ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2007 р.
№ 33/259-06-4581

Вищий господарський суду України у складі колегії суддів:

головуючого                                    Невдашенко Л.П.

суддів:                                               Михайлюка М.В.

Дунаєвської Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги

Управління капітального будівництва Одеської міської ради, м. Одеса

Одеської міської ради, м. Одеса

на постанову
від 21.11.2006
Одеського апеляційного господарського суду

у справі
господарського суду
№ 33/259-06-4581
Одеської області

за  позовом

Управління капітального будівництва Одеської міської ради, м. Одеса

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “Златоград”,                        с. Фонтанка

про

зустрічний позов

до

про

розірвання договору

Товариства з обмеженою відповідальністю “Златоград”,                           с. Фонтанка

Управління капітального будівництва Одеської міської ради, м. Одеса

спонукання виконати договірні зобов'язання

за участю представників сторін:

від позивача      - Дягілев О.В.,  Прутян О.С.

від відповідача  - Петренко В.С., Лебєдєва Л.В.

ВСТАНОВИВ:

Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради                 (далі УКБ), заявлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю “Златоград” про розірвання інвестиційно-підрядного договору від 06.09.2003.

На обгрунтування позову зазначено про те, що позивач не в змозі виконати зобов’язання, передбачені п. 5.1 розділу 5 договору, що стосується передачі відповідачу, на період будівництва, земельної ділянки.

ТОВ “Златоград” подано зустрічний позов про спонукання Управління капітального будівництва виконати договірні зобов’язання по інвестиційно-підрядному договору.

Рішенням господарського суду Одеської області від 05.07.2006, залишеним без зміни постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21.11.2006, у задоволенні позову Управління капітального будівництва відмовлено.

Зобов’язано Управління капітального будівництва виконати прийняті на себе зобов’язання по інвестиційно-підрядному договору від 06.06.2006.

Судові рішення вмотивовані відсутністю підстав для розірвання інвестиційно-підрядного договору.

Обставини, на які посилається позивач, не свідчать про порушення договору ТОВ “Златоград” та про істотну зміну обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Інвестиційно-підрядний договір не містить посилання на наявність у УКБ Одеської міської ради права землекористування земельною ділянкою для забудови мікрорайону “Д” житлового району “Ближні Млини” на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 366 від 17.09.1992. Сторони, укладаючи вказаний договір, визнавали або повинні були визнавати необхідність здійснення передбачених законодавством процедур щодо отримання земельної ділянки у користування для здійснення будівництва.

У касаційних скаргах до Вищого господарського суду України скаржники –Управління капітального будівництва просить скасувати ухвалені у справі рішення, справу передати на новий розгляд, а Одеська міська рада просить скасувати рішення та постанову і ухвалити нове рішення, яким позов Управління капітального будівництва задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Скаржники посилаються на неможливість виконання на теперішній час, зобов’язань за договором Управлінням капітального будівництва у зв’язку з втратою чинності рішення виконавчого комітету Одеської міської ради за № 366 від 17.09.1992 “Про відведення УКБ земельної ділянки під будівництво МКР “Д” житлового району “Ближні Млини”.

На думку скаржників, наведені підстави є істотними змінами обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, а тому інвестиційно-підрядний договір від 06.08.2003  має бути розірвано.

Заслухавши учасників судового процесу, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Попередніми судовими інстанціями встановлено, що сторонами спору 06.08.2003 укладено інвестиційно-підрядний договір, предметом якого є співробітництво Управління капітального будівництва Одеської міської ради з Товариством “Златоград” з будівництва та інвестування Комплексу житлових будинків та нежитлового торгівельного комплексу “Золоте Руно” на перетині вулиць Малиновського та Люстдорфської дороги в м. Одесі.

Відповідно до умов договору, Управління капітального будівництва Одеської міської ради є замовником будівництва, згідно Положення про Управління капітального будівництва Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 27.06.2006 № 20-У.

Згідно розділу 5 договору –“Обов’язки сторін”, Управління капітального будівництва взяло на себе зобов’язання передати Товариству “Златоград” майданчик під будівництво об’єкта на період його будівництва, оформити в інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю                   м. Одеси дозвіл Товариству “Златоград” на будівництво цього комплексу.

Місцевим та апеляційним судами встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Товариство “Златоград” належно виконує свої зобов’язання за договором і на час розгляду спору судом виконало значний обсяг підготовчих робіт по будівництву громадсько-житлового комплексу. За підрахунками товариства на фінансування вказаних робіт, в тому числі відселення громадян, витрачено більше 80 мільйонів гривен.

Підставою для розірвання договору позивач вказує втрату чинності рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 17.09.1992 № 366 “Про відведення УКБ земельної ділянки під будівництво МКР “Д” житлового району “Ближні Млини” на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.04.2005 № 169 “Про розгляд протесту прокурора м. Одеси від 10.03.2005 № 194 на рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 17.091992 № 366”.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками попередніх судових інстанцій про те, що втрата чинності зазначеного рішення виконавчого комітету, не є обставиною, яка свідчить про зміну обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Як встановлено матеріалами справи, на момент укладення договору від 06.08.2003 Управління капітального будівництва не мало документів, які б посвідчували його право на використання земельної ділянки під забудову мікрорайону “Д” житлового району “Ближні Млини”. До того ж, Інвестиційно-підрядний договір не містить  посилання на те, що позивач забезпечує передачу по акту Товариству “Златоград” майданчика під будівництво на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 17.09.1992 за № 366. Зобов’язання позивача, згідно розділу 5 договору, полягають у передачі Товариству “Златоград” майданчика під будівництво об’єкта.

Судами першої та апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваних рішень були відхилені вказані доводи позивача, а тому додаткова оцінка цих обставин відповідно до ч. 2 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України не відноситься до юрисдикції касаційної інстанції.

В решті касаційна скарга стосується спростування обставин справи, встановлених судами, а також заперечень щодо оцінки судом наявних у справі доказів, тому судом касаційної інстанції до уваги не приймається з огляду на приписи ч.2 ст. 1115 та частин 1, 2 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України  вважає юридичну оцінку, дану місцевим та апеляційним судами  обставинам справи такою, що грунтується  на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав  для задоволення касаційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1119, 11110 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21.11.2006 залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Головуючий                                                                                Л.Невдашенко

Судді:                                                                                           М.Михайлюк

Н.Дунаєвська

дп