ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

29.10.07                                                                                           Справа  № 5/353

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                                  Краєвської М.В.

суддів:                                                                                                         Мурської Х.В.

Давид Л.Л.

розглянувши апеляційну скаргу ЗАТ “Автотрейдінг Інвест” вих. № 638 від 31.08.2007 р.

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 13.08.2007 р.

у справі № 5/353

за позовом ЗАТ “Автотрейдінг Інвест”, м.Київ

до ТзОВ “Комлайт”, с.Соломоново Ужгородського р-ну Закарпатської обл.

про стягнення 262 341, 82 грн. (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, а.с.37-38, Том 2/Всього - 2)

За участю представників сторін:

від позивача –Триміч М.В. (представник, довіреність вих. № 1 від 09.01.2007 р. в матеріалах справи),

Копач Р.І. (представник, довіреність вих. № 640 від 01.10.2007 р. в матеріалах справи);

від відповідача –Яшин В.Ю. (представник, довіреність від 02.10.2007 р. без номера в матеріалах справи)

Представникам сторін роз”яснено їх права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України.

Оскільки жодна зі сторін не заявляла клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, то протокол судового засідання ведеться з дотриманням вимог ст.81-1 ГПК України без забезпечення повного фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розпорядженням голови суду від 15.10.2007 р. проведено зміни в складі колегії суддів (знаходиться в матеріалах справи).

Заяв про відвід суддів не поступало.

У судовому засіданні 15.10.2007 р. оголошувалася перерва до 29.10.2007 р.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 13.08.2007 р. у справі № 5/353 (суддя Якимчук Л.М.) у задоволенні позову про стягнення 262 341, 82 грн. пені  за прострочення виконання підрядних робіт по монтажу металевих конструкцій, каркасів панелей, стін, стелі в осях 01-19, АШ (роботи) за договором № 1-С/Ц від 23.06.2005 р. відмовлено повністю за недоведеністю.

Позивач з даним рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, де просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити повністю, з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Свої вимоги скаржник обгрунтовує тим, зокрема, що факт направлення відповідачем листів не може бути доказом, який підтверджує об”єктивність викладених у них обставин; розписка від 31.08.2005 р. свідчить про факт передачі відповідачу проектно-технічної документації для виконання робіт по монтажу стінових панелей; відповідачем не подано доказів виконання ним робіт по монтажу стінових панелей –актів приймання; в  рішенні Господарського суду міста Києва від 23.11.2006 р. у справі № 6/577 за позовом  ТзОВ “Комлайт” до ЗАТ “Автотрейдінг Інвест” не відображено обсяг усіх видів робіт, а лише в розрізі їх загальної суми.

У відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні представник відповідача просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення з підстав, викладених у ньому. До матеріалів справи представник відповідача долучив рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2006 р. у справі № 6/577, постанову Вищого господарського суду України від 07.02.2007 р. в даній справі, пояснивши, що документи форми КБ-26 “Акти приймання виконаних підрядних робіт і витрати” досліджувались Господарським судом міста Києва при розгляді вищеназваної справи, про що зазначено в рішенні суду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 23.06.2005 р. між ЗАТ “Автотрейдінг Інвест” (генеральний підрядник за договором, позивач у справі) і ТзОВ “Комлайт” (підрядник за договором, відповідач у справі) укладено договір на виконання підрядних робіт № 1-С/Ц, за яким генеральний підрядник доручає, а підрядник приймає на себе зобов”язання виконати на території будівництва П черги автомобільного заводу в с.Соломоново Ужгородського р-ну Закарпатської обл. роботи по монтажу металевих конструкцій, каркасів панелей, стін, стелі в осях 01-19, АШ (роботи), а генеральний підрядник - прийняти їх і оплатити вартість виконаних робіт (а.с.5-10, Том 1/Всього –2).

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Закарпатської області від 13.08.2007 р. у справі № 5/353 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ЗАТ “Автотрейдінг Інвест” - без задоволення.

При цьому колегія виходила з наступного.

Згідно з ст.193 Господарського кодексу України (далі –ГК України) та ст.526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Умовами договору сторони узгодили належне виконання своїх прав і обов”язків, зокрема, позивач зобов”язався своєчасно передати відповідачу проектно-кошторисну документацію (п.2.1 договору), надати необхідний будівельний майданчик, матеріали, робочу документацію (п.5.1 договору), здійснити в повному обсязі попередню оплату (п.7.3 договору), а відповідач - приступити до виконання робіт протягом 5-ти календарних днів після їх отримання (п.2.2 договору).

Сторони також погодили поетапне виконання робіт (п.4.1 договору) згідно з графіком їх виконання (додаток № 2 до договору), кінцеий термін яких становить 55 календарних днів з дати отримання авансу.

Пунктом 4.5 договору сторони визначили поетапне приймання виконаних робіт на підставі акту здавання-приймання та їх оплати.

Пунктом 5.3.7 договору сторони передбачили обов”язок підрядника повідомити генерального замовника про виникнення обставин, які можуть призвести до порушення строків виконання робіт, оскільки п.6.4 договору передбачено сплату підрядником пені в розмірі 0, 1 % від загальної вартості за їх порушення. Проте згадана відповідальність не наступає для відповідача у разі порушення генеральним замовником строків передачі проектно-технічної документації, поставки необхідних матеріалів, конструкцій, оплати –термін виконання робіт зміщується на даний строк (п.6.5 договору).

Додатковою угодою № 1 від 01.09.2005 р. до договору сторонами встановлено попередню вартість робіт у розмірі 1 457 454, 6 грн. (а.с.11, Том 1/Всього - 2).

Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, підставою для нарахування та стягнення пені в сумі 262 341, 82 грн. (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, а.с.37-38, Том 2/Всього - 2) є невиконання відповідачем п.24 графіку –монтажу стінових панелей, відсутність акту здавання-приймання цих робіт, тобто до невиконання робіт за договором у цілому.

Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Підтвердженням виконаних робіт є саме акти приймання-передачі виконаних робіт і довідки про вартість виконаних робіт, які є належним та допустимим доказами в розумінні ст.ст.32-34 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 01.12.2005 р. позивачем всі роботи виконано в повному обсязі, про що було повідомлено відповідача листом № 143 від 01.12.2005 р. (а.с.79, Том 1 /Всього - 2), та підписано сторонами акти приймання виконаних підрядних робіт (ф. 2-КБ) на загальну суму 1 469 048,04 грн., а саме: за липень 2005 року акт від 31.07.2005 р. на суму 17 8539, 43 грн., за серпень 2005 року акт від 31.08.2005 р. на суму 148 669, 94 грн., за вересень 2005 року акт від 30.09.2005 р. на суму 500 201, 62 грн., за жовтень 2005 року акт від 31.10.2005 р. на суму 561 478, 36 грн., за листопада 2005 року акт від 31.11.2005 р. на суму 80 158, 69 грн.

Однак зазначені акти приймання-здавання були оплачені позивачем несвоєчасно та не в повному розмірі, що призвело в кінцевому результаті до заборгованості позивача по оплаті за прийняті роботи в сумі 48 466, 03 грн.

Як вбачається з рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2006 р. у справі № 6/577 за позовом ТзОВ “Комлайт” до ЗАТ “Автотрейдінг Інвест” про стягнення 48 466,03 грн. основного боргу, 7 394, 78 грн. пені та 1 609, 14 грн. 3 % річних по оплаті за виконанні роботи за договором № 1-С/Ц від 23.06.2005 р., господарським судом досліджено всі акти приймання виконаних робіт, довідки форми КБ-3 “Довідка про вартість виконаних підрядних робіт і витрат” та встановлено, що ТзОВ “Комлайт” виконало всі роботи в повному обсязі, які передбачені даним договором, і неповну та несвоєчасну їх оплату позивачем по даній справі. Постановою Вищого господарського суду України від 07.02.2002 р. дане рішення залишено без змін (знаходиться в матеріалах справи).

Апеляційна інстанція приймає до уваги вищевказані рішення в порядку ч.2 ст. 35 ГПК України, оскільки факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.  Одночасно, суд не може взяти до уваги доводи позивача про часткове виконання зобов»язань відповідачем, оскільки факт виконання зобов»язання за договором у повному обсязі судом вже досліджувався (справа № 6/577).

Таким чином, зобов»язання за договором підряду  зі сторони  ТзОВ “Комлайт” виконано належним чином і в повному обсязі, що спростовує твердження скаржника про невиконання відповідачем робіт по монтажу стінових панелей.

Не відповідає дійсності і посилання позивача на факт прострочення виконання зобов»язань ТзОВ “Комлайт”, а саме: невиконання підрядних робіт у строк, передбачений договором, оскільки, належним чином виконуючи умови договору –п.5.3.7, відповідач листами, які містяться в матеріалах справи (а.с.81-110, Том 1/Всього - 2), з доказами їх відправки своєчасно інформував позивача про виникнення обставин, які призводять до зриву термінів виконання робіт і просив вжити заходів щодо їх усунення.

Згадані листи в основному залишені позивачем без відповідей і будь-яких спростувань.

Проте в матеріалах справи знаходиться і лист позивача від 22.07.2005 р. № 10, в якому останній, зокрема, підтвердив факт відсутності будівельної готовності фундаментів під монтаж металоконструкцій будівлі.

Надаючи системний аналіз вищевказаним листам у їх сукупності поряд з іншими доказами в порядку ст.43 ГПК України, колегія суддів зазначає, що простроченння виконання зобов»язань мало місце з боку позивача, яке полягало у несвоєчасному перерахуванні коштів та не наданні матеріалів (останнє кореспондується з п..2.2.1 договору - підрядник забезпечує збереження переданих йому конструкцій, матеріалів, тощо на відповідному майданчику). Без виконання зобов»язанння  позивачем  відповідач вчасно не міг приступити до виконання зобов»язання зі свого боку.

Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Для застосування пені до  ТзОВ “Комлайт”  за п.6.4 договору необхідно встановлення прострочення виконання зобов»язання з вини останнього. Проте  підрядні роботи хоча і виконувались з недотриманням строків, але це відбувалось не з вини відповідача.

Відповідно до ст.613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

В силу ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, що позивачем не було зроблено.

Отже, з огляду на вище викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Закарпатської області відповідає матеріалам справи, грунтується на чинному законодавстві, доводи скаржника документально необгрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 13.08.2007 р. у справі № 5/353 залишити без змін, а апеляційну скаргу ЗАТ “Автотрейдінг Інвест” - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя                                                                                                       М.В.Краєвська

Суддя                                                                                                        Х.В.Мурська

Суддя                                                                                                      Л.Л.Давид