ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
31.07.07                                                                                           Справа  № 02-4/1-23
ПОСТАНОВА

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів: Кузь В.Л. /головуючий/, Городечна М.І., Юркевич М.В., розглянувши апеляційну скаргу КПГХ «Оброшино»(с. Оброшино)

на ухвалу господарського суду Львівської області

від 08.06.2007р. у справі № 02-4/1-23

за позовом КПГХ «Оброшино»(с. Оброшино)

до відповідача-1 Оброшинської сільської ради (с. Оброшино)

відповідача-2 Солонківського споживчого товариства (с. Солонка)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Львівське ОКП БТІ та ЕО

про визнання частково недійсною постанови зборів уповноважених пайовиків Пустомитівського районного споживчого товариства та визнання права власності

за участю представників:

від позивача: Децик В.І.

від відповідача-1: не з’явився

від відповідача-2: Васьків О.Ю., Гірняк Г.С.

З правами, передбаченими ст. 22 ГПК України, сторони ознайомлені.

Ухвалою від 08.06.2007р. у справі №02-4/1-23 господарського суду Львівської області (суддя Бортник О.Ю.) повернуто без розгляду позовну заяву КПГХ «Оброшино»(с. Оброшино) до Оброшинської сільської ради (с. Оброшино) та Солонківського споживчого товариства (с. Солонка) про визнання частково недійсною постанови зборів уповноважених пайовиків Пустомитівського районного споживчого товариства та визнання права власності.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, КПГХ «Оброшино»(с. Оброшино) подано апеляційну скаргу, у яких скаржник просить вказаний процесуальний документ господарського суду Львівської області скасувати, посилаючись на наступне:

- приймаючи оскаржувану постанову від 29.05.2003року відповідач-2 фактично прямо заперечує право власності на нерухоме майно ресторану «Золотий колос»в с. Оброшино, оскільки з моменту державної реєстрації п. 4.3 постанови, позивач втрачає право власності на нерухоме майно;

- відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою;

- суд невірно, на думку скаржника, трактує в оскаржуваній ухвалі об’єднання позовних вимог;

- суд, залишаючи позовну заяву без розгляду, не з’ясував, що визнання недійсною постанови Солонківського споживчого товариства безпосередньо пов’язане з захистом права власності, яке оформлено Оброшинською сільською радою;

- позовні вимоги стосуються одних і тих самих відповідачів у справі, а тому їх роз’єднання порушить право на судовий захист позивача інше.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, вважає, що ухвала господарського суду Львівської області, з огляду на наступне:

Позовна заява про визнання недійсною постанови зборів уповноважених представників Пустомитівського районного споживчого товариства та визнання за КГХП „Оброшино” права власності на майно була подана на вирішення господарського суду Львівської області за правилами, встановленими ГПК України.

Проте, ухвалою від 08.06.2007 господарського суду було повернуто без розгляду позовну заяву з підстав порушення об’єднання позовних вимог.

Зокрема, ухвалою встановлено, що мало місце порушення правил об’єднання позовних вимог, оскільки такі не взаємопов’язані та подані до різних відповідачів.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, Пустомитівським споживчим товариством було прийнято постанову загальних зборів, якою, зокрема вирішено приєднати Пустомитівське районне споживче товариство із іншими підприємствами споживчої кооперації, в тому числі й КПГХ «Оброшино»до Солонківського споживчого товариства, що тягне за собою невизнання права власності КПГХ «Оброшино»на все майно товариства, яке і складається, окрім іншого, з будівлі ресторану «Золотий колос».

Окрім того, додатковим підтвердженням оспорюваності права власності КПГХ «Оброшино»на будівлю ресторану «Золотий колос»є наявна у матеріалах справи та додана під час її розгляду в господарському суді апеляційної інстанції завірена копія ухвали господарського суду Львівської області від 02.04.07р. у справі №1/314-23/110А за позовом Солонківського СТ до КПГХ «Оброшино»та Львівського обласного державного бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, Оброшинської сільської ради та Державного реєстратора у Пустомитівському районі про скасування свідоцтва про право власності та визнання протиправним рішення.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Тобто, фактично прийнята Пустомитівським РСТ постанова, як окрема позовна вимога є передумовою іншої позовної вимоги - про визнання права власності у відповідності до ст. 392 ЦК України, з дотриманням правил підвідомчості спорів згідност.1, 12 ГПК України для обох позовних вимог, оскільки саме Солонківським СТ як правонаступником Пустомитівського районного споживчого товариства оспорюється право власності позивача на майно приміщення ресторану «Золотий колос»в с. Оброшино.

Тобто, позов щодо двох вимог подано до одного відповідача і дані позовні вимоги є взаємопов’язані, оскільки оспорювання Солонківським СТ права власності позивача на приміщення ресторану ґрунтується на рішенні про приєднання КПГХ «Оброшино»до Солонківського СТ згідно оскаржуваної постанови зборів уповноважених пайовиків Пустомитівського районного споживчого товариства від 29.05.2003року.

Щодо інших відповідачів, то підстави правомірності їх залучення позивачем до участі у справі та міра їх відповідальності повинна бути визначена судом за результатами розгляду спору

У відповідності до ч. 1 ст. 58 ГПК України в одній позовній заяві може бути об’єднано кілька вимог, зв’язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Разом з цим, відповідно до норми п. 5 ст. 63 ГПК України господарський суд повертає позовну заяву без розгляду, якщо, зокрема порушено правила поєднання вимог або об’єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору. Натомість, в оскаржуваній ухвалі судом не обґрунтовано, в чому саме об’єднання в одній позовній заяві вимоги про визнання недійсною постанови та визнання права власності до кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з’ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, що призвело до невірного застосування норми процесуального права.

За таких обставин ухвала господарського суду Львівської області у справі №02-4/1-23 від 08.06.2007року підлягає скасуванню, а матеріали справи –поверненню в господарський суд першої інстанції на стадію прийняття позовної заяви до розгляду.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 99, 101, 103-106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд –

п о с т а н о в и в:

1. Апеляційну скаргу колективного підприємства громадського харчування «Оброшино»задоволити.

2. Ухвалу від 08.06.2007р. у справі №02-4/1-23 господарського суду Львівської області скасувати.

3. Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд на стадію прийняття позовної заяви до розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий          суддя                                                  Кузь В.Л.

суддя                                                  Городечна М.І.

суддя                                                  Юркевич М.В.