ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.12.07                                                                                           Справа№ 18/357

Господарський суд Львівської області в особі головуючого-судді Мартинюка В.Я.

розглянувши справу за позовом
Прокурора Залізничного району м.Львова в інтересах держави в особі уповноваженого органу  Львівської міської ради в особі Львівського міського комунального підприємства (надалі ЛМКП) „Львівтеплоенерго”

до
Державного виробничого об‘єднання (надалі ДВО) „Полярон”

про
стягнення заборгованості

з участю прокурора – Топій Т.В.

представники:

від позивача  - Козак І.С. –юрисконсульт (довіреність від 05.12.2007 року);

від відповідача –не з‘явився,

В С Т А Н О В И В :

що Прокурора Залізничного району м.Львова звернувся в інтересах держави в особі уповноваженого органу  Львівської міської ради в особі ЛМКП „Львівтеплоенерго”  до господарського суду з позовом про стягнення з ДВО „Полярон” 78942 грн. 78  коп. заборгованості.

Підставами вимог, як зазначено в позовній заяві, є невиконання умов договору про постачання теплової енергії в гарячій воді за №5036/р від 01.07.2002 року.

Прокурор позовні вимоги підтримав з викладених підстав.

Представник позивача позов підтримав, просить його задоволити.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, не повідомив суд про причини такої неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду спору, підтвердженням чого є повідомлення про вручення поштового відправлення за №2441359.

За таких обставин, справа розглядається у відповідності до вимог ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши прокурора та представника позивача, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

01 липня 2002 року між ЛМКП „Львівтеплоенерго” (енергопостачальна організація) та ДВО „Полярон” (споживач) було укладено договір №5036/р про постачання теплової енергії в гарячій воді, згідно якого енергопостачальна організація бере на себе зобов‘язання постачати покупцеві теплову енергію в гарячій воді  в потрібних йому обсягах, а споживач зобов‘язується отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором.

Позивачем на виконання умов згаданого договору були надані послуги по теплозабезпеченню в обсягах передбачених в додатку №1 до згаданого договору.

Як передбачено ч.1 ст.526 ЦК України та ч.1 ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно вимог ч.1. ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.6.3. даного договору,  покупець до 25 числа місяця, наступного за звітним, сплачує енергопостачальній організації вартість фактично спожитої теплової енергії.

Однак, порушуючи свої зобов'язання за договором,  відповідач повністю не оплатив наданих послуг по теплозабезпеченню.

А тому, у відповідності до розрахунку вартості теплової енергії наявного в матеріалах справи, заборгованість відповідача перед останнім станом на 08.11.2007 року становить 75119,81 грн.

Згідно ч.2 ст.9 ЦК України, законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Штрафні санкції, частиною 1 статті 230 ГК України,   визначені як господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Із змісту норм Глави 26 ГК України, вбачається, що пеня повинна передбачатись умовами договору.

У відповідності до п.7.2.3. вищезгаданого договору, за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію покупець зобов‘язаний сплатити в розмірі подвійної облікової ставки  Національного банку України за кожен день прострочення.

Враховуючи наведене, прокурором було нараховано відповідачу пеню в розмірі 3822,23 грн.

Враховуючи вищенаведене, станом на час розгляду справи в суді, заборгованість відповідача перед позивачем становить 78942,04 грн.

Відповідачем доказів в спростування вимог позивача не представлено, а тому позов є підставний та обґрунтований і підлягає до задоволення.

Що стосується розподілу судових витрат, а саме: державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, то такі у відповідності до вимог ст.49 ГПК України належить покласти на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 66, 67, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задоволити.

2.  Стягнути з Державного виробничого об‘єднання „Полярон”, що знаходиться за адресою м.Львів, вул. Угорська, 14, (код ЗКПО 22416633)  на користь Львівського міського комунального підприємства „Львівтеплоенерго”, що знаходиться за адресою м.Львів, вул. Д.Апостола,1, (код ЗКПО 05506460) 75119 грн. 81 коп. –основного боргу, 3822 грн. 23 коп. –пені.

3.          Стягнути з Державного виробничого об‘єднання „Полярон”, що знаходиться за адресою м.Львів, вул. Угорська, 14, (код ЗКПО 22416633)   в доход Державного бюджету України 789,42 грн. - державного мита.

4. Стягнути з Державного виробничого об‘єднання „Полярон”, що знаходиться за адресою м.Львів, вул. Угорська, 14, (код ЗКПО 22416633)  в користь Державного бюджету України (р/р 0006, ГУДК у Львівській області, МФО 825014, ) 118 грн. 00 коп. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5.          Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя                                                                                             Мартинюк В.Я.