ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"05" жовтня 2007 р.
Справа №  16/285

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Л.С. Коротченко, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 16/285

за позовом: регіонального відділення Фонду Державного майна України по Кіровоградській області, м. Кіровоград

до відповідача: закритого акціонерного товариства "Інтер Васт", м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Військової частини А-1201, м. Знам"янка-3

про вчинення певних дій,

за участю представників сторін:

від позивача - Кругаль Є.О., довіреність № 8/35-07 від 21.03.07;

від відповідача - Галаздра С.В., довіреність № 60 від 18.07.07;

від третьої особи - участі не брав

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення фонду державного майна України в Кіровоградській області звернулося до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою, в якій просить господарський суд зобов'язати закрите акціонерне товариство "Інтер-Васт" повернути орендоване майно - вбудоване виробниче приміщення площею 352 кв.м., розміщене за адресою: п/в Богданівка, Знам"янка-3 Кіровоградської області балансоутримувачу - військовій частині А-1201.

18.09.07 р. позивач подав до суду уточнення позовних вимог, відповідно до яких просить суд:

- визнати недійсним пункт 10.5 договору оренди № 53/35-01 від 05.05.01 р.;

- визнати договір оренди № 53/35-01 припиненим з 06.05.07 р.;

- зобов'язати закрите акціонерне товариство "Інтер-Васт" повернути орендоване майно - вбудоване виробниче приміщення площею 352 кв.м., розміщене за адресою: п/в Богданівка, Знам"янка-3 Кіровоградської області балансоутримувачу - військовій частині А-1201.

Відповідач в наданих до суду запереченнях та письмових поясненнях позовні вимоги не визнав повністю, посилаючись на те, що позивач в супереч умов договору заяву про припинення договору оренди направив 18.05.2007 р., хоча до умов договору оренди, укладеного між сторонами (пункт 10.5),  мав би це зробити 25.03.2007 р., тобто за 30 днів до закінчення договору оренди. Крім того, відповідач також вказує на те, що пункт договору 10.5 лише змінює передбачений законом порядок (період) повідомлення сторонами своїх намірів припинити або змінити умови договору.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

05.05.2001 р. між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Кіровоградській області (далі - Орендодавець) та закритим акціонерним товариством "Інтер Васт" укладено договір оренди № 53/35-1 вбудованого виробничого приміщення 352 кв.м. (далі - договір оренди), розміщене за адресою: п/в Богданівка, Знам"янка-3, що знаходиться на балансі військової частини А-1201 (а.с.7-9).

За актом приймання-передачі від 05.05.2001 р. Орендодавцем об'єкт оренди передано Орендарю через балансоутримувача - військову частину А-1201(а.с. 10).

Відповідно до п. 10.1. договору оренди, договір діє з 05.05.2001 р. до 05.05.2002 р. строком на один рік.

Пунктом 10.5 договору оренди визначено, що у разі відсутності за 30 днів до закінчення терміну дії цього Договору заяви однієї із сторін про припинення або зміну Договору, він вважається  продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

Згідно пункту 10.7 договору оренди встановлено, що дія договору припиняється, зокрема внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

Листом від 18.05.2007 р. за № 623-43 Орендодавець повідомив Орендаря про те, що договір оренди не буде подовжено після його закінчення 05.05.2007 р. у зв'язку з невиконанням Орендарем істотних умов договору (несплата орендної плати більше 3-х місяців), а також повідомив про необхідність повернення орендованого майна в термін до 01.06.2007 р. (а.с. 13).

На лист від 18.05.2007 р.  позивач листом № 50 від 22.05.2007 року повідомив, що договір може бути розірваний лише у судовому порядку (а.с. 15).

31.05.2007 р.  позивач вдруге звернувся до Орендодавця з листом № 672-42, в якому просить негайно повернути орендоване приміщення військовій частині.

Враховуючи те, що Орендар відмовився звільнити орендоване ним приміщення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Обґрунтовуючи свої вимоги про визнання недійсним пункту 10.5 договору оренди позивач вказує на те, що наказом Фонду державного майна України  № 1774 від 23.08.2000 року затверджено типовий договір оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності. Позивач стверджує, що відповідно до абзацу 4 частини 4 ст. 179 Господарського кодексу України сторони не можуть відступати від змісту типового договору, а мають право лише конкретизувати його умови.

Господарський суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання недійсним п. 10.5 договору оренди є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (далі - Закон) визначений перелік істотних умов. Зокрема до істотних умов договору відноситься така істотна умова, як термін на який укладається договір.

Укладений сторонами договір оренди в частині істотних умов повинен відповідати типовому договору оренди відповідного майна (ч. 2 ст. 10 Закону).

Згідно п.п. 3, 4 ст. 10 Закону, за згодою сторін у договорі оренди можуть бути передбачені й інші умови; умови договору оренди є чинними на весь строк дії договору і у випадках, коли після його укладення законодавством встановлено правила, які погіршують становище орендаря.

Умова договору, що містить пункт 10.5 договору оренди та який позивач просить визнати недійсним, є умовою яка визначає порядок зміни або розірвання договору. Дана умова не є істотною згідно ч. 1 ст. 10 Закону. А тому безпідставними є твердження позивача в тій частині, що пункт 10.5 договору оренди не відповідає умовам типового договору.

Оспорюваний пункт 10.5 договору оренди визначає порядок повідомлення сторонами про намір припинити або змінити умови договору, однак сторони погодили початок місячного строку, протягом якого така заява може бути подана сторонами.

Посилання позивача на ст. 179 Господарського кодексу є помилковим, оскільки на момент укладення договору оренди, пункт якого позивач просить визнати недійсним, Господарський кодекс України взагалі не діяв.

При вирішенні спору даної категорії господарський суд перевіряє відповідність оспорюваного договору законодавству, що діяло на момент укладення сторонами договору оренди, тобто станом на 05.05.2001 р.

Отже, у господарського суду відсутні правові підстави  для визнання недійсним пункту 10.5 договору оренди. В цій частині в задоволенні позову слід відмовити позивачу.

Враховуючи те, що  за 30 днів до закінчення терміну дії договору оренди  заява від Орендодавця не надходила Орендарю, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором, тобто договір діє з 05.05.2007 р. по 05.05.2008 р.

З огляду на викладене, вимоги позивача в частині визнання договору припиненим з 6 травня 2007 р. є також безпідставними.

Лист Орендодавця від 18.05.2007 р., на який посилається позивач, не є доказом виконання Орендодавцем договору, а саме умов передбачених пунктом  10.5 договору оренди.

З огляду на викладене, позовні вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача повернути орендоване майно шляхом його звільнення є безпідставними, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його прийняття, в порядку та строк, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя                             Л.С. Коротченко