КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2007                                                                                           № 12/177

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Отрюха  Б.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Фалько Г.Л. за дов.

від відповідача 1 - не з"явився

від відповідача 2 - Цвєтков В.Е. -директор, Ткаченко Л.О. - за дов.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рігель"

на рішення Господарського суду м.Києва від 19.07.2007

у справі № 12/177

за позовом                               Відкритого акціонерного товариства "Київенергобуд"

до                                                   1) Дочірнього підприємства "Київенергопідряд" Відкритого акціонерноготовариства "Київенергобуд"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Рігель"

про                                                  визнання недійсним договору купівлі-продажу № 10/2002 від 29.11.2002 р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 19.07.2007 у справі № 12/177 позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Київенергобуд” задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач 2 звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду та просить зазначене рішення скасувати стверджуючи, що воно прийнято з порушенням норм матеріального права та при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи.

ТОВ „Рігель” стверджує, що майно відповідача – Дочірнього підприємства „Київенергопідряд” не було і не могло бути предметом виконання  ухвали Арбітражного суду м. Києва від 01.09.2000, якою накладено арешт на майно ВАТ „Київенергобуд”, а отже, висновок суду про те, що ДП „Київенергопідряд” за наявності такої ухвали не мав права розпоряджатися майном або коштами, що належать йому – не відповідає нормам матеріального права.

Також, ТОВ „Рігель” зазначає, що судом неповно з’ясовані обставини щодо наявності у ДП „Київенергопідряд” повноважень на відчуження нерухомого майна. Так, на час укладання договору купівлі продажу № 10/2002 від 29.11.2002 ДП „Київенергопідряд” мало необхідні дозволи на відчуження нерухомого майна РК „Позняки”, а саме Протокол засідання Правління ВАТ „Київенергобуд” № 23 від 21.04.2000 та лист Голови правління ВАТ „Київенергобуд” № 01-622 від 14.12.2000.

Разом з тим, ТОВ „Рігель” вважає, що при визнанні договору № 10/2002 від 29.11.2002 недійсним судом першої інстанції не було вирішено питання повернення ТОВ „Рігель” грошових коштів, які були сплачені  відповідачу – ДП „Київенергопідряд”, як вартість об’єкту нерухомості за договором купівлі-продажу у сумі 126522,50 грн.

Позивач проти апеляційної скарги заперечує, стверджує, що Господарський суд м. Києва з’ясував всі обставини, що мають значення для справи, висновки відповідають обставинам справи, через що прийняте рішення є законним та обґрунтованим.

ВАТ „Київенергобуд” проти твердження ТОВ „Рігель” щодо нерозповсюдження дії ухвали Арбітражного суду м. Києва на майно, що знаходиться в управлінні ДП „Київенергопідряд” заперечує, та зазначає, що оскільки майно дочірнього підприємства формується за рахунок власності ВАТ „Київенергобуд” і закріпляється за ним на праві господарського користування, дія вищезазначеної ухвали розповсюджується і на майно, яке знаходиться в користуванні ДП „Київенергопідряд”.

Також, ВАТ „Київенергобуд” не погоджується з твердженням ТОВ „Рігель”, що ДП „Київенергопідряд” мав погодження на відчуження будівельної бази РК „Позняки” на підставі Рішення Правління ВАТ „Київенергобуд” № 23 від 21.04.2000, оскільки в зазначеному рішенні Правління не вирішувалось питання щодо надання згоди на відчуження зазначеного майна Товариства.

Представник ДП „Київенергопідряд” в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином.  Відзив на апеляційну скаргу не надав.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача 2, судова колегій дійшла висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача 1, дослідивши матеріали справи, судова колегія встановила наступне:

На розгляд суду першої інстанції позивачем передані вимоги про визнання укладеного 29 листопада 2002 року між ДП „Київенергопідряд” та ТОВ „Рігель” договору № 10/2002 купівлі продажу  об’єктів будівельної бази РК „Позняки”.

29 листопада 2002 року між Дочірнім підприємством „Київенергопідряд” Відкритого акціонерного товариства „Київенергобуд” (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Рігель” (Покупець) укладено договір № 10/2002 купівлі-продажу об’єктів будівельної бази РК „Позняки” (Договір), за яким продавець продає, а покупець покупає нерухоме майно, а саме: побутовий корпус на 200 осіб будівельним об’ємом 2042 куб.м. та автодороги та майданчики з бетоним покриттям площею 810 кв.м. з благоустроєм території (Приміщення) за адресою: м. Київ, вул.. Ревуцького, промисловий майданчик районної котельної житлового масиву „Позняки”. Зазначене нерухоме майно, як зазначено в оспорюваному Договорі (пункт 1.4), належить ВАТ „Київенергобуд” на праві власності, що підтверджується Статутом та Актом „Про передачу будівель та споруд”, укладеним між Підприємством Київських Теплових Мереж АК „Київенерго” та ВАТ „Київенергобуд”.

Відповідно до пункту 1.6 Договору право продавця здійснити продаж приміщення підтверджується Рішенням Правління ВАТ „Київенергобуд” внесений до Протоколу № 23 від 21 квітня 2000 року та листа ВАТ „Київенергобуд” № 01-622 від 14 грудня 2000 року „Щодо надання згоди на реалізацію об’єктів будівельної бази РК „Позняки”.

Вартість відчужуваного майна складала 126 522, 50 грн. (пункт 2.1 Договору).

Згідно умов договору, платежі здійснюються наступним чином: 16 631, 55 грн. перераховуються покупцем на розрахунковий рахунок Дарницького РВДК в УДК м. Києва в рахунок погашення заборгованості ДП "Київенергопідряд", а решта платежів здійснюється після підтвердження переходу землекористування, відповідно до узгодженого графіку.

На виконання умов договору ТОВ "Рігель" на розрахунковий рахунок Дарницького РВДК було перераховано кошти на загальну суму 16 631, 55 грн (платіжні доручення № 2 від 29.10.2002 та № 8 від 16.12.2002) та на розрахункові рахунки ДП "Київенергопідряд" на загальну суму 109890,95 грн. (платіжні доручення №61 від 22.05.2003, № 73 від 17.06.2003, № 97 від 17.07.2003, № 115 від 19.08.2003, № 178 від 15.12.2003, № 32 від 19.02.2004, №52 від 24.03.2004, № 64 від 07.04.2004, № 124 від 15.06.2004, № 134 від 23.06.2004, № 145 від 07.07.2004, №43 від 24.03.2005, № 46 від 29.03.2005, № 67 від 17.05.2005, № 78 від 15.06.2005, № 79 від 16.06.2005, № 80 від 17.06.2005, № 105 від 19.07.2005, № 127 від 06.09.2005).

Однак, як стверджує позивач, ДП „Київенергопідряд” не мало повноважень відчужувати нерухоме майно за Договором, а Протокол засідання Правління ВАТ „Київенергобуд” № 23 від 21 квітня 2000 року, на підставі якого було укладено Договір, жодним чином не вирішує питань щодо відчуження належного ВАТ „Київенергобуд” нерухомого майна (т. 1, а.с. 146-148).

Так, 21 квітня 2000 року відбулось засідання правління ВАТ „Київенергобуд”, яке було оформлено протоколом № 23. Відповідно до цього протоколу було вирішено питання щодо змін в організації роботи Правління, а саме здійснено персональне закріплення за членами Правління об’єктів нерухомості ВАТ „Київенергобуд” для вирішення питань щодо їх комерційного використання (а не відчуження).

Відповідно до положень статті 225 Цивільного кодексу Української РСР, що діяв на час укладення Договору, право продажу, крім випадків примусового продажу, належить власникові.

Відповідно до пункту 8.4.4 Статуту ВАТ „Київенергобуд” до повноважень Правління Товариства віднесено погодження операції розпорядження нерухомим майном Товариства на суму, що не перевищує 25 відсотків статутного фонду Товариства.

Відповідно до пункту 8.4.7 Статуту ВАТ „Київенергобуд” голова правління має право приймати рішення по придбанню, продажу чи передачі основних засобів виробництва, а також самостійно розпоряджатися нерухомим майном Товариства на суму, яка не перевищує 10 відсотків статутного фонду Товариства.

Статутний фонд ВАТ „Київенергобуд” становить 733152 грн.(пункт 6.1 Статуту в редакції 1998 року).

Отже, Голова правління ВАТ „Київенергобуд” має право розпоряджатись нерухомим майном, вартість якого не перевищує 73 315,20 грн.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що Протоколом Правління ВАТ „Київенергобуд” № 23 від 21 квітня 2000 року не погоджувалось питання щодо відчуження ДП „Київенергопідряд” нерухомого майна позивача, а саме об’єктів будівельної бази РК „Позняки”, а рішення Голови Правління ВАТ „Київенергобуд” про погодження реалізації об’єктів будівельної бази РК „Позняки” (лист № 29 від 14.12.2000) мало бути вирішено Правлінням Товариства.

Стосовно твердження ТОВ „Рігель” щодо нерозповсюдження дії ухвали Арбітражного суду м. Києва від 10.01.2001 у справі № 23/447 на майно, яке знаходилось в користуванні ДП „Київенергопідряд”, судова колегія вважає його помилковим, з наступних підстав:

Ухвалою Арбітражного суду м. Києва від 01.09.2000 порушено провадження у справі № 23/447 про визнання ВАТ „Київенергобуд” банкрутом.

Ухвалою Арбітражного суду м. Києва від 10.01.2001 у справі № 23/447 накладено арешт на все майно, що належить боржнику – ВАТ „Київенергобуд” та заборонено посадовим особам боржника або власнику його майна чи уповноваженому ним органу або іншим особам вчиняти певні дії щодо майнових активів боржника.

Статутом ВАТ „Київенергобуд” передбачено, що створені Товариством дочірні підприємства можуть наділятися основними засобами та обіговими коштами, які належать Товариству (пункт 3.12) та несуть повну майнову відповідальність перед Товариством за раціональне використання майна, переданого їм Товариством у володіння, управління та користування (пункт 3.17 Статуту в редакції 1998 року).

Статутом ДП „Київенергопідряд” встановлено, що майно дочірнього підприємства формується за рахунок власності ВАТ „Київенергобуд” і закріплюється за ним на праві господарського користування (пункт 3.9), а розпорядження майном, зокрема продаж майна, інше його відчуження, здійснюється тільки за згодою ВАТ „Київенергобуд” (пункт 3.11).

В своїх письмових поясненнях відповідач 1 стверджує, що майно, яке є предметом Договору № 10/2002 не передавалось ДП „Київенергопідряд” як внесок до його статутного фонду, та не обліковувалось на  балансі ДП „Київенергопідряд”, а отже не було його власністю (див. т. 2, а.с. 13-15).

Отже, дія ухвали арбітражного суду від 10.01.2001 у справі № 23/447 розповсюджується на все майно позивача, у тому числі і на об’єкти будівельної бази РК „Позняки”.

Враховуючи викладене, ДП „Київенергопідряд” в супереч вимогам Ухвали Арбітражного суду м. Києва від 10.01.2001 у справі № 23/447 продав майно,  яке не могло бути об’єктом продажу, оскільки перебувало під арештом.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає рішення без змін.

Разом з цим, під час розгляду справи в апеляційному провадженні судовою колегією встановлено, що судом першої інстанції не було вирішено питання щодо повернення ТОВ "Рігель" сплачених за договором № 10/2002 коштів.

Відповідно до положень статті 48 Цивільного кодексу Української РСР, що діяв на час укладення Договору, по недійсній угоді кожна з сторін зобов"язана повернути другій стороні одержане за угодою.

З матеріалів справи вбачається, що за договором № 10/2002 ТОВ "Рігель" на розрахунковий рахунок ДП "Київенергопідряд" було сплачено 109 890,95 грн.

Таким чином, підлягають поверненню ТОВ "Рігель" отримані ДП "Київенергопідряд" за договором № 10/2002 кошти у сумі 109 890, 95 грн.

Щодо повернення сплачених ТОВ "Рігель" коштів за договором № 10/2002 на розрахунковий рахунок Дарницького РВДК у сумі 16 631, 55грн., судова колегія дійшла висновку, що вирішити зазначене питання під час розгляду даної справи не вбачається можливим, оскільки, Дарницьке РВДК не є стороною у даній справі, клопотань щодо його залучення до участі у справі до суду не надходило, а отже, господарським судом не може бути прийнято рішення, що сосується прав і обов"язків осіб, які не були залучені до участі в справі.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рігель"на рішення Господарського суду м. Києва від 19.07.2007 у справі № 12/177 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 19.07.2007 по справі № 12/177 залишити без змін та доповнити його резолютивну частину наступним реченням:

"Стягнути з Дочірнього підприємства "Київенергопідряд" Відкритого акціонерного товариства "Київенергобуд" (02068, м. Київ, вул. Ревуцького, 1, , р/р № 0002 в ВАТ "Український кредитно-торговий банк" МФО 321723) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Рігель” (04070, м. Київ, вул. Ярославська, 58, поштова адреса 04070, м. Київ, вул. Ігоревська, 12, , п/р в АППБ "Аваль" м. Київ, МФО 300335) кошти у сумі 109890 (сто дев"ять тисяч вісімсот дев"яносто) грн. 95 коп.

Видати наказ."

3. Матеріали справи № 12/177 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді