РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2007 р.
Справа № 4/170-3262

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Бурди Н.М.

Розглянув справу

за позовом Приватного підприємства "Гурман" вул. Г.Мазепи, 175, м. Івано-Франківськ.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСП "Агро-Союз" вул. Гріга, 1, м.Тернопіль.

про стягнення 11974грн. 53коп.

За участю представників сторін:

позивача: представник Маланюк О.Я., довіреність № б/н від 17.07.07р.

відповідача: представник Верещак Б.І.,  довіреність № 98 від 10.08.07р.

Суть справи:

В розпочатому судовому засіданні представникам сторін процесуальні права та обов’язки, передбачені ст.ст. 20, 22, 81-1  ГПК України, роз’яснено.

Приватне підприємство "Гурман" вул. Г.Мазепи, 175, м. Івано-Франківськ, звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСП "Агро-Союз" вул. Гріга, 1, м. Тернопіль, про стягнення 11974грн. 53коп., з яких: 11773грн. 26коп. заборгованості по орендній платі та 201грн. 27коп. пені.

ТОВ "ТСП "Агро-Союз" у відзиві на позовну заяву б/н від 08.08.2007р. та його повноважний представник в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись зокрема на те, що 29.05.2007р. відповідач припинив користування орендованим приміщенням, угоди про оренду приміщень з 01.06.2007р. по 21.06.2007р. з позивачем не укладав, відповідно відсутні будь-які правові підстави для заявлення позову про стягнення заборгованості з орендної плати за червень 2007р. та пені за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу, у відповідності до ст. 81-1 ГПК України, не здійснювалась за відсутності відповідного клопотання представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарським судом встановлено наступне:

- 31.12.2006р. між Приватним підприємством "Гурман" - (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТСП "Агро-Союз" (Орендар) був укладений договір оренди №1, відповідно до умов якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування  майно –приміщення під склад та офіс, загальною площею складу 769,40 кв.м. та офісу 89,85 кв.м., що знаходиться за адресою вул. Гетьмана Мазепи, 175, м. Івано-Франківськ для організації діяльності по забезпеченню громадян та організацій автозапчастинами, автошинами та акумуляторами, терміном дії з 31.12.2006р. до 31.05.2007р.

- як стверджує позивач ПП "Гурман" –відповідач у справі ТОВ "ТСП "Агро-Союз" після закінчення строку дії договору (31.05.2007р.) продовжував користуватися орендованими складськими та офісними приміщеннями на підставі усної домовленості та в порядку визначеному умовами попереднього договору.

- в підтвердження факту користування відповідачем орендованими приміщеннями позивач посилається на відеозаписи камер спостереження території складських та офісних приміщень та лист охоронного ТОВ «АРТЕ»№63/1 від 21.06.2007р.

Звернення Приватного підприємства "Гурман" до суду мотивоване тим, що Орендарем не сплачена орендна плата за користування зазначеними приміщеннями в період з 01.06.2007р. по 21.06.2007р.

Господарський суд, оцінивши подані сторонами докази в сукупності, прийшов до висновку, що в позові слід відмовити з огляду на таке:

Ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»№2269-XII від 10.04.1992р. із наступними змінами та доповненнями визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном,   необхідним   орендареві   для  здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до п. 1 ст. 793 ЦК України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі.

Обчислення строку договору найму починається з  моменту передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) та оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору (ч. 1 ст. 795 ЦК України).

Припиняється договір найму з моменту повернення наймачем предмета договору найму, який оформляється відповідним документом (актом) та підписується сторонами договору (ч. 1 ст. 795 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов’язання, що виникають з договору або з інших підстав, визначених ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, і в установлений строк.

Матеріали справи свідчать, що термін дії договору оренди №1 від 31.12.2006р., укладений між ПП "Гурман" та ТОВ "ТСП "Агро-Союз" закінчився 31 травня 2007р.

Як стверджує відповідач, відповідно до п. 2.3. Договору 29.05.2007р. він припинив користування орендованим приміщенням, надав позивачу для підписання два примірники акту здачі-приймання приміщень з оренди від 30.05.2007р. та намагався забрати з орендованого приміщення своє майно (розбірний павільйон);

- 21 червня 2007р. ТОВ "ТСП "Агро-Союз" повторно направило на адресу ПП "Гурман" для підписання Акт приймання-передачі приміщень з оренди та вимагало повернути належний йому розбірний павільйон;

- Акт здачі-приймання приміщень з оренди за договором оренди №1 від 31.12.2006р. директор ПП "Гурман" підписав, виправивши в односторонньому порядку без згоди ТОВ "ТСП "Агро-Союз" дату його складання з 30.05.2007р. на 21.06.2007р., чим порушив п.п. 4.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704.

Дане Положення встановлює порядок створення, прийняття, відображення у бухгалтерському обліку та зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємств, установ, організацій.

Акт здачі-приймання приміщень з оренди є первинним документом, що фіксує та підтверджує факт здачі-приймання приміщення з оренди.

Підпунктом 2.2. Положення визначено, що первинні  документи  повинні  бути  складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, то безпосередньо після  її  завершення.

Виправлення помилки у первинних документах повинно бути обумовлено надписом "виправлено" та підтверджено підписами осіб, що підписали цей документ, із зазначенням дати виправлення (п.п. 4.4. Положення), тобто будь-які виправлення у тексті документу повинні узгоджуватись із сторонами, що здійснили господарську операцію.

Тому твердження позивача про користування ТОВ "ТСП "Агро-Союз" складськими та офісними приміщеннями з 01.06.2007р. по 21.06.2007р. після закінчення дії договору оренди на підставі усної домовленості та на умовах, визначених у попередньому договорі не беруться судом до уваги, оскільки не підтверджені належними і допустимими доказами, суперечать вищезазначеним нормам чинного законодавства, що регулюють орендні відносини.

Ст. 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи те, що позивач не довів факту користування зазначеними приміщеннями у встановленому законом порядку, договір оренди на них між сторонами не укладався, тому в задоволенні вимог ПП "Гурман" про стягнення з ТОВ "ТСП "Агро-Союз" 11773грн. 26коп. заборгованості по орендній платі за користування офісними та складськими приміщеннями, що знаходяться за адресою вул. Гетьмана Мазепи, 175, м. Івано-Франківськ у період з 01.06.2007р. по 21.06.2007р. слід відмовити.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 201грн. 27коп. пені, то слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Пеня може бути встановлена лише за наявності грошового зобов’язання.

Як свідчать матеріали справи, договір оренди складських та офісних приміщеннями з 01.06.2007р. по 21.06.2007р. між ПП "Гурман" та ТОВ "ТСП "Агро-Союз" не укладався, а тому відповідач не має грошових зобов’язань перед позивачем, за прострочку яких може бути встановлена пеня.

З огляду на вищевикладене, у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача 201грн. 27коп. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань слід відмовити.

Державне мито та інші судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України та Декрету Кабінету Міністрів „Про державне мито”, з відповідача не стягуються.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.          В задоволенні позову відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня підписання рішення "28 " серпня 2007 року через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          Н.М. Бурда