СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

21.11.2007

Справа №2-27/9453-2007А

За позовом - СПД ОСОБА_1
АДРЕСА_1.

До відповідача -     ДПІ в
Ленінському районі, Ленінський район,
с.м.т. Леніно, вул.. Дзержинського, 7.

Про
визнання незаконним і скасування рішення про застосування рішень про
застосування фінансових санкцій.

Суддя Н.В. Воронцова.

При секретарі Топоріщевої Т. П.

представники:

Від позивача -   не з'явився.

Від відповідача -    Тимощук С. В., дор. у справі.

Сутність спору:

Позивач  звернувся до Господарського суду АР Крим з
позовом до ДПІ в Ленінському районі про
визнання незаконними і скасування рішень про застосування фінансових
санкцій від 31.05.2007 р. №; № і податкове повідомлення -
рішення  від 31.05.2007 р. №.

Позовні вимоги обґрунтовано
тим,  що позивач  на протязі перевіряємого періоду здійснював
підприємницьку діяльність по спрощеної системі оподаткування і бажання
відмовитися від неї не заявляв. А виявлені порушення ґрунтуються на тому, що
позивач на протязі 2006 р. перебував на загальній системі оподаткування.
Позивач стверджує, що ним було подано заяву на перехід на спрощену систему
оподаткування на 2006 р. зі всіма необхідними документами. Відмови у видачі
вказаного свідоцтва на 2006 р. він від відповідача не отримував і, таким чином,
вважав, що знаходився на протязі 2006 р. на спрощеній системі оподаткування.

На підставі викладеного, просить
позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у запереченнях на позов
повідомив про те, що  позивач на протязі
2006 р. з відповідною заявою до ДПІ в Ленінському районі  не звертався, відповідно свідоцтва про сплату
єдиного податку на 2006 р. йому не видавалося,
але в 2006 р. сплатив 1200 грн. Тобто, позивач помилково вважав, що мав
право у 2006 р. здійснювати підприємницьку діяльність за спрощеною системою
оподаткування.

На підставі викладеного, просить у
позові відмовити у повному обсязі.

В зв'язку з  вказаним суд витребував у позивача докази
обставин, покладених в основу позовних вимог, а також докази сплати судового
збору.

Позивач явку представника в судове
засідання не забезпечив, витребуваних судом документів  не представив, клопотанням від 16.11.2007 р.
просить суд відкласти розгляд справи в зв'язку з участю в судовому засіданні по
справі №22-ц-1628 - 07 в апеляційному суді м. Феодосія.

Суд дійшов висновку у задоволенні
вказаного клопотання відмовити в зв'язку з
тим,  що представником позивача не
надано доказів участі в іншому судовому засіданні ( ухвала, повістка та таке
інше ), а також тим, що позивач міг би забезпечити явку і іншого представника.
Не явка представника позивача та постійне ненадання витребуваних судом
документів лише веде до безпідставного затягування судового процесу по даній
справі.

Крім того, про необхідність надання
документів, позивач сповіщався відповідними повістками - викликами, і,  таким чином, ніщо йому не заважало надіслати
необхідні для розгляду справи документи поштою, а не обов'язково представити їх
особисто в судовому засіданні.

Суд дійшов висновку про те, що
справу можливо розглянути за наявними у справі документами, без присутності
представника позивача.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази,
заслухавши пояснення представника відповідача,  суд,  -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності розпорядженням Ленінської районної державної
адміністрації 30.06.2005  р. та взята на
податковий облік в ДПІ в Ленінському районі 08.07.2005 р.

В період з 27.04.2007 р. по
07.05.2007 р. відповідачем по справі було проведено виїзну планову
документальну перевірку позивача з питання дотримання вимог податкового
законодавства за період з 30.06.2005 р. по 31.12.2006 р.

По результатам перевірки було
складено акт №1676-17-1- від 22.05.2007 р.

В ході проведення перевірки були
встановлені наступні порушення:

- ч. 2, 3 ст. 13 Декрету КМУ «Про
прибутковий податок з громадян», п. 19.1 а. ) ст.. 19 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб», що привело до заниження податку з доходів
фізичних осіб від підприємницької діяльності в сумі 963,56 грн.;

- п. 4 ст. 14 Декрету КМУ «Про
прибутковий податок з громадян», п. 19.1 а. ) ст.. 19 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» в
частині ненадання до податкової інспекції декларації про доходи за 1,2,
3, 4 квартали 2006 р.;

-
п. 1 ст. 1, п. 2 ст. 2, п. 1 ст. 3 Закону України «про патентування
деяких видів підприємницької діяльності» в частині здійснення підприємницької
діяльності в сфері роздрібної торгівлі за готівку без придбання торгового
патенту у періоді з 01.01.2006 р. по 31.12.2006 р.;

- ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського
харчування і послуг» в частині проведення розрахункових операцій на суму
7412,00 грн. без застосування реєстратора розрахункових операцій.

На підставі вказаного акту
перевірки, відповідачем було винесено податкове повідомлення - рішення
№/0 від 31.05.2007 р.,  яким
позивачу визначено податкове забовязання по податку з доходів фізичних осіб у сумі
963,56 грн.; рішення № від 31.05.2007 р. про застосування штрафних
санкцій у розмірі 37060,00 грн. та рішення № від 31.05.2007 р.  про застосування штрафних санкцій у розмірі
1920,00 грн.

Своїм правом на адміністративне
оскарження вказаних рішень, в порядку ст.. 5 Закону України «Про порядок
погашення забовязань платників податків перед бюджетами і державними цільовими
фондами» від 21.12.2000 р. №2181, позивач не скористався.

При таких обставинах, у задоволенні
позовних вимог необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав.

Висновки перевіряючих ґрунтувалися,
зокрема, на тому, що в період з 01.01.2006 р. по 31.12.2006 р. відповідач
здійснював підприємницьку діяльність без отримання відповідного свідоцтва про
сплату єдиного податку.

Ст. 1 Указу Президента України від
03.06.1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва» визначає, що спрощена система
оподаткування, обліку та звітності вводиться, в тому числі, для юридичних осіб
- суб'єктів підприємницької діяльності будь-якої організаційно-правової форми
та форми власності, в яких за рік середньооблікова чисельність працюючих не
перевищує 50 осіб і обсяг виторгу яких від реалізації продукції (товарів,
робіт, послуг) за рік не перевищує 1 млн. гривень.

Згідно з п. 4 Указу Президента
України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів
малого підприємництва" спрощена система оподаткування, обліку та звітності
для суб'єктів малого підприємництва може застосовуватися поряд з діючою
системою оподаткування, обліку та звітності, передбаченою законодавством, на
вибір суб'єкта малого підприємництва.

Форма та порядок видачі свідоцтва
про право сплати єдиного податку встановлюються Державною податковою
адміністрацією України і є єдиними на всій території України.

Для переходу на спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єкт малого підприємництва подає письмову
заяву до органу державної податкової служби за місцем державної реєстрації.
Суб'єкт малого підприємництва - юридична особа обов'язково зазначає, яку ставку
єдиного податку ним обрано.

Заява подається не пізніше ніж за
15 днів до початку наступного звітного (податкового) періоду (кварталу) за
умови сплати всіх установлених податків та обов'язкових платежів за попередній
звітний (податковий) період.

Рішення про перехід на спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності може бути прийняте не більше одного
разу за календарний рік.

Орган державної податкової служби
зобов'язаний протягом десяти робочих днів видати безоплатно свідоцтво про право
сплати єдиного податку або надати письмову мотивовану відмову.

Судом встановлено, що позивач
звернувся до відповідача з  заявою вх.
№11240 від 08.07.2005 р. про перехід на спрощену систему оподаткування, на
підставі чого відповідачем було видано свідоцтво про сплату єдиного податку
серії НОМЕР_1 від 01.08.2005 р.

Вищевказані документи знаходяться в
матеріалах справи.

Тобто  у період з 01.08.2005 р. по 31.12.2005 р.
позивач здійснював діяльність по спрощеній системі оподаткування.

Відповідно до ст.. 69 КАСУ
доказами   в   адміністративному  судочинстві
є  будь-які фактичні дані,  на підставі
яких  суд  встановлює
наявність  або відсутність
обставин,  що обґрунтовують вимоги і
заперечення осіб, які беруть участь у справі,
та інші обставини,  що мають
значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін,  третіх
осіб  та  їхніх
представників, показань
свідків,   письмових   і
речових  доказів,  висновків експертів.  Докази суду надають особи, які беруть участь
у справі. Суд може   запропонувати   надати
додаткові  докази  або
витребувати додаткові докази за клопотанням осіб,  які беруть участь у справі, або з власної
ініціативи.

Відповідно до ст.. 70 КАСУ
належними  є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази,
які  не  стосуються предмету доказування. Сторони  мають право обґрунтовувати належність
конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази,  одержані з порушенням закону, судом при
вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини,   які
за  законом  повинні
бути  підтверджені певними
засобами доказування,  не можуть
підтверджуватися  ніякими іншими  засобами
доказування,  крім  випадків,
коли  щодо  таких обставин не виникає спору.

Позивач наполягає на тому факті, що
15.12.2005 р. він звернувся до відповідача з заявою про видачу свідоцтва про
сплату єдиного податку на 2006 р.. до якого додав квитанцію №69 про сплату
єдиного податку за січень 2006 р. від 15.12.2005 р. на суму 100 грн.

Однак на чисельні вимоги суду,
позивач так і не надав вищевказані документи, що підтверджували би його доводи.

Вказаний факт ставиться судом під
сумнів,  оскільки, як встановлено, судом
позивач по справі по справі звернувся 22.01.2007 р. до ДПІ в Ленінському районі
з заявою про видачу свідоцтва на право застосування спрощеної системи
оподаткування на 2007 р., при цьому до вказаної заяви було додано свідоцтво про
сплату єдиного податку на 2005 р., яке він здав в зв'язку зі спливом строку
дії.

Відповідно до п. 6 Порядку     видачі Свідоцтва про сплату єдиного
податку  після  закінчення
терміну  дії  Свідоцтва
воно  підлягає поверненню разом з
усіма Довідками в  5-денний  термін
до  органу державної податкової
служби, який їх видав.

Якщо допустити,  що позивач в 2006 р. дійсно звертався з
заявою про видачу свідоцтва про сплату єдиного податку, то до вказаної заяви
він був би повинен додати свідоцтво саме
на 2005 р.,  строк дії якого на
той момент сплинув,  і не зміг би
його  здати  в 2007 р.

Позивач взагалі не забезпечував
явки представника в судові засідання, що відбулися 04.09.2007 р. і 21.11.2007
р., мотивуючи вказану відсутність зайнятістю в інших судових засіданнях, однак
доказів цього суду не представив.

До того ж, відповідно до ст.. 56
КАСУ сторона,  а  також
третя  особа в адміністративній
справі можуть брати участь в адміністративному процесі особисто  і
(або) через представника. Представником
може бути фізична особа,  яка
відповідно до частини  другої  статті
48  цього  Кодексу
має   адміністративну процесуальну
дієздатність. Представники  беруть участь
в адміністративному процесі на основі договору або закону.

Тобто не зважаючи на те, що
представник позивача ( ОСОБА_2 ), можливо і був зайнятий в іншому судовому
процесі, то позивач був не позбавлений можливості особисто з'явитися в судове
засідання або надіслати іншого представника.

Суд дійшов висновку, що подібні дії
лише ведуть до безпідставного затягування судового процесу, а не свідчать про
намір представити докази, необхідні для розгляду справи по суті.

Також треба вказати, що звернення
до суду з даним позовом про скасування актів ненормативного характеру є
передчасним, оскільки насамперед треба визнати незаконними дії ДПІ в
Ленінському районі з приводу невидачі свідоцтва про сплату єдиного податку на
2006 р. А позивач своїм правом уточнити позовні вимоги не скористався.

Також треба вказати, що проти самих
фактів здіснення порушень, викладених в акті перевірки №1676-17-1-
від 22.05.2007 р., позивач по суті не заперечує.

При таких обставинах справи, у
задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Вступна і резолютивна частини
постанови проголошено 21.11.2007 р.

Постанову у повному обсязі складено
23.11.2007 р.

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 - 164,
167  Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

У разі неподання заяви про
апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її
проголошення.

Якщо після подачі заяви про
апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону
силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в
порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Воронцова Н.В.