ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.12.2007
Справа  № 9/190

За позовом
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, смт. Міжгір”я

до відповідача
Воловецького районного відділу Управління міністерства внутрішніх справ України
в Закарпатській області, смт. Воловець

про  стягнення
111 020,13 грн.

Суддя Г.Й. Бобрик

Представники:

від позивача
: ОСОБА_1 - приватний підприємець

ОСОБА_2- представник
по дов. від 27.11.2006 р. № 36

від відповідача:
Ціник С.Ю. - заступник начальника, посвідчення серії № 017545 від 14.08.2007 р.

СУТЬ  СПОРУ: Фізична
особа -підприємець ОСОБА_1, смт. Міжгір”я заявив позов до Воловецького
районного відділу Управління міністерства внутрішніх справ України в
Закарпатській області, смт. Воловець про стягнення 111 020,13 грн., з них 14
612,05 грн. основного боргу, 93 005,69 грн. процентів за користування товарним
кредитом, 2 630,16 грн. інфляційних збитків та 772,23 грн. три відсотки річних
від простроченої суми.

Позивач поданою суду, в порядку ст.
22 ГПК України, заявою уточнив позовні вимоги та просить суд стягнути з
відповідача 14 612,05 грн. основного боргу та 78 387,95 грн. процентів за
користування товарним кредитом, що і є предметом спору.

Представникам сторін роз'яснено права
та обов'язки,  передбачені ст.ст. 20, 22
ГПК України.

Представники позивача, присутні у
засіданні суду по розгляду справи, вважають вимоги законними та обґрунтованими.

Присутній у засіданні суду представник
відповідача, позовні вимоги визнав частково у сумі 14 612,05 грн. стягнення
основного боргу. Письмового відзиву з мотивами повного або часткового відхилення
вимог позивача з посиланням на законодавство, а також доказів, що обгрунтовують
відхилення позовної вимоги суду не подав.

За таких обставин, справа
розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши
пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Сторони у справі, позивач -Фізична
особа -підприємець ОСОБА_1 та відповідач - Воловецький районний відділ
Управління міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, 02
січня 2005 року уклали договір про поставку нафтопродуктів.

За умовами даного договору позивач
(постачальник) зобов"язався здійснювати заправку нафтопродуктами в автотранспорт
відповідача (споживача), згідно з відомостями, на автозаправочній станції, а
відповідач - приймати та оплачувати вартість нафтопродуктів на умовах і на
протязі дії даного договору. Ціни на нафтородукти і загальна вартість
визначаються сторонами у товарно - транспортних накладних (п.1 договору).

На виконання умов договору позивач
поставив відповідачеві згідно довіреностей відповідача серії ЯИК № 769020 від
31 серпня 2005 р. та серії ЯИК № 769011 від 31 березня 2005 р.  по накладних № 12 від 31.01.05 р., № 33 від
28.02.05 р., № 47 від 31.03.05 р., № 75 від 18.04.05 р., № 102 від 31.05.05
р.,  від 30.06.05 р., від 31.07.05 р., №
152 від 31.08.05 р., нафтопродукти в кількості та асортименті, зазначених у
накладних. Всього відповідачем отримано від позивача нафтопродуктів на загальну
суму 14612,05 грн.

Відповідач за умовами п. 3.1
договору від 02.01.2005 р. зобов”язався здійснювати розрахунок за отримані
нафтопродукти в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на
розрахунковий рахунок позивача не пізніше 5 днів з моменту придбання.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов"язання має виконуватися належним чином, відповідно
до умов договору та вимог цього Кодексу.

Однак, відповідач в порушення умов
договору та  ч. 1 ст. 193 ГК України
грошове зобов”язання по оплаті придбаних нафтопродуктів не виконав.

Вартість придбаних та неоплачених
відповідачем нафтопродуктів складає борг
в сумі 14612,05 грн., який станом на день розгляду справи, відповідачем
не сплачений.

Сума 14612,05 грн. боргу визнана
відповідачем в актах звірки взаємних розрахунків, підписаних та скріплених
печатками сторін та представником відповідача в судовому засіданні.

Окрім стягнення з відповідача суми
основного боргу, позивач за несвоєчасну оплату відповідачем отриманих
нафтопродуктів  на підставі п. 3.4
Договору від 02.01.2005 р., заявив вимогу про стягнення процентів за
користування товарним кредитом від вартості поставленого товару за кожен день
прострочення оплати до моменту надходження грошових коштів на банківський
рахунок позивача.

Згідно розрахунку позивача та заяви
про уточнення розміру позовних вимог від 05.12.2007 р., сума процентів за
користування товарним кредом   складає 78
387,95 грн. від суми боргу за період прострочення з 06.09.2005 р. по 11 червня
2007 р.

Розрахунки суми процентів за
користування товарним кредом судом перевірені та визнані обгрунтованими.

Таким чином, вимоги позивача в  сумі 14 612,05 грн. основного боргу та 78
387,95 грн. процентів за користування товарним кредитом, позивачем доведені та
обгрунтовані матеріалами справи, відповідачем не спростовані, стягуються з
останнього в примусовому порядку.

Керуючись ч. 6 ст. 265, ст.ст. 509,
526, п. 5 ст. 694 Цивільного кодексу України, ч.1 ст. 175, ч. 1 ст. 193, п. 3
ст. 198 Господарського кодексу україни, ст.ст. 22, 33, 34, 44 - 49, ст.ст.
82-85 Господарського процесуального кодексу України ,-

СУД
ВИРІШИВ :

1. Позов задоволити.

2.Стягнути з Воловецького районного
відділу Управління міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській
області, смт. Воловець Воловецького району, вул. Карпатська, 53 (код 08672383)
на користь  Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (р/р НОМЕР_1, код НОМЕР_2) суму 93 000 грн. (з них 14 612,05
грн. основного боргу та 78 387,95 грн. процентів за користування товарним
кредом) та 1228,20 грн. відшкодування судових витрат.

Видати наказ.

Суддя
Г.Й. Бобрик

Вступна
та резолютивна частина рішення оголошена 05.12.2007 р.