ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

14.11.07                                                                                           Справа№ 3/275А

Суддя    Н.Березяк   при секретарі І. Сеник розглянула матеріали справи

за позовом  ТзОВ „Комфортбуд”, м.Львів

до  відповідача : Державної податкової інспекції у  Залізничному районі м.Львова

Про  скасування податкових повідомлень-рішень

За участю представників:

Від  позивача:  Радковський Т.Р. - представник

Від  відповідача: Пилип”як П.В. - представник

Представникам сторін роз’яснено  права та обов‘язки , передбачені ст.ст.49,51   КАС України.

Суть спору: ТзОВ „Комфортбуд” звернулось з позовом до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова про скасування податкових повідомлень-рішень №0001702/3/22466 від 24 липня 2007 року, №/3/23127/23-2 від 30 липня 2007 року, №/3/23126/23-2   від 30   липня   2007   року,  №/2/15479   від   22.05.2007   року.

02.10.2007 року ТзОВ „Комфортбуд” подало уточнення позовних вимог в якому просить замість зазначеного вище податкового повідомлення-рішення №/2/15479   від   22.05.2007   року скасувати  податкове повідомлення-рішення №/3/22309 від 23.07.2007 року на суму 6867,00 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задоволити  позовні  вимоги з  мотивів наведених  в позовній  заяві, уточненні позовних вимог, матеріалах справи  та поясненнях, наданих в судовому засіданні.

Відповідач позов заперечив з підстав і мотивів, викладених в своїх поясненнях, просив позов залишити без задоволення.

В судовому засіданні 03.10.2007 року оголошувалась перерва до 24.10.2007 року.

Повний текст рішення виготовлений  , підписаний  та оголошений 14.11.2007 року.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши  матеріали  справи, та оцінивши  докази в їх сукупності , встановив наступне:

Державною податковою інспекцією у  Залізничному районі м.Львова проводилась планова виїзна перевірка ТзОВ „Комфортбуд” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2004 року по 30.06.2006 року. За результатами перевірки 05.12.2006 р складено Акт № 688/23-2/21442535, на підставі якого винесено податкові повідомлення-рішення:

-          №/0/37064/0від 15.12.2006 р., яким визначено податкове зобов'язання по податку на прибуток в сумі 161289,00 грн. (основний платіж - 109126,00 грн., штрафна (фінансова) санкція - 52163,00 грн.);

-          №/0/37065 від 15.12.2006 р., яким визначено податкове зобов'язання по податку на прибуток іноземних юридичних осіб в сумі 6867,00 грн. (основний платіж - 2289,00 грн., штрафна (фінансова) санкція - 4578,00 грн.);

-          №/0/36918 від 14.12.2006 р., яким визначено суму податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 3010,44 грн. (основний платіж - 1003,48 грн., штрафна (фінансова) санкція -2006,96 грн.).

Рішенням ДПІ у м. Львові від 17.05.2007 р. №8693/25-005/6781 про результати розгляду повторних скарг залишено без змін вищевказані податкові повідомлення-рішення та донараховано штрафну санкцію по податку на прибуток в сумі 2400,00 грн. На виконання рішення ДПІ у м. Львові, ДПІ у Залізничному районі м. Львова прийнято податкові повідомлення-рішення:

-          №/3/23126/23-2   від 30   липня   2007   року , яким позивачу визначено податкове зобов'язання по податку на прибуток в сумі 161289,00 грн. (основний платіж - 109126,00 грн., штрафна (фінансова) санкція - 52163,00 грн.);

-           №/3/23127/23-2 від 30.07.2007 р., яким позивачу визначено штрафну (фінансову) санкцію по податку на прибуток в сумі 2400,0 грн.;

-          №0001702/3/22466 від 24 липня 2007 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 3010,44 грн. (основний платіж - 1003,48 грн., штрафна (фінансова) санкція -2006,96 грн.);

-          №/3/22309 від 23.07.2007 року, яким позивачу визначено податкове зобов'язання по податку на прибуток іноземних юридичних осіб в сумі 6867,00 грн. (основний платіж - 2289,00 грн., штрафна (фінансова) санкція - 4578,00 грн.).

ТзОВ „Комфортбуд” не погоджується із зазначеними вище податковими повідомленнями-рішеннями, що стало підставою їх оскарження в судовому порядку.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення частково.

При  прийнятті  постанови,  суд  виходив  з наступного :

Оскаржувані податкові повідомлення-рішення №/3/23126/23-2   від 30   липня   2007   року та №/3/23127/23-2 від 30.07.2007 р. прийняті відповідачем на підставі акту перевірки № 688/23-2/21442535 від 05.12.2006 року,  в якому зафіксовано порушення позивачем :

-           п.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України " Про оподаткування прибутку підприємств " від 28.12.1994р. за № 334/94-ВР (із внесеними змінами та доповненнями), а саме - підприємством занижено податок на прибуток на загальну суму 109126,0 грн.

В обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на ту обставину, що, як зазначено в акті перевірки: „згідно представлених до перевірки даних оборотно-сальдових відомостей по рахунку 631 кредиторська заборгованість станом на 30.06.2006 становить по ПП "Укрторгрос" - 198 010,40 грн., по МСП "Карпати" -14 409,00 грн. Згідно  даних  оборотно-сальдових  відомостей  по  рахунку 377, представлених до перевірки, кредиторська заборгованість станом на 30.06.2006р., становить по ПП "Укрторгрос" -12 000,00 грн.. по ТзОВ НЕП "Кедр" - 48 000,00 грн. (дата виникнення 31.03.2004р.), по ПП "Технічні системи" - 9 991,28 грн., (дата виникнення 31.01.2003р.), по ПП "Аерон" - 49 976,64 грн., (дата виникнення 30.06.2003р.), по ТзОВ „Віккон контракт" - 40 000,00 грн. (дата виникнення 25.09.2003р). Станом на 30.06.2006 р. кредиторська заборгованість по виданих ПП „Дельта-Д" векселях становить - 64115,73 грн.

На підставі зазначених вище даних відповідач дійшов висновку про те, що до даних кредиторів, а також кредиторської заборгованості позивача може бути застосовано п.1.25 ст.1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" щодо безнадійної заборгованості.           Доводи відповідача необґрунтовані і не заслуговують на увагу суду.

Згідно п.1.25 ст.1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" безнадійна заборгованість - заборгованість, яка відповідає будь-якій з наведених нижче ознак:

-          заборгованість по зобов'язаннях, за якою минув строк позовної давності;

-          прострочена заборгованість, яка виявилася непогашеною внаслідок недостатності майна фізичної особи, за умови, що дії кредитора, направлені на примусове стягнення майна позичальника, не призвели до повного погашення заборгованості;

-           заборгованість, яка виявилася непогашеною внаслідок недостатності майна: фізичної особи, на яке в відповідно до закону може бути спрямовано стягнення; фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності або юридичної особи, оголошених банкрутами у порядку, встановленому законом, або при їх ліквідації (зняття з реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності);

-           заборгованість, яка виявилася непогашеною внаслідок недостатності коштів, одержаних від продажу на відкритих аукціонах (публічних торгах) майна позичальника, переданого у заставу як забезпечення зазначеної заборгованості, за умови, що інші юридичні дії кредитора щодо примусового стягнення іншого майна позичальника не призвели до повного покриття заборгованості;

-          заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв'язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажору), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством;

-          прострочена заборгованість померлих фізичних осіб, а також визнаних у судовому порядку безвісно відсутніми, померлими або недієздатними, а також прострочена заборгованість фізичних осіб, засуджених до позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів справи:

-          03.12.2001 року між ТзОВ «Комфортбуд»та ПП «Укрторгрос» було укладено договір на виконання автомобільних перевезень ( а.с.45-47) кредиторська заборгованість за яким станом на 30.06.2006 року складала 12000,00 грн.;

-          15.01.2004 року між ТзОВ «Комфортбуд»та ТзОВ НЕП «Кедр»було укладено договір на проведення ремонтних робіт ( а.с.48-49) кредиторська заборгованість за яким станом на 30.06.2006 року складала 48000,00 грн.;

-          01.02.2003 року між ТзОВ «Комфортбуд»та ПП «Агрон» було укладено договір про надання посередницьких послуг ( а.с.50) кредиторська заборгованість за яким станом на 30.06.2006 року складала 49976,64 грн.;

-          01.10.2002 року між ТзОВ «Комфортбуд»та ПП «Технічні системи» було укладено договір про надання посередницьких послуг ( а.с.53) кредиторська заборгованість за яким станом на 30.06.2006 року складала 9991,28 грн.;

-          01.07.2003 року між ТзОВ «Комфортбуд»та ТзОВ «Вікон контракт» було укладено договір про надання юридичної допомоги ( а.с.51-52) кредиторська заборгованість за яким станом на 30.06.2006 року складала 40000,00 грн.;

-          01.07.2002 року між ТзОВ «Комфортбуд»та ПП «Дельта-Д» було укладено договір на виконання підрядних робіт, кредиторська заборгованість за виданими в рахунок погашення заборгованості векселями станом на 30.06.2006 року складала 64115,73 грн.

Вказана заборгованість позивачем станом на день складання Державною податковою інспекцією у Залізничному районі м.Львова акту перевірки № 688/23-2/21442535 від 05.12.2006 р. не сплачена. Як зазначено в акті перевірки, зазначена заборгованість визнана податковою інспекцією безнадійною, як така, за якою минув строк позовної давності, внаслідок чого, на думку відповідача,  підприємством занижено валовий дохід на загальну суму 372387,00 грн. та на 64 116 грн. по непогашених векселях. З огляду на викладене, податковою інспекцією зроблено висновок про порушення позивачем п.п.4.1.6 п.4.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»що призвело до заниження  податку на прибуток на загальну суму 109126,00 грн.

Такі доводи податкової необґрунтовані і не заслуговують на увагу суду .

Відповідно до пункту 1.25 статті 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", в редакції Закону, що діяла на момент виникнення спірного правовідношення, безнадійна заборгованість - заборгованість, яка відповідає будь-якій з ознак, зазначених у переліку, наведеному у цьому пункті, зокрема - це заборгованість по зобов'язаннях, за якою минув строк позовної давності.

Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України, за зобов’язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред’явити вимогу про виконання зобов’язання.

Як вбачається із тексту укладених позивачем договорів (а.с.45-55), жоден з них не містить визначення чіткого строку виконання зобов’язань  по наданню послуг та проведенню розрахунків. Таким чином, доводи податкової інспекції про сплив строку позовної давності по зобов’язаннях ТзОВ «Комфортбуд» необґрунтовані.

Що стосується посилання  відповідача на кредиторську заборгованість по виданих позивачем векселях, то слід зазначити наступне:

Відповідно до статті 70 Конвенції, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, від 07.06.30 (дата приєднання України 06.07.99), позовні вимоги до акцептанта, які випливають з переказного векселя, погашаються із закінченням трьох років, які обчислюються від дати настання строку платежу.

Статтею 77 зазначеної Конвенції передбачено, що до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, а саме положення щодо: індосаменту (статті 11 - 20); строку платежу (статті 33 - 37); платежу (статті 38 - 42); права регресу у разі неплатежу (статті 43 - 50, 52 - 54); платежу у порядку посередництва (статті 55, 59 - 63); копій (статті 67 і 68); змін (стаття 69); позовної давності (статті 70 і 71); неробочих днів, обчислення строків і заборони пільгових строків (статті 72, 73 і 74).

Виходячи зі змісту вказаних норм Конвенції, початок перебігу строку позовної давності для зобов'язань за простим векселем починається від дати настання строку платежу, зазначеному у векселі.

Як вбачається з акту перевірки, датою погашення простих векселів, виданих позивачем  є їх пред’явлення до оплати. Таким чином, оскільки зазначені векселі не були пред’явлені до оплати, строк погашення простих векселів не настав, а отже кредиторська заборгованість позивача не є такою, за якою минув строк позовної давності, а відтак не підлягає включенню до складу валових доходів як безнадійна.

Крім того, згідно пункту 4.5 статті 4 Закону України "Про податок на додану вартість" (у відповідній редакції) у разі, коли після продажу товарів (робіт, послуг) здійснюється будь-яка зміна суми компенсації за продаж товарів (робіт, послуг), включаючи перерахунок у випадках повернення проданих товарів чи права власності на такі товари продавцю, а також у зв'язку з визнанням боргу покупця безнадійним у порядку, визначеному законодавством України, податок, нарахований у зв'язку з таким продажем, перераховується відповідно до змін бази оподаткування. При цьому продавець зменшує суму податкового зобов'язання на суму надмірно нарахованого податку, а покупець відповідно збільшує суму податкового зобов'язання на таку ж суму в період, протягом якого була зменшена сума компенсацій продавцю. У зворотному порядку відбувається перегляд сум податкових зобов'язань при збільшенні суми компенсації продавцю. Правила, визначені цим пунктом, застосовуються також при збільшенні суми валових витрат або валового доходу платника цього податку внаслідок проведення процедур врегулювання сумнівної або безнадійної заборгованості відповідно до положень статті 12 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" чи визнання боргу покупця безнадійним з інших причин, визначених законом.

З огляду на те, що кредиторська заборгованість позивача не може вважатись безнадійною з підстав, наведених вище, донарахування ТзОВ «Комфортбуд»податку на додану вартість у розмірі 109126,00 грн. у зв'язку з невідтворенням відповідної суми ПДВ у складі податкових зобов'язань податкової декларації у спірному періоді, як того вимагає пункт 4.5 статті 4 названого Закону, є неправомірним.

Що стосується податкового повідомлення-рішення від 24.07.2007 року №000170/3/22466, прийнятого відповідачем  на підставі акту перевірки № 688/23-2/21442535 від 05.12.2006 року,  в якому зафіксовано порушення позивачем п.1.3 п.1.9 п.1.15 ст.1, п.3.4 ст.3, пп..4.2.9 п.4.2 ст.4, п.7.1 ст.7, ст.ст.17,19, п.22.3 ст.22 Закону України " Про податок з доходів фізичних осіб " від 22.05.2003р. за № 889-ІУ (із внесеними змінами та доповненнями), а саме - підприємством не нараховано та не перераховано податку з доходів фізичних осіб в сумі 1003,48 грн.

Слід зазначити, що згідно п.7.1. та п. 22.3 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" від 22 травня 2003 року №889 позивач нараховував та сплачував 13 відсотків податку на доходи фізичних осіб, які займаються нотаріальною діяльністю, проте сплачена позивачем в тому числі сума 214,28 грн., не знайшла свого відображення в акті перевірки. Оригінали платіжних доручень в підтвердження сплати податку на прибуток приватних нотаріусів за спірний період  були надані позивачем в судовому засіданні. Таким чином, розмір донарахованого відповідачем у спірному податковому повідомленні-рішенні податку з доходів фізичних осіб повинен бути зменшений на 214,28 грн., відповідно підлягає до зменшення і розмір штрафних санкцій на суму 428,56 грн.

Що стосується податкового повідомлення-рішення №/3/22309 від 23.07.2007 року, яким позивачу було донараховано податок на прибуток іноземних юридичних осіб в сумі 2289,00 грн. та штрафні санкції в сумі 4578,00 грн., то слід зазначити наступне:

Відповідно до договору №15/10/2003 від 15.10.2003 р. укладеного між ТзОВ „Комфортбуд" і фірмою „ТRANSPORT SAMOCHODOWY ARKADIUSZ CZOP" (Польща), останнім на користь ТзОВ „Комфортбуд" надано транспортні послуги в загальній сумі 10000 дол. США. Оплата даному нерезиденту за перевірений період здійснена в загальній сумі 10000 дол. США. Згідно розрахунку нарахування податку на доходи нерезидентів по даному договору перевіркою донараховано 618,48 грн.

У відповідності до договору №20/11/05 від 20.11.2005 р. укладеного між ТзОВ „Комфортбуд" і фірмою „Месhaniczny Wyciag Маtегіа1оw Вudowlanych" (Польща) останнім па користь ТзОВ ..Комфортбуд'' надано транспортні послуги в загальній сумі 2000 дол. США. Оплата нерезиденту за надані транспортні послуги ТзОВ „Комфортбуд" здійснена в загальній сумі 2000 дол. США. Згідно розрахунку нарахування податку на доходи нерезидентів по даному договору перевіркою донараховано 121,20 грн.

У відповідності до договору №18/11/2005 від 18.11.2005 р. укладеного між ТзОВ „Комфортбуд" і фірмою „FHT ВЕЕR" Witold  Веег (Польща) останнім на користь ТзОВ „Комфортбуд" надано транспортні послуги в загальній сумі 1500 дол. США. Оплата нерезиденту за надані транспортні послуги ТзОВ „Комфортбуд'' здійснена в загальній сумі 1500 дол. США. Згідно розрахунку нарахування податку на доходи нерезидентів по даному договору перевіркою донараховано 90,90 грн.

У відповідності до договору №20/08/2003 від 20.08.2003 р. укладеного між ТзОВ „Комфортбуд" І фірмою „ТRANSPORT SAMOCHODOWY KRZYSZTOF DЕRЕN" (Польща) останнім на користь ТзОВ „Комфортбуд" надано транспортні послуги в загальній сумі 10950 дол. США. Оплата нерезиденту за надані транспортні послуги ТзОВ „Комфортбуд" здійснена в загальній сумі 10950 дол. США. Згідно розрахунку нарахування податку на доходи нерезидентів по даному договору перевіркою донараховано 655,16 грн.

У відповідності до договорів №25/02/2003 від 25.02.2003 р., №10/05/2004 від 10.05.2004 р. укладеного між ТзОВ „Комфортбуд" і фірмою „PHPU Woltars „Еksport-Іmport" (Польща) останнім на користь ТзОВ „Комфортбуд" надано транспортні послуги в загальній сумі 12750 дол. США. Оплата нерезиденту за надані транспортні послуги ТзОВ „Комфортбуд" здійснена в загальній сумі 12750 дол. США. Згідно розрахунку нарахування податку на доходи нерезидентів по даних договорах перевіркою донараховано 803,62 грн.

Відповідач стверджує, що позивачем до перевірки були представлені довідки, які не відповідають вимогам п.4 Порядку звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України згідно міжнародним договорам України про уникнення подвійного оподаткування. В зв’язку з наведеним, за порушення позивачем вимог п.13.5 ст.13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»позивачем донараховано податок з доходів нерезидента в розмірі шести відсотків на загальну суму 2289,00 грн.

Доводи податкової інспекції необґрунтовані і не заслуговують на увагу суду.

Відповідно до п. 13.2  ст.13 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" резидент, що здійснює на користь нерезидента будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності, зобов'язаний утримувати під час виплати такого доходу та додатково сплачувати податок на репатріацію доходів у розмірі 15 % від суми такого доходу за рахунок такої виплати, якщо інше не передбачене нормами міжнародних угод, які набрали чинності.

Положеннями абзацу 1 ст.7 Конвенції між Урядом України та Урядом Республіка Польща про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження податкових ухилень від 12.01.1993 р. ( набрала чинності 11.03.1994 року)  передбачено, що „ прибуток підприємства Договірної Держави оподатковується тільки у цій Державі, якщо тільки підприємство не здійснює комерційної діяльності в другій Договірній Державі через розташоване в ній постійне представництво. Якщо підприємство здійснює комерційну діяльність як вказано вище, прибуток підприємства оподатковується в другій Державі, але тільки в тому розмірі, який може бути віднесений до цього постійного представництва”.

Відповідно до ст.ст. 12,17 Закону України від 22.12.93 р. N 3767-XII "Про міжнародні договори" міжнародні договори України підлягають неухильному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права.

Якщо міжнародним договором України, укладення якого відбулось у формі закону, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України.

Статтею 19 Закону України від 18.02.97 р. N 77/97-ВР "Про систему оподаткування" передбачено, що якщо міжнародним договором України, ратифікованим Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що їх містять закони України про оподаткування, то застосовуються правила міжнародного договору.

Аналогічними є положення ст. 18 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" яким регламентовано, що якщо міжнародним договором, ратифікованим Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Законом, застосовуються норми міжнародного договору.

В обґрунтування своїх доводів відповідач посилається на Порядок звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України згідно з міжнародними договорами України про уникнення подвійного оподаткування, затверджений  Постановою Кабінету Міністрів України №470 від 06.05.2001 р. , п.4 якого передбачено, що підставою для звільнення від оподаткування  доходів із джерелом їх походження з України є подання  нерезидентом довідки, яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір, а також інші документи, якщо це передбачено міжнародним договором. Довідка видається компетентним органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором, за встановленою формою або згідно із законодавством такої країни. Довідка, яка надається за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України та містити певну інформацію. Довідка дійсна в межах календарного року, в якому вона видана.

При цьому відповідач стверджує, що пільга згідно з п. 1 ст. 7 Конвенції між Урядом України та Урядом Республіка Польща про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження податкових ухилень від 12.01.1993 р., яка набрала чинності 11.03.1994 року, щодо звільнення від оподаткування доходів нерезидента, надається лише за умови дотримання певного порядку, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від  06.05.2001 р. N 470, зокрема, на підставі подання нерезидентом довідки, а особою, яка виплачує доходи нерезидентові, звітів про виплачені доходи, утримані та перераховані до бюджету податки на доходи нерезидентів.  Доводи відповідача ґрунтуються на тому, що подані позивачем довідки не відповідають  по формі і змісту  п.5 і 6 Порядку звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України згідно з міжнародними договорами України про уникнення подвійного оподаткування, затверджений  Постановою Кабінету Міністрів України № 470 від 06.05.2001 р. Такі доводи відповідача є необґрунтовані і суперечать положенням чинного законодавства.

Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Слід звернути увагу на те, що порядок сплати і розмір податку на доходи нерезидентів встановлений ст. 13 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", яка не містить вказівок будь-якому органу виконавчої влади на додаткову розробку нормативно-правових актів і не надає повноважень зі встановлення додаткових умов для застосування її норм.

Таким чином, обґрунтованими є доводи позивача, про те, що постанова Кабінету Міністрів України № 470 від 06.05.2001 р. не поширюється на правовідносини між підприємствами Польщі та України в зв'язку з тим, що Угодою між Урядом України та Урядом Республіка Польща про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження ухилень від сплати податків подання будь-яких довідок чи іншої інформації стосовно отримання права для уникнення подвійного оподаткування не передбачено.

Крім того, оцінивши правовідносини, що існували у позивача з підприємствами-нерезидентами згідно з цивільно-правовими угодами та оцінивши довідки, які є в матеріалах справи, суд вважає, що надані до матеріалів довідки по фірмах „PHPU Woltars „Еksport-Іmport" (Польща), „ТRANSPORT SAMOCHODOWY KRZYSZTOF DЕRЕN" (Польща), „FHT ВЕЕR" Witold  Веег (Польща), та „ТRANSPORT SAMOCHODOWY ARKADIUSZ CZOP" є достатнім доказом  в обґрунтування позиції позивача. Відповідно до ст.8 Конвенції прибутки, одержані резидентом Договірної Держави від експлуатації морських, річкових і повітряних суден, дорожніх транспортних засобів у міжнародних перевезеннях, будуть оподатковуватись лише в цій Державі, тобто, доходи, отримані нерезидентами „PHPU Woltars „Еksport-Іmport" (Польща) „ТRANSPORT SAMOCHODOWY KRZYSZTOF DЕRЕN" (Польща) „FHT ВЕЕR" Witold  Веег (Польща) „ТRANSPORT SAMOCHODOWY ARKADIUSZ CZOP" повинні оподатковуватися в Республіці Польща. Крім цього, як зазначено вище, даними компаніями були представлені довідки видані ДПІ Республіка Польщі про те, що вказані особи є резидентами Республіка Польща і сплачують податки в країні резидента.

Що стосується нарахування податковою інспекцією податку на доходи нерезидентів по договору з фірмою „Месhaniczny Wyciag Маtегіа1оw Вudowlanych" (Польща), то позивачем не надано довідки, яка б стосувалася зазначеної вище фірми і була підставою для звільнення від оподаткування . В цій частині донарахування позивачу 121,20  грн. податку на доходи нерезидентів та штрафних санкцій в розмірі 242,40 грн. є обґрунтованим. В решта частині оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню .

Згідно із вимогами ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти позову. В порушення зазначеної норми Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів правомірності прийняття ним оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, що є підставою для задоволення часткових позовних вимог.

З урахуванням положень чинного законодавства України, практики його застосування найвищою судовою інстанцією України та обставин справи, суд дійшов висновку що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення частково.

Враховуючи викладене,  керуючись ст.7-9, 14, 17, 69-71, 79, 86,158-163, 167, п.п. 3, 6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України,  суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2.Скасувати податкові повідомлення-рішення  ДПІ у Залізничному районі м.Львова №/3/23126/23-2   від 30   липня   2007   року , яким позивачу визначено податкове зобов'язання по податку на прибуток в сумі 161289,00 грн. та №/3/23127/23-2 від 30.07.2007 р., яким позивачу визначено штрафну (фінансову) санкцію по податку на прибуток в сумі 2400,0 грн.

3. Скасувати податкове повідомлення-рішення  ДПІ у Залізничному районі м.Львова №0001702/3/22466 від 24 липня 2007 року в частині донарахування ТзОВ „Комфортбуд” податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 642,84 грн. (основний платіж - 214,28 грн., штрафна (фінансова) санкція - 428,56 грн.). В решта частині податкове повідомлення-рішення №0001702/3/22466 від 24 липня 2007 року залишити без змін.

4. Скасувати податкове повідомлення-рішення  ДПІ у Залізничному районі м.Львова №/3/22309 від 23.07.2007 року в частині донарахування ТзОВ „Комфортбуд” податкового зобов'язання по податку на прибуток іноземних юридичних осіб в сумі 6504,48 грн. (основний платіж - 2168,16 грн., штрафна (фінансова) санкція - 4336,32 грн.). В решта частині податкове повідомлення-рішення №/3/22309 від 23.07.2007 року залишити без змін.

5.Судові витрати покласти на Позивача.

6. Постанову може бути оскаржено в порядку, визначеному главою 1 розділу ІV КАС України.

Повний текст Постанови виготовлений та підписаний, в порядку, визначеному ч.3 ст.160 КАС України  14.11.2007р.

Суддя