ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  1/84

11.09.07

За позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю "Болден"

до                     Товариства з обмеженою відповідальністю "Італіка - Трейдінг"

про                    стягнення 18 263,08 грн.

Суддя  Мельник В.І.

Представники:

від позивача                    Калісська Н.І. –представник за довіреністю від 26.06.2007

від відповідача           не з’явились

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Болден»до Товариства з обмеженою відповідальністю «Італіка-Трейдінг»про стягнення 7 773,49 грн. –суму помилково перерахованих коштів, 10 333,87 грн. –пені за несвоєчасне  виконання грошових зобов’язань, 84,94 грн. –три проценти річних, 70,08 грн. –інфляційні витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що під час існування договірних відносин за договором № 288 від 03.07.2006, зобов’язання до 16.03.2007 виконувались належним чином. 16.03.2007 позивач, коли відповідач не здійснював фактичних поставок продукції позивачу, помилково на розрахунковий рахунок відповідача перерахував суму 16 118,10 грн. Однак, відповідачем не було повернуто позивачу суму помилково перерахованих коштів в повному обсязі.

Ухвалою суду від 09.07.2007 було порушено провадження у справі             № 1/84 та призначено розгляд справи на 18.07.2007.

В зв’язку з неявкою відповідача в засідання суду та невиконання останнім вимог суду, викладених в ухвалі про порушення провадження у справі від 09.07.2007, розгляд справи було відкладено на 11.09.2007.

В судовому засіданні 11.09.2007 позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі

Незважаючи на належне повідомлення про час і місце засідання у справі, відповідач в судове засідання не з’явився, письмових доказів, пояснень та заперечень по суті спору не надав, вимоги ухвали суду від 09.07.2007 не виконав.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

При цьому, суд вважає достатніми матеріали справи для слухання справи у відсутності відповідача відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Болден»(надалі –покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Італіка-Трейдінг»(надалі –постачальник) було укладено Договір № 288 (надалі –Договір), відповідно до умов якого, постачальник зобов’язується поставити товар згідно потреб покупця, а покупець прийняти його згідно з накладними та протоколом узгодження цін.

Під час існування договірних відносин за Договором, зобов’язання зі сторони позивача та відповідача до 16.03.2007 виконувались належним чином.

16.03.2007 позивач помилково на розрахунковий рахунок відповідача перерахував суму 16 118,10 грн., що підтверджується доданим до матеріалів справи належним чином завіреним платіжним дорученням № 675 від 16.03.2007.

Позивач звернувся з листом (№ 08/03 від 19.03.2007) до відповідача  про повернення помилково перерахованих коштів в розмірі 16 118,10 грн.

Однак, відповідачем не було повернуто позивачу суму помилково перерахованих коштів в повному обсязі.

Факт повернення зі сторони відповідача позивачу частково грошових коштів у розмірі 4 000,00 грн. підтверджується довідкою з КБ «Експобанк»           № 0702/12-655 від 25.06.2007, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи. Крім того, в рахунок повернення помилково перерахованих коштів, відповідач відвантажив позивачу товар на загальну суму 4 344,61 грн., що підтверджується доданими до позовної заяви належним чином засвідченими видатковими накладними № 388 від 29.03.2007 на суму 2160,00 грн., № 285 від 16.03.2007 на суму 564,12 грн., № 410 від 06.04.2007 на суму 221,88 грн., № 571 від 07.06.2007 на суму 1192,80 грн., № 589 від 13.06.2007 на суму 205,80 грн.

Станом на день розгляду справи відповідач перераховані кошти на рахунок позивача в сумі 7 773,49 грн. не повернув, і таким чином на дату винесення рішення заборгованість відповідача перед позивачем становить 7 773,49 грн.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог та заперечень, покладається на сторону.

Враховуючи, що в матеріалах справи є належним чином засвідчена копія платіжного доручення № 675 від 13.03.2007 про перерахування позивачем на користь відповідача 16 118,10 грн. суд вважає доведеним факт такого перерахування.

Доказів повернення в повному розмірі зазначеної суми відповідач в супереч вимогам статті 33 Господарського процесуального кодексу України суду не надав.

Відповідно до п. 6 Указу Президента України від 16.03.1995 № 227 «Про заходи щодо нормалізації платіжної дисципліни в народному господарстві України»підприємства, незалежно від форми власності, мають повертати в 5-денний термін платникам помилково зараховані на їх рахунки кошти.

Як вбачається із п. 1 ст. 1212 Цивільного процесуального кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов’язана повернути потерпілому це майно.

Доказів повернення відповідачем помилково зарахованих коштів останнім суду не надано у зв’язку з чим позовні вимоги щодо стягнення з відповідача помилково перерахованих позивачем коштів є обґрунтованим. А отже підлягають задоволенню.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача на підставі статті 625 Цивільного кодексу України інфляційні витрати в розмірі 70,08 грн. та три проценти річних в сумі 84,94 грн.

За змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Чинне законодавства не містить обмежень щодо даного виду відповідальності.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Отже, вимоги позивача щодо стягнення інфляційних витрат в розмірі  70,08 грн. та 3 % річних в сумі 84,94 грн. (за обґрунтованим розрахунком позивача) підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути пеню в розмірі 10 333,87 грн.

Як визначено ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Дія цього Закону не поширюється на порядок нарахування та сплати пені щодо помилково перерахованих коштів позивачем на рахунок відповідача, тому в цій частині позову слід відмовити.

Відповідач доказів на спростування обставин, викладених позивачем, не надав.

Враховуючи вищезазначене, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально доведені та такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача. Зокрема, з останнього підлягає стягненню 182,63 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Італіка-Трейдінг»(04070, м. Київ, вул. Іллінська, 12; з будь–якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Болден»(08600 Київська область, м. Васильків, вул. Соборна, 72; рахунок 2101 в КБ «Експобанк»м. Київ, МФО 322294, ) 7 773 (сім тисяч сімсот сімдесят три)грн. 49 коп. боргу, 70 (сімдесят)грн. 08 коп. - збитки від інфляції, 84 (вісімдесят чотири)грн. 94 коп. - три проценти річних, 182 (сто вісімдесят дві)грн. 63 коп. - державного мита та 118 (сто вісімнадцять)грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішення законної сили видати наказ.

5. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                                    В.І. Мельник