СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02.10.07                                                                                 Справа № 8/467ад.

Суддя  господарського суду Луганської області Середа А.П., розглянувши матеріали справи за позовом

Державної інспекції з контролю за цінами в Луганській області, місто Луганськ,

до Комунального підприємства «Услуга», місто Золоте м. Первомайськ Луганської області,

про стягнення економічних санкцій  у сумі 5370 грн. 42 коп., -

при секретарі судових засідань Качановській О.А.;

в присутності представників сторін:

від позивача – Новосьолова О.С., - завідувач юридичним сектором, - довіреність №34-03/2059 від 01.08.07 року;

від відповідача –Солодкий Р.В. –старший юрист, - довіреність №б/н від 12.03.07 року, -

встановив:

суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача  на користь Державного бюджету економічних санкцій у сумі 5370,42 грн., застосованих щодо нього на підставі рішення Державної інспекції з контролю за цінами у Луганській області (далі –ДІКЦ, - позивач) №98 від 18.06.07 року.

Відповідно до ст. 111 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАСУ) попереднє судове засідання призначене та фактично відбулося 31.08.07 року за участю представників сторін.

Ухвалою суду від 31.08.07 року уточнено назву відповідача, оскільки останній заявив у своєму запереченні проти позову та у судовому засіданні про те, що позивачем здійснено перевірку Комунального підприємства «Послуга», в той час, як назвою відповідача є Комунальне підприємство «Услуга».

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про те, що Комунальне підприємство «Послуга», ідентифікаційний код 32082147, та Комунальне підприємство  «Услуга», ідентифікаційний код 32082147, - є однією і тією ж юридичною особою, яку правильно слід іменувати «Комунальне підприємство «Услуга»», що і відображено у всіх подальших процесуальних документах по цій справі.

На підставі ст. 150 КАСУ у судовому засіданні оголошено перерву з 18 вересня до 02 жовтня 2007 року –з метою надання сторонам можливості подати до суду додаткові докази.

У судовому засіданні, яке відбулося 02.10.07 року, представниками сторін заявлено клопотання про відмову від здійснення фіксації судового процесу технічними засобами, яке не суперечить вимогам ст.41 та п. 2-1 розділу УІІ «Прикінцеві та перехідні положення»КАСУ, а тому його задоволено судом.

Представник позивача позов підтримав.

Представник відповідача позов не визнав, про що також зазначив у запереченні на нього (вих. №б/н від 18.09.07 року), посилаючись на те, що позивачем перевірку було здійснено з порушенням чинного законодавства; крім того, рішення №98 від 18.06.07 року про застосування винесено щодо Комунального підприємства «Послуга», а не Комунального підприємства «Услуга».

Згідно твердженням представника відповідача, порушення чинного законодавства при проведенні перевірки полягає у тому, що посвідчення №04316 від 23.05.07 року на ім’я фахівця ДІКЦ  видано на право проведення перевірки в період з 28 травня по 01 червня 2006 року; фактично її проведено  в період з 29 травня по 06 червня 2007 року, - тобто за межами встановленого посвідченням терміну, однак докази продовження терміну перевірки  надано не було ні під час її проведення, ні у зв’язку з пред’явленням цього позову.

І.Заслухавши представника позивача, дослідивши обставини справи та додатково надані  матеріали,  суд  дійшов  наступного.

1.В період з 29 травня по 06 червня 2007 року  фахівцями Державної інспекції з контролю за цінами у Луганській області, на підставі посвідчення №04316 від 23.05.07 року, здійснено перевірку Комунального підприємства «Услуга»(далі - КП «Услуга», - відповідач), ідентифікаційний код 32082147, щодо додержання ним у своїй діяльності державної дисципліни цін при встановленні та застосуванні тарифів на послуги з утримання будинків, споруд і прибудинкової території за період з 01.08.05 року по 01.05.07 року.

За результатами перевірки складено одноіменний акт №04316 від 06.06.07 року, згідно якому встановлено факти порушення державної дисципліни цін: зроблено висновок про те, що:

1)при застосуванні тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для населення: в період з 01.01.06 року по 17.07.07 року при стягненні плати з населення підприємством завищено розмір тарифу на послуги за утримання будинків та прибудинкових територій, затвердженого рішенням  Золотівської міської ради від 21.11.06 року №142 «Про затвердження тарифів на послуги з утримання житлових будинків та прибудинкових територій, переліку робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту, врахованих у тарифах на утримання житлових будинків та прибудинкових територій»на 0,011 грн. за 1 кв. м загальної площі (застосовано тариф у розмірі 0,59 грн. за 1 кв. м, - замість обґрунтованого 0,579 грн. за 1 кв. м) за рахунок необгрунтованого нарахування та стягнення плати за послугу «Обслуговування димовентиляційних каналів»- при фактичному ненаданні цієї послуги.

Зазначені факти свідчать про порушення вимог п. 5 ч. 1 ст. 20, п. 6 ч. 2 ст. 21 Закону України від 24.06.004 року №1875-ІУ «Про житлово-комунальні послуги»; п. 2 Загальної частини постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.05 року №560 «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», що призвело до безпідставного отримання виручки у сумі 5370,42 грн.

Як вбачається з примірника акту, долученого до матеріалів справи, посадові особи відповідача з результатами перевірки не погодилися та відмовилися від його підписання.

На підставі цього акту ДІКЦ 18.06.07 року прийнято рішення №98 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, згідно якому за порушення вимог: пункту 1.5 ст. 20, п.2.6 ст. 21 Закону України від 24.06.04 року №1875-ІУ «Про житлово-комунальні послуги»; п. 2 Загальної частини постанови КМУ від 12.07.2005 року №560 «Про затвердження порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд», на підставі ст. 14 Закону України «Про ціни та ціноутворення»у КП «Услуга»підлягають вилученню на користь Державного бюджету:

виручка у сумі 1790,14 грн.;

штраф у сумі 3580,28 грн., -  а всього 5370,42 грн.

18.06.07 року це рішення, разом з претензією №98 (вих. №34-24/2292), спрямовано на адресу відповідача та отримано останнім 20.06.07 року.

Як вбачається з матеріалів справи, це рішення відповідачем не оскаржено та не оспорено.

З урахуванням викладеного, керуючись частиною 1 ст. 72 КАСУ, суд вважає доведеним те, що:

адміністративно-господарські (економічні) санкції позивачем до відповідача застосовано законно та обґрунтовано;

їх застосовано у термін, передбачений ст. 250 Господарського кодексу України (далі –ГКУ), - тобто протягом шести місяців з дня виявлення та не пізніше одного року з дня вчинення.

ІІ. Заслухавши представників сторін, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

1.Право  ДІКЦ у Луганській області на здійснення перевірок стану додержання суб’єктами підприємницької діяльності вимог законодавства у сфері цін та ціноутворення передбачено статтею 13 Закону України від 03.12.1990 року №507-ХІІ «Про ціни та ціноутворення»(далі –ЗУ №507-ХІІ) та п. 1  статті 11 Закону України від 04.12.1990 року №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” (далі –ЗУ №509-ХІІ).

Право на застосування штрафних санкцій щодо порушників ДІКЦ надано частиною 3 статті 13 та статтею 14 ЗУ №507-ХІІ, а також пунктом 11 статті 11 ЗУ №509-ХІІ.

Рішення про застосування до відповідача адміністративно-господарських (економічних) санкцій ДІКЦ прийнято у відповідності до вимог, викладених у частині 1 статті 14 ЗУ №507-ХІІ, де сказано, що вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін… підлягає вилученню в доход відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації. Крім того, в позабюджетні фонди місцевих Рад стягується штраф у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки. Вказані суми списуються з рахунків підприємств і організацій у банківських  установах за рішенням суду.

Право ДІКЦ на звернення до суду з позовом передбачено пунктом 11 ст. 11 ЗУ №509-ХІІ.

2.Відповідач не сплатив їх до державного бюджету, позовні вимоги не спростував.

3.Оцінюючи доводи відповідача щодо того, що фактично перевірку проведено за межами терміну, вказаного у посвідченні №04316 від 23.05.07 року, - з 28 травня по 01 червня 2007 року, суд не погоджується з ним, оскільки позивачем надано документальні докази щодо продовження її терміну до 06.06.07 року.

Приймаючи до уваги те, що матеріалами справи підтверджено наявність у відповідача несплачених адміністративно-господарських (економічних) санкцій, а також факт його ухилення від їх сплати до бюджету, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до  повного задоволення.

Відповідно до ч. 2.ст.94 КАС України суд не стягує з відповідача судові витрати.

На підставі викладеного,  ст.ст. 13, 14 Закону України  від 03.12.90 року №507-ХІІ «Про ціни та ціноутворення»; ст. 11 Закону України від 04.12.90 року №509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні», керуючись ст.ст.94, 158-163 та 167 КАС України,  суд

п о с т а н о в и в :

1.Позов задовольнити у повному обсязі.

2.Стягнути з Комунального підприємства «Услуга», ідентифікаційний код 32082147, яке знаходиться за адресою: місто Золоте, кв. Сонячний,3, кв. 2  Луганської області, - на користь Державного бюджету України, код виду платежу  21081100,  на р/р 0054, банк:  ГУ ДКУ у Луганській області, МФО 804013, одержувач: держбюджет міста Первомайська, код 24053509, - економічні санкції у сумі 5370 (п’ять тисяч триста сімдесят) грн. 42 коп.

Відповідно до частини 4 ст. 167 КАС України  за згодою представника позивача у судовому засіданні 02.10.2007 року оголошено тільки вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо такої заяви не буде подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення  постанови у повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу - з  дня  складення  в  повному обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову у повному обсязі складено та підписано 08.10.2007 року.

Суддя                                                                                                А.П.Середа