ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2007 р.
Справа № 3/182

за позовом  ТзОВ "Серін"  вул.16 Липня,11, смт.Делятин, Надвірнянський район, Івано-Франківськаобласть,78444

до відповідача  1.Делятинська селищна Рада  смт.Делятин, Надвірнянський район, Івано-Франківська область,78442

до відповідача  2.  Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації,  вул. Дністровська,49, місто Івано-Франківськ 76000

до відповідача  3.ВАТ "Делятинський лісокомбінат"  вул.16 Липня, 11, смт.Делятин, Надвірнянський район, Івано-Франківська область 78444

про визнання права власності на  об"єкти нерухомого та рухомого майна

Представники:

Від позивача:  Луковкіна Уляна Юріївна - представник, (довіреність № 15 від 01.11.2006 року)

Від відповідача:  Пліщук Наталія Дмитрівна - юрист виконкому Делятинської селищної ради, (довіреність № 2-20/462 від 14.09.2007 року)

Від відповідачів:  ВАТ "Делятинський лісокомбінат" та Івано-Франківського ОБТІ представники не з"явились,

СУТЬ СПОРУ:  позивачем подано  позовну заяву про визнання за ТзОВ "Серін" право власності на об'єкти   рухомого та нерухомого майна, вказаними у акті приймання-передачі від 28.01.2003р, який був складений на виконання вимог договору купівлі-продажу  від 27.12.2002р та ін..

16.07.2007р позивачем подана заява  за №130707/1 від 13.07.2007р про зменшення  первісних позовних вимог .

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав вказуючи на:

-  договір купівлі - продажу від 27.12.2002р між ВАТ "Делятинським лісокомбінатом " та ДП "Сегін Україна" ТзОВ "Serin-UK Ltd";

- акт прийому - передачі від 28.01.2003р;

- рішення  Делятинської селищної ради від 10.11.2005р за №659-20/2005.

Відповідач Делятинська селищна рада позовні вимоги позивача визнає.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, враховуючи чинне законодавство, вважає за правильне в спірному випадку вказати на наступне:

Щодо поданої позивачем заяви про зменшення первісних позовних вимог.

Розглянувши заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог,  та  враховуючи вимоги статті 22 Господарського процесуального кодексу України, яка дає позивачу право до прийняття рішення зменшити розмір позовних вимог, суд вважає за правильне подану заяву позивача задоволити.

По суті розгляду  зменшених позовних вимог.

27 грудня 2002р між ВАТ "Делятинським лісокомбінатом" та ДП "Серін-Україна"ТзОВ "Serin-UK Ltd" ( ТзОВ "Серін на даний час є правонаступником) укладено договір купівлі - продажу приміщення, який  посвідчений  державним нотаріусом Надвірнянської районної державної нотаріальної контори Дремлюк В.В і зареєстрований Коломийським МБТІ.

Продавець ВАТ "Делятинським лісокомбінатом" передав, а покупець ДП "Серін-Україна" ТзОВ "Serin-UK Ltd", прийняло відповідні об'єкти, устаткування та споруди по акту прийому-передачі від 28.01.2003р. Пунктом 2 даного Акту також передбачено, що  у відповідності до пункту 6 вищезазначеного Договору, Покупцю переходить у власність все інженерне забезпечення та неробоче устаткування, які встановлені в об'єктах продажу і забезпечують їх функціонування згідно технічної документації та експлуатаційних вимог.

На підставі п.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочині.

Крім того, ст.334 ЦК України встановлено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення. В даному випадку, щодо об'єктів нерухомості передбачена необхідність нотаріального посвідчення. Тому на виконання вищевказаних правових норм, договір купівлі-продажу був нотаріально посвідчений, зареєстрований в Коломийському МБТІ, а майно передано згідно Акту приймання-передачі майна від 28.01.2003р.

Також, при реєстрації Договору купівлі-продажу від 27.12.2002р Коломийське МБТІ внесло відповідні записи в Реєстр прав власності на нерухоме майно та реєстрову книгу, вказавши реєстраційні номери об'єктів нерухомості.

Відповідно до п.3.8 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерством юстиції № 7/5 від 07.02.2002р, в редакції, що діяла на момент проведення реєстрації, після прийняття рішення реєстратором та внесення запису до Реєстру прав на  правовстановлюючих документах робиться відмітка ( штамп) про реєстрацію відповідних прав. Такий штамп присутній на Договорі купівлі-продажу та містить всі необхідні реквізити, в.ч. і реєстрові номери об'єктів нерухомості, право власності на які перейшло за даним договором, в кількості 18 шт. Дана кількість складається з об'єктів нерухомості, вказаних в п. 1 Договору- 11 шт., та з об'єктів нерухомості, вказаних в п.6 Договору та Акті прийому - передачі - 7 шт.

Як зазначає позивач, з моменту укладення договору-купівлі продажу і на сьогоднішній день, ТзОВ "Сегін" є орендарем земельної ділянки, на якій розташовані спірні об'єкти   нерухомості, сплачує орендну плату за цю земельну ділянку та здійснює заходи по охороні цих об'єктів.

Відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в України" Делятинській селищній раді надано право, зокрема, здійснювати перевірку, облік та реєстрацію обєктів нерухомого майна незалежно від форм власності. Позивач в листопаді 2005р звернувся до Делятинської селищної ради за отриманням рішення про визнання права власності на об'єкти, вказані в акті приймання-передачі від 28.01.2003р, який був укладений між сторонами на виконання вимог договору  купівлі-продажу від 27.12.2002р. Однак,  сесія Делятинської селищної ради не прийняла такого рішення. Оскільки,  з аналогічною  заявою про надання дозволу на оформлення права власності на ті ж самі обєкти звернувся і ліквідатор ВАТ "Делятинського лісокомбінату". Рішенням Делятинської селищної ради від 10.11.2005р, арбітражному керуючому   було рекомендовано з приводу визнання права власності звернутися в суд.

Як вказує позивач, станом  на день подачі позовної заяви  Делятинською селищною радою так і не надано дозволу на  оформлення права власності за ТзОВ "Серін". В зв'язку з неприйняттям рішення про визнання права власності за позивачем і не надання дозволу на його оформлення, Делятинська селищна  рада  та ОБТІ ущемлюють права позивача, як законного власника.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його права власності.

ТзОВ "Серін", є  законним власником майна на підставі п.1 ст.328 ЦК України, і  на даний момент не має можливості оформити право власності на об'єкти нерухомості, передані йому ВАТ "Делятинський лісокомбінат" за актом приймання-передачі від 28.01.2003р, який був укладений між сторонами на виконання вимог договору купівлі-продажу від 27.12.2002р., оскільки право власності на ці об'єкти оспорюється ВАТ "Делятинський лісокомбінат", в особі ліквідатора, що  унеможливлює оформлення права власності Делятинською селищною радою та ОБТІ .

Приймаючи до уваги викладене, суд прийшов до висновку у обґрунтованості позовних вимог позивача.

Крім того,   постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27 червня 2007р. по справі № А-9/176,  визнано неправомірними дії Делятинської селищної ради щодо оформлення та видачі ВАТ "Делятинський лісокомбінат" Свідоцтв про право власності на спірні об'єкти нерухомості: водонапірну  башню та будинок насосоної станції від  23.06.2006р,  визнано нечинним Свідоцтво про право власності на об'єкти нерухомості: водонапірну башню та будинок насосоної станції від 23.06.2006р., видані ВАТ "Делятинський лісокомбінат".

Зобов'язано постановою суду  Івано-Франківське ОБТІ у Надвірнянському районі скасувати державну  реєстрацію прав власності на нерухоме майно: водонапірну башню та будинок насосоної станції від 23.06.2006р, видані ВАТ "Делятинський лісокомбінат", про що внести відповідний запис до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

У відповідності до ст.35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду ( іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводять знову при вирішені інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Керуючись  п.1 ст.328, ст.392 ЦК України,  ст. 124 Конституції України, ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Визнати за ТзОВ "Серін"право власності на всі об'єкти рухомого та нерухомого майна, що було передане ВАТ "Делятинський лісокомбінат" за актом приймання-передачі від 28.01.2003р, який був складений на виконання вимог договору купівлі-продажу від 27.12.2002р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

рішення підписане 09.10.07

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________