ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

03 грудня 2007 р.
№ 20/159

суддів  Вищого господарського суду України у складі:

Головуючого судді         Кузьменка М.В.,

судді                                   Васищака І.М.,

судді                                    Палій В.М.,

розглянувши

касаційну скаргу           суб’єкта підприємницької діяльності

Марченка Степана Михайловича

на постанову                   від 11.07.2007р.Київського міжобласного апеляційного господарського суду та рішення господарського суду Полтавської області від 08.05.2007р.

у справі                            №20/159 господарського суду Полтавської області

за позовом                       суб’єкта підприємницької діяльності

Марченка Степана Михайловича

до                                       Виконавчого комітету Миргородської міської ради

про                                    стягнення 449 414грн.

в с т а н о в и л а :

суб’єкт підприємницької діяльності Марченко Степан Михайлович звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 11.07.2007р. та рішення господарського суду Полтавської області від 08.05.2007р., прийняті у справі №20/159. Одночасно скаржником подано клопотання про відновлення строку, встановленого для оскарження судового акта в касаційному порядку.

Подане клопотання про відновлення пропущеного строку підлягає відхиленню, а касаційна скарга  - поверненню  скаржнику з таких підстав.

Відповідно до ст.110 ГПК України касаційна скарга може бути подана протягом одного місяця з дня набрання рішенням місцевого господарського суду чи постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Постанова апеляційного господарського суду, в силу ст.105 ГПК України, набирає законної сили з дня її прийняття.

Між тим, касаційна скарга на постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 11.07.2007р., яка подана вдруге, здана скаржником відділенню зв’язку м. Миргород Полтавської області для відправлення її до господарського суду Полтавської області лише 16.10.2007р., тобто з порушенням встановленого строку.

Згідно ст.53 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Звертаючись з клопотанням про відновлення пропущеного строку, скаржник вказує на те, що недоліки, встановлені ухвалою Вищого господарського суду України від 21.09.2007р., виправлені.

Разом з тим, вказані обставини не можуть бути взяті до уваги судом з наступних підстав.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 21.09.2007р. подана скаржником касаційна скарга та додані до неї документи повернуті на підставі п.4 ст.1113 ГПК України. При цьому, касаційною інстанцією встановлено, що до поданої касаційної скарги не додано допустимих доказів сплати державного мита.

Між тим, вимоги щодо долучення до касаційної скарги доказів сплати державного мита визначені ч.4 ст.111 ГПК України; вимоги, що пред’являються до письмових доказів, встановлені ст.34 ГПК України; порядок сплати державного мита  - Інструкцією про порядок обчислення та справляння державного мита, яка затверджена наказом Головної державної податкової інспекції України від 22 квітня 1993р. №15.

Положення вищенаведених норм мали бути відомі скаржнику ще під час першого звернення з касаційною скаргою та дотримані ним.

Отже, встановлений строк пропущений скаржником з причин, які не можна вважати поважними, оскільки обов’язок щодо надання суду доказів, які відповідають вимогам, зокрема, щодо їх належності та допустимості, покладається саме на скаржника, а не на відповідний банк, що виконує доручення по перерахуванню грошових коштів.

З огляду на наведене, відсутні підстави для відновлення пропущеного строку.

Відхилення клопотання про відновлення пропущеного строку, встановленого для подання касаційної скарги, є підставою для повернення поданої касаційної скарги скаржнику.

Перераховане державне мито у сумі 2980,82грн. відповідно до платіжного доручення №3 від 07.08.2007р. підлягає поверненню з державного бюджету на підставі п.2 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993р. “Про державне мито”.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.47, 53, 86, п.5 ст.1113 ГПК України,  колегія суддів

у х в а л и л а:

1.          У задоволенні клопотання суб’єкта підприємницької діяльності Марченка Степана Михайловича про відновлення пропущеного строку для подання касаційної скарги відмовити.

2.          Касаційну скаргу суб’єкта підприємницької діяльності Марченка Степана Михайловича на рішення господарського суду Полтавської області від 08.05.2007р. та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 11.07.2007р. у справі №20/159, а також додані до неї документи повернути.

3.          Видати суб’єкту підприємницької діяльності Марченку Степану Михайловичу довідку на повернення з державного бюджету державного мита у сумі 2 980,82грн., перерахованого  відповідно до платіжного доручення  №3 від 07.08.2007р.

Головуючий суддя                                                      М.Кузьменко                                                                                                                                                                           Суддя                                                                           І.Васищак

Суддя                                                                             В.Палій