ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2007 р.
Справа № 6/142-3870

11 год. 13 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Шумського І.П.

при секретарі судового засідання  Ранецька Л.А.

Розглянув справу

за позовом Прокурора м. Тернополя в інтересах держави в особі Державної служби зайнятості, Тернопільського міського центру зайнятості вул. Лисенка, 1, м. Тернопіль

до відповідача Комунального підприємства житлово-експлуатаційної контори №8 вул. 15 Квітня, 6, м. Тернопіль

за участю представників сторін:

позивача: Лисятинська А.І.

відповідача:

прокурора: Шокало А.М.

Суть справи:

Прокурор м. Тернополя звернувся в господарський суд Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі Державної служби зайнятості, Тернопільського міського центру зайнятості, вул. Лисенка, 1, м. Тернопіль до Комунального підприємства житлово-експлуатаційної контори №8 вул. 15 Квітня, 6, м. Тернопіль  про стягнення 216,54 грн. пені.

Уповноважений представник відповідача, участь якого не визнавалась обов’язковою,  в судове засідання, призначене на 17 жовтня 2007 року не з’явився, витребувані документи у т.ч. заперечення на позов, не представив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини свого неприбуття суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав. Дані обставини, відповідно до ч.2 ст. 128 КАС України, не перешкоджають розгляду справи по суті.

У судовому засіданні, представнику позивача та прокурору роз'яснено належні їм права та обов'язки, передбачені ст.ст. 49, 51, 60, 130 КАС України.

За відсутності відповідного клопотання аудіозапис судового засідання не здійснювався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, думку прокурора, судом встановлено:

Відповідно до Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” від 02.03.00р. № 1533-111 та Закону України “Про розмір внесків на деякі види загальнообов’язкового страхування”  від 11.01.2001р. № 2213-111, страхування на випадок безробіття є самостійним видом загальнообов’язкового державного соціального страхування громадян, що здійснюється  відповідним Фондом загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Порядок сплати страхових внесків визначений Законом України № 1533-111 та Інструкцією про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне  соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, затвердженою наказом Міністерства праці та соціальної політики №339 від 18.12.2000р. та зареєстрованою в Мінюсті 16.01.2001р. за №30/5221, відповідно до яких на відповідача покладено обов’язок  сплачувати   страхові внески  один  раз  на  місяць  в  день  одержання  роботодавцями в установах банків коштів на оплату праці, підприємствами,  які здійснюють виплату заробітної  плати  на  поточні  рахунки  фізичних  осіб  в установах  банків,  сплачують  страхові  внески  до  Фонду  в день перерахування коштів на особові рахунки, а у разі  виплати страхувальниками  заробітної  плати найманим працівникам з виручки від реалізації продукції (наданих послуг), вони  зобов'язані  не пізніше наступного дня, після  здійснення  виплат,  подати  до  установи  банку   платіжне доручення на перерахування страхових внесків до Фонду.

Відповідно до ст. 38 Закону №1533-111 від 02.03.2000р., у разі несвоєчасної сплати страхових внесків роботодавець сплачує пеню. При цьому строк давності у разі стягнення страхових внесків та пені не застосовуються.

Як вбачається з  матеріалів справи, зокрема розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття за І-ІІ-й квартал 2007 року,  у зв’язку з несвоєчасною сплатою суми страхових внесків, відповідачем самостійно нараховано пеню, що  станом на 20 липня 2007 року, становить 216 грн.54 коп.

Доказів на підтвердження сплати вказаної суми відповідачем не представлено, а судом не здобуто.

За таких обставин, позовні вимоги про примусове стягнення з відповідача 216 грн. 54 коп. пені, підлягають задоволенню як обґрунтовані і не заперечені відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАСУ, та зважаючи на  пільги  якими користується позивач щодо сплати державного мита при поданні позову до суду, судові витрати  з відповідача стягненню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.2,3,7-17,70,71,87,89,94,128,158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства житлово-експлуатаційної контори №8 (вул. 15 Квітня, 6, м. Тернопіль, код 21158811)

В дохід Тернопільського міського центру зайнятості

216 грн.54 коп. пені на р/р 0002, код платежу 50040100 в Управлінні державного казначейства в Тернопільській області, МФО 838012, код 14029303 .

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі _________2007 року до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                                                          І.П. Шумський