ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  42/372

09.10.07

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрнафтогазінвест” Черныгывської області

до 1. Дочірньої компанії “Укртрансгаз” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” м. Києва,

треті особи Дочірнє підприємство “Чернігівнафтогазгеологія” Національної акціонерної компанії “Надра України” м. Чернігова, Відкрите акціонерне товариство “Укрнафта” м. Києва, Товариство з обмеженою відповідальністю “Галс-К ЛТД” Чернігівської області, Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” м. Києва

про зобов’язання передати природний газ,

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача Чередніченко О.М.,

від відповідача Самойленко К.В.

від третіх осіб 1. Чередніченко О.М.,

2. Перепелиця А.В.,

3. Мічкін Д.О.,

4. Тютюнник В.Я.

СУТЬ СПОРУ :

у липні 2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю “Укрнафтогазінвест” звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що на підставі укладеного з Дочірнім підприємством “Чернігівнафтогазгеологія” Національної акціонерної компанії “Надра України” (далі-третя особа 1.) як правонаступником Дочірнього підприємства “ЧернігівРГП” Національної акціонерної компанії “Надра України”, Відкритим акціонерним товариством “Укрнафта” (далі-третя особа 2.) договору № 1-СД/2002 про спільну діяльність від 12 липня 2002 р. він здійснює інвестиційну та виробничу діяльність учасників з приводу організації й здійснення геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислової розробки, Зимницького родовища, та можливої промислової розробки Зимницького родовища з метою одержання прибутку.

З метою зберігання газу між третьою особою 1. та Дочірньою компанією “Укртрансгаз” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” (далі-відповідач) укладено договір зберігання природного газу № 116-588 від 16 серпня 2006 р., на підставі якого в період 1 липня 2006-1 січня 2007 років останньому було передано на зберігання 881 тис. м3 газу.

29 січня 2007 р. між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю “Галс-К ЛТД” (далі-третя особа 3.) укладено договір купівлі-продажу природного газу у ПСГ ДК “Укртрансгаз” № 01/07-Ф/СД, відповідно до якого обсяги видобутого спільною діяльністю природного газу, які знаходяться на зберіганні у відповідача, він зобов’язався передати третій особі 3. у власність.

На його звернення (лист № 2 від 30 січня 2007 р.) відповідач листом № 1609/64-04 від 12 лютого 2007 р. відмовився погодити акти прийому-передачі природного газу у підземних газових сховищах, посилаючись на те, що видобуті у процесі спільної діяльності обсяги природного газу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1729 від 27 грудня 2001 р. “Про порядок забезпечення галузей національної економіки та населення природним газом” підлягають використанню для потреб населення. Зазначені обсяги газу фактично надійшли у розпорядження Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” (далі-третя особа 4.)

Посилаючись на те, що дії відповідача порушують його права як власника видобутого природного газу на розпорядження цим майном, суперечать вимогам ст. 4 Закону України “Про державний бюджет України на 2006 рік” та постанови Кабінету Міністрів України № 1729 від 27 грудня 2001 р. “Про порядок забезпечення галузей національної економіки та населення природним газом” та умовам укладених угод, позивач просив задовольнити позов та зобов’язати відповідача передати Товариству з обмеженою відповідальністю  “Галс-К ЛТД” в особі філії “Галс-Чернігів” природний газ в обсязі 881 тис. м3, погодивши акти прийому-передачі природного газу ПСГ в обсязі  881 тис. м3 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Галс-К ЛТД” та ним.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на правомірність його дій, відповідність цих дій вимогам постанови Кабінету Міністрів України № 1729 від 27 грудня 2001 р. “Про порядок забезпечення галузей національної економіки та населення природним газом” і Закону України “Про державний бюджет України на 2006 рік”.

Представники третіх осіб 1.-3. у судовому засіданні підтримали заявлені позивачем вимоги.

Представник третьої особи 4. у судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на правомірність дій відповідача.

Заслухавши пояснення представників сторін, третіх осіб, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі укладеного з третіми особами 1. та 2. договору № 1-СД/2002 про спільну діяльність від 12 липня 2002 р. позивач здійснює інвестиційну та виробничу діяльність учасників з приводу організації й здійснення геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислової розробки, Зимницького родовища, та можливої промислової розробки Зимницького родовища з метою одержання прибутку.

Видобутий за період 1 липня 2006-1 січня 2007 років у процесі спільної діяльності природний газ в обсязі 881 тис.м3 згідно договору зберігання природного газу № 116-588 від 16 серпня 2006 р., укладеного між третьою особою 1. та відповідачем, був переданий на зберігання у підземні сховища газу.

29 січня 2007 р. між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю “Галс-К ЛТД” укладено договір купівлі-продажу природного газу у ПСГ ДК “Укртрансгаз” № 01/07-Ф/СД, відповідно до умов якого позивач зобов’язався продати третій особі 3. 881 тис.м3 природного газу, який знаходяться на зберіганні у відповідача.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, третіх осіб, наявними у матеріалах справи копіями вищевказаних договорів та актів закачки природного газу а ПСГ.

Поясненнями сторін, листами позивача № 2 від 30 січня 2007 р., відповідача № 1609/64-04 від 12 лютого 2007 р. стверджується, що на звернення позивача відповідач не погодив акт прийому-передачі в ПСГ в лютому 2007 року 881 тис.м3 природного газу, посилаючись на те, що видобуті у процесі спільної діяльності обсяги природного газу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1729 від 27 грудня 2001 р. “Про порядок забезпечення галузей національної економіки та населення природним газом” підлягають використанню для потреб населення.

Спірні відносини між сторонами по справі пов’язані з їх діяльністю у нафтогазовій галузі України.

Основні правові, економічні та організаційні засади діяльності нафтогазової галузі України, відносини, що виникають у зв'язку реалізацією газу, незалежно від форм власності господарюючих суб'єктів - учасників таких відносин врегульовані Законом України “Про нафту і газ”.

У відповідності до вимог ст. 6 цього Закону Верховна Рада України визначає основні напрями державної політики у нафтогазовій галузі та здійснює законодавче регулювання відносин у ній. Кабінет Міністрів України та інші уповноважені на це органи виконавчої влади в межах повноважень, визначених законом, реалізують державну політику в нафтогазовій галузі та здійснюють управління нею.

Статтею 4 Закону України “Про державний бюджет України на 2006 рік” було встановлено, що підприємства, частка держави у статутному фонді яких перевищує 50 відсотків, а також господарські товариства, більш ніж 50 відсотків акцій (часток, паїв) яких знаходиться у статутних фондах інших господарських товариств, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій, здійснюють продаж природного газу власного видобутку для потреб населення (за винятком обсягів природного газу, що використовується газовидобувними підприємствами для забезпечення власних технологічних потреб, та обсягів природного газу, видобутих із родовищ Чорного та Азовського морів понад базовий рівень 2005 року) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до вимог п.п. 1, 5 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1729 від 27 грудня 2001 р. “Про порядок забезпечення галузей національної економіки та населення природним газом” в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 813 від 9 червня 2006 р., чинній на час виникнення спірних правовідносин, потреба в природному газі населення задовольняється з ресурсів газу, видобутого (зокрема у процесі виконання договорів про спільну діяльність) підприємствами Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та Національної акціонерної компанії "Надра України", відкритим акціонерним товариством "Укрнафта", іншими господарськими товариствами, частка держави в статутному фонді яких перевищує 50 відсотків акцій, а також господарськими товариствами, більш як 50 відсотків акцій (часток, паїв) яких перебуває у статутному фонді інших господарських товариств, іншими господарськими товариствами, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій, та з інших ресурсів природного газу Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Потреба в природному газі промислових споживачів та інших суб'єктів господарської діяльності - з ресурсів газу, зокрема, суб'єктів господарювання, що видобувають газ за договорами про спільну діяльність та отримують його відповідно до угод про розподіл продукції, крім обсягів природного газу, право власності на які на підставі зазначених угод набуваються газодобувними підприємствами Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та Національної акціонерної компанії "Надра України", відкритого акціонерного товариства "Укрнафта", інших газодобувних підприємств, частка держави в статутному фонді яких перевищує 50 відсотків, та інших підприємств, частка держави у статутному фонді яких перевищує 50 відсотків, а також господарських товариств, більш як 50 відсотків акцій (часток, паїв) яких перебуває у статутних фондах інших господарських товариств, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій.

Виходячи з указаних положень чинного законодавства використання природного газу, видобутого позивачем та третіми особами 1. і 2. як учасниками договору про спільну діяльність, передбачено здійснювати для потреб населення, а також для забезпечення власних технологічних та інших виробничих потреб.

Крім того, за умови укладення угоди про розподіл продукції, обсяги газу належні за вказаною угодою позивачу, можуть бути використані ним для потреб промислових споживачів та інших суб’єктів господарської діяльності.

Порядок розподілу продукції за договором про спільну діяльність між позивачем та третіми особами встановлений п.п. 7.8, 7.9 договору. Згідно з указаними умовами кожен з учасників має право на придбання корисних копалин у розмірі, визначеному п. 7.3 даного договору (розподіл часток учасників спільної діяльності). Кожен з учасників самостійно на свій розсуд визначає доцільність отримання у свою власність своєї частки видобутих у процесі спільної діяльності корисних копалин шляхом укладання договорів купівлі-продажу цих копалин за ціною, узгодженою рішенням комітету управління.

Позивачем не подано доказів того, що протягом заявленого періоду ним приймалося рішення про розподіл продукції (придбання природного газу пропорційно розміру належної йому у спільній діяльності частці), а також, що заявлені у спірний період ресурси газу для промислових споживачів, у т.ч. ті, що передбачено передати Товариству з обмеженою відповідальністю “Галс-К ЛТД” в особі філії “Галс-Чернігів” у підземному газовому сховищі, згідно з угодою про розподіл продукції належали позивачу.

За таких обставин оспорювані дії відповідача, який виходив з того, що заявлені позивачем обсяги природного газу підлягають використанню для потреб населення, є правомірними.

Враховуючи, що право позивача з боку відповідача порушене не було, у задоволенні позову відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України слід відмовити.

Доводи позивача про невідповідність постанови Кабінету Міністрів України № 1729 від 27 грудня 2001 р. вимогам Закону України “Про державний бюджет України на 2006 рік” є безпідставними, оскільки указаний нормативно-правовий акт є чинним, в установленому порядку судом визнаний нечинним не був.

Оскільки у позові відмовлено, понесені по справі господарські витрати відповідно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрнафтогазінвест” Черныгывськоъ області відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва                                                                 П.І.Паламар