КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2007                                                                                           № 3/266

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Смірнової  Л.Г.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Кива О.М. (довіреність № 11 від 16.04.2007 р.);

від відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінтай Текстиль"

на рішення Господарського суду м.Києва від 11.10.2007

у справі № 3/266

за позовом                               Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаськійобласті

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінтай Текстиль"

про                                                  розірвання договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Черкаській області звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Мінтай Текстиль” про розірвання договору купівлі-продажу об’єкта незавершеного будівництва державної форми власності – валяльно-повстяна фабрика, що знаходиться за адресою: 18000, м.Черкаси, вул.Зелінського, 18, від 11.06.2004 р.       № 7064 зі внесеними змінами до нього, що нотаріально посвідчені 28.07.2005 р. № 4523 та 18.08.2005 р. № 5249.

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.10.2007 р. у справі                    № 3/266 позов задоволено повністю, розірвано договір купівлі-продажу об’єкта незавершеного будівництва, стягнуто з відповідача в доход Державного бюджету України 85 грн. витрат по сплаті держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить вказане рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач обґрунтовує свою апеляційну скаргу тим, що судом першої інстанції неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи, та обставини справи не відповідають висновкам, викладеним в рішенні суду, що в свою чергу призвело до порушення норм матеріального права.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити рішення господарського суду міста Києва без змін, а скаргу – без задоволення.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судове засідання 04.12.2007 р. не з’явився. За клопотанням відповідача судове засідання по розгляду апеляційної скарги, призначене на 04.12.2007 р., відкладалось до 18.12.2007 р.

18.12.2007 р. до канцелярії Київського апеляційного господарського суду надійшло клопотання представника відповідача про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв’язку із тимчасовим відрядженням директора відповідача. Представник позивача не погоджується з клопотанням відповідача про відкладення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, оскільки за клопотанням відповідача розгляд апеляційної скарги вже відкладався.

Розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи суд вважає, що відсутність представника відповідача не є підставою для відкладення розгляду справи в розумінні ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, крім того за клопотанням відповідача розгляд апеляційної скарги вже відкладався.

До того ж в ухвалі про відкладення розгляду справи від 04.12.2007 р. зазначено, що нез’явлення представників сторін в засідання судової колегії не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши наявні матеріали справи, колегія суддів встановила наступне.

Спірний договір купівлі-продажу об’єкта незавершеного будівництва було укладено між позивачем та відповідачем 11.06.2004 р.

Відповідно до умов договору (п. 1.1.) продавець зобов'язався передати у власність покупця об'єкт незавершеного будівництва державної власності - валяльно-повстяна фабрика, що розташований за адресою 18000 м. Черкаси, вул. Зелінського, 18, на земельній ділянці площею 2,6 га (згідно рішення Черкаської міської ради від 08.02.1984 № 61), а покупець зобов'язався прийняти об'єкт і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі.

Згідно п.5.3.2. договору протягом року з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу покупець (відповідач) зобов’язався здійснити переоформлення права забудовника на об’єкт приватизації. Пунктом 1.1. договору від 28.07.2005 р. про внесення змін до договору купівлі-продажу внесено зміни до пункту 5.3.2. спірного договору та викладено його в наступній редакції «до 10 липня 2006 року покупець зобов'язаний надати продавцю затверджену та погоджену проектну документацію з переоформленим правом забудовника на об'єкт приватизації».

Пункт 1.2. договору від 28.07.2005 р. про внесення змін до договору купівлі-продажу встановлює, що до 10 серпня 2006 року покупець (відповідач) зобов'язаний надати продавцю (позивачу) календарний план генерального підрядчика на реконструкцію об'єкта приватизації.

Відповідно до пункту 1.3. вищезгаданого договору пункт 5.3.3. викладено в наступній редакції: «покупець зобов'язаний завершити будівництво у нормативні строки, передбачені      проектно-кошторисною документацією та ввести в експлуатацію об'єкт приватизації, але не пізніше 5 (п'яти) років з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу».

Пункт 5.4. договору передбачає, що на вимогу продавця покупець зобов'язаний надавати продавцю необхідні матеріали, відомості, документи, тощо про виконання умов цього договору.

На підставі ст.ст. 7, 27 Закону України “Про приватизацію державного майна” та ст.23 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Черкаській області було проведено поточну перевірку виконання умов договору і складено акт поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва державної форми власності - валяльно-повстяна фабрика від 24.04.2007, який підписаний та скріплений печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінтай Текстиль».

Згідно висновків, зроблених в результаті перевірки, відповідач не виконав умови договору, а саме: на вимогу продавця не надає необхідні матеріали, відомості, документи, тощо про виконання умов цього договору (п.5.4. договору), не надав у визначений термін - до10.07.2006 р. затверджену та погоджену проектну    документацію    з переоформленим    правом    забудовника    на    об'єкт приватизації (п. 5.3.2. договору); не   надав   у   визначений   термін   -   до   10.08.2006 р.  календарний   план генерального підрядчика на реконструкцію об'єкта приватизації (п. 1.2. договору); щодо виконання умов п. 5.3.3. договору - будівництво не ведеться.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що вищевказані зобов’язання не виконані відповідачем і на час розгляду даної справи.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 7.5. договору передбачено, що у разі невиконання покупцем умов цього договору, продавець має право на його розірвання та повернення об'єкта в державну власність у встановленому законодавством порядку.

Згідно п. 11.3. договору у разі невиконання однією із сторін умов цього договору він може бути змінений або розірваний на вимогу іншої сторони за рішенням суду.

Згідно п. 8 ст. 23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію) органи приватизації здійснюють контроль за виконанням покупцем умов договору купівлі-продажу, а у разі їх невиконання застосовують санкції, передбачені чинним законодавством, та можуть у встановленому порядку порушувати питання про розірвання договору.

Як вбачається з матеріалів справи на виконання вимог ст. 188 Господарського процесуального кодексу України позивачем на адресу відповідача надіслана пропозиція № 1664/08 від 27.04.2007 р. про розірвання договору купівлі-продажу від 11.06.2004 р. Відповідач своїм листом-відповіддю від 11.05.2005 р. № 1/11-05 згоду на розірвання договору купівлі-продажу не надав.

Частиною 4 ст. 188 Господарського кодексу України визначено що, у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги позивача.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач в порушення зазначеної норми належним чином апеляційну скаргу не обґрунтував, доказів та підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційному суду не надав.

Тому колегія суддів вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 11.10.2007 р. у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального і процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв’язку з чим підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Мінтай Текстиль” залишити без задоволення, а рішення  господарського суду м. Києва від 11.10.2007 року у справі № 3/266  - без змін.

Матеріали справи №  3/266 повернути господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня її прийняття.

Головуючий суддя

Судді

24.12.07 (відправлено)