ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2007 р.
Справа № 4/117.

За позовом         Державного комунального підприємства “Чернівціводоканал”

до відповідача   Відкрите акціонерне товариство “Денисівка”

про відшкодування збитків, заподіяних невиконанням договірних зобов’язань, внаслідок несплати вартості наданих послуг водопостачання та водовідведення –8104,09 грн.

Суддя                                             О. Г. Проскурняк

Представники:

Від позивача –Коватар А.В.

Від відповідача – Бурма С.В.

В засіданні приймали участь

СУТЬ СПОРУ: Державне комунальне підприємство “Чернівціводоканал” звернулося з позовом до Відкрите акціонерне товариство “Денисівка” про відшкодування збитків, заподіяних невиконанням договірних зобов’язань, внаслідок несплати вартості наданих послуг водопостачання та водовідведення у сумі 8104,09 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 30 січня 1998 року між ДКП  “Черніводоканал” та ВАТ “Денисівка” укладено договір № 480 на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації. Далі позивач стверджує, що відповідач неналежним чином виконував прийняті на себе зобов’язання, щодо оплати вартості отриманих послуг з водопостачання та водовідведення, у зв’язку з чим у відповідача утворилася заборгованість у сумі 5321,07 грн. станом на 1.05.2007 року. За прострочення виконання зобов’язання позивачем нараховано пеню у сумі 1187,94 грн., три відсотки річних у сумі 376,52 грн., інфляційні у сумі 1218,56 грн.

Відповідач у відзиві на позов вказує, що ВАТ “Денисівка” позов не визнає, оскільки в розрахунку суми основного боргу, який доданий до позову, не відображений факт оплати відповідачем суми 1946,07 грн. згідно з платіжним дорученням № 91 від 08.05.2007 року. Зазначена сума оплачена ВАТ “Денисівка” згідно рахунку позивача № 256 від 24.04.2007 року, сума якого зазначена в розрахунках позивача. На думку відповідача сума боргу 3375 грн. не підлягає оплаті та вважається погашеною у відповідності до частини 2 статті 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, що підтверджуються ухвалами господарського суду Чернівецької області по справі № 2/21/Б від 14.02.2002 року та 24.05.2002 року, згідно з якими щодо відповідача з 25.01.2002 року порушено провадження у справі про банкрутство, а 24.05.2002 року затверджено реєстр вимог кредиторів. Відповідач стверджує, що ДКП “Чернівціводоканал” будучи кредитором ВАТ “Денисівка” у сумі 3375 грн. станом на лютий 2002 року не звернувся у визначений строк  з вимогами у справі про банкрутство ВАТ “Денисівка”.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд  встановив:

30 січня 1998 року між ДКП  “Черніводоканал” та ВАТ “Денисівка” укладено договір № 480 на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації. Відповідно до умов договору, позивач зобов’язується забезпечувати питною водою та приймати стічні води, а відповідач своєчасно оплачувати надані послуги.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 25 січня 2002 року порушено провадження у справі № 2/21/б  про банкрутство ВАТ “Денисівка”.  Ухвалою суду від 14 лютого 2002 року введено процедуру санації боржника та зобов’язано керуючого санацією зробити повідомлення в офіційному друкованому органі про порушення справи про банкрутство та відкриття санації боржника. 19 лютого 2002 року було здійснено оголошення про банкрутство ВАТ “Денисівка”.

Як вбачається ДКП “Чернівціводоканал” у встановлені частиною 1 статті 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” не подав письмову заяву з вимогами до боржника. Так, згідно розрахунку заборгованість “ВАТ “Денисівка” перед ДКП “Чернівціводоканал” становила 3373,51 грн. станом на січень 2002 року.

Згідно частиною 2 статті 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Так, ухвалою господарського суду Чернівецької області від 24 травня 2002 року затверджено реєстр вимог кредиторів, відповідно до якого ДКП “Чернівціводоканал” не являється кредитором ДКП “Чернівціводоканал”.

За таких обставин, борг у сумі  3373,51 грн., який виник станом на січень 2002 року вважається погашеним згідно ухвали від 24 травня 2002 року.

Згідно банківської виписки, ВАТ “Денисівка” оплатила суму у розмірі 1946,07 грн. за водопостачання, тобто до подання позову до суду позивачем.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач безпідставно звернувся до суду з позовом щодо стягнення основного боргу, оскільки частина заборгованості у сумі 3373,51 грн. вважається погашеною, окрім того частина позовних вимог у сумі 1947,66 грн. оплачена відповідачем до подання позову до суду, згідно розрахунку станом на травень 2007 року.

Як вбачається з розрахунку позовних вимог у частині стягнення пені у сумі 1187,94 грн., трьох відсотків річних у сумі 376,52 грн., інфляційних у сумі 1218,56 грн., означені суми нараховувались на заборгованість яка була погашеною, як зазначалось вище.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку у задоволенні позову відмовити.

Керуючись статтями 4-2, 4-3, 43, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд —

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову, відмовити.

Суддя                                                       .