ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.08.07 р.                                                                               Справа № 10/187

Господарський суд Донецької області у складі:        головуючого судді -  Приходько І.В.;

при секретарі судового засідання – Черняк Л. А.;

за участю представники сторін:

від позивача  - Бойко Н.І. - довіреність;

від відповідача – не з’явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні суду справу

за позовом закритого акціонерного товариства „Макіївський металургійний завод”                  м. Макіївка

до відповідача – товариства з обмеженою відповідальністю „СоюзПромінвестДонбас”          м. Донецьк,

про стягнення 31 009,41 грн., -

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду звернувся позивач,  Закрите акціонерне товариство „Макіївський металургійний завод” м. Макіївка, з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „СоюзПромінвестДонбас” м. Донецьк, про витрати по сплаті транспортування вугілля в сумі 31 009,41грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір №818/06 від 26.04.2006р.; Специфікації №3 від 06.07.2006р., №4 від 17.07.2006р., №5 серпня 2006р., №6 від жовтня 2006р.; накладні №48587176, №48587200, №48572201, №48587177, №48587166, №48587677, №48587410; факсиміле відповідача, квитанції при приймання вантажу, відомості плати за користування вагонами, звіти експедитора,  претензії з доказами направлення відповідачу, розрахунок заборгованості, порушення відповідачем зобов’язань.

Відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, строк розгляду справи було продовжено.

Відповідач у судове засідання не з’явився, відзив не надав, поважних причин нез’явлення не сповістив, хоча був належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення № 7087353.

Ухвали  про  відкладення  слухання  справи  надсилались  відповідачу  за  двома  адресами:м.Донецьк, б.Хмельницького 79/71  та м.Донецьк, вул..Умова, 1.

Дослідив  матеріали  справи,  суд вважає  надані  позивачем   документи  достатніми для розгляду спору по суті та, відповідно до положень  ст. 75  Господарського процесуального кодексу України,  позов розглянуто за наявними у справі матеріалами  за  відсутності  відповідача.

Розглянув  матеріали  справи,  додатково  представлені  позивачем документи,  заслухав його пояснення,  оцінив  докази за своїм внутрішнім переконанням, суд  приходить  до  висновку,  що  позов підлягає задоволенню з  наступних  підстав.

Відповідно до ст.11  Цивільного  кодексу  України підставами  виникнення  цивільних  прав  та обов’язків  є зокрема  договори  та  інші  правочини.

Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір №818/06 від 26.04.2006р., згідно якого постачальник (відповідач) зобов’язався поставити вугілля – антрацит горіх концентрат АО, розмір кусків 25-50мм, а покупець (позивач) прийняти та оплатити продукцію на умовах і строки, що передбачені умовами договору. (п.1.1 договору).

Відповідно  до  пунктів 10.3 договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2006р.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

Дослідивши правочин, з якого виникли права та обов’язки сторін, суд прийшов до висновку, що за своєю правовою природою та змістом це договір поставки, правовідносини за яким регулюються положеннями статей 655-697, 712 Цивільного кодексу України.

Згідно п.2.1 договору кількість і строки уточнюються щомісячно з урахуванням місячного графіка у трок не пізніше 25 днів до початку відповідного періоду поставки і вказуються у Специфікаціях, які підписуються не частіш ніж раз на місяць.

Відповідно до Специфікацій №3 від 06.07.2006р. сторони домовились про поставку у червні-липні 2006р. вугілля марки „АО” у кількості 1000мт на загальну суму 430 008грн. з ПДВ з оплатою по факту поставки протягом 10-и банківських днів після виставлення рахунку.

Специфікацією №4 від 17.07.2006р. сторони  домовились про поставку у липні-серпні 2006р. вугілля марки „АО” у кількості 1500мт на загальну суму 645 012грн. з ПДВ з оплатою по факту поставки протягом 10-и банківських днів після виставлення рахунку.

Згідно Специфікації №5 від серпня 2006р., сторони  домовились про поставку у серпні-вересні 2006р. вугілля марки „АО” у кількості 1500мт на загальну суму 645 012грн. з ПДВ з оплатою по факту поставки протягом 10-и банківських днів після виставлення рахунку.

Відповідно до Специфікації №6 від жовтня 2006р. до договору, сторони домовились про поставку у жовтні 2006р. вугілля марки „АО” у кількості 1000мт на загальну суму 418 008грн. з ПДВ з оплатою по факту поставки протягом 20-и банківських днів після виставлення рахунку.

Згідно вказаних Специфікацій, товар, що поставляється, повинен відповідати наступним якісним показникам: фракція 25-50мм, зола – до 10%, волога – 5,5%, сірка – 1,8%, летучі – 3%; масова доля кусків розміром менш нижчого і більш верхнього меж не повинна бути більш 12%.

Специфікації підписані сторонами та скріплені печатками.

Як свідчать надані позивачем копії накладних (а.с. 26, 28, 29, 54, 69, 103), на виконання умов договору відповідачем було здійснено поставку вугільного концентрату  вагою 483тн зі ст. Сніжне Донецької залізниці на ст. Ясинувата Донецької залізниці.

Приймаючи  рішення,  суд  враховує  наступне.

Згідно з п. 2.2. договору, якість товару, що поставляється, повинна відповідати ДЕСТам, ТУ та підтверджуватися відповідними сертифікатами якості. Відповідно до          п. 2.3 договору, допустимі відхилення показників якості товару від норм, що визначені ДЕСТами, ТУ і ДСТУ, встановлюються за згодою сторін, про що вказується у Специфікації.

Як убачається зі Специфікацій до договору, товар, що поставляється, повинен відповідати наступним якісним показникам: фракція 25-50мм, зола – до 10%, волога – 5,5%, сірка – 1,8%, летучі – 3%; масова доля кусків розміром менш нижчого і більш верхнього меж не повинна бути більш 12%.

Відповідно до ч. 1 ст. 673 Цивільного кодексу України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Як  визначено  положеннями  ст.193  Господарського  кодексу  України,  суб’єкти  господарювання  повинні  виконувати  господарські  зобов’язання  належним  чином  відповідно до  умов  укладеного  договору.

Аналогічні положення містить ст.526  Цивільного  кодексу  України.

Пунктом 6.1 договору сторони домовились, що прийомка товару за якістю здійснюється у відповідності до вимог Інструкції про порядок прийомки продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання, затвердженої постановою Держарбітражу від 25.04.1966р. №П-7.

З метою перевірки якості вугілля, що надійшов, та визначення його марочного складу, представниками позивача було відібрано проби та здійснено аналіз якості вугілля, про що складені акти приймання продукції за якістю, копії яких наявні у матеріалах справи (а.с. 27, 30, 55, 70, 89, 104).

Вказані акти були складені у присутності представників постачальника (відповідача) Писаренко А. Л., що діяла на підставі довіреності б/н від 30.03.2006р. (а.с.25) та Свистунова О. І., що діяв на підстав довіреності б/н від 04.08.2006р. Акти підписані представниками сторін без будь-яких зауважень.

З вказаних актів убачається, що ситовим аналізом встановлено невідповідність поставленого товару - антрацит марки АО, умовам договору і вимогам ДЕСТ  по фракційному складу, де оговорено наявність фракції 0-25мм і +50мм де масова доля кусків розміром менш нижчого і більш верхнього меж не повинна бути більш 12%.  В той час, як аналізом встановлено фракції 0-25мм – 25,1%, +50мм – 32,4%. З висновку комісії вбачається, що поставлений антрацит не може використовуватись в доменному виробництві.

Отже, суд приходить до висновку, що всупереч умовами договору та приписам вищевказаних норм, відповідачем було поставлено вугілля неналежної якості: виявлені недоліки не можна усунути з технічних умов; невідповідність показників якості  вугілля тій, що встановлена у договорі, унеможливлює його використання за призначенням.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України, у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Відповідно до п. 4.4 договору, у разі невідповідності якості поставленого товару діючим ДЕСТам, ТУ, ДСТУ, сертифікату якості, постачальник відшкодовує покупцю витрати, понесені покупцем у зв’язку з простоєм рухомого залізничного составу за весь період врегулювання спору, а також витрати, що пов’язані з переадресацією вагонів.

З огляду на зазначене, відповідач звернувся до позивача з факсиміле (а.с. 31, 56, 71, 91, 105), в яких повідомив про помилкове направлення вугільної продукції  за накладними  №48587176, №48587200, №48572201, №48587177, №48587166, №48587677, №48587410, та просив переадресувати вагони до ст. Соф”їно-Бродська Донецької  залізниці. Оплату за користування вагонами, залізничного тарифу та додаткових зборів гарантував.

П. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно п. 1. ст. 626  Цивільного  кодексу  України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Положеннями ст. 207 Цивільного  кодексу  України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.  Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Як встановлено судом з наданих позивачем документів (рахунки-фактури,  факсиміле відповідача), сторони домовились про здійснення позивачем послуг по забезпеченню транспортування 7-ми вагонів з вугіллям марки антрацит АО у кількості 483тн де відповідач, у свою чергу, зобов’язався відшкодувати витрати на транспортування вугілля, залізничний тариф.

Отже, суд приходить до висновку, що між сторонами було вчинено письмовий  правочин, оскільки матеріали справи свідчать про здійснення сторонами дій (волевиявлення), які направлені  до настання  відповідних правових наслідків: обов’язок позивача забезпечити транспортування вугілля, а відповідача – відшкодувати витрати на транспортування.

Наразі суд прийшов до висновку про факт здійснення позивачем транспортування 7-ми вагонів з вугіллям марки антрацит АО у кількості 483тн, про що відповідачу було виставлено рахунки-фактури (а.с.132-136) на суму 31 009,41грн. з ПДВ.

У підтвердження понесеної суми витрат позивачем було надано договір на транспортно-експедиторське обслуговування вантажів №2204/05 від 20.12.2005р. з додатками до нього (а.с.118-125), укладений між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю „Лемтранс”; квитанції при приймання вантажу, відомості плати за користування вагонами, звіти експедитора (а.с.32-52, 57-67, 72-87, 92-102,106-116).

У підтвердження оплати позивачем у повному обсязі  послуг ТОВ „Лемтранс” надано довідку останнього №964 від 15.06.2007р.

Сторонами строки та умови відшкодування витрат на транспортування товару визначені не були.

Позивачем до суду було надано вимоги-претензії до відповідача про сплату транспортних витрат з доказами надіслання на адресу відповідача – поштові квитанції (а.с.126-146)

Відповідно до положень п. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем не було сплачено витрати на транспортування вугілля в сумі 31 009,41грн. з ПДВ.

Як  визначено  положеннями  ст.193  Господарського  кодексу  України,  суб’єкти  господарювання  повинні  виконувати  господарські  зобов’язання  належним  чином  відповідно до  умов  укладеного  договору.

Аналогічні положення містить ст.526  Цивільного  кодексу  України.

Враховуючи викладене,  суд  приходить  до висновку,  що  позовні  вимоги  заявлені  позивачем в  частині  стягнення  витрат на транспортування вугілля в сумі 31 009,41грн.  з ПДВ обґрунтовані  і  підлягають  задоволенню.

Судові  витрати  підлягають  віднесенню  в порядку,  передбаченому  ст.49  Господарського  процесуального  кодексу  України.

На підставі статей 11, 202, 207, 526, 530, 625, 626, 673, 678  Цивільного  кодексу  України, ст. 193 Господарського  кодексу  України, керуючись статтями 22, 30, 33, 43, 44, 49, 75, 78, 82, 84, 85 Господарського  процесуального  кодексу  України,  господарський  суд, -

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позовні  вимоги  закритого акціонерного товариства „Макіївський металургійний завод” м. Макіївка,  заявлені до Товариства з обмеженою відповідальністю „СоюзПромінвестДонбас” м. Донецьк, про витрат по сплаті транспортування вугілля в сумі 31 009,41 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „СоюзПромінвестДонбас” (83005, м. Донецьк, пр. Б. Хмельницького, 79/71 (83008, м. Донецьк, вул. Умова, 1), ) на користь закритого акціонерного товариства „Макіївський металургійний завод” (86101, Донецька область, м. Макіївка, вул. Металургійна, 47, ) витрати по сплаті транспортування вугілля в сумі 31 009,41 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „СоюзПромінвестДонбас” (83005, м. Донецьк, пр. Б. Хмельницького, 79/71 (83008, м. Донецьк, вул. Умова, 1), ) на користь закритого акціонерного товариства „Макіївський металургійний завод” (86101, Донецька область, м. Макіївка, вул. Металургійна, 47, ) витрати по сплаті державного мита в сумі 310,09 грн. та витрати по сплаті послуг по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу в сумі 118грн

Суддя

Пом. с.: Давидовська Т.В.

Надруковано 3 прим.:

1 прим. – позивачу; 1 прим. – відповідачу;

1 прим. – у справу.