СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ                РІШЕННЯ
Справа №  16/4838
Господарський суд Черкаської
області в складі судді Спаських Н.М.,
при секретарі судового засідання
Волна С.В.,  за участю
представників сторін:
позивача -ОСОБА_1  - за довіреністю,
відповідача -не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи за позовом суб'єктів підприємницької діяльності -
фізичних осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_5 про
визнання договору дійсним, -
Подано позов про визнання дійсним
укладеного між сторонами договору купівлі-продажу від 03.09.2007 року  незавершеного будівництва нежитлової будівлі
( літ. Б.-2) за адресою АДРЕСА_1 за яким відбувся перехід права власності в
розмірах 1/6 частини будівлі на користь СПД ОСОБА_2, 1/3 частини будівлі на
користь СПД ОСОБА_3 та 1/2 частини будівлі на користь ОСОБА_4 з підстав того,
що договір сторонами виконано, але відповідач в порушення досягнутої
домовленості ухилився від посвідчення договору нотаріально. Представник
позивачів свої вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити.
Відповідач проти задоволення позову
не  заперечила, про що надала письмове
пояснення, але в засідання не з'явилася і заявою просить розгляд справи
проводити без участі свого представника.
Заслухавши доводи та пояснення
представника позивача, встановивши на підставі поданих суду доказів обставини
справи, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з
Згідно з ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх  вимог і заперечень.
У відповідності до ст. 23 ГПК
України, позов може бути подано кількома позивачами чи до кількох відповідачів.
Кожний з позивачів щодо іншої сторони виступає в судовому процесі самостійно.
В судовому засіданні представником
позивача пояснено наступне:
15.06.2005 року між ОСОБА_6 та СПД
ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення магазину
площею 255,5 кв.м.  за адресою АДРЕСА_1
(літ. А-І, а, а1) з огорожею і замощенням.
Під існуючий магазин СПД ОСОБА_4 було
виділено земельну ділянку площею 1845 кв. м., що підтверджується наявними у
справі доказами.
В подальшому, договором
купівлі-продажу нежитлової будівлі  від
13 квітня 2007 року СПД ОСОБА_4 продала 43/100 частини належної їй нежитлової
будівлі співпозивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3
Органами БТІ виготовлено  технічний паспорт на нежитлове приміщення по
АДРЕСА_1 на співвласників-позивачів по справі.
За доводами представника позивачів,
ними було надано відповідачці СПД ОСОБА_5 право користування земельною
ділянкою, на якій стоїть належний їм магазин по АДРЕСА_1 для забудови.
Таке право позивачі мають у
відповідності до ст. 413 ЦК України, згідно якої  власник земельної ділянки має право надати її
в користування іншій особі для будівництва промислових, побутових,
соціально-культурних, житлових та інших споруд і будівель (суперфіцій). Таке
право виникає на підставі договору.Право користування чужою земельною ділянкою
для забудови може бути встановлено на визначений або на невизначений строк.
Аналогічні положення містяться і в ст. 376 ЦК України, стосовно того, що на
самочинне будівництво слід отримувати згоду власника (користувача) земельної
У відповідності до ст. 415 ЦК України
землекористувач має право власності на
будівлі (споруди), споруджені на земельній ділянці, переданій йому для
Відповідач на земельній ділянці по
АДРЕСА_1 самовільно ( без отримання дозволу в установленому порядку)  побудував нежитлове приміщення ( літ. Б-2),
яке в даний час  є незавершеним
будівництвом зі ступінню будівельної готовності - 60%.
У відповідності до ст. 331 ЦК України,
право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається
нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на
новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме
майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності
особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта
незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що
здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що
підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення
об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також
документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.
Такі докази наявні у матеріалах
справи.
За змістом ст. 376 ЦК України
відповідач по справі має право набути право власності на здійснене ним
самочинне будівництво за умови того, що власник (користувач) земельної ділянки
не буде заперечувати проти визнання за ним права власності на це самочинно
За доводами представника позивача, за
згодою сторін, 03 вересня 2007 року відповідачем з позивачами було укладено
договір купівлі-продажу, згідно якого відповідач продала позивачам незавершене
будівництво нежитлової будівлі ( літ, Б-2) по АДРЕСА_1 в таких частинах:
1/6 частину -- СПД ОСОБА_2, 1/3 частину
- СПД ОСОБА_3 та 1/2 частину СПД ОСОБА_4 за 100 000,00 грн.
Пунктом 2 даного договору засвідчено,
що вказані кошти відповідач отримала від позивачів до підписання договору.
Заяв про існування спору з приводу
розрахунків за договором сторони у справу не надали.
У відповідності до ст. 657 ЦК
України, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі
і підлягає нотаріальному посвідченню  та
державній реєстрації.
За умовами п. 6,8 спірного договору,
нотаріальне посвідчення договору повинно бути здійснено протягом трьох днів з
часу підписання договору за рахунок відповідача по справі.
За доводами представника позивача,
відсутність у відповідача правовстановлювальних документів унеможливлює
нотаріальне посвідчення договору та реєстрацію за позивачами права власності на
придбане ними незавершене будівництво, що і спричинило необхідність звернення
до суду за визнанням договору дійсним. Від виготовлення  цих документів відповідач ухиляється, чим
порушує права позивачів.
У відповідності  до висновку № 212/буд,  виготовленого ТОВ "Контакт-сервіс"
самовільно збудована будівля (літ. Б-2) по АДРЕСА_1 має будівельну готовність
60%, її конструктивні елементи відповідають діючим будівельними нормам і
правилам.  Порушення прав третіх осіб -
Суд вважає, що оскільки чинне
законодавство допускає укладення угод з приводу об'єкту незавершеного
будівництва, то такі угоди можуть бути визнані дійсними.
Доказів про те, що відповідач по
справі неправомірно володів об'єктом незавершеного будівництва, який є
предметом спірного договору з матеріалів справи не вбачається.
У відповідності до ст. 220 ЦК
України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення
договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або
часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі
наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
У відповідності до наданих
позивачем пояснень, згідно умов спірного договору малася домовленість про його
нотаріальне посвідчення, яке неможливо здійснити через відсутність у
відповідача правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Договір від
03.09.2007 року сторонами виконано повністю.
Проти задоволення позову
представник відповідача не заперечив, про що суду надано письмове
Суд вважає, що наявними у справі
доказами позивачі довели правову підставу своїх позовних вимог, а тому позов
підлягає до повного задоволення.
На підставі ст. 49 ГПК України, з
відповідача на користь позивачів слід стягнути 85,00 грн. на відшкодування
державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.
Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст. 49, 82, 84, 85  ГПК України, суд,
Позов задовольнити повністю.
Визнати дійсним укладений між
сторонами по справі договір купівлі-продажу від 03 вересня 2007 року, згідно
якого фізична особа підприємець ОСОБА_5 продала, а позивачі придбали у
власність незавершене будівництво нежитлової будівлі (літ. Б-2), що знаходиться
по АДРЕСА_1 у таких частинах: СПД ОСОБА_2 прийняла у власність 1/6 частину
незавершеного будівництва, СПД ОСОБА_3 - 1/3 частину незавершеного будівництва,
а СПД ОСОБА_4 - 1/2 частину незавершеного будівництва нежитлової будівлі.
Договір купівлі-продажу від 03 вересня 2007 року є невід'ємною частиною даного рішення.
Стягнути з фізичної особи
підприємця ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_2 на користь
фізичних осіб - підприємців ОСОБА_2 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2),
АДРЕСА_3; ОСОБА_3 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_3), АДРЕСА_4 та ОСОБА_4 ( ідентифікаційний
номер НОМЕР_4), АДРЕСА_5  -- 85,00 грн.
на відшкодування сплаченого державного мита та 118,00 грн. на відшкодування
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.
Рішення може бути оскаржено до
Київського міжобласного апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Суддя
Н.М. Спаських