ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

04.10.2007
Справа №2-2/8393-2007

За позовом: ТОВ "Форнит", (99045, м. Севастополь, вул. Шостака,5)

доСЗАТ Агрофірма "Крим", (98433, АРК, Бахчисарайський район, с.Віліне, вул.. Леніна, 128).

про стягнення 23 893,59 грн.

Суддя Толпиго В.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача : не з’явився.

Від відповідача : не з’явився.

Суть спору: Позивач звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом до відповідача про стягнення 21772грн.75коп. заборгованості, пені у розмірі 420грн.84коп. та штрафу у розмірі 1700грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконує належним чином свої зобов’язання за договором купівлі-продажу ПЗМ  № 58 від 02.03.2007р., відповідно до якого він зобов’язався сплатити узгоджені партії ПЗМ протягом трьох банківських днів від дати отримання партії товару. Позивачем було відпущено відповідачу 4457 літрів дизельного палива та 2750 літрів бензину марки А-80, на загальну суму 21772грн.75коп., але відповідач не сплатив отримані ПЗМ, що і стало підставою для звернення позивача з позовом у суд.

Позивач у судовому засіданні, що відбулося 06.9.2007р., заявив клопотання про зменшення позовних вимог на 10 000грн, у зв’язку зі сплатою 11.7.2007р. відповідачем цієї суми.

Сторони явку представників у судове засідання не забезпечили, про день та час слухання справи повідомлені належним чином: рекомендованою кореспонденцією.

Про причини неявки суду не повідомлено.

Спір розглядається на наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд встановив:

Відповідно до ст. 655 ЦК України за  договором  купівлі-продажу  одна  сторона  (продавець) передає або зобов'язується  передати  майно  (товар)  у  власність другій стороні (покупцеві),  а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 662 ЦК України передбачає обов'язок продавця передати товар покупцеві визначений договором купівлі - продажу.

02.3.2007р. між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі – продажу №58, відповідно до п.п. 1.1,1.2.,1.5,1.6  якого, позивач зобов’язався передати у власність відповідачу, товар – ПЗМ  на умовах наведеного договору за ціною та кількістю вказаною в накладних, а відповідач зобов’язався прийняти та оплатити узгоджені партії ПЗМ протягом трьох банківських днів від дати отримання партії товару. Відповідно до п.п.2.1.3 Датою отримання відповідачем товару вважається дата оформлення накладних на конкретну партію ПЗМ.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає поняття зобов'язання та підстави його виникнення.  Зобов'язанням є  правовідношення,  в  якому  одна  сторона (боржник)   зобов'язана   вчинити   на   користь   другої  сторони (кредитора) певну дію (передати  майно,  виконати  роботу,  надати послугу,  сплатити  гроші  тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав,  встановлених статтею 11цього Кодексу.

Відповідно до ст.  526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  ЦК України,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до  звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, виконаним|виробленого,справленого| належним чином (ст. 599 ЦК України).

У виконання зобов'язань, узятих за вищенаведеним договором відповідачу було відпущено 4457 літрів дизельного палива та 2750 літрів бензину марки А-80, на загальну суму 21772грн.75коп., що підтверджується матеріалами справи у тому числі витратними накладними від 03.3.2007р. №РН-0000306, №РН-0000304, довіреністю ЯНА №439068 від 03.3.2007р.

Відповідно до п.1 ст. 692 ЦК України покупець  зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або  прийняття  товаророзпорядчих  документів   на   нього,   якщо договором  або  актами  цивільного  законодавства  не встановлений інший строк оплати товару.

Як вже було наведене, відповідно до п.2.1.3 договору, відповідач зобов’язався прийняти та оплатити узгоджені партії ПЗМ протягом трьох банківських днів від дати отримання партії товару.

У встановлений договором строк відповідач не розрахувався з позивачем у повному обсязі. На момент звернення позивача з позовом у суд заборгованість за ПЗМ склала 21772грн.75коп., що підтверджується матеріалами справи.

Однак, після направлення до суду даного позову, відповідач здійснив часткову оплату основного боргу у сумі 10000грн., що підтверджується матеріалами справи та визнається позивачем, у зв’язку із чим суд вважає, що у частині стягнення 10000грн. провадження у справі підлягає припиненню у в’язку із відсутністю предмету спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, на відповідачі лежить обов'язок доведення виконання зобов'язань, тоді як такі він до суду не надав.

Враховуючи вищенаведене, на момент розгляду справи заборгованість за поставлені ПЗМ складає 11772грн.75коп., у цей частині позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Окрім вимоги про стягнення основного боргу, заявлені вимоги про стягнення пені у розмірі 420грн.84коп. за період з 07.3.2007р. по 28.5.2007р. та штрафу у розмірі 1700грн.

Стаття 549 ЦК України визначє наступне: 1. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які   боржник   повинен  передати  кредиторові  у  разі  порушення боржником зобов'язання.

2. Штрафом є неустойка,  що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

3. Пенею  є  неустойка,  що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно  виконаного  грошового  зобов'язання  за  кожен   день прострочення виконання..

Угода по забезпеченню виконання зобов'язання здійснюється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

П.3.1 вищенаведеного договору сторони передбачили відповідальність відповідача у разі відсутності сплати за відвантажену партію ПЗМ протягом строку вказаного в п.п.2.1.3 договору, у вигляді пені яка складає подвійну облікову ставку ПЗМ  від вартості товару.

Суд вважає, що у частині стягнення пені у розмірі 420грн.84коп. за період з 07.3.2007р. по 28.5.2007р. позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги про стягнення штрафу у розмірі 1700грн., суд вважає за необхідне у цей частині у позові відмовити за наступними підставами:

Договором №58 від 02.3.2007р. встановлена відповідальність у вигляді  штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів прибутків громадян за однобічну відмову від виконання своїх обов’язків протягом строку дії договору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не довів суду відмову відповідача від виконання обов’язків за договором, а за порушення строків сплати судом з відповідач стягнена пеня.

Витрати по оплаті держмита, інформаційно-технічних послуг судового процесу із суми 22193грн.59коп.  відносяться на відповідача, тому, що 10000грн. відповідачем були сплачені після звернення позивача з позовом у суд, що підтверджується матеріалами справи.

Повний текст рішення оформлений та підписаний 08.10.2007р.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.49,75, п.1-1 ст.80, ст.ст.82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з СЗАТ Агрофірма "Крим", (98433, АРК, Бахчисарайський район, с.Віліне, вул.. Леніна, 128, , рахунки невідомі ) на користь ТОВ "Форнит", (99045, м. Севастополь, вул. Шостака,5, , рахунки невідомі) 11772грн.75коп. боргу, 420грн.84коп. пені, 221грн.93коп. держмита, 109грн.60коп. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

3. У частині стягнення 10000грн. провадження у справі припинити у зв’язку із відсутністю предмету спору.

4.У частині стягнення 1700грн. відмовити.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго В.І.