВ (скорочена) №1, фактично позбавило позивача бюджетного відшкодування  ПДВ з цих господарських операцій, що є порушенням його охоронюваних законом прав та інтересів.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач вказав на порушення позивачем п.п.7.4.1 п.7.4, п.п.7.7.1, 7.7.2 п.7.7 ст.7 ЗУ „Про ПДВ”, але не визначив, в чому саме виражаються ці правопорушення. Позивач здійснював податковий облік та подавав податкові декларації з ПДВ в установленому Порядку, який не змінений. Враховуючи  наявність неоднозначного трактування прав та обов’язків позивача, як платника податків, відповідно до п.п.4.4.1 п.4.4 ст.4 ЗУ №2181 у відповідача були правові підстави для прийняття рішення на користь платника податків.

З огляду на викладене, суд вважає доводи позивача обґрунтованими, спірне  податкове повідомлення-рішення  таким, що не відповідає вищенаведеним нормам податкового законодавства, отже є протиправним та підлягає скасуванню, позов задоволенню.

Керуючись ст. ст. 94, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у місті Черкаси від 18.09.2007 року №/0.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                                Н.М.Курченко

Постанова складена в повному обсязі 10 грудня 2007 року.