ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2007 р.
№ 4/245-6/27

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого –судді
Дерепи В.І.

суддів :
Грека Б.М. –(доповідача у справі)
Бернацької Ж.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Закритого акціонерного товариства “Завод комунального транспорту”

на рішення
Львівського апеляційного господарського суду від 31.07.07

у справі
№ 4/245-6/27

господарського суду
Львівської області

за позовом
ЛМКП “Львівводоканал”

до
Закритого акціонерного товариства “Завод комунального транспорту”

про
стягнення 37032,00 грн.

за участю представників від:

позивача
Коваль Р.П. (дов. від 15.09.06)

відповідача
не з'явилися, були належно повідомлені

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Львівської області від 12.04.07 (суддя Гоменюк З.П.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 31.07.07 (колегія суддів у складі: головуючого-судді Скрутовського П.Д., Краєвської М.В., Слуки М.Г.), задоволено позов Львівського міського комунального підприємства “Львівводоканал” до ЗАТ “Завод комунального транспорту” про стягнення 37032 грн. плати за не допуск уповноважених працівників позивача на територію відповідача.

Судові акти з посиланням на приписи  Закону України “Про питну воду і питне водопостачання”, Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, Правил технічної експлуатації систем комунального водопостачання та водовідведення, Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації міст та селищ України, Правил приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова, мотивовані тим, що відповідно до вищезазначених нормативно-правових актів, водоканали мають право здійснювати раптовий (у будь-яку годину доби), непогоджений з підприємством заздалегідь, відбір проб для контролю за якістю стічних вод, що скидаються, а підприємства зобов'язані забезпечити можливість проведення контролюючими службами у будь-який час доби обстеження підприємства з питання роботи локальних каналізаційних очисних споруд та контролю за скиданням стічних вод у міську каналізацію, надавати необхідні документи та експлуатаційний персонал, що не було зроблено відповідачем належним чином, в результаті чого згідно норм зазначених актів, об'єм води та стічних вод повинен вважатися понадлімітним і оплачуватися в 5-кратному розмірі.

Не погоджуючись з судовими актами у справі, відповідач просить їх скасувати, стягнути з ЛМКП “Львівводоканал” на користь ЗАКТ “ЗКТ” держмито у розмірі 370,32 грн. Касаційна скарга мотивована тим, що акт №2112 від 17.08.06, яким засвідчено факт не допуску, не може вважатися належним доказом, оскільки з його змісту не вбачається, що представники позивача пред'явили свої посвідчення охороні.

Перевіривши юридичну оцінку судами обставин справи, заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи касаційної скарги, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 05.07.06 між Львівським міським комунальним підприємством “Львівводоканал” та ЗАТ “Завод комунального транспорту” укладений договір № 304965 на подачу води з комунального водопроводу та прийняття стічних вод до каналізаційної мережі, відповідно до умов якого позивач надає послуги у забезпеченні питною водою та прийманні стічних вод, а відповідач користується послугами: здійснює забір води з водопроводу, скид стічних вод у каналізацію і сплачує вартість наданих послуг на умовах, які визначені договором та чинним законодавством України, а саме Законом України “Про питну воду і питне водопостачання”. Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, Правилами технічної експлуатації систем комунального водопостачання та водовідведення, Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації міст та селищ України, Правилами приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова.

Відповідно до п. 2.1.3 вказаного договору, 17.08.06 представники позивача прибули до відповідача з метою здійснення контролю за якісними показниками стічних вод. Однак, відповідач не впустив на свою територію уповноважених представників позивача, чим перешкодив їм здійснити свої службові обов'язки. Внаслідок цього факту представниками позивача складено акт № 2112 від 17.08.06, від підпису якого і отримання другого примірника відповідач відмовився.

Згідно п.п. 4.1, 4.4 договору та п.7.9  Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації міст та селищ України, п.п. 9.4.2, 9.4.4 Правил приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова, за недопуск уповноважених представників позивача на територію відповідача (зволікання з допуском більш ніж 30 хвилин після його прибуття для виконання службових обов'язків) позивачем здійснено розрахунок № 2 від 12.09.06 і виставлено відповідачу рахунок № 2/ВК за понаднормовий скид забруднень з коефіцієнтом кратності К - 5 за розрахунковий місяць (серпень 2006 р.), у якому було вчинене дане порушення, на суму 37032 грн.

На підставі вищезазначених обставин суди попередніх інстанцій суди дійшли висновку про обґрунтованість позову. Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з такою правовою позицією господарських судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

П. 2.1 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації міст та селищ України передбачає, що водоканали мають право здійснювати раптовий (у будь-яку годину доби), непогоджений з підприємством заздалегідь, відбір проб для контролю за якістю стічних вод, що скидаються.

Відповідно до п. 3.5.5 Правил приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова, підприємства зобов'язані забезпечити можливість проведення контролюючими службами у будь-який час доби обстеження підприємства з питання роботи локальних каналізаційних очисних споруд та контролю за скиданням стічних вод у міську каналізацію, надавати необхідні документи та експлуатаційний персонал.

Згідно з п. 4.2.2.6 цих же Правил, при затримці з оформленням перепустки представникові водоканалу на територію абонента (понад 30 хвилин з моменту прибуття), весь об'єм води та стічних вод вважається понадлімітним і оплачується в 5-кратному розмірі.

Матеріалами справи доведено, що відповідач не впустив на свою територію уповноважених представників позивача, чим перешкодив їм здійснити свої службові обов'язки, що підтверджується актом № 2112 від 17.08.06. Цей акт досліджувався судами обох інстанцій та був визнаний належним та допустимим доказом.

Тобто факт недопуску працівників позивача на територію підприємства відповідача встановлений судами першої та апеляційної інстанцій. Оскільки відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, то Вищий господарський суд України змушений погодитись з висновками місцевого суду щодо доведеності позовних вимог. Посилання позивача на те, що суд невірно оцінив вищезгаданий акт, по суті є спонуканням господарського суду касаційної інстанції до переоцінки доказів, що є неприпустимим.

Отже, доводи касаційної скарги спростовуються вищевикладеним та не можуть бути підставою для скасування постанови у справі, а тому, постанову апеляційного господарського суду слід залишити без змін, так як вона ухвалена при повному з'ясуванні судом всіх обставин справи та при вірному правозастосуванні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 1115, 1117, п. 1 ч. 1 ст. 1119,

ст. 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Завод комунального транспорту” залишити без задоволення, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 31.07.07 у справі № 4/245-6/27 залишити без змін.

Головуючий - суддя                                                                      В. Дерепа

Судді                                                                                                    Б. Грек

Ж. Бернацька