СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.07                                                                                 Справа № 4/490(2/403).

Суддя  Батюк Г.М.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Державного підприємства “Придніпровської залізниці”, м. Дніпропетровськ

до Колективного підприємства фірми “АВК”, м. Первомайськ Луганської області

3-я особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову  –Державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач”, м. Київ

3-ої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову - Акціонерне товариство “АТЕК”,  м. Київ

про стягнення 149166 грн. 67 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Маханьков Д.Ю., дов. № 758 від 14.06.07;

-  Волочан А.І., дов.№ 186 від 01.01.07;

від відповідача –Шаповалов А.В., дов. № 12/2ЛГС від 12.02.07;

-          Шевченко О.І., дов.№Ю/25/7/ЛГС  від 25.07.07;

від 3-ої особи  - не прибув (явка обов’язкова);

від 3-ої особи - не прибув (явка обов’язкова).

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача штраф за поставку неякісної продукції у сумі 149166 грн. 67 коп.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 16.08.07 № 281/08, у доповненні до відзиву від 28.08.07 № 292/08, у поясненні від 10.09.07 № 304/09 позовні вимоги відхилив, посилаючись на те, що :

-    позивач у справі не є стороною у зобов’язанні, згідно договору від 08.07.05 № ЦХП-06-03105-01, а тому не може висувати будь-які вимоги сторонам зобов’язання, тобто фірма не перебуває з позивачем у договірних зобов’язаннях;

- позивач не має права пред’являти вимоги до відповідача, оскільки Державне підприємство «Укрзалізничпостач»не здійснило Залізниці ( позивачу у справі) відступлення права вимоги до відповідача;

- штраф повинен бути нарахований на вартість частини екскаватора, яка вийшла з ладу, пред’явлений до стягнення штраф нарахований позивачем на повну вартість екскаватору.

- при прийманні екскаватору претензій відносно якості, комплектності та наявної технічної документації вантажоодержувач не мав, тобто продукція була поставлена якісна, про що свідчить акт приймання-передачі продукції від 03.10.05;

- 17.03.06 позивачем на адресу підприємства була направлена телеграма про виклик представника для складання двостороннього акту з виходу з ладу гідромотора, дату поломки не було вказано, вимоги про усунення дефектів та ремонт гідромотору позивачем не пред’являлись;

-   згідно з рекламаційним актом від 21.03.06 № 1 дефект було виявлено 09.03.06, а телеграму про виклик позивач надіслав 17.03.06 тобто через 8 діб після виявлення дефекту, та з інших підстав, викладених, у відзивах та доповненнях.

3-я особа – ДП МТЗЗТ «Укрзалізничпостач«відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не надав, до судового засідання не прибув, хоча про день, час та місце проведення судового слухання  повідомлений  належним чином. З урахуванням цієї обставини судом справу розглянуто на підставі наявних у ній матеріалів, - тобто у відповідності до ст.75 ГПК України.

3-я особа –АТ “АТЕК” відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не надав, до судового засідання не прибув, хоча про день, час та місце проведення судового слухання  повідомлений  належним чином. З урахуванням цієї обставини судом справу розглянуто на підставі наявних у ній матеріалів, - тобто у відповідності до ст.75 ГПК України.

Рішенням господарського суду Луганської області від 19.12.06 по справі № 2/403 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду  від 13.02.07 по справі № 2/403  апеляційну скаргу позивача на  рішення господарського суду Луганської області від 19.12.06 по справі № 2/403 залишено без задоволення. Рішення господарського суду Луганської області від 19.12.06 по справі № 2/403 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.06.07 по справі № 2/403 касаційну скаргу позивача задоволено частково. Рішення господарського суду Луганської області від 19.12.06 по справі № 2/403 та постанову  Луганського апеляційного господарського суду  від 13.02.07 по справі № 2/403 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Луганської області.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представників позивача та відповідача,  суд дійшов до наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору доручення від 16.09.05 № ЦХП-06-04905-08, який укладений між ДП “Придніпровська залізниця”(позивач у справі) та ДП МТЗЗТ України “Укрзалізничпостач” ( 3-я особа) , останній взяв на себе зобов’язання від імені та за кошти залізниці укласти договір на придбання одноковшевого екскаватора АТЕК-881 у кількості 1-ої одиниці вартістю 895000 грн. 00 коп. з врахуванням ПДВ-20% для потреб Криворізького будівельно-монтажного експлуатаційного управління, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ленінського комсомолу, 5а. (а.с.17-18,том1).

На виконання цього, ДП МТЗЗТ України “Укрзалізничпостач” ( 3-я особа) згідно договору доручення від 16.09.05 № ЦХП-06-04905-08 уклало договір поставки від 08.07.05 № ЦХП-06-03105-01 з Колективним підприємством фірмою “АВК” ( відповідач у справі)(а.с.12-16,том 1).

Відповідно з умовами договору поставки від 08.07.05 № ЦХП-06-03105-01 та додаткової угодою № 1 до договору доручення від 16.09.05 № ЦХП-06-04905-08   відповідач у справі поставив за рознарядкою ДП “Укрзалізничпостач” Криворізькому будівельно-монтажному експлуатаційному управлінню ДП “Придніпровська залізниця” продукцію - екскаватор АТЕК-881 2005 року випуску, заводський номер 2577, двигун № 028713 загальною вартістю 895000 грн. 00 коп. з врахуванням ПДВ-20%, що підтверджено актом приймання-передачі від 03.10.05.

Розрахунки по договору доручення проводилися відповідно до наказів Укрзалізниці №251-Ц від 03.07.00 „Про порядок економічних відносин на залізничному транспорті України".

Згідно п.2.2 договору поставки гарантійний термін на продукцію (екскаватор) складає 12 місяців із дня введення в експлуатацію, але не більш 18 місяців з моменту постачання.

Протягом гарантійного терміну, 09.03.06 сталась зупинка екскаватора через вихід з ладу гідромотора приводу заднього мосту, по що був складений рекламаційний акт № 1 від 21.03.06.

На думку позивача, відповідачем у порушення умов договору був поставлений неякісна продукція, тому, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача відповідно до умов п.8.4 договору поставки, та ч. 7 ст. 269 Господарського кодексу України штраф у розмірі 20% від суми поставленої неякісної продукції, а саме 149166 грн. 67 коп.

Відповідач позовні вимоги відхилив, з підстав визначених у відзиві та доповненні до нього.

3-я особа – ДП МТЗЗТ «Укрзалізничпостач«відзив на позовну заяву не надав.

3-я особа –АТ “АТЕК” відзив на позовну заяву не надав.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України, статтею 3 Цивільного кодексу України  передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав або інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Таким чином, як випливає з приписів даної правової норми, за договором доручення повірений зобов'язується здійснити юридичні дії від імені та за рахунок другої сторони і ці дії створюють цивільні права та обов'язки довірителя.

Проте, як вже було зазначено, Державне підприємство матеріально-технічного        забезпечення        залізничного        транспорту         України "Укрзапізничпостач"  уклало угоду за дорученням позивача, але від свого імені.

Згідно п.4.1 Положення про відокремлений  структурний підрозділ «Криворізьке будівельно- монтажне експлуатаційне управління»Державного підприємства «Придніпровська залізниця», затвердженого начальником залізниці 18.07.06 № 480/н,  управління здійснює свою діяльність від імені Залізниці без статусу юридичної особи.

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру підприємства та організації України № 5790  Відокремлений  структурний підрозділ « Криворізьке будівельно- монтажне експлуатаційне управління»Державного підприємства «Придніпровська залізниця»без права юридичної особи.

Враховуючи той факт, що дія договору доручення від 16.09.05 № ЦХП-06-04905-08, який укладений між ДП “Придніпровська залізниця” та ДП “Укрзалізничпостач” була припинена ( п.8.1.1 договору), та відповідно до вимог ст. 1000 Цивільного кодексу України позивач правомірно звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Договір поставки №ЦХП-06-03105-01 від 08.07.05, на який посилається позивач як на підставу позовних вимог, укладений безпосередньо між Державним підприємством матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач” (ДП “Укрзалізничпостач”), м. Київ, як “Замовником”, з одного боку, та відповідачем у даній справі –Фірмою “АВК”, м. Первомайськ Луганської області, як “Постачальником”, з іншого боку.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

За правилами ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов’язання можуть виникати з господарського договору.

Сторони за договором поставки №ЦХП-06-03105-01 від 08.07.05 у п. 1.1 розділу 1 “Предмет договору” визначили, що “Замовник” зобов’язується замовити, прийняти, силами “Вантажоодержувача”, який буде вказаний в рознарядці “Замовника” згідно договору-доручення, та оплатити продукцію, а “Постачальник” зобов’язується поставити та передати у власність її в асортименті та кількості відповідно до Специфікації до даного договору, що є невід’ємною його частиною.

Відповідно до п. 2.7 договору поставки №ЦХП-06-03105-01 від 08.07.05, якщо на протязі гарантійного терміну експлуатації, зазначеного в п. 2.2, будуть виявлені дефекти продукції або якість продукції не буде відповідати умовам договору, відповідач за свій рахунок зобов’язується усунути виявлені дефекти в 20-денний термін з моменту отримання повідомлення,  з автоматичним продовженням терміну гарантії на цей період, або повернути кошти.

Відповідно до п. 8.4 вищевказаного договору поставки при постачанні неякісної продукції або виходу її з ладу в гарантійні строки, відповідач замінює цю продукцію на якісну та сплачує штраф 20% від суми поставленої неякісної продукції.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до умов п.6.3 договору поставки, при передачі продукції сторонами було складено акт отримання-передачі продукції від 03.10.05 (а.с.67,том 1), яким зафіксовано, що претензій відносно якості, комплектності та наявної технічної документації вантажоодержувач (позивач у справі) до постачальника не має. У той час, позивачем було також складено акт приймання продукції з комплектності (кількості) та якості від 03.10.05 № 7 (а.с.56,том1) відповідно до якого було також зазначено, що поставлена продукція –екскаватор АТЕК- 881 відповідає технічних умовам ТУ.У 3-94, не має недоліків та може бути прийнята до експлуатації.

Відповідно до п.2.2 договору поставки гарантійний термін експлуатації продукції, що поставляється, встановлюється на протязі 12 місяців із дня введення в експлуатацію або 1500 мотогодин /по першій події/, з дати введення в експлуатацію, але не більш 18 місяців з моменту постачання.

Пунктом 2.5 договору поставки передбачено, що відповідач гарантує доброякісність продукції, що поставляється, на протязі гарантійного терміну експлуатації, передбаченого в п.2.2 договору, крім випадків псування через недотримання умов збереження, транспортування й експлуатації. При виявленні дефектів продукції невідповідної кількості або якості, виклик представника постачальника для складання двостороннього акту-рекламації обов’язковий.

Умовами п. 6.3 договору поставки №ЦХП-06-03105-01 від 08.07.05 сторони за ним передбачили, що приймання продукції по кількості і якості проводиться “Вантажоодержувачем” відповідно до Інструкції №П-6 від 15.06.65 “Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості” та Інструкції №П-7 від 25.04.66 “Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості”, затверджених Держарбітражем з наступними змінами та доповненнями (далі за текстом –Інструкції П-6, П-7).

Пунктом 9 Інструкції П-7 визначено, що акт про скриті недоліки продукції повинен бути складений протягом п’яти днів за виявленням недоліків.

Якщо для участі у складанні акта викликається представник виробника (відправника), то до встановленого 5-ти денного строку додається час, необхідний для його приїзду.

Як свідчать матеріали справи, рекламаційний акт №1 від 21.03.06, про який зазначив у позовної заяві позивач, складений без дотримання вимог п. 9 Інструкції П-7, а саме: як вказано у цьому рекламаційному акті №1, дефект виявлений 09.03.06, повідомлення про виклик представника відповідача вислано після спливу 5-ти денного строку з дня виявлення дефекту –лише 17.03.06, а сам рекламаційний акт №1 –лише 21.03.06, що не може братись до уваги як належний доказ.

Крім того, матеріалами справи не спростовується експертний висновок фахівців Закритого акціонерного товариства “АТЕК”, м. Київ (третьої особи у справі, а.с.109,том 1), стосовно того, що гідромотор приводу заднього мосту екскаватора одноківшевого АТЕК-881 заводський номер 2577 вийшов з ладу через недотримання умов транспортування та експлуатації.

Пунктом 6 ст. 269 Господарського кодексу України передбачено, що постачальник зобов’язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем  правил експлуатації або зберігання виробу.

Оскільки,  під час гарантійного терміну, а саме 09.03.06 продукція, яка була поставлена відповідачем, а саме: екскаватор АТЕК-881 2005 року випуску, заводський номер 2577, двигун № 028713,  вийшов з ладу, позивач телеграмою від 17.03.06 викликав представника відповідача для складання двостороннього акту, яка останнім була залишена без відповіді. У зв’язку з чим, позивачем було складено в односторонньому порядку акт рекламації від 21.03.06 № 1 за участю представників громадськості (а.с.68,том1).

З матеріалів справи вбачається, що наданий позивачем акт рекламації від 21.03.06 № 1, не може бути належним доказом неякісності поставленої відповідачем продукції, оскільки з тексту складеного акту № 1  не вбачається фіксування комісією причин виникнення дефекту екскаватору, також не викладені обставини поломки екскаватора, не зафіксовано дотримання правил експлуатації водієм; акт не містить заключних висновків комісії щодо виявленого дефекту екскаватору.

Посилання позивача на додаток до рекламаційного акту № 1, судом не приймається до уваги, оскільки у самому рекламаційному акті № 1 не містяться посилання на існування такого додатку. Крім того, з наданих позивачем акту та додатку не вбачається ідентичність підписів голови комісії Самбродського.

3-я особа –АТ “АТЕК” поясненням по справі від 28.10.06 № 399 повідомило, що поставлений позивачеві екскаватор по якості відповідав технічним умовам. Вихід з ладу гідромотору стався внаслідок неналежного виконання умов експлуатації екскаватора. За період з листопада 2005 року по березень 2006 року при транспортуванні та буксировках екскаватору були порушені пункти розділу 5 Керування з експлуатації. Внаслідок чого стався вихід зі строю аксіально-поршневої групи гідромотора.  Також при складанні акту рекламації відповідно до вимог п. 14 Формуляру 57.000.000 ФО повинен бути присутній представник виробника. В даному випадку представник підприємства для складання акту-рекламації не викликався, згоду на складання акту-рекламації в одноособовому порядку підприємство не давало.

Посилання позивача на те, що машиніст екскаватора АТЕК-881 працює більше 10 років та техніці з гідроприводом та має досвід роботи на таких механізмах не приймаються судом до уваги, оскільки вказані доводи позивача не доводять факт дотримання машиністом правил експлуатації екскаватора.

На підставі вищевикладеного,  суд вважає, що позивач не довів суду обставини, на які посилався у своєї позовній заяві, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити, з віднесенням на нього судових витрат.

У судовому засіданні 10.09.07 за згодою представників  судового процесу була оголошена  вступна  та резолютивна частина рішення.

Відповідно до ст.ст.44,49 ГПК України витрати по держмиту та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

На підставі викладеного  ст.ст. 3, 1000 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173,174, 231,269 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського   процесуального   кодексу  України, суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення –17.09.07

Суддя                                                                                                Г.М.Батюк