ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2007 р.
№ 32/455-06

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

В. Овечкін  –головуючого,

Є. Чернов
В. Цвігун

за участю представників:

ТОВ "АТБ-інвест"
Мельник О.М. –(дор. від 01.06.2007)

ТОВ "Торговий дім-Союз"
Блажиєвський С.А. –(дор. № 28 від 20.11.2007)

розглянув касаційну скаргу
ТОВ "АТБ-інвест"

на постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24 вересня 2007 року

у справі
№ 32/455-06 господарського суду Дніпропетровської області

за позовом
ТОВ "АТБ-інвест"

до
ТОВ "Торговий дім-Союз"

третя особа
Нікопольська міська рада
Нікопольський міський відділ земельних ресурсів

про
зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2007 (суддя: О.Васильєв) в позові про зобов'язання відповідача погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки під розміщення вбудованого нежитлового приміщення магазину відмовлено.

Рішення суду мотивовано тими обставинами, що предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту права, а задоволення позову у спосіб, визначений позивачем, не відновить порушених прав позивача, оскільки жодним правовим актом на суміжного землекористувача не покладається обов'язок погоджувати межі земельної ділянки.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.09.2007 (судді: А.Логвиненко, В.Швець, В.Головко) рішення суду першої інстанції залишено без зміни з аналогічних мотивів та підстав.

Позивач в касаційній скарзі просить рішення суду та апеляційну постанову скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Скаржник посилається на те, що ним здійснюється оформлення права користування земельною ділянкою, що супроводжується складанням проекту відведення земельної ділянки, який повинен бути погодженим із землекористувачем, тобто відповідачем, оскільки останній, як власник частини приміщення в якому знаходиться приміщення позивача, є відповідно співкористувачем земельної ділянки на якій розташована будівля.

ТОВ "Торговий дім-Союз" у відзиві на касаційну скаргу просить її відхилити, оскільки вважає, що судові рішення відповідають вимогам чинного законодавства.

Вищий господарський суд України у відкритому судовому засіданні дослідив матеріали справи, доводи касаційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Предметом позовних вимог є зобов'язання відповідача погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно з ст. 123 Земельного кодексу України проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки, а відмова органів місцевого самоврядування або органів виконавчої влади у наданні земельної ділянки в користування або залишення клопотання без розгляду може бути оскаржено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

В даному випадку відмова відповідача у наданні згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача (позивача) для останнього може мати негативні наслідки, однак не може розцінюватись, як порушення відповідачем права позивача.

Відповідне погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача повинно бути прийнято і враховано органами місцевого самоврядування при підготовці технічної документації із землеустрою щодо складання документу, який посвідчує право на земельну  ділянку позивача та при розгляді питання щодо надання спірної земельної ділянки в оренду останньому.

Виходячи з приписів ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 152 ЗК України,  ст. 1 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція погоджується з висновком судів попередніх інстанцій стосовно того, що обраний позивачем спосіб захисту свого права не є передбаченим законом чи договором, а тому зазначена позовна вимога не може бути самостійним предметом спору в господарській справі.

Виходячи з викладеного, керуючись  ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111  ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.09.2007 та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2007 у справі № 32/455-06 господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Головуючий                                                                                                                 В. Овечкін

судді                                 Є. Чернов

В. Цвігун