ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.07
Справа №АС10/434-07.

Господарський суд сумської області у складі:

головуючого судді Малафєєвої І. В.

розглянувши справу

за позовом            Спільного українсько-білоруського підприємства  «Укртехносинтез» у формі товариства з обмеженою відповідальністю м. Суми

до відповідачів:           1. Державної податкової інспекції м. Суми

2. Відділення державного казначейства в м. Суми

представники:

від  позивача:             Рудченко К.О.,

від відповідача:           1.) Дмитрієв С.В. , Циганенко С.В.

2.) не з'явився

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 25.10.2007 р. до 21.11.2007 р. до 10 год. 00 хв., з 21.11.2007 р. до 11.12.2007 р. до 10 год. 30 хв.

Суть спору: позивач просить зобов'язати Державну податкову інспекцію в м. Суми надати Відділу державного казначейства в м. Суми висновок стосовно перевірених та підтверджених сум відшкодування податку на додану вартість на загальну суму 2374863,23 грн., а також зобов'язати відділ державного казначейства в м. Суми на підставі висновку ДПІ в м. Суми здійснити відшкодування податку на додану вартість у сумі 2374863,23 грн. шляхом перерахування вказаної суми на поточний рахунок позивача.

Протягом  розгляду справи  позивач уточнював (зменшував) свої вимоги. Згідно останньої заяви, поданої 11.12.2007 р. він просить зобов'язати Державну податкову інспекцію в м. Суми надати Відділу державного казначейства в м. Суми висновок стосовно перевірених та підтверджених сум відшкодування податку на додану вартість на загальну суму 384357,84 грн., а також зобов'язати відділ державного казначейства в м. Суми на підставі висновку ДПІ в м. Суми здійснити відшкодування податку на додану вартість у сумі 384357,84 грн. шляхом перерахування вказаної суми на поточний рахунок позивача.

Перший відповідач проти позову заперечує і пояснює, що, на його думку, у позивача на даний  момент відсутнє законне право на відшкодування з державного   бюджету податку на додану вартість, оскільки ним не доведено факту надмірної сплати цього податку до бюджету його контрагентами в ланцюгу до товаровиробника.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази по справі, суд встановив:

Позивачем - Спільним українсько-білоруським підприємством „Укртехносинтез" у формі ТОВ подані Державній податковій інспекції в м. Суми податкові декларації по податку на додану вартість, які мають суми, що підлягають бюджетному відшкодуванню та по яким представниками Відповідача - були проведені виїзні позапланові перевірки, а саме  податкова декларація з податку на додану вартість за липень 2006р. - сума, що підлягає відшкодуванню -260452,00 грн.. Заява про повернення суми бюджетного відшкодування надана 21.08.06.

Згідно довідки першого відповідача від 06.10.2006р. № 6404/23-6/21127535 органи ДПІ в м. Суми підтвердили заявлену суму бюджетного відшкодування - 260452,00 грн. На дату подання позову не відшкодовано податку у сумі 127308,83 грн.:

-  податкова декларація з податку на додану вартість за серпень 2006р. - сума, що підлягає відшкодуванню -330426,00 грн.. Заява про повернення суми бюджетного відшкодування надана 20.09.06. Згідно довідки першого відповідача від 30.10.2006р. № 6706/23-6/21127535 підтверджено  заявлену суму бюджетного відшкодування - 330426,00 грн. На дату подання позову не відшкодовано податку у сумі 186722,16 грн.

-  податкова декларація з податку на додану вартість за жовтень 2006р. - сума, що підлягає відшкодуванню -442120,00 грн.. Заява про повернення суми бюджетного відшкодування надана 20.11.06. Згідно довідки першого відповідача від 11.01.2007р. № 62/23-6/21127535 підтверджено заявлену суму бюджетного відшкодування -  442120,00 грн. На дату подання позову не відшкодовано податку у сумі 16578,70 грн.

-  податкова декларація з податку на додану вартість за листопад 2006р. - сума, що підлягає відшкодуванню -496826,00 грн.. Заява про повернення суми бюджетного відшкодування надана 20.12.06. Згідно довідки першого відповідача від 21.02.2007р. № 1059/23-6/21127535 підтверджено заявлену суму бюджетного відшкодування - 496826,00 грн. На дату подання позову не відшкодовано податку у сумі 124871,53 грн.

-  податкова декларація з податку на додану вартість за грудень 2007р. - сума, що підлягає відшкодуванню -437183,00 грн.. Заява про повернення суми бюджетного відшкодування надана 19.01.07. Згідно довідки першого відповідача від 20.03.2007р. № 1566/23-6/21127535 підтверджено заявлену суму бюджетного відшкодування -  437183,00 грн. На дату подання позову не відшкодовано податку у сумі 20744,42 грн.

-  податкова декларація з податку на додану вартість за лютий 2007р. - сума, що підлягає відшкодуванню -1330619,00 грн.. Заява про повернення суми бюджетного відшкодування надана 20.03.07. Згідно довідки першого відповідача від 23.05.2007р. № 3221/23-6/21127535 підтверджено заявлену суму бюджетного відшкодування - 1330619,00 грн. На дату подання позову не відшкодовано податку у сумі 1264248,59 грн.

-  податкова декларація з податку на додану вартість за квітень 2006р. - сума, що підлягає відшкодуванню -634389,00 грн.. Заява про повернення суми бюджетного відшкодування надана 20.05.07. Згідно довідки першого відповідача від 19.07.2007р. № 4915/23-6/21127535 підтверджено заявлену суму бюджетного відшкодування - 634389,00 грн. На дату подання позову не відшкодовано податку у сумі 634389,00 грн.

Загальна сума підтвердженого перевірками та невідшкодованого податку на додану вартість по вказаним деклараціям складає 2374863,23 грн.

Відповідно до підпунктів 7.7.5 та 7.7.6 пункту 7.7 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість" протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування зроблено з порушенням норм податкового законодавства, додатковий орган має право протягом такого самого строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування. Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до вимог пунктів 1, 4 Положення про Державне казначейство України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 N 1232, Типового положення про Головне управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 04.04.2006 N 332 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.04.2006 за N 454/12328, територіальні органи Державного казначейства України, яке є урядовим органом державного управління, повертають кошти, помилково або надмірно зараховані до бюджету, за поданням органів стягнення, яким згідно із законодавством надано право стягнення до бюджетів податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших надходжень. Таким поданням органу стягнення у розумінні абзацу 2 підпункту 7.7.5, підпункту 7.7.6 пункту 7.7 статті 7 Закону є висновок податкового органу із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Протягом розгляду справи відповідач частково здійснив бюджетне відшкодування податку на додану вартість. Як заявили сторони, станом на 20.11.2007 р. по особовому рахунку позивача по деклараціям за липень, серпень, жовтень, листопад, грудень 2006р., лютий та квітень 2007 р. обліковувалася сума податку на додану вартість, яка заявлена до відшкодування, в розмірі 384937,39 грн., а 14.11.2007 р. на адресу другого відповідача був направлений висновок на відшкодування 579,55 грн. Таким чином, позивач обґрунтовано зазначив суму цього податку в заяві про зменшення позовних вимог.

Суд вважає, що з боку позивача сума бюджетного відшкодування була визначена з додержанням вимог Закону України „Про податок на додану вартість” (в редакції, що діяла на момент визначення),  виходячи із наступного.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 ст. 6 та ст. 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду, зокрема у зв’язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податків. Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 ст. 7 Закону передбачено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв’язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджених податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

За правилами підпункту 7.5.1. пункту 7.5 ст. 7 Закону датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податків в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) – в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг). Таким чином, податкова накладна, що видається платником податку – продавцем у відповідності до вимог п. 7.2 ст. 7 є документом, що підтверджує факт отримання продавцем товару, оплати податку на додану вартість від іншого платника податку – покупця у ціні такого товару.

Чинне законодавство, в тому числі і Закон України „Про податок на додану вартість”, не встановлює для покупця товару обов’язку сплачувати податку на додану вартість ще й до бюджету, якщо такий податок не буде сплачений продавцем чи іншою особою, з урахуванням суми податку, отриманого від покупця в ціні товару. Також для відшкодування з бюджету податку на додану вартість вказаний Закон не передбачає обов’язкової умови фактичного надходження цих сум до бюджету. У разі невиконання контрагентом платника податків зобов’язань по сплаті податку до бюджету негативні наслідки (відповідальність) настають лише для нього. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення добросовісного платника податків права на його відшкодування у разі якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування і має документальне підтвердження розміру податкового кредиту.

Законом України „Про податок на додану вартість” встановлено, що сума податку на додану вартість, яка включена до ціни товару, є податковим зобов’язанням продавця товару, і саме продавець товару несе обов’язок по сплаті цього податку до бюджету.

Отже позовні вимоги позивача визнаються судом правомірними, обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України витрати по сплаті судового збору в сумі 1700 грн. відшкодовуються позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 94, 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов - задовольнити повністю.

2.          Зобов'язати Державну податкову інспекцію в м. Суми (м. Суми, Червона площа,2) надати Відділу державного казначейства в м. Суми (м.Суми, вул. Дзержинського) висновок стосовно перевірених та підтверджених сум відшкодування податку на додану вартість Спільного українсько-білоруського підприємства  «Укртехносинтез» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (м. Суми, пр.Курський, 6, і.к. 21127532) на загальну суму 384357,84 грн.

3.          Зобов'язати відділ державного казначейства в м. Суми (м. Суми, вул. Дзержинського, 8) на підставі висновку Державної податкової інспекції в м. Суми (м. Суми, Червона площа, 2) здійснити відшкодування податку на додану вартість у сумі 2374863,23 грн. шляхом перерахування вказаної суми на поточний рахунок Спільного українсько-білоруського підприємства  «Укртехносинтез» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (м. Суми, пр Курський, 6, і.к. 21127532) № 26001844 в СОД ВАТ „Райффайзен банк Аваль", МФО 337483.

4.          Стягнути з Державного бюджету в м. Суми на користь Спільного українсько-білоруського підприємства  «Укртехносинтез» у формі товариства з обмеженою відповідальністю ( м. Суми, пр Курський,6, і.к. 21127532)  1700 грн. судового збору.

5.          Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

6.          Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом 10 днів з дня її складення у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

7.          Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                                       І. В. МАЛАФЕЄВА

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складений і підписаний 14.12.2007р.