ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"11" грудня 2007 р.
Справа № 22-1/270-06-7717

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

головуючого судді Пироговського В.Т.,

суддів Картере В.І., Жекова В.І.,

секретар судового засідання Буравльова О.М.,

за участю представників сторін в засіданні суду 06.11.2007р.:

від позивача Казновська І.Р.,

від відповідача не з'явилися,

за участю представників сторін в засіданні суду 04.12.2007р.:

від позивача Казновська І.Р., Максимець О.Б.,

від відповідача Бовра Д..Ю.,

за участю представників сторін в засіданні суду 11.12.2007р.:

від позивача Максимець О.Б.,

від відповідача Бовра Д.Ю.

розглянула апеляційну скаргу

ТОВ „Євротранссервіс”

на рішення господарського суду Одеської області

від 21.09.2007р.

у справі № 22-1/270-06-7717

за позовом Фірми „Гарант” у вигляді ТОВ

до ТОВ „Євротранссервіс”

про стягнення заборгованості в сумі 66 530,03 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 16.10.2007р., яка надіслана сторонам 17.10.2007р., прийнята до провадження та призначена до розгляду на 06.11.2007р. апеляційна скарга ТОВ „Євротранссервіс”.

За правилами ст.77 ГПК України в засіданні суду 06.11.2007р. розгляд справи відкладено на 04.12.2007р., в засіданні суду 04.12.2007р. оголошено перерву до 11.12.2007р.

Згідно із приписами ст.85 ГПК України у судовому засіданні 11.12.2007р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Фірма „Гарант” у вигляді ТОВ звернулась до господарського суду Одеської області із позовною заявою, вимоги якої зменшено клопотанням про стягнення з ТОВ „Євротранссервіс” 59 583,14 грн. заборгованості за договором на транспортно-експедиторське обслуговування та перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжміському та міжнародному сполученні, а також 10 000 грн. витрат на допомогу адвоката.

Рішенням місцевого господарського суду від 03.10.2006р. зі справи            № 1/270-06-7717 позов задоволено, стягнуто з ТОВ „Євротранссервіс” на користь Фірми „Гарант” у вигляді ТОВ 44 623,22 грн. заборгованості з врахуванням індексу інфляції за період прострочення, 77,29 грн. 3 % річних, 9366,24 грн. пені, 5516,4 грн. збитків, 10 000 грн. витрат, пов'язаних із оплатою послуг адвоката.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12.12.2006р. залишено без змін вказане вище рішення господарського суду першої інстанції щодо стягнення 44 779,5 грн. боргу, в іншій частині рішення скасовано, в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 14.03.2007р. скасовано постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12.12.2006р. у справі № 1/270-06-7717 в частині відмови в позові про стягнення  інфляційних в розмірі 117,57 грн., 3% річних в розмірі 77,29 грн., пені в розмірі 9366,24 грн., збитків в розмірі 5242 грн. та витрат, пов’язаних з оплатою послуг адвоката, в розмірі 10 000 грн., справу в цій частині направлено до господарського суду Одеської області на новий розгляд, в решті оскаржену постанову Одеського апеляційного господарського суду залишено без змін.

Постанова господарського суду касаційної інстанції вмотивована нез'ясуванням судами попередніх інстанцій питання відносно правильності визначення періоду прострочення платежу, невитребуванням доказів в підтвердження наявності збитків, неврахуванням факту відсутності в клопотанні про стягнення витрат на допомогу адвоката посилань на приписи ст.44 ГПК України, в зв'язку з чим таке клопотання могло бути заявлено в порядку стягнення збитків.

Ухвалою Верховного Суду України від 21.06.2007р. відмовлено у порушенні касаційного провадження з перегляду постанови ВГСУ від 14.03.2007р. у справі № 1/270-06-7717.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.04.2007р. дана справа прийнята до провадження із присвоєнням їй № 22-1/270-06-7717.

Під час нового розгляду справи Фірма „Гарант” у вигляді ТОВ збільшила позовні вимоги, виклавши їх в наступній редакції: стягнути з ТОВ „Євротранссервіс” неустойку в розмірі 44 727,55 грн., інфляційні нарахування —1206,83 грн., 3% річних —353,66 грн., збитки —20 242 грн.

Рішенням місцевого господарського суду від 21.09.2007р. (суддя Торчинська Л.О.) позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ „Євротранссервіс” на користь Фірми „Гарант” у вигляді ТОВ 38 176 грн. пені, 1206,83 грн. інфляційних нарахувань, 353,66 грн. 3% річних, 18 128,52 грн. збитків, 618,61 грн. судових витрат.

Судове рішення вмотивовано тим, що з огляду положення п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовні вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню частково за період з 27.01.2006р. по 31.05.2006р. та з 23.08.2006р. по 22.08.2007р. в розмірі 1% від суми боргу за кожний день прострочення;  інфляційні нарахування та 3% річних підлягають стягненню за весь період прострочення, виходячи з даних заявки на перевезення; позовні вимоги про стягнення збитків підлягають задоволенню частково, оскільки в частині витрат на подачу автомобіля для митного оформлення в розмірі 596,51 грн., на страхування TIR Carnet в сумі 56 грн., на невикористану візу для водія в сумі 813,61 грн., на купівлю двох акумуляторів у сумі 1662,4 грн., на оплату послуг адвокатського об'єднання в сумі 15 000 грн. є обґрунтованими та підтвердженими наданими доказами, в той час як в частині збитків у вигляді компенсованих Фірмою „Гарант” у вигляді ТОВ витрат водія в сумі 2113,48 грн. не підтверджені шляхом надання відповідних документів.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ТОВ „Євротранссервіс” звернулось до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду першої інстанції від 21.09.2007р. зі справи по даній справі скасувати, стягнути на користь позивача 749,82 грн. пені, 188,13 грн. інфляційних втрат, 115,09 грн. 3% річних, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, скаржник вказує, що господарським судом Одеської області не враховано той факт, що:

-          витрати на подачу автомобіля під завантаження, митне оформлення та розвантаження здійснені позивачем не з вини відповідача, а з вини Білгород-Дністровської митниці, яка безпідставно затримала вантаж, про що свідчить постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.09.2007р.;

-          витрати на візу водія та придбання двох акумуляторів не доведено шляхом представлення відповідних доказів;

-          витрати на оплату послуг адвоката не підлягають компенсації, оскільки всупереч приписів ч.3 ст.48 ГПК України та ст.2 Закону України “Про адвокатуру” представництво інтересів здійснював помічник адвоката, а не безпосередньо адвокат;

-          стягнення неустойки не можна вважати законним, т.я. вимоги в цій частині задоволено без урахування граничного розмірі пені, встановленого приписами ст.ст.3,4 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”. При цьому за правилами ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій в даному випадку припинилось через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в них докази, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зміни оскарженого судового рішення, виходячи з наступного:

16.01.2006р. між ТОВ „Євротранссервіс” (Замовник) та Фірма „Гарант” у вигляді ТОВ (Перевізник) укладено договір на транспортно-експедиторське обслуговування та перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжміському та міжнародному сполученнях (Договір), згідно умов якого  Перевізник зобов'язався приймати до перевезення вантажі з врахуванням наявності вільного автотранспорту та задовольняючої його ставки фрахту, а Замовник взяв на себе зобов’язання пред’являти до перевезення вантажі в об’ємах і на умовах визначених заявками, котрі являються невід’ємною частиною цього договору, перевезення здійснюються згідно міжнародних правил Інкотермс в редакції 2000р. (р.1 Договору). Замовник здійснює оплату вартості послуг Перевізника протягом 10 днів після виконання перевезення, у випадку несплати Замовником в обумовлені строки рахунків перевізника за фактично виконані перевезення Замовником сплачується штраф в розмірі 1% від несплаченої суми за кожний календарний день прострочення платежу (п.п.4.2,4.3 Договору). Замовник сплачує перевізнику штрафні суми за простій транспортних засобів у розмірі 150 EUR за кожну добу простою, включаючи суботні, недільні і святкові дні, штраф не стягується при простої автомобілю під навантаженням та митним оформленням протягом 48 годин (п.п.4.2,4.3 Договору). Замовник оплачує пов’язані з збільшення пробігу автомобілю у зв’язку з переадресуванням вантажу витрати з розрахунку 1 EUR за кожний необумовлений кілометр (п. 4.7 Договору).

Порушення Замовником умов Договору стало підставою для звернення Перевізником до господарського суду Одеської області із позовом про стягнення заборгованості, пені, 3% річних, інфляційних втрат та збитків. Вимоги стосовно стягнення основного боргу задоволені в повному обсязі під час первісного розгляду справи.

Під час нового розгляду справи господарським судом першої інстанції правомірно задоволено вимоги Фірми „Гарант” у вигляді ТОВ про стягнення з ТОВ „Євротранссервіс” 38 176 грн. пені, 1206,83 грн. інфляційних втрат, 353,66 грн. 3% річних.

Зазначений висновок господарського суду апеляційної інстанції ґрунтується на тому, що під час прийняття рішення правомірно застосовано скорочені строки позовної давності для стягнення пені згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, а також вірно розраховано, виходячи зі змісту заявок, якими уточнено умови Договору, період прострочення платежу.

Не приймаються до уваги доводи скаржника про незаконність нарахування неустойки, т.я. розмір пені обчислено із розрахунку  1% від несплаченої суми за кожний день прострочення, тобто без урахування граничного розмірі пені, встановленого приписами ст.ст.3,4 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”, оскільки такий висновок суперечить положенням ч.6 ст.231 ГК України, де передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. В даному випадку розмір пені встановлено Договором.

Вказівки ТОВ „Євротранссервіс” на правила ч.6 ст.232 ГК України не впливають на правильність наданого Фірмою „Гарант” у вигляді ТОВ розрахунку штрафних санкцій, виконаного з дотриманням зазначеної норми та з урахуванням закріпленої в п.4.3 Договору домовленості щодо стягнення пені за кожний день прострочення платежу.

Одеський апеляційний господарський суд відзначає ту обставину, що матеріалами справи підтверджено наявність збитків позивача на загальну суму 18 128,52 грн., зумовлених неправомірними діями відповідача, а саме витрат на подачу автомобіля для митного оформлення в розмірі 596,51 грн., на страхування TIR Carnet в сумі 56 грн., на невикористану візу для водія в сумі 813,61 грн., на купівлю двох акумуляторів у сумі 1662,4 грн., на оплату послуг адвокатського об'єднання в сумі 15 000 грн., та не доведено обґрунтованість збитків у сумі 2113,48 грн. у вигляді компенсованих Фірмою „Гарант” ТОВ витрат водія під час тримісячного простою.

Посилання скаржника на винні дії Білгород-Дністровської митниці, яка безпідставно затримала вантаж, що підтверджується постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.09.2007р. про скасування постанови про порушення кримінальної справи, не звільняють відповідача від цивільно-правової відповідальності, оскільки в матеріалах справи наявна копія нескасованої в установленому порядку постанови митного органу про порушення митних правил від 18.02.2006р. № 0037/50100/06, на підставі якої затримано вантаж, що перевозився позивачем.

Між тим, враховуючи ту обставину, що штрафні санкції в сумі 38 176 грн. повністю покривають розмір збитків, який дорівнює 18 128,52 грн., місцевий господарський суд помилково не застосував вимоги ч.1 ст.232 ГК України, відповідно до яких якщо за невиконання або неналежне виконання зобов'язання встановлено штрафні санкції, то збитки відшкодовуються в частині, не покритій цими санкціями.

Частиною 2 ст.232 ГК України визначено, що законом або договором можуть бути передбачені випадки, коли допускається стягнення тільки штрафних санкцій; збитки можуть бути стягнуті у повній сумі понад штрафні санкції; за вибором кредитора можуть бути стягнуті або збитки, або штрафні санкції.

Однак ані закон, ані Договір не містять названих в ч.2 ст.232 ГК України випадків, у т.ч. п.5.5 договору, в якому йдеться про вирішення неврегульованих угодою питань шляхом застосування Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (набрала чинності для України після підписання договору) та Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП, якими не передбачені вищезазначені обмеження щодо стягнення збитків.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог про стягнення збитків у повному обсязі слід відмовити, що не враховано господарським судом першої інстанції, в зв'язку з чим судове рішення підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.77,85,99,101-105 ГПК України, колегія суддів

Постановила:

Рішення господарського суду Одеської області від 21.09.2007р. зі справи № 22-1/270-06-7717 змінити.

В задоволенні позову в частині стягнення 20 242 грн. збитків відмовити.

Стягнути з ТОВ “Євротранссервіс” на користь Фірми “Гарант” у вигляді ТОВ 320,81 грн. судових витрат, у т.ч. за перегляд судового рішення в апеляційному порядку.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя

В.Т. Пироговський

Судді

В.І. Картере

В.І. Жеков

Повний текст постанови підписано 13.12.2007р.