ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Справа №

«30 »  жовтня  2007 року                                                                   справа №  3/321

11 год. 00 хв.

За позовом Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності  м.Чернігів, вул.Музична, 1-а

до  Прилуцької центральної міської лікарні м.Прилуки, вул.Київська, 56

про стягнення 136,12 грн.

Суддя               В. М. Репех

За участю секретаря судового засідання   Карнабеда Т. А.

Представники сторін :

від позивача:  Шестак М. В. –головний спеціаліст-юрист юридичного відділу   виконавчої дирекції, довіреність № 5 від 07.06.2007р.

від відповідача:  не з”явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач заявив позов про стягнення 136,12 грн. заподіяної відповідачем шкоди.

Відповідач не використав наданого законом права на подання відзиву на позов та участь у судовому засіданні. Суд вважає, що дана обставина не перешкоджає розгляду справи, оскільки про час та місце розгляду справи він повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 657994, причини неявки суду не повідомив.

Суд, з’ясувавши обставини та докази по справі, встановив наступне:

Відповідно до ст.1 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” від 18 січня 2001 року N 2240-III загальнообов'язкове державне соціальне страхування у  зв'язку з  тимчасовою  втратою  працездатності  та витратами,  зумовленими народженням та  похованням,  передбачає  матеріальне  забезпечення громадян  у  зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової  втрати  працездатності  (включаючи  догляд  за  хворою дитиною,  дитиною-інвалідом,  хворим членом сім'ї),  вагітності та пологів,  догляду за  малолітньою  дитиною,  часткову  компенсацію витрат,  пов'язаних  із  народженням дитини,  смертю застрахованої особи або членів її сім'ї,  а також надання соціальних  послуг  за рахунок  бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності,  що формується  шляхом  сплати  страхових  внесків власником або уповноваженим ним органом,  громадянами,  а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 9 Закону N 2240-III визначено, що органом, який  здійснює керівництво та управління загальнообов’язковим державними соціальним страхуванням у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, провадить збір і акумуляцію страхових внесків, а також здійснює контроль за використанням цих коштів є Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі –Фонд), який належить до цільових позабюджетних страхових Фондів.

Згідно п.1 ст.35 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” від 18 січня 2001 року N 2240-III допомога    по   тимчасовій   непрацездатності   надається застрахованій  особі  у  формі  матеріального  забезпечення,   яке повністю  або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу).

Відповідно до п.1 ст.51 цього Закону підставою   для   призначення   допомоги   по   тимчасовій непрацездатності,   по   вагітності   та   пологах   є  виданий  у встановленому  порядку листок непрацездатності.

Листки непрацездатності видаються відповідно до „Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян”, затвердженої наказом МОЗ України N 455 від 13.11.2001 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 грудня 2001 р. за N 1005/6196.

Згідно плану перевірок лікувально-профілактичних закладів Чернігівської області у 2007 році працівниками відділу з питань експертизи тимчасової непрацездатності виконавчої дирекції обласного відділення Фонду проводилась перевірка Прилуцької центральної міської лікарні з питань стану експертизи тимчасової непрацездатності, обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам.

В ході проведення перевірки були встановлені факти необґрунтованої видачі листків непрацездатності, чим порушено вимоги вищезазначеної Інструкції.

Так, згідно п.1.7 Інструкції N 455 видача   та   продовження   документів,  що  засвідчують тимчасову непрацездатність,  здійснюються тільки після  особистого огляду  хворого  лікуючим  лікарем  (фельдшером),  про що робиться відповідний запис у медичній карті амбулаторного чи  стаціонарного хворого з обгрунтуванням тимчасової непрацездатності.

В медичній карті стаціонарного хворого відсутні обов”язкові записи обґрунтування тимчасової непрацездатності, а саме:

-  Осадчий В. І., 1948 року народження, технолог заводу „Білкозин”, лікувався в Прилуцькій ЦМЛ з 23.05.2006р. по 05.06.2006р., листок непрацездатності № 663084 виданий на весь період стаціонарного лікування, але за листом лікарських призначень ( форма № 003-4/о ) хворий отримав останнє лікування 01.06.2006р.  Видача листка тимчасової непрацездатності на період з 02.06.2006р. по 05.06.2006р. необґрунтована. За рахунок коштів Фонду по листку непрацездатності № 663084 за ці дні виплачено матеріальної допомоги в сумі 136,39 грн.

З довідкою про результати перевірки стану експертизи тимчасової непрацездатності, порядку оформлення, обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності в Прилуцькій центральній міській лікарні під розпис ознайомлений головний лікар Святенко П. М. Довідка підписана без заперечень.

На день розгляду справи завдана відповідачем Фонду шкода не відшкодована.

Згідно статті 8 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами,  зумовленими народженням та похованням” від 18 січня 2001 року N 2240-III спори, що   виникають   з   правовідносин   за  цим  Законом, вирішуються органами Фонду соціального  страхування  з  тимчасової втрати  працездатності  в  порядку,  встановленому  статутом Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності,  та  в судовому порядку.

При таких обставинах, позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись Законом України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами,  зумовленими народженням та похованням” від 18 січня 2001 року N 2240-III,   ст.ст.69, 70, 71, 72, 86, 158, 160-163, 167, 186, 254, 255, пунктом 6 розділу VII  Кодексу адміністративного судочинства України суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Прилуцької центральної міської лікарні ( м.Прилуки, вул.Київська, 56, р/р 3578 ГУДК Чернігівської області ) на користь Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ( м.Чернігів, вул.Музична, 1-А, р/р 0001 в ГУДК Чернігівської області )  заподіяну шкоду в розмірі 136,12 грн.

Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України  заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова  суду  першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку.

У  разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його  не  скасовано,  набирає  законної  сили   після   закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду,  яка набрала законної сили,  є обов'язковою для осіб,  які беруть  участь  у  справі,  для  їхніх правонаступників,  а також для всіх органів,  підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини,  які  були  встановлені постановою,  що набрала законної  сили,  в  одній  адміністративній   справі   не   можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Суддя                                                                                           В. М. Репех