КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2007                                                                                           № 23/158б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Коваленка В.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

ініціюючого кредитора: не з’явились;

боржника: не з’явились;

Державної податкової інспекції у Печерськомурайоні м. Києва: Куракін Ю.В. (дов. від 19.09.2007 р. № 12206/9/10-009);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі м.Києва

на ухвалу  Господарського суду м.Києва від 14.08.2007

у справі № 23/158б

за заявою                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Тібан"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіосі-Торг"

про                                                  визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 14.08.2007 року у справі № 23/158-б за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “Тібан” (далі – ініціюючий кредитор, ТОВ “Тібан”) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Кіосі-Торг” (далі – боржник, ТОВ “Кіосі-Торг”) про визнання його банкрутом в порядку ст.. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, затверджено звіт ліквідатора; затверджено ліквідаційний баланс станом на 26.07.2007 року, ліквідовано банкрута – Товариство з обмеженою відповідальністю “Кіосі-Торг” як юридичну особу у зв’язку з банкрутством.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, Державна податкова інспекція у Печерському районі м. Києва (далі – ДПІ у Печерському районі м. Києва) звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до господарського суду м. Києва.

В обґрунтування апеляційних вимог Державна податкова інспекція у Печерському районі м. Києва зазначає, що при прийнятті оскаржуваної хвали судом порушено ст. 11 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, пп.. 8.2 Інструкції Про порядок обліку платників податків № 80.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2007 року апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва було прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 10 год. 20 хв. 03.12.2007 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.12.2007 року, у зв’язку з необхідністю витребування нових доказів та неявкою представників ініціюючого кредитора та боржника, відповідно до п. 1 та  п. 3 ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 11 год. 40 хв. 17.12.2007 року.

На виконання вимог ухвали від 03.12.2007 року ДПІ у Печерському районі м. Києва надала додаткові пояснення у справі та належним чином засвідчені копії податкових декларацій з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю “Кіосі-Торг” за березень-липень 2007 року.

17.12.2007 року в судове засідання з’явився представник ДПІ у Печерському районі м. Києва. Представники ініціюючого кредитора та боржника в судове засідання не з’явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце слухання справи по розгляду апеляційної скарги, колегія вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників ініціюючого кредитора та боржника.

Усно в судовому засіданні представник ДПІ у Печерському районі м. Києва підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених в ній підстав.

Заслухавши пояснення представника ДПІ у Печерському районі м. Києва, розглянувши доводи апеляційної скарги та письмових пояснень ДПІ у Печерському районі м. Києва, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ДПІ у Печерському районі м. Києва підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України), у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно ст. 106 ГПК України, ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". У випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Як визначено ч. 2 ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пункт 1 ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 року № 2343-XII (далі – Закон “№ 2343) встановлює, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 23.04.2007 року за заявою ТОВ “Тібан” порушено провадження у справі № 15/263-б про банкрутство ТОВ “Кіосі-Торг” в порядку ст. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Заява ТОВ “Тібан” про порушення справи про банкрутство ТОВ “Кіосі-Торг” обґрунтована тим, що ТОВ “Кіосі-Торг” має заборгованість перед ТОВ “Тібан” в розмірі 99 146,30 грн. за договором поставки від 03.11.2006 року № 1-03/11/06, яка визнана боржником та є безспірною.

Постановою господарського суду м. Києва від 11.05.2007 року у справі № 23/158-б ТОВ “Кіосі-Торг” визнано банкрутом; припинено процедуру розпорядження майном; відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором банкрута призначено ТОВ “Тібан”; зобов'язано ліквідатора у п'ятиденний строк з дня прийняття постанови про визнання боржника банкрутом подати до офіційного друкованого органу Верховної Ради України чи Кабінету Міністрів України оголошення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури з метою виявлення, встановлення кредиторів відсутнього боржника та повідомлення їх (кредиторів) про визнання відсутнього боржника банкрутом; зобов’язано ліквідатора надати суду докази публікації оголошення у двотижневий строк з моменту опублікування; зобов’язано ліквідатора письмово повідомити про визнання господарським судом відсутнього боржника банкрутом усіх відомих йому кредиторів відсутнього боржника, які в місячний строк з дня одержання повідомлення можуть направити ліквідатору заяви з вимогами до банкрута; зобов’язано ліквідатора у разі отримання ним заяв з вимогами до банкрута письмово повідомити про це суд; підприємницьку діяльність банкрута завершено; строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважати таким, що настав з 11.05.2007 року; припинено нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута з 11.05.2007 року; припинено повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном з 11.05.2007 року; зобов'язано ліквідатора надати суду ліквідаційний баланс  банкрута та звіт ліквідатора до 11.05.2008 року.

30.05.2007 року в газеті “Голос України” № 92 (4092) було опубліковано оголошення про визнання ТОВ “Кіосі-Торг” банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

26.07.2007 року до господарського суду м. Києва надійшов звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 14.08.2007 року затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс станом на 26.07.2007 року, зобов’язано ДПІ у Печерському районі м. Києва зняти банкрута з податкового обліку; ліквідовано ТОВ “Кіосі-Торг”, провадження у справі припинено.

Перевіривши законність та обґрунтованість винесеної місцевим господарським судом ухвали, колегія суду апеляційної інстанції встановила наступне.

Як встановлено ч.ч. 1, 2, 5 ст. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” від 14.05.1992 року № 2343-XII (далі – Закон № 2343), у разі, якщо громадянин-підприємець - боржник або керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов'язань. Господарський суд у двотижневий строк з дня винесення ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство відсутнього боржника виносить постанову про визнання відсутнього боржника банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру і призначає ліквідатором ініціюючого кредитора за згодою останнього. Ліквідатор письмово повідомляє про визнання господарським судом відсутнього боржника банкрутом усіх відомих йому кредиторів відсутнього боржника, які в місячний строк з дня одержання повідомлення можуть направити ліквідатору заяви з вимогами до банкрута.

Зазначена норма закону є спеціальною нормою у законодавстві про банкрутство, яка регламентує спрощений порядок ведення процедури банкрутства щодо окремої групи боржників, зокрема боржників, керівні органи яких відсутні за адресою місцезнаходження юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання постанови господарського суду м. Києва від 11.05.2007 року ТОВ “Тібан” 30.05.2007 року в газеті “Голос України” № 92 (4092) було опубліковано оголошення про визнання господарським судом ТОВ “Кіосі-Торг” банкрутом та про що також було направлено повідомлення до Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна, Управління Державної автомобільної інспекції, Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Київського управління земельних ресурсів.

Разом з тим, відповідно до довідки з ЄДРПОУ, ТОВ “Кіосі-Торг” зареєстровано як юридична особа Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією 18.11.2005 року та взятий на облік платників податків ДПІ у Печерському районі м. Києва.

В порушення ст. 52 Закону № 2343, ліквідатор про визнання господарським судом ТОВ “Кіосі-Торг” банкрутом ДПІ у Печерському районі м. Києва не повідомив, у зв’язку із чим ДПІ у Печерському районі м. Києва не мала можливості направити ліквідатору заяву з вимогами до банкрута, чим було порушено її права.

Однак, як вбачається з наданих ДПІ у Печерському районі м. Києва суду апеляційної інстанції податкових декларацій, ТОВ “Кіосі-Торг” звітувало протягом березня-липня 2007 року, що підтверджує здійснення боржником у І півріччі 2007 року підприємницької діяльності.

Згідно ст.. 32 Закону № 2343, після завершення усіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: показники виявленої ліквідаційної маси (дані її інвентаризації); відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання - передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів.

Як вбачається з матеріалів справи, звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс було складено ТОВ “Тібан” на підставі відповідей Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна та Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Ні відповідей інших, зазначених в звіті ліквідатора організацій, ні самих повідомлень, направлених цим організаціям матеріали справи не містять.

Згідно ст.. 32 Закону № 2343, господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу. У разі, якщо господарський суд дійшов висновку, що ліквідатор не виявив або не реалізував усі наявні майнові активи ліквідаційної маси, необхідні для повного задоволення кредиторів, він виносить ухвалу про призначення нового ліквідатора.

Таким чином, господарський суд м. Києва, затвердивши ухвалою від 14.08.2007 року звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, неповно з’ясував обставини справи та дійшов передчасних висновків, у зв’язку із чим зазначена ухвала від 14.08.2007 року у справі № 23/158-б підлягає скасуванню.

Поряд з цим судова колегія звертає увагу на наступне.

Згідно ст..17 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців”, відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

В Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться дані про перебування юридичної особи в процесі припинення, зокрема дата реєстрації рішення засновників (учасників) або уповноважених ними органів про припинення юридичної особи, відомості про комісію з припинення (ліквідатора, ліквідаційну комісію тощо); дата затвердження передавального акта або розподільчого балансу; дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа; дані про юридичних осіб - правонаступників; дата прийняття, дата набрання законної сили та номер судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язане з банкрутством, щодо порушення (припинення) провадження у справі про банкрутство, щодо визнання її банкрутом, щодо скасування державної реєстрації припинення; дата та номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи, підстава для його внесення; дата та номер запису про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи, підстава для його внесення; місце проведення державної реєстрації, а також місце проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом; місцезнаходження реєстраційної справи; дані про видачу виписок, витягів, довідок з Єдиного державного реєстру; прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, що внесла до Єдиного державного реєстру запис про державну реєстрацію юридичної особи, внесла зміни до цього запису або внесла запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи; дата передачі реєстраційної справи до державної архівної установи, адреса її знаходження; фінансова звітність про господарську діяльність юридичної особи (крім бюджетних установ) у складі балансу і звіту про річні фінансові результати; дані, що отримані в порядку взаємообміну інформацією з відомчих реєстрів органів статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування: дати та номери записів про взяття на облік в органах статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, .фондів соціального страхування, дати та номери записів про зняття з обліку в органах статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, дані про види діяльності, в тому числі про основний вид діяльності; інша додаткова інформація про здійснення зв'язку з юридичною особою.

В Єдиному державному реєстрі містяться також відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, а також відомості про зарезервовані найменування юридичних осіб.

Згідно ст. 20 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців”, відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними, за винятком ідентифікаційних номерів фізичних осіб - платників податків.

Таким чином, звертаючись з заявою про визнання банкрутом ТОВ “Кіосі-Торг” в порядку ст. 52 Закону № 2343, ТОВ “Тібан” зобов'язане було надати до матеріалів справи належні докази відсутності боржника за місцезнаходженням, тобто відомості надані Державним реєстратором у Печерському районі м. Києва.

Однак, зазначені відомості в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ухвалою від 14.08.2007 року господарським судом м. Києва було передчасним, оскільки судом неповно з’ясовано обставини справи та порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування вказаної ухвали.

Таким чином, враховуючи викладене, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд неповно з’ясував всі обставини справи та не дав їм належну правову оцінку. Крім того, господарським судом м. Києва порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування ухвали у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст.ст. 101 – 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва задовольнити повністю.

2.          Ухвалу господарського суду м. Києва від 14.08.2007 року у справі № 23/158-б за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “Тібан” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Кіосі-Торг” про визнання останнього банкрутом скасувати повністю.

3.          Справу № 23/158-б передати на розгляд господарського суду м. Києва на стадію ліквідаційної процедури.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя

Судді

21.12.07 (відправлено)