ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

19.12.07                                                                                               Справа №10/265-пд-07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Мірошниченко М.В. судді  Мірошниченко М.В.    , Коробка Н.Д.  , Хуторной В.М.

при секретарі Шерник О.В.

за участю представників:

позивача:          Левицька В.І., довіреність №223 від 21.11.2007р.;

відповідача:      не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу     Управління комунальної власності

Херсонської міської ради, м. Херсон

на рішення                   господарського суду Херсонської області від 26.09.2007р.

у справі                         № 10/265-ПД-07

за позовом                    Херсонської міської організації інвалідів і ветеранів війни

«Союз організацій інвалідів України», м. Херсон

до відповідача              Управління комунальної власності

Херсонської міської ради, м. Херсон

про                                  спонукання до укладення договорів

ВСТАНОВИВ:

Херсонською міською організацією інвалідів і ветеранів війни «Союз організацій інвалідів України», м. Херсон було подано позов до Управління комунальної власності Херсонської міської ради, м. Херсон про внесення змін до договорів безоплатного безстрокового користування комунальним майном міської територіальної громади №1349 від 21.05.2007р., №1350 від 21.05.2007р., №1351 від 21.05.2007р. Згідно уточнених позовних вимог позивач просив спонукати відповідача укласти зазначені договори в редакції змін, запропонованих позивачем.

Розглянувши справу по суті, господарський суд Херсонської області своїм рішенням від 26.09.2007 року у справі №10/265-ПД-07 (суддя Александрова Л.І.) позов задовольнив частково. Визнав укладеними між сторонами договори безоплатного безстрокового користування комунального майна міської територіальної громади №1349 від 21.05.2007р., №1350 від 21.05.2007р., №1351 від 21.05.2007р. у визначеній редакції спірних пунктів цих договорів.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, у поданій апеляційній скарзі Управління комунальної власності Херсонської міської ради, відповідач у справі, вказує на те, що судом не було повно та об’єктивно з’ясовані всі обставини справи, не було досліджено всіх доводів. Просить рішення господарського суду Херсонської області від 26.09.2007р. у справі №10/265-ПД-07 скасувати частково - в частині п.1 договору №1350 від 21.05.2007р. та п.2 договорів №1349 від 21.05.2007р., №1350 від 21.05.2007р., №1351 від 21.05.2007р.

Херсонська міська організація інвалідів і ветеранів війни «Союз організацій інвалідів України», позивач у справі, в відзиві на апеляційну скаргу вказує на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим. Просить оскаржуване рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

В письмових поясненнях позивач також зазначив, що фактично в уточненнях позовних вимог, наданих до суду першої інстанції, позивач просив спонукати відповідача до укладення договорів №1349 від 21.05.2007р., №1350 від 21.05.2007р., №1351 від 21.05.2007р. в редакції позивача, і саме ці позовні вимоги були предметом спору в суді.

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 3096 від 23.11.2007р. справу призначено до розгляду у складі колегії – Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Коробки Н.Д., Кричмаржевського В.А.

В судовому засіданні 23.11.2007р. розгляд апеляційної скарги було відкладено до 19.12.2007р.

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 3303 від 19.12.2007р. справу призначено до розгляду у складі колегії – Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Коробки Н.Д., Хуторного В.М.

В судових засіданнях представник позивача підтримав доводи, викладені в запереченнях на апеляційну скаргу.

Відповідач законним правом на участь свого представника в судових засіданнях не скористався. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Колегія суддів на підставі ст. 75 ГПК України вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі доказами, у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає вирішенню спору.

За клопотанням представника позивача розгляд справи вівся без застосування засобів технічного забезпечення фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 19.12.2007р. за згодою представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як випливає з матеріалів справи, в 2001р. була створена Херсонська міська організація інвалідів і ветеранів війни «Союз організацій інвалідів України», яка є добровільною громадською організацією інвалідів і ветеранів війни, які проживають на території м. Херсона (п.1.1 Статуту позивача). Міська організація є структурним підрозділом Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України», підзвітна і підконтрольна їй (п.1.6 Статуту). Статутом також передбачено, що організація у встановленому законом порядку може, серед іншого, здійснювати необхідну господарську, виробничу, комерційну діяльність шляхом створення госпрозрахункових установ і організацій із статусом юридичної особи, заснування підприємств в порядку встановленому законодавством, з метою сприяння працевлаштування інвалідів, реалізації їх прав на працю, трудову та професійну реабілітацію (п.2.3 Статуту).

Позивач є неприбутковою організацією, що підтверджується зокрема довідкою ДПІ у м. Херсоні від 25.01.2002р. №1873/10/28-4.

У позивача в безоплатному і безстроковому користуванні перебували три приміщення, розташовані у м. Херсоні по вул. Горького, 13, вул. Толстого, 22, вул. Паровозній, 23 на підставі договорів №68-с від 10.07.2002р., №46-б від 08.02.2001р., та №29 від 07.06.1999р. відповідно.

Перебування приміщень у безоплатному і безстроковому користуванні позивача узгоджується з приписами ст.20 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», де зазначено, що органи державної виконавчої влади, місцеві органи державної виконавчої влади і самоврядування, Уряд Автономної Республіки Крим у межах своєї компетенції надають ветеранським організаціям фінансову підтримку, кредити з коштів відповідних бюджетів, а також безплатно надають будинки, приміщення, обладнання та інше майно, необхідне для здійснення їх статутних завдань. Ветеранські організації звільняються від плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) в межах середніх норм споживання (надання), телефоном у приміщеннях та будинках, які вони займають.

В ході своєї діяльності позивачем було створено 2 госпрозрахункові підприємства – підприємство «Атол» і підприємство «Маг», що узгоджується з положеннями ст.24 Закону України «Про об’єднання громадян», де зазначено, що з метою виконання статутних завдань і цілей зареєстровані об'єднання громадян можуть здійснювати необхідну господарську та іншу комерційну діяльність шляхом створення госпрозрахункових установ і організацій із статусом юридичної особи, заснування підприємств в порядку, встановленому законодавством.

Вищевказаним підприємствам позивачем були передані приміщення по вул. Паровозна, 23 та по вул. Толстого, 22 у м. Херсоні.

Рішенням Херсонської міської ради №294 від 28.02.2007р. вирішено доручити Управлінню комунальної власності укласти договори безоплатного безстрокового користування комунальним майном міської територіальної громади із Херсонською міською організацією інвалідів і ветеранів війни «Союз організацій інвалідів України» на передані раніше приміщення за адресами: вул. Паровозна, 23, вул. Толстого, 22, вул. Горького, 13.

В ході укладення відповідних договорів на вищевказані приміщення між сторонами виникли розбіжності, у зв’язку з чим позивачем були підписані договори №1349 від 21.05.2007р., №1350 від 21.05.2007р., №1351 від 21.05.2007р. з протоколами розбіжностей, з якими відповідач не погодився і не підписав.

Загальний порядок укладення господарських договорів встановлений ст.181 ГК України, де встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Фактичні обставини справи свідчать про те, що відповідач фактично не вжив заходів для врегулювання розбіжностей до договорів з позивачем. Також відповідач не передавав неврегульовані розбіжності до суду.

У зв’язку з цим, позивач звернуся з позовом в суд про спонукання відповідача укласти договори безоплатного безстрокового користування комунальним майном міської територіальної громади №1349 від 21.05.2007р., №1350 від 21.05.2007р., №1351 від 21.05.2007р. в редакції, запропонованої позивачем.

З матеріалів справи вбачається, що під час укладення договору №1349 від 21.05.2007р. між сторонами виникли розбіжності щодо пунктів 2.3, 4.3, 10.2, 10.3, 10.4 цього договору.

Щодо пункту 2.3 договору №1349 від 21.05.2007р. суд зазначає наступне.

В редакції відповідача п.2.3 договору №1349 від 21.05.2007р. викладений в наступній редакції: «Передача майна в користування іншим фізичним та юридичним особам забороняється».

Позивач пропонує доповнити зазначений пункт договору фразою наступного змісту «… крім госпрозрахункових підприємств, створених користувачем, які мають статус юридичної особи для виконання статутних завдань».

Необхідність викладення п.2.3 договору №1349 від 21.05.2007р. в редакції позивача обґрунтовується положеннями ст.24 Закону України «Про об’єднання громадян» та ст.20 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якими передбачено надання відповідним організаціям в безплатне користування приміщень, необхідних для здійснення статутних завдань організацій і здійснення такими організаціями господарської або іншої комерційної діяльності шляхом створення госпрозрахункових установ і організацій із статусом юридичної особи, заснування підприємств в порядку, встановленому законодавством.

Створення позивачем госпрозрахункових підприємств і передача таким підприємствам приміщень, які передані позивачу в безплатне користування для господарської діяльності, яку позивач інакше, як через свої підприємства проводити не може, відображено в Статуті позивача та в установчих документах створених ним підприємств.

Отже, передача позивачем отриманого від відповідача приміщення в користування створеним ним підприємствам для виконання статутної діяльності організації не може розцінюватися як передача приміщення в суборенду.

Таким чином, пункт 2.3 договору №1349 від 21.05.2007р. слід викласти в редакції позивача. Позов в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо пункту 4.3 договору №1349 від 21.05.2007р. суд зазначає наступне.

Пункт 4.3 договору №1349 від 21.05.2007р. міститься в розділі 4 цього договору, в якому перелічені обов’язки наймача. В редакції відповідача п.4.3 договору №1349 від 21.05.2007р. викладений в наступній редакції: «Замовити в управлінні архітектури та містобудування архітектурний паспорт фасаду та прилеглої території. Виконувати ремонтні роботи відповідно до архітектурного паспорта та затвердженого кошторису».

Позивач пропонує виключити п.4.3 договору №1349 від 21.05.2007р., оскільки в користуванні організації знаходиться не весь будинок, а лише частина приміщень, які знаходяться всередині будинку.

Відповідач проти виключення пункту 4.3 з тексту договору №1349 від 21.05.2007р. фактично не заперечує.

З урахуванням викладених обставин, вимога позивача щодо п.4.3 зазначеного договору слід задовольнити частково, а саме, із п.4.3 договору слід виключити перше речення, а друге речення (щодо обов’язку проводити ремонтні роботи) залишити згідно з текстом договору, що у відповідності зі ст.8 ЦК України буде в цілому узгоджуватися з положеннями ст.776 ЦК України, якою врегульовані положення по проведенню ремонту речі, переданої у найм.

Позов в частині викладення п.4.3 договору підлягає частковому задоволенню (в частині виключення з тексту договору першого речення пункту 4.3 договору), а в іншій частині (щодо виключення другого речення пункту 4.3 договору) в позові слід відмовити.

Щодо пункту 10.2 договору №1349 від 21.05.2007р. суд зазначає наступне.

В редакції відповідача п.10.2 договору №1349 від 21.05.2007р. викладений в наступній редакції: «У разі розірвання цього договору, поліпшення майна, здійснені наймачем за рахунок власних коштів і з дозволу наймодавця, визнаються власністю наймодавця. При приватизації об’єкта наймачем, вказані поліпшення компенсуються відповідно до чинного законодавства України».

В редакції позивача п.10.2 договору №1349 від 21.05.2007р. викладений в наступній редакції: «У разі припинення дії договору поліпшення майна, яке неможливо відокремити без заподіяння шкоди майну, зробленого користувачем за рахунок власних коштів і з дозволу наймодавця, понесені витрати компенсуються наймодавцем користувачу».

Фактично, в цій частині між сторонами виник спір щодо регулювання питання про наслідки поліпшення речі наймачем. Вказане питання на законодавчому рівні врегульовано статтею 778 ЦК України.

Оскільки між сторонами не досягнута згода про викладення пункту 10.2 договору №1349 від 21.05.2007р. у певній редакції, то судом першої інстанції обґрунтовано викладено зазначений пункт в наступній редакції: «У разі припинення дії договору, поліпшення майна, здійсненого наймачем за рахунок власних коштів і з дозволу наймодавця, які неможливо відокремити без заподіяння йому шкоди, компенсуються власником наймачу».

Зазначена редакція спірного пункту договору збалансовує інтереси обох сторін. Позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Щодо пункту 10.3 договору №1349 від 21.05.2007р. суд зазначає наступне.

В редакції відповідача п.10.3 договору №1349 від 21.05.2007р. викладений в наступній редакції: «Договір може бути розірвано за згодою сторін. На вимогу наймодавця договір безоплатного безстрокового користування комунальним майном міської територіальної громади може бути достроково розірваний з підстав:

- наймач використовує об’єкт найму не за призначенням;

- наймач не приступив до проведення ремонту в строки, встановлені договором безоплатного безстрокового користування комунальним майном міської територіальної громади».

Позивач пропонує доповнити вказаний пункт договору про наступне: «Одностороннє розірвання договору не допускається. За ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано за рішенням господарського суду».

Запропоновані позивачем доповнення до договору узгоджуються з положеннями ст.291 ГК України, де встановлено, що одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Статтею 651 ЦК України також передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Пункт 10.3 договору №1349 від 21.05.2007р. слід доповнити запропонованою позивачем редакцією і викласти наступним чином: «Договір може бути розірвано за згодою сторін. На вимогу наймодавця договір безоплатного безстрокового користування комунальним майном міської територіальної громади може бути достроково розірваний з підстав:

- наймач використовує об’єкт найму не за призначенням;

- наймач не приступив до проведення ремонту в строки, встановлені договором безоплатного безстрокового користування комунальним майном міської територіальної громади.

Одностороннє розірвання договору не допускається. За ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано за рішенням господарського суду».

Щодо пункту 10.4 договору №1349 від 21.05.2007р. суд зазначає наступне.

В редакції відповідача п.10.4 договору №1349 від 21.05.2007р. викладений в наступній редакції: «У разі відмови наймодавця від договору, договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору».

Позивач пропонує викласти п.10.4 договору №1349 від 21.05.2007р. в наступній редакції: «Чинність цього договору припиняється внаслідок:

а) ліквідації (загибелі) організації-користувача;

б) достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням господарського суду.

Запропоновані як позивачем, так і відповідачем вищевказані редакції пункту 10.4 договору не суперечать приписам ст.781 ЦК України та ст.291 ГК України. Проте, при вирішенні спору сторони дійшли до згоди про викладення пункту 10.4 договору в редакції відповідача, доповнивши його наступною фразою: «При незгоді наймача спір між сторонами вирішується в судовому порядку».

Таким чином, пункт 10.4 договору №1349 від 21.05.2007р. слід викласти в наступній редакції: «У разі відмови наймодавця від договору, договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. При незгоді наймача спір між сторонами вирішується в судовому порядку».

Під час укладення договору №1350 від 21.05.2007р. між сторонами виникли розбіжності щодо пунктів 1, 2.3, 10.2, 10.3, 10.4 цього договору.

Щодо пункту 1 договору №1350 від 21.05.2007р. суд зазначає наступне.

В редакції відповідача п.1 договору №1350 від 21.05.2007р. викладений в наступній редакції: «Наймодавець передає, а наймач приймає в безоплатне безстрокове користування нежилі приміщення будинку №22 по вул. Толстого (Літ. А), що знаходяться на балансі управління житлового господарства. Для розміщення магазину, згідно з рішенням міської ради від 28.02.2007р. №294».

Позивач пропонує викласти п.1 договору №1350 від 21.05.2007р. в наступній редакції: «Наймодавець передає користувачу в безоплатне безстрокове користування цілісний майновий комплекс під магазин по вул. Л. Толстого, 22 в м. Херсоні, в який входять всі допоміжні приміщення, перераховані у технічній документації ХБТІ від 22.04.2004р. та акті передачі від 30.01.2001р.».

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Херсонської міської ради №294 від 28.02.2007р. пунктом 3 було вирішено доручити Управлінню комунальної власності укласти договори безоплатного безстрокового користування комунальним майном міської територіальної громади із Херсонською міською організацією інвалідів і ветеранів війни «Союз організацій інвалідів України» на передані раніше приміщення, у т.ч. за адресою по вул. Толстого, 22.

В свою чергу, із розпорядження міського голови №76-р від 19.01.2001р. та договору №46-б від 08.02.2001р. вбачається, що позивачу було передано в користування приміщення в будинку №22 по вул. Л. Толстого, для розміщення магазину, загальною площею 72 кв.м.

Таким чином, як обґрунтовано вказано судом першої інстанції, об’єкт оренди за договором №1350 від 21.05.2007р. має бути ідентичним об’єкту, переданому позивачу в користування за попереднім договором, оскільки це прямо випливає з вищевказаного рішення Херсонської міської ради №294 від 28.02.2007р.

При цьому, судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги твердження відповідача про те, що частина приміщень в будинку №22 по вул. Толстого передана іншій особі. Зазначені твердження відповідача не підтверджені жодними доказами. Не надано відповідачем відповідних доказів і на вимогу суду апеляційної інстанції.

Отже, з урахуванням правової позиції обох сторін, пункт 1 договору №1350 від 21.05.2007р. має бути викладений в наступній редакції: «Наймодавець передає, а наймач приймає в безоплатне безстрокове користування нежилі приміщення будинку №22 по вул. Толстого, що знаходиться на балансі управління житлового господарства для розміщення магазину».

Щодо пункту 2.3 договору №1350 від 21.05.2007р. суд зазначає наступне.

В редакції відповідача п.2.3 договору №1350 від 21.05.2007р. викладений в наступній редакції: «Передача майна в користування іншим фізичним та юридичним особам забороняється».

Позивач пропонує доповнити зазначений пункт договору фразою наступного змісту «… крім госпрозрахункових підприємств, створених користувачем, які мають статус юридичної особи для виконання статутних завдань».

Необхідність викладення п.2.3 договору №1350 від 21.05.2007р. в редакції позивача обґрунтовується положеннями ст.24 Закону України «Про об’єднання громадян» та ст.20 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якими передбачено надання відповідним організаціям в безплатне користування приміщень, необхідних для здійснення статутних завдань організацій і здійснення такими організаціями господарської або іншої комерційної діяльності шляхом створення госпрозрахункових установ і організацій із статусом юридичної особи, заснування підприємств в порядку, встановленому законодавством.

Створення позивачем госпрозрахункових підприємств і передача таким підприємствам приміщень, які передані позивачу в безплатне користування для господарської діяльності, яку позивач інакше, як через свої підприємства проводити не може, відображено в Статуті позивача та в установчих документах створених ним підприємств.

Отже, передача позивачем отриманого від відповідача приміщення в користування створеним ним підприємствам для виконання статутної діяльності організації не може розцінюватися як передача приміщення в суборенду.

Таким чином, пункт 2.3 договору №1350 від 21.05.2007р. слід викласти в редакції позивача. Позов в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо пункту 10.2 договору №1350 від 21.05.2007р. суд зазначає наступне.

В редакції відповідача п.10.2 договору №1350 від 21.05.2007р. викладений в наступній редакції: «У разі розірвання цього договору, поліпшення майна, здійснені наймачем за рахунок власних коштів і з дозволу наймодавця, визнаються власністю наймодавця. При приватизації об’єкта наймачем, вказані поліпшення компенсуються відповідно до чинного законодавства України».

В редакції позивача п.10.2 договору №1350 від 21.05.2007р. викладений в наступній редакції: «У разі припинення дії договору поліпшення майна, яке неможливо відокремити без заподіяння шкоди майну, зробленого користувачем за рахунок власних коштів і з дозволу наймодавця, понесені витрати компенсуються наймодавцем користувачу».

Фактично, в цій частині між сторонами виник спір щодо регулювання питання про наслідки поліпшення речі наймачем. Вказане питання на законодавчому рівні врегульовано статтею 778 ЦК України.

Оскільки між сторонами не досягнута згода про викладення пункту 10.2 договору №1350 від 21.05.2007р. у певній редакції, то судом першої інстанції обґрунтовано викладено зазначений пункт в наступній редакції: «У разі припинення дії договору, поліпшення майна, здійсненого наймачем за рахунок власних коштів і з дозволу наймодавця, які неможливо відокремити без заподіяння йому шкоди, компенсуються власником наймачу».

Зазначена редакція спірного пункту договору збалансовує інтереси обох сторін. Позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Щодо пункту 10.3 договору №1350 від 21.05.2007р. суд зазначає наступне.

В редакції відповідача п.10.3 договору №1350 від 21.05.2007р. викладений в наступній редакції: «Договір може бути розірвано за згодою сторін. На вимогу наймодавця договір безоплатного безстрокового користування комунальним майном міської територіальної громади може бути достроково розірваний з підстав:

- наймач використовує об’єкт найму не за призначенням;

- наймач не приступив до проведення ремонту в строки, встановлені договором безоплатного безстрокового користування комунальним майном міської територіальної громади».

Позивач пропонує доповнити вказаний пункт договору про наступне: «Одностороннє розірвання договору не допускається. За ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано за рішенням господарського суду».

Запропоновані позивачем доповнення до договору узгоджуються з положеннями ст.291 ГК України, де встановлено, що одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Статтею 651 ЦК України також передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Пункт 10.3 договору №1350 від 21.05.2007р. слід доповнити запропонованою позивачем редакцією і викласти наступним чином: «Договір може бути розірвано за згодою сторін. На вимогу наймодавця договір безоплатного безстрокового користування комунальним майном міської територіальної громади може бути достроково розірваний з підстав:

- наймач використовує об’єкт найму не за призначенням;

- наймач не приступив до проведення ремонту в строки, встановлені договором безоплатного безстрокового користування комунальним майном міської територіальної громади.

Одностороннє розірвання договору не допускається. За ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано за рішенням господарського суду».

Щодо пункту 10.4 договору №1350 від 21.05.2007р. суд зазначає наступне.

В редакції відповідача п.10.4 договору №1350 від 21.05.2007р. викладений в наступній редакції: «У разі відмови наймодавця від договору, договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору».

Позивач пропонує викласти п.10.4 договору №1350 від 21.05.2007р. в наступній редакції: «Чинність цього договору припиняється внаслідок:

а) ліквідації (загибелі) організації-користувача;

б) достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням господарського суду.

Запропоновані як позивачем, так і відповідачем вищевказані редакції пункту 10.4 договору не суперечать приписам ст.781 ЦК України та ст.291 ГК України. Проте, при вирішенні спору сторони дійшли до згоди про викладення пункту 10.4 договору в редакції відповідача, доповнивши його наступною фразою: «При незгоді наймача спір між сторонами вирішується в судовому порядку».

Таким чином, пункт 10.4 договору №1350 від 21.05.2007р. слід викласти в наступній редакції: «У разі відмови наймодавця від договору, договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. При незгоді наймача спір між сторонами вирішується в судовому порядку».

Під час укладення договору №1351 від 21.05.2007р. між сторонами виникли розбіжності щодо пунктів 1, 2.3, 10.2, 10.3, 10.4 цього договору.

Щодо пункту 1 договору №1351 від 21.05.2007р. суд зазначає наступне.

В редакції відповідача п.1 договору №1351 від 21.05.2007р. викладений в наступній редакції: «Наймодавець передає, а наймач приймає в безоплатне безстрокове користування нежилі приміщення будинку №23 по вул. Паровозній, загальною площею 290,80 кв.м, що знаходиться на балансі управління житлового господарства. Для розміщення автомайстерні по обслуговуванню інвалідів і ветеранів війни, згідно з рішенням міської ради від 28.02.2007р. №294».

Позивач просить доповнити друге речення пункту 1 договору після фрази «Для розміщення автомайстерні …» фразою «… та столярної майстерні».

Необхідність доповнення пункту 1 договору вищевказаною фразою позивач обґрунтовує розпорядженням голови Херсонської міської ради №461-р від 07.05.1999р.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Херсонської міської ради №294 від 28.02.2007р. пунктом 3 було вирішено доручити Управлінню комунальної власності укласти договори безоплатного безстрокового користування комунальним майном міської територіальної громади із Херсонською міською організацією інвалідів і ветеранів війни «Союз організацій інвалідів України» на передані раніше приміщення, у т.ч. за адресою по вул. Паровозна, 23.

В свою чергу, із розпорядження міського голови №461-р від 07.05.1999р. та договору №29 від 07.06.1999р. вбачається, що позивачу було передано в користування приміщення в будинку №23 по вул. Паровозній, для розміщення автомайстерні та столярної майстерні, для інвалідів і малозабезпечених.

Таким чином, як обґрунтовано вказано судом першої інстанції, об’єкт оренди за договором №1351 від 21.05.2007р. має бути ідентичним об’єкту, переданому позивачу в користування за попереднім договором, оскільки це прямо випливає з вищевказаного рішення Херсонської міської ради №294 від 28.02.2007р.

Таким чином, пункт 1 договору №1351 від 21.05.2007р. має бути викладений в наступній редакції: «Наймодавець передає, а наймач приймає в безоплатне безстрокове користування нежилі приміщення будинку №23 по вул. Паровозній, загальною площею 290,80 кв.м, що знаходиться на балансі управління житлового господарства. Для розміщення автомайстерні та столярної майстерні по обслуговуванню інвалідів і ветеранів війни, згідно з рішенням Херсонської міської ради від 28.02.2007р. №294».

Щодо пункту 2.3 договору №1351 від 21.05.2007р. суд зазначає наступне.

В редакції відповідача п.2.3 договору №1351 від 21.05.2007р. викладений в наступній редакції: «Передача майна в користування іншим фізичним та юридичним особам забороняється».

Позивач пропонує доповнити зазначений пункт договору фразою наступного змісту «… крім госпрозрахункових підприємств, створених користувачем, які мають статус юридичної особи для виконання статутних завдань».

Необхідність викладення п.2.3 договору №1351 від 21.05.2007р. в редакції позивача обґрунтовується положеннями ст.24 Закону України «Про об’єднання громадян» та ст.20 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якими передбачено надання відповідним організаціям в безплатне користування приміщень, необхідних для здійснення статутних завдань організацій і здійснення такими організаціями господарської або іншої комерційної діяльності шляхом створення госпрозрахункових установ і організацій із статусом юридичної особи, заснування підприємств в порядку, встановленому законодавством.

Створення позивачем госпрозрахункових підприємств і передача таким підприємствам приміщень, які передані позивачу в безплатне користування для господарської діяльності, яку позивач інакше, як через свої підприємства проводити не може, відображено в Статуті позивача та в установчих документах створених ним підприємств.

Отже, передача позивачем отриманого від відповідача приміщення в користування створеним ним підприємствам для виконання статутної діяльності організації не може розцінюватися як передача приміщення в суборенду.

Таким чином, пункт 2.3 договору №1351 від 21.05.2007р. слід викласти в редакції позивача. Позов в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо пункту 10.2 договору №1351 від 21.05.2007р. суд зазначає наступне.

В редакції відповідача п.10.2 договору №1351 від 21.05.2007р. викладений в наступній редакції: «У разі розірвання цього договору, поліпшення майна, здійснені наймачем за рахунок власних коштів і з дозволу наймодавця, визнаються власністю наймодавця. При приватизації об’єкта наймачем, вказані поліпшення компенсуються відповідно до чинного законодавства України».

В редакції позивача п.10.2 договору №1351 від 21.05.2007р. викладений в наступній редакції: «У разі припинення дії договору поліпшення майна, яке неможливо відокремити без заподіяння шкоди майну, зробленого користувачем за рахунок власних коштів і з дозволу наймодавця, понесені витрати компенсуються наймодавцем користувачу».

Фактично, в цій частині між сторонами виник спір щодо регулювання питання про наслідки поліпшення речі наймачем. Вказане питання на законодавчому рівні врегульовано статтею 778 ЦК України.

Оскільки між сторонами не досягнута згода про викладення пункту 10.2 договору №1351 від 21.05.2007р. у певній редакції, то судом першої інстанції обґрунтовано викладено зазначений пункт в наступній редакції: «У разі припинення дії договору, поліпшення майна, здійсненого наймачем за рахунок власних коштів і з дозволу наймодавця, які неможливо відокремити без заподіяння йому шкоди, компенсуються власником наймачу».

Зазначена редакція спірного пункту договору збалансовує інтереси обох сторін. Позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Щодо пункту 10.3 договору №1351 від 21.05.2007р. суд зазначає наступне.

В редакції відповідача п.10.3 договору №1351 від 21.05.2007р. викладений в наступній редакції: «Договір може бути розірвано за згодою сторін. На вимогу наймодавця договір безоплатного безстрокового користування комунальним майном міської територіальної громади може бути достроково розірваний з підстав:

- наймач використовує об’єкт найму не за призначенням;

- наймач не приступив до проведення ремонту в строки, встановлені договором безоплатного безстрокового користування комунальним майном міської територіальної громади».

Позивач пропонує доповнити вказаний пункт договору про наступне: «Одностороннє розірвання договору не допускається. За ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано за рішенням господарського суду».

Запропоновані позивачем доповнення до договору узгоджуються з положеннями ст.291 ГК України, де встановлено, що одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Статтею 651 ЦК України також передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Пункт 10.3 договору №1351 від 21.05.2007р. слід доповнити запропонованою позивачем редакцією і викласти наступним чином: «Договір може бути розірвано за згодою сторін. На вимогу наймодавця договір безоплатного безстрокового користування комунальним майном міської територіальної громади може бути достроково розірваний з підстав:

- наймач використовує об’єкт найму не за призначенням;

- наймач не приступив до проведення ремонту в строки, встановлені договором безоплатного безстрокового користування комунальним майном міської територіальної громади.

Одностороннє розірвання договору не допускається. За ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано за рішенням господарського суду».

Щодо пункту 10.4 договору №1351 від 21.05.2007р. суд зазначає наступне.

В редакції відповідача п.10.4 договору №1351 від 21.05.2007р. викладений в наступній редакції: «У разі відмови наймодавця від договору, договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору».

Позивач пропонує викласти п.10.4 договору №1351 від 21.05.2007р. в наступній редакції: «Чинність цього договору припиняється внаслідок:

а) ліквідації (загибелі) організації-користувача;

б) достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням господарського суду.

Запропоновані як позивачем, так і відповідачем вищевказані редакції пункту 10.4 договору не суперечать приписам ст.781 ЦК України та ст.291 ГК України. Проте, при вирішенні спору сторони дійшли до згоди про викладення пункту 10.4 договору в редакції відповідача, доповнивши його наступною фразою: «При незгоді наймача спір між сторонами вирішується в судовому порядку».

Таким чином, пункт 10.4 договору №1351 від 21.05.2007р. слід викласти в наступній редакції: «У разі відмови наймодавця від договору, договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. При незгоді наймача спір між сторонами вирішується в судовому порядку».

Слід зазначити, що заперечення відповідача щодо викладення спірних пунктів договорів в редакції позивача зводяться переважним чином до того, що після внесення таких змін договори не будуть відповідати типовому договору оренди в частині істотних умов, відповідно до п.2 ст.10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Колегія суддів вважає вказані твердження відповідача необґрунтованими, з наступних підстав.

Закон України «Про оренду державного та комунального майна», на який посилається відповідач, покликаний забезпечити підвищення ефективності використання державного та комунального майна шляхом передачі його в оренду фізичним та юридичним особам. Згідно зі ст.2 цього ж Закону, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. В той же час, спірні правовідносини сторін ґрунтуються не на договорах оренди комунального майна, а на договорах безоплатного безстрокового користування комунальним майном міської територіальної громади, у зв’язку з чим відповідачем безпідставно ототожнюються два різних види договорів.

Статтею 179 ГК України передбачено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, при укладенні спірних договорів сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договорів, що не суперечать законодавству.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Разом з тим, в порушення ст.84 ГПК України резолютивна частина оскаржуваного судового рішення щодо вирішення спору по суті не відповідає тим позовним вимогам, які висував позивач, з урахуванням зроблених уточнень в ході розгляду справи. Так, остаточно позивачем були сформульовані позовні вимоги про спонукання відповідача укласти договори безоплатного безстрокового користування комунальним майном міської територіальної громади №1349 від 21.05.2007р., №1350 від 21.05.2007р., №1351 від 21.05.2007р. в редакції, запропонованої позивачем. В той же час, місцевим господарським судом в резолютивній частині рішення визнано укладеними між сторонами вищевказані договори, що не відповідає заявленим позовним вимогам. При цьому, судом не враховано, що визнання договору укладеним є лише елементом оцінки фактичних обставин справи, і про визнання договору укладеним може зазначатися виключно у мотивувальній частині рішення як про обставину справи, встановлену господарським судом (п.3 ч.1 ст.84 ГПК України). Крім того, частково задовольнивши позовні вимоги, судом в резолютивній частині рішення не було зазначено про відмову в позові щодо іншої частини позовних вимог (п.4 ч.1 ст.84 ГПК України).

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне привести резолютивну частину рішення у відповідності із заявленими позовними вимогами, із урахуванням їх часткового задоволення з підстав, що наведені вище.

З огляду на викладене, у зв’язку з порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права, що призвело до прийняття неправильного рішення, колегія суддів знаходить підстави для зміни оскаржуваного рішення.

Апеляційну скаргу Управління комунальної власності Херсонської міської ради слід залишити без задоволення, оскільки її доводи ніяким чином не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України,  Запорізький апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління комунальної власності Херсонської міської ради, м. Херсон залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Херсонської області від 26.09.2007р. у справі №10/265-ПД-07 змінити.

3. Зобов’язати Управління комунальної власності Херсонської міської ради, м. Херсон укласти з Херсонською міською організацією інвалідів і ветеранів війни «Союз організацій інвалідів України», м. Херсон договір безоплатного безстрокового користування комунальним майном міської територіальної громади №1349 від 21.05.2007р.

Пункт 2.3 договору №1349 від 21.05.2007р. викласти в наступній редакції:

«Передача майна в користування іншим фізичним та юридичним особам забороняється, крім госпрозрахункових підприємств, створених користувачем, які мають статус юридичної особи для виконання статутних завдань».

Пункт 4.3 договору №1349 від 21.05.2007р. викласти в наступній редакції:

«Виконувати ремонтні роботи відповідно до архітектурного паспорта та затвердженого кошторису».

Пункт 10.2 договору №1349 від 21.05.2007р. викласти в наступній редакції:

«У разі припинення дії договору, поліпшення майна, здійсненого наймачем за рахунок власних коштів і з дозволу наймодавця, які неможливо відокремити без заподіяння йому шкоди, компенсуються власником наймачу».

Пункт 10.3 договору №1349 від 21.05.2007р. викласти в наступній редакції:

«Договір може бути розірвано за згодою сторін. На вимогу наймодавця договір безоплатного безстрокового користування комунальним майном міської територіальної громади може бути достроково розірваний з підстав:

- наймач використовує об’єкт найму не за призначенням;

- наймач не приступив до проведення ремонту в строки, встановлені договором безоплатного безстрокового користування комунальним майном міської територіальної громади.

Одностороннє розірвання договору не допускається. За ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано за рішенням господарського суду».

Пункт 10.4 договору №1349 від 21.05.2007р. викласти в наступній редакції:

«У разі відмови наймодавця від договору, договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. При незгоді наймача спір між сторонами вирішується в судовому порядку».

4. Зобов’язати Управління комунальної власності Херсонської міської ради, м. Херсон укласти з Херсонською міською організацією інвалідів і ветеранів війни «Союз організацій інвалідів України», м. Херсон договір безоплатного безстрокового користування комунальним майном міської територіальної громади №1350 від 21.05.2007р.

Пункт 1 договору №1350 від 21.05.2007р. викласти в наступній редакції:

«Наймодавець передає, а наймач приймає в безоплатне безстрокове користування нежилі приміщення будинку №22 по вул. Толстого, що знаходиться на балансі управління житлового господарства для розміщення магазину».

Пункт 2.3 договору №1350 від 21.05.2007р. викласти в наступній редакції:

«Передача майна в користування іншим фізичним та юридичним особам забороняється, крім госпрозрахункових підприємств, створених користувачем, які мають статус юридичної особи для виконання статутних завдань».

Пункт 10.2 договору №1350 від 21.05.2007р. викласти в наступній редакції:

«У разі припинення дії договору, поліпшення майна, здійсненого наймачем за рахунок власних коштів і з дозволу наймодавця, які неможливо відокремити без заподіяння йому шкоди, компенсуються власником наймачу».

Пункт 10.3 договору №1350 від 21.05.2007р. викласти в наступній редакції:

«Договір може бути розірвано за згодою сторін. На вимогу наймодавця договір безоплатного безстрокового користування комунальним майном міської територіальної громади може бути достроково розірваний з підстав:

- наймач використовує об’єкт найму не за призначенням;

- наймач не приступив до проведення ремонту в строки, встановлені договором безоплатного безстрокового користування комунальним майном міської територіальної громади.

Одностороннє розірвання договору не допускається. За ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано за рішенням господарського суду».

Пункт 10.4 договору №1350 від 21.05.2007р. викласти в наступній редакції:

«У разі відмови наймодавця від договору, договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. При незгоді наймача спір між сторонами вирішується в судовому порядку».

5. Зобов’язати Управління комунальної власності Херсонської міської ради, м. Херсон укласти з Херсонською міською організацією інвалідів і ветеранів війни «Союз організацій інвалідів України», м. Херсон договір безоплатного безстрокового користування комунальним майном міської територіальної громади №1351 від 21.05.2007р.

Пункт 1 договору №1351 від 21.05.2007р. викласти в наступній редакції:

«Наймодавець передає, а наймач приймає в безоплатне безстрокове користування нежилі приміщення будинку №23 по вул. Паровозній, загальною площею 290,80 кв.м, що знаходиться на балансі управління житлового господарства. Для розміщення автомайстерні та столярної майстерні по обслуговуванню інвалідів і ветеранів війни, згідно з рішенням Херсонської міської ради від 28.02.2007р. №294».

Пункт 2.3 договору №1351 від 21.05.2007р. викласти в наступній редакції:

«Передача майна в користування іншим фізичним та юридичним особам забороняється, крім госпрозрахункових підприємств, створених користувачем, які мають статус юридичної особи для виконання статутних завдань».

Пункт 10.2 договору №1351 від 21.05.2007р. викласти в наступній редакції:

«У разі припинення дії договору, поліпшення майна, здійсненого наймачем за рахунок власних коштів і з дозволу наймодавця, які неможливо відокремити без заподіяння йому шкоди, компенсуються власником наймачу».

Пункт 10.3 договору №1351 від 21.05.2007р. викласти в наступній редакції:

«Договір може бути розірвано за згодою сторін. На вимогу наймодавця договір безоплатного безстрокового користування комунальним майном міської територіальної громади може бути достроково розірваний з підстав:

- наймач використовує об’єкт найму не за призначенням;

- наймач не приступив до проведення ремонту в строки, встановлені договором безоплатного безстрокового користування комунальним майном міської територіальної громади.

Одностороннє розірвання договору не допускається. За ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано за рішенням господарського суду».

Пункт 10.4 договору №1351 від 21.05.2007р. викласти в наступній редакції:

«У разі відмови наймодавця від договору, договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. При незгоді наймача спір між сторонами вирішується в судовому порядку».

В іншій частині позову відмовити.

Головуючий суддя Мірошниченко М.В.

судді  Мірошниченко М.В.

Коробка Н.Д.  Хуторной В.М.