донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

27.11.2007 р.                                                                           справа №11/256

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Шевкової  Т.А.

суддів
Діброви  Г.І. , Стойка  О.В.

за участю представників сторін:

від позивача:
Крисько Я.І. за дов. від 13.08.2007р. № 816,

від відповідача:
Чумаков А.В. за дов. від 15.10.2007р. № 20-642,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Закритого акціонерного товариства «Донецьксталь»- металургійний завод»м.Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від
02.10.2007р.

у справі
№ 11/256 (суддя Чернота Л.Ф.)

за позовом
Державного підприємства «Придніпровська залізниця»м.Дніпропетровськ

до

Закритого акціонерного товариства «Донецьксталь»- металургійний завод»м.Донецьк

про
стягнення 12595грн. 00коп.

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємства «Придніпровська залізниця»м.Дніпропетровськ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Закритого акціонерного товариства «Донецьксталь»- металургійний завод»м.Донецьк про стягнення штрафу за неправильно зазначений у накладній код одержувача у сумі 12595грн. 00коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на ст. 122 Статуту залізниць України, та надав до позовної заяви копію накладної № 49239671, копію акту загальної форми № 3 від 17.03.2007р., копію телеграм №149 від 17.03.2007р., НР 707 від 19.03.2007р., копію договору № ПР.ДН-1/06-7822888/НЮ/1234 «Про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги», копію договору № ПР.ДН-1/05-6346854/НЮ/2088п «Про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги», копію листа вантажовідправника № 13/4-1089 від 17.03.2007р., копію витягу з тарифного керівництва, копію телеграми на підвищення коефіцієнтів.

Господарський суд Донецької області рішенням від 02.10.2007р. позовні вимоги ДП «Придніпровська залізниця»м.Дніпропетровськ до ЗАТ «Донецьксталь»- металургійний завод»м.Донецьк про стягнення 12595грн.00коп. задовольнив повністю, визнавши вимоги щодо стягнення з відповідача суми штрафу за неправильне зазначення у накладній коду одержувача вантажу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Закрите акціонерне товариство «Донецьксталь»- металургійний завод»м.Донецьк, не погоджуючись з рішенням господарського суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 02.10.2007р. у справі №11/256 скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Заявник апеляційної скарги вважає, що господарським судом рішення від 02.10.2007р. у справі №11/256 прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме: ст.122 Статуту залізниць України, п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000р.

Заявник скарги вважає, що господарський суд неправильно застосував відповідальність у вигляді штрафу за неправильно зазначений код одержувача вантажу, оскільки на його думку, відповідно до ст. 122 Статуту залізниць України, підставою для стягнення з вантажовідправника штрафу є неправильне зазначення і коду, і адреси одержувача. Так як відповідач неправильно зазначив лише код одержувача, а назва і адреса вантажоодержувача вказані ним правильно, то вважає, що немає підстав для стягнення з нього штрафу за неправильно зазначений код одержувача вантажу.

27.11.2007р. заявник скарги подав доповнення № 17/56 від 26.11.2007р. до апеляційної скарги, в якому, посилаючись на ст. 6 Статуту залізниць України зазначив, що Державне підприємство „Придніпровська залізниця” не є належним позивачем у справі, оскільки перевізником у спірному перевезенню, здійснюваному за накладною № 49239671, є Державне підприємство  „Донецька залізниця”.

Крім того, заявник скарги зазначив, що у відповідності до ст. 125 Статуту залізниць України після прибуття на станцію призначення вантажу всю відповідальність перед залізницею щодо цього перевезення несе одержувач.

Державне підприємство «Придніпровська залізниця»м.Дніпропетровськ вважає рішення господарського суду Донецької області від 02.10.2007р. у справі №11/256 законним, обґрунтованим, винесеним у відповідності до норм чинного законодавства, просить залишити його без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст.28-29 Закону України “Про судоустрій” та                   ст.101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ч.4 ст.9 Закону України “Про судоустрій в Україні”, статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України був здійснений запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст.6 Статуту залізниць України, накладна –основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов’язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником та залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Закрите акціонерне товариство «Донецьксталь»- металургійний завод»м.Донецькк за залізничною накладною №49239671 на станцію призначення Придніпровськ Придніпровської залізниці зі станції Донецьк Донецької залізниці відправило вагон №65308587 з вантажем –сталь сортова, на адресу ТОВ «Торговий дім «Содружество»м.Дніпропетровськ.

Відправником в накладній № 49239671 був вказаний код одержувача вантажу - 7482.

Станцією призначення Придніпровськ Придніпровської залізниці було виявлено, що в залізничній накладній № 49239671 був неправильно зазначений код одержувача вантажу 7482, тоді як правильний код одержувача вантажу –2888, в зв’язку з цим станцією Придніпровськ складено акт загальної форми № 3 від 17.03.2007р.

Те, що правильний код одержувача вантажу – “2888” вбачається із   договору № ПР.ДН-1/06-7822888/НЮ/1234 від 07.09.2006р. «Про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги», якій був наданий позивачем господарському суду (див. а.с. 13).

Статтею 34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Чинним законодавством, що регулює відносини за договором перевезення вантажу, встановлений перелік документів –доказів, які є підставою для покладення на перевізника відповідальності за втрату, псування, пошкодження або недостачу вантажу.

Згідно  з  п.2.1  Правил  оформлення  перевізних  документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000р., вантажовідправник при заповненні комплекту перевізних  документів  повинен  вказати  точне  й повне найменування установи, підприємства, організації, особи - одержувача вантажу, його цифровий код, поштову адресу та інші дані зазначені в даному пункті Правил.

Пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів, (затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000р. N 644, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000р. за N863/5084) встановлено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі статтею 122 Статуту. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Акт загальної форми №3 від 17.03.2007р., який засвідчив неправильність зазначення коду вантажоодержувача у залізничній накладній  № 49239671, згідно ст.129 Статуту залізниць України, є відповідним документом, що може бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, є таким, що складений у відповідності до вимог, пред’явлених до його складання Правилами складання актів, тому даний акт є певним засобом доказування.

Згідно до ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначений у накладній код одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно  із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно ст.118 Статуту залізниць України штраф підлягає стягненню у п’ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

Згідно ст.24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі неправильності, неточності відомостей зазначених ними в накладній. Відповідно накладної код вантажоодержувача у вагоні визначений відправником, про що зазначено в ній та засвідчено підписом відправника.

Господарський суд дійшов до правильного висновку про те, що позов про стягнення штрафу за неправильне зазначення у залізничній накладній  № 49239671 коду одержувача вантажу обґрунтований матеріалами справи та підлягає задоволенню у заявленій до стягнення сумі 12595грн. 00коп. за рахунок відповідача.

Доводи заявника скарги про те, що відповідальність перед залізницею після прибуття на станцію призначення вантажу повинен нести одержувач, ТОВ „Торговий дім „Содружество”, спростовуються вищевикладеним.

Доводи заявника скарги про те, що Державне підприємство „Придніпровська залізниця” не має права на звернення до господарського суду з позовною заявою про стягнення штрафу за неправильне зазначення коду одержувача в накладній, оскільки у відповідності до накладної № 49239671 воно не є учасником договору перевезення, не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки транспортне законодавство та Статут залізниць України не містять приписів про  те, якій залізниці належить право вимагати стягнення штрафу.

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 306 Господарського кодексу України суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Згідно ст.12 Закону  України  “Про  транспорт” підприємства  транспорту  мають  право  вимагати  від  пасажирів, відправників і одержувачів вантажів виконання вимог цього Закону, кодексів (статутів) окремих видів транспорту та інших нормативних актів України, що регулюють діяльність транспорту.

Відповідно до ст. 137 Статуту залізниць України позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів можуть бути подані відповідно до установленої підвідомчості чи підсудності до суду за місцем знаходження відповідача.

Доводи заявника скарги про те, що підставою для стягнення з вантажовідправника штрафу, згідно ст. 122 Статуту залізниць України, є неправильне зазначення і коду, і адреси одержувача в сукупності не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки цією статтею передбачена відповідальність у вигляді штрафу за неправильне зазначення у накладній як коду, так і адреси вантажоодержувача окремо.

Решта доводів відповідача у апеляційній скарзі щодо неправильного застосування господарським судом норм матеріального права, судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки вони по суті зводяться до оспорювання висновку суду стосовно доведеності обставин справи та намагань відповідача надати перевагу його доказам над іншими, що суперечить приписам ст.43 Господарського кодексу України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що господарським судом зроблено правильний висновок про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення штрафу за неправильно зазначений код вантажоодержувача, рішення господарського суду про задоволення позовних вимог відповідає матеріалам справи.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Донецької області від 02.10.2007р. у справі № 11/256  ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, підстав для його зміни або скасування не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита при зверненні з апеляційною скаргою покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Донецьксталь»- металургійний завод»м. Донецьк залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 02.10.2007р. у справі № 11/256 залишити без змін.

Головуючий          Т.А.  Шевкова

Судді:          Г.І.  Діброва

О.В.  Стойка

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС