ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"28" вересня 2007 р.                                                            Справа №15/520-НА

за позовом  Приватного підприємства "Гюрсой" м. Хмельницький

до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому

про про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення №/0/5425 від 05.07.2007р.

Суддя

Секретар судового засідання Капустян А.В.

Представники сторін:

від позивача                 Плющ Л.П. –за довіреністю №16 від 24.07.2007р.

Тихонова Т.І. –директор

від відповідача             Трасковська С.В. –за довіреністю №34528/9/10 від 27.09.2007р.

Балицька О.В. –за довіреністю №34527/9/10 від 27.09.2007р.

У судовому    засіданні  згідно  ч.3 ст.  160 КАСУ  проголошено  вступну  і  резолютивну частини постанови.

Суть спору

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною перевірки ПП „Гюрсой” здійсненої відповідачем на підставі наказу №516 від 12.06.2007р., направлення №03599 від 12.06.2007р., визнання протиправними та скасування акту перевірки №4010/17-5/31359568 від 04.07.2007р., податкового повідомлення - рішення №293541703/0/5425 від 05.07.2007р.

В судовому засіданні представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ДПІ у м. Хмельницькому №/0/5425 від 05.07.2007р.

Уточнення позовних вимог судом приймається.

В підтвердження позовних вимог представники позивача посилаються на те, що перевірка, на підставі якої прийнято оспорюване податкове повідомлення - рішення, проведена з порушенням вимог чинного законодавства. Наголошують на тому, що в наказі №516 від 12.06.07р. „Про проведення позапланової виїзної перевірки ПП „Гюрсой” та направленні № 03599 від 12.06.07р. на проведення позапланової документальної перевірки з 13.06.07р. по 25.06.07р. підставою для перевірки вказано „ненадання документального підтвердження інформації”, обґрунтовано перевірку п.5 ч.б, ч.8 ст. 11-1 ЗУ „Про державну податкову службу в Україні”. Зазначили, що листом №19229/10/17-5 від 23.05.2007р. відповідач витребував в ПП „Гюрсой” на підставі п.3 ст. 11 ЗУ „Про державну податкову службу в Україні” наступну інформацію: про фактичну кількість засвідчених угод купівлі - продажу транспортних засобів між фізичними особами за 2004-2006рр.; про нарахований (утриманий) податок з доходів фізичних осіб із засвідчених операцій; обґрунтовані пояснення причин нарахування податку з доходів фізичних осіб із договірної вартості реалізованого рухомого майна не враховуючи при цьому оціночної вартості розрахованої суб’єктами оціночної діяльності; пред’явити документи (договори купівлі - продажу, акти експертної оцінки, копії довідок - рахунків, тощо) у відповідності з якими проводилась реалізація рухомого майна на протязі 2004-2006рр. Повідомили, що на всі поставлені питання ПП „Гюрсой” листом №16 від 05.06.2007р. надало відповідь. Зауважують, що стаття 11 ЗУ „Про державну податкову службу” не містить права посадових осіб податкової інспекції вимагати оригінали та копії документів поза перевірками. Наголошують, що з листа відповідача вбачається, що вимога про надання документів не ґрунтується на проведенні перевірки ПП „Гюрсой” або іншого суб’єкта. Вимога обґрунтована метою здійснення контролю за повнотою сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб по вказаних операціях однак, ст. 11 ЗУ „Про державну податкову службу в Україні” не містить такої підстави для витребування у платника податку оригіналів та копій документів. Звертають увагу суду на те, що підстав для „контролю” також не було, оскільки попередньою плановою перевіркою ДПА у Хмельницькій області та ДПІ у м. Хмельницькому (акт №40/234/31359568 від 28.11.2006р.) всі угоди були перевірені за період з 01.07.03р. по 30.06.06р. і порушень законодавства щодо повноти сплати до бюджету податку з фізичних осіб по вказаних операціях встановлено не було. З врахуванням чого вважають, що перевірка по наказу №516 від 12.06.07р. та направленню №03599 проведена з порушенням вимог п.8 ч.6 ст. 11-1 ЗУ „Про державну податкову службу в Україні”. Наголошують, що оскільки перевірка проведена в порушення чинного законодавства, вона, як і її наслідки – акт та рішення, є протиправними та підлягають скасуванню. Повідомили, що висновки перевірки, викладені в акті та рішенні є недостовірними, необ'єктивними та протиправними. Зокрема звертають увагу суду на те. що на а.8 акту відповідач застосував затверджені Наказом Міністерства зовнішніх економічних зв’язків і торгівлі України №168 від 18.12.1995р. Правила торгівлі транспортними засобами та номерними агрегатами, які втратили чинність. Вважають безпідставними зроблені в акті донарахування податку в сумі 1074067,73грн., штрафної санкції в сумі 2148135,46грн., всього 3222203,19грн. В підтвердження свої доводів зазначили, що відповідно до ст. 632 ЦК України, п.3.13 Правил роздрібної торгівлі транспортними засобами та номерними агрегатами, затвердженими Наказом №228 від 31.07.2002р., ціна в договорі встановлюється за погодженням сторін, зміна ціни в договорі після його виконання не допускається, ціни на транспортні засоби і номерні агрегати, що здаються на комісію, визначаються за погодженням сторін. Відповідно до даних вимог закону, сторони (продавець і покупець) при здійсненні купівлі - продажу автомобілів через ПП „Гюрсой” за домовленістю між собою встановлювали вартість автомобілів. ПП „Гюрсой” ніяким чином не могло впливати на права громадян, обмежувати їх. Своє зобов’язання щодо стягнення податку ПП „Гюрсой” виконувало відповідно до чинного законодавства із встановлених сторонами цін продажу автомобілів. Зазначили, що вимогу про експертну оцінку автомобілів , визначення „звичайної” ціни відповідач обґрунтував  посиланням на Закон України №2658 -III „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність” без посилання на конкретну правову норму та ст.8 ЗУ „Про податок з доходів фізичних осіб”. Звертають увагу суду на те, що ст. 7 Закону №2658-Ш „Випадки проведення оцінки майна” передбачає, що оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї із сторін угоди та за згодою сторін. Перелік обов'язкових випадків оцінки майна цієї норми не містить вимоги обов'язкового встановлення експертної оцінки автомобілів при продажу їх через комісійні магазини. Відповідно до п.3.10, 3.13 Правил роздрібної торгівлі транспортними засобами і номерними агрегатами (підзаконного нормативного акту, який має відповідати закону: ст.632 ЦКУ) суб’єкт господарювання при прийманні транспортних засобів і номерних агрегатів на комісію виписує акт технічного стану та оцінки транспортного засобу. Ціна на ціннику повинна відповідати ціні в акті. Ціни на транспортні засоби та номерні агрегати, що здаються на комісію, а також розмір комісійної винагороди визначаються за погодженням сторін. Тобто ціна в акті та на ціннику має бути такою, яка погоджена сторонами, але не визначена одноособово комісіонером чи експертом. З врахуванням чого вважають, що вимога відповідача про визначення експертної ціни автомобілів при їх комісійному продажу, нарахування податку на доходи фізичних осіб з експертної, а не продажної ціни, є такою, що суперечить ст.632 ЦК України, п.3.13 Правил роздрібної торгівлі транспортними засобами та номерними агрегатами, затвердженими Наказом №228 від 31.07.2002р., ст. 7 ЗУ „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні”, ст.ст.1, 8 ЗУ „Про податок з доходів фізичних осіб”. Зауважують, що правильність нарахування та сплати податку з доходів фізичних осіб підтверджено актом перевірки ПП „Гюрсой”ДПА у Хмельницькій області та ДПІ у м. Хмельницькому №4023431359568 від 28.11.2006р. Винесене на основі протиправного акту рішення №05425 від 5.07.07р. про стягнення донарахованого податку в сумі 1074067,73грн, штрафної санкції в сумі 2148135,46грн., всього 3222203,19грн. є протиправним і підлягає скасуванню. Також звертають увагу суду на те, що відповідачем допущені невірні підрахунки сплаченого ПП „Гюрсой” податку з доходів фізичних осіб. Вказана в акті сума фактично сплаченого, податку 57155,91 грн. є невірною. Проте ця сума внесена в акт вже 05.07.07р. Повідомили, що в наданому підприємству акті від 04.07.07р. взагалі не була вказана сума сплаченого податку.

Відповідач у письмовій позиції з приводу поданого позову та його представники в судовому засіданні проти позовних вимог заперечують. В підтвердження своїх доводів зазначили, що виїзна позапланова перевірка фінансово-господарської діяльності ПП „Гюрсой” з питань дотримання вимог своєчасності, достовірності повноти нарахування та сплати податку з доходів фізичних осіб, повноти та правильності подання звітності за формою 1-ДФ, та податку з власників транспортних засобів проведена відповідно до вимог ч.1-5 ст.11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” та згідно плану-графіку проведення документальних перевірок суб’єктів господарювання. Зазначили, що в акті від 04.07.2007р. №4010/17-5/31359568 складеному за результатами проведеної перевірки зафіксовано порушення вимог - п.1.2, п.1.15 ст.1, пп.4.2.6 п.4.2 ст.4, пп.8.1.2 п.8.1 ст.8, п.12.3 ст.12 Закону України від 22.05.03 №889 - IV „Про податок з доходів фізичних осіб”, в результаті чого Позивачем не донараховано (недоутримано) податку з доходів фізичних осіб від продажу рухомого майна в сумі 1074067,73 гривень. Наголошують, що акт перевірки від 04.07.2007р. №4010/17-5/3135 складено відповідно до вимог наказу ДПА України від 10.08.05 №327 „Про затвердження Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства” та від 27.04.06 №225 „Про затвердження нової редакції зразків форм актів перевірок та Методичних рекомендацій щодо їх оформлення”. Повідомили, що з метою визначення фактичної вартості реалізованих автомобілів ПП „Гюрсой” було направлено 33 листи на органи МРЕВ, на підставі Закону України від 04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні”. По результатах отриманих відповідей керівником державної податкової інспекції у м.Хмельницькому на виконання вимог Закону України від 22.05.2003р. №889-ІV „Про податок з доходу фізичних осіб” в частині здійснення контролю по забезпеченню податковими агентами повноти сплати податку з доходу фізичних осіб при реалізації рухомого майна, керуючись вимогами Закону України від 04.12.1990р. №509-XII „Про державну податкову службу в Україні” було прийнято рішення про проведення позапланової документальної перевірки. В ході перевірки податковим органом встановлено, що у період з 01.01.2004 року по 31.12.2006 року за посередництвом ПП „Гюрсой” проведено 813 випадків комісійної торгівлі автомобілями між фізичними особами - громадянами. Комісійну торгівлю автомобілями ПП „Гюрсой” здійснює на підставі укладеного договору комісії складеного між ПП „Гюрсой” (комісіонером) та фізичною особою - громадянином (комітентом) на підставі „Правил торгівлі транспортними засобами та номерними агрегатами”, що затверджено Наказом Міністерства зовнішніх економічних зв'язків і торгівлі України №168 від 18.12.1995р., де зазначено, що комісіонер прийняв для подальшого роздрібного продажу на комісійних засадах за винагороду автомобіль. В даному договорі зазначається ціна продажу прийнятого на комісію автомобіля. Звертають увагу суду на те, що під час проведення зустрічної перевірки з МРЕВ податковим органом встановлено, що фактична вартість реалізованих транспортних засобів була значно вища, ніж вартість зазначена в договорах комісії ПП „Гюрсой”. При купівлі - продажу автомобілів між громадянами ПП „Гюрсой” не проводило експертну оцінку транспортних засобів, де зазначається звичайна вартість автомобіля на момент продажу, яка значно вища ніж вартість зазначена в договорах комісії. Тобто, ПП „Гюрсой” при проведені комісійної торгівлі транспортними засобами значно занижувало вартість автомобілів у договорах комісії, що призвело до заниження нарахування та сплати податку з доходів з фізичних осіб. З врахуванням викладеного просять суд у позові відмовити.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне

04.07.2007р. працівниками податкового органу проведено позапланову виїзну документальну перевірку правильності обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум податку з доходів фізичних осіб, повноти та правильності подання податкового розрахунку за формою №1-ДФ ПП „Гюрсой” () за період з 01.04.2004р. по 31.12.2006р. За результатами перевірки складено акт № 4010/17-5/31359568.

У акті перевірки зазначено, що перевіркою встановлено порушення п.1.2, п.1.15 ст.1, пп..4.2.6, п.4.2 ст.4, пп..8.1.2 п.8.1 ст.8, п.12.3 ст.12 Закону України від 22.05.2003р. №889-ІV „Про податок з доходів фізичних осіб” в результаті чого не донараховано (недоутримано) податку з доходів фізичних осіб від продажу рухомого майна в сумі 1 074 067грн. 73коп.  Зокрема, в акті перевірки зазначено, що за період з 01.01.2004 року по 31.12.2006 року при продажу об'єктів рухомого майна за посередництвом ПП „Гюрсой” перераховано до бюджету 57155,91 грн. податку з доходів фізичних осіб. У відповідності із пунктом 2.2 статуту підприємства від 20.12.1993р. основним видом діяльності ПП „Гюрсой” є „комісійна торгівля автомобілями” що підтверджує статус підприємства як суб’єкта підприємницької діяльності. Зазначене підтверджується і наявністю використаних довідок-рахунків, що видавались підприємством громадянам, і згідно яких реалізовувались транспортні засоби, а також угоди, які укладались між ПП „Гюрсой” та громадянами. З метою визначення фактичної вартості реалізованих автомобілів ПП „Гюрсой” на підставі Закону України від 04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” було направлено листи на органи МРЕВ та отримані відповіді. В ході перевірки встановлено, що у період з 01.01.2004 року по 31.12.2006 року за посередництвом ПП „Гюрсой” проведено 813 випадків комісійної торгівлі автомобілями між фізичними особами - громадянами. Дані випадки підтверджуються довідками - рахунками (форма довідки затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998р. за №1388 „Про затвердження Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок), що, видавались підприємством в адресу громадян, яким продано транспортний засіб. Дані довідки - рахунки заповнені, підписані керівником підприємства та засвідчені круглою  печаткою. Бланки довідок - рахунків є документами суворого обліку і виготовляються друкарським способом, з нумерацією. ГУДАІ МВС України забезпечується облік їх одержання, зберігання та видачі як бланків суворого обліку, а також установлюється контроль за оформленням та витрачанням бланків. Відповідно до Указу Президента України від 31.08.1998р. №957 „Про невідкладні заходи щодо погашення заборгованості з виплати пенсій” при реєстрації легкових транспортних засобів згідно з „Порядком сплати збору на обов’язкове державне пенсійне урахування з окремих видів господарських операцій”, їх власникам необхідно сплатити збір на обов’язкове державне пенсійне страхування в розмірі трьох відсотків вартості легкового автомобіля. Якщо тип транспортного засобу встановлено як „вантажні”, то згідно Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотокалясок) проведення експертної оцінки для встановлення вартості вищевказаних транспортних засобів, для збору на у обов’язкове пенсійне страхування, не передбачено.

Комісійну торгівлю автомобілями ПП „Гюрсой” здійснює   на   підставі заключеного договору комісії уладеного між ПП „Гюрсой” (комісіонером) та фізичною особою - громадянином (комітентом) на підставі „Правил торгівлі транспортними засобами та номерними агрегатами”, що затверджено Наказом Міністерства зовнішніх економічних зв’язків і торгівлі України №168 від 18.12.1995р., де зазначено, що комісіонер прийняв для подальшого роздрібного продажу на комісійних засадах за винагороду автомобіль. В даному договорі зазначається ціна продажу прийнятого   на  комісію автомобіля. 3а послуги, зберігання, рекламу та інші податкові послуги пов’язані з продажем автомобіля комітент сплачує комісіонеру винагороду. Відповідно до пункту 1.2 статті 1 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” №889-IV від 22.05.2003 року термін „дохід” фізичної особи охоплює суму будь-яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, одержаних платником податку у власність або нарахованих на його користь протягом відповідного звітного податкового періоду з різних джерел як на території України, так і за її межами. Пунктом 4.2.6 статті 4 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” №889-ІV від 22.05.2003 року встановлено, що доходи від операцій з майном (включаючи і операції з рухомим майном) включаються до складу загального місячного оподатковуваного доходу фізичної особи. Порядок оподаткування операцій з продажу або обміну об'єктів рухомого майна регулюється статтею 12 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” №889-ІV від 22.05.2003 року. Пунктом 12.3 цієї статті визначено, що в разі продажу об'єкта рухомого майна за посередництвом юридичної особи (її філії, відділення, іншого відокремленого підрозділу) або представництва нерезидента, така особа (посередник) вважається податковим агентом платника податку стосовно оподаткування доходів, отриманих таким платником податку від такого продажу. Ставка податку згідно пункту 7.1 статті 7 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” №889-ІV від 22.05.2003 року за перевіряємий період становила 13%. Це положення поширюється, зокрема, і на комісійний магазин (комісіонера), який відповідно до статті 1011 Цивільного Кодексу України за дорученням комітента провадять за плату продаж належного комітентові рухомого майна від свого імені, але за рахунок комітента. Тобто якщо фізична особа (комітент) продає своє рухоме майно (автомобіль) за посередництвом юридичної особи, її філії, відділення, іншого відокремленого підрозділу (комісіонера), то такий комісіонер є податковим агентом, як це визначено Законом України від 22.05.2003 року №889-IV „Про податок з доходів фізичних осіб”. Податкові агенти згідно з пунктом 1.15 статті 1 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” №889-ІV від 22.05.2003року зобов'язані  нараховувати; утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення вимог цього Закону. Внаслідок перевірки довідок-рахунків у відповідності з якими ПП „Гюрсой” проводилась реалізація транспортних засобів встановлено, що транспортні засоби реалізовувались без наявності документів, які б свідчили про визначення суб'єктами оціночної діяльності вартості рухомого майна за звичайною ціною (тобто мінімальною при продажу), що є базою для визначення суми податку з  доходів фізичних осіб при продажу транспортних засобів фізичних осіб через комісійні магазини, як це передбачено Законом України від 12.07.2001 року №2658-ІІІ „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні”. Тобто підприємство при прийманні транспортних засобів на комісію не складало актів технічного стану та оцінки транспортних засобів, які мають складатися у 3-х примірниках та підписуватися комісіонером і комітентом, і цим самим не була визначена звичайна ціна яка має бути мінімальною при продажі. В довідці-рахунку вказується вартість транспортного засобу відображена в договорі або вказується „ціна договірна”. При купівлі-продажу автомобілів між громадянами ПП „Гюрсой” не проводило експертну оцінку транспортних засобів, де зазначається звичайна вартість автомобіля на момент продажу. Під час проведення зустрічної перевірки з МРЕВ  було встановлено, що експертні оцінки проведені перед реєстрацією автомобілів в органах МРЕВ визначили ціни на реалізовані транспортні засоби які значно вищі цін зазначених в договорах комісії. Тобто ПП „Гюрсой” при проведені комісійної торгівлі транспортними засобами значно занижувало вартість автомобілів у договорах комісії, що призвело до заниження нарахування та сплати податку з доходів з фізичних осіб. У відповідності з вимогами пп.8.1.1 п.8.1 ст.8 Закону України від 22.05.2003 року №889-ІV „Про податок з доходів фізичних осіб”, одержаний громадянами дохід в сумі 8434817,54 гривень від продажу об'єктів рухомого майна підлягає оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб. Відповідальними за порушення норм цього Закону, згідно п.п.а п.20.2 ст.20 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” №889-ІV при порушенні правил нарахування, утримання та сплати до бюджету податку з доходів платника податку, що здійснюються податковими агентами є такі податкові агенти. В порушення п.1.2, п.1.15 ст.1, пп.4.2.6 п.4.2 ст.4, пп.8.1.2 п.8.1 ст.8, п.12.3 ст.12 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” №889-ІV ПП „Гюрсой” в результаті заниження оподатковуваного доходу з громадян, не утримали та не перерахували до бюджету податок з доходів фізичних осіб від продажу об’єктів рухомого майна в сумі 1 074067грн. 73коп.

05.07.2007р. на підставі акту перевірки ДПІ у м. Хмельницькому винесено податкове повідомлення-рішення № /0/5425, яким визначено податкове зобов’язання по податку з доходів найманих працівників в сумі 3222203,19грн. (в т.ч. 2148135грн. 46коп. штрафних санкцій).

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач просить суд визнати останнє протиправним та скасувати.

Досліджуючи  надані  сторонами  докази,  аналізуючи наведені  представниками сторін пояснення та заперечення, оцінюючи  їх  в  сукупності, судом  враховується  наступне.

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Актом перевірки позивача, відповідачем встановлено порушення останнім вимог п.1.2, п.1.15 ст.1, пп..4.2.6 ст.4, пп.8.2.1 п.8.1 ст.8, п.12.3 ст.12 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” №889-ІV і як наслідок прийнято податкове повідомлення –рішення від 05.07.2007р. №/0/5425, яким визначено суму податкового зобов’язання за платежем: надходження сум по актах перевірки податку з доходів найманих працівників в розмірі 3222203,19 грн., з якої 1074067,73 грн. за основним платежем, 2148135,46 за штрафними санкціями.

Зазначений висновок перевірки та прийняте з врахуванням даного висновку податкове повідомлення –рішення суд вважає необґрунтованим приймаючи до уваги  наступне.

В період охоплений перевіркою, порядок торгівлі транспортними засобами та номерними агрегатами визначено Правилами роздрібної торгівлі транспортними засобами і номерними агрегатами, затвердженими наказом Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України №228 від 31.07.2002р.

Згідно з п.3.13. Правил, ціни на транспортні засоби і номерні агрегати, що здаються на комісію, а також розмір комісійної винагороди визначаються за погодженням сторін.

Зазначене положення Правил цілком узгоджується з приписами ст.ст. 623, 628, 629, 632  Цивільного Кодексу України, за приписами яких: договором   є   домовленість   двох   або  більше  сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; Зміст  договору  становлять  умови (пункти),  визначені на розсуд сторін і погоджені ними;  Договір є обов'язковим для виконання сторонами;  Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна  ціни  після  укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, зміна  ціни   в   договорі   після   його   виконання   не допускається.

З наявного в матеріалах справи акта перевірки від 04.07.2007р. №4010/17-5/31359568 вбачається, що за період з 01.01.2004р. по 31.12.2006р. при продажу об’єктів рухомого майна за посередництвом ПП „Гюрсой” перераховано до бюджету  57155,91 грн. податку з доходів фізичних осіб. В період з 01.01.2004р. по 31.12.2006р. за посередництвом ПП „Гюрсой” проведено 813 випадків комісійної торгівлі автомобілями між фізичними особами  - громадянами. Комісійну торгівлю автомобілями  ПП „Гюрсой” здійснювало на підставі укладених договорів комісії між ПП „Гюрсой” (комісіонером) та фізичною особою –громадянином (комітентом) на підставі „Правил торгівлі транспортними засобами та номерними агрегатами”.

Внаслідок перевірки довідок - рахунків у відповідності з якими ПП „Гюрсой” проводилась реалізація транспортних засобів, перевіряючими встановлено, що транспортні засоби реалізовувались без наявності документів, які б свідчили про визначення суб'єктами оціночної діяльності вартості рухомого майна за звичайною ціною (тобто мінімальною при продажу), що є базою для визначення суми податку з  доходів фізичних осіб при продажу транспортних засобів фізичних осіб через комісійні магазини, як це передбачено Законом України від 12.07.2001 року № 2658-ІІІ „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні”.

Не заперечуючи статусу позивача як податкового агента під час здійснення зазначених вище операцій по реалізації транспортних засобів, вказане твердження відповідача про те, що  базою для визначення суми податку з  доходів фізичних осіб при продажу транспортних засобів фізичних осіб через комісійні магазини є визначена суб’єктами оціночної діяльності вартість рухомого майна за звичайною ціною (тобто мінімальною при продажу), суд вважає необґрунтованим, та таким, що не базується на приписах Цивільного Кодексу України та Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” №889-ІV.

При цьому судом враховується, що Законом України  “Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” від 12 липня 2001 року №2658-III а саме статтею 7, визначено випадки обов’язкового проведення оцінки майна, серед яких  реалізація рухомого майна фізичних осіб, яке належить останнім на праві власності, не значиться.

Відповідач зазначаючи в акті перевірки на необхідність під час здійснення операцій по реалізації рухомого майна фізичними особами використовувати вартість майна що реалізується визначену суб’єктами оціночної діяльності, фактично ігнорує приписи ЦК України, що регулюють загальні положення про право власності.

Зокрема, відповідно до ст.ст.316, 317, 319 Цивільного Кодексу України, правом  власності  є право особи на річ (майно),  яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; Власникові   належать  права  володіння,  користування  та розпоряджання своїм майном; Власник  володіє,  користується,   розпоряджається   своїм майном на власний розсуд; Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Зважаючи на викладене та враховуючи висновок акта перевірки ДПА у Хмельницькій області від 28.11.2006р. №40/234/31359568 про результати виїзної позапланової перевірки ПП “Гюрсой” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2003р. по 30.06.2006р., згідно якого перевіркою під час здійснення аналізу господарської діяльності підприємства порушень не встановлено, зважаючи на відсутність даних про те, що укладені між фізичними особами договори за посередництвом ПП „Гюрсой” визнані в установленому чинним законодавством порядку недійсними, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0/5425 від 05.07.2007р.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи відповідача судом до уваги не приймаються з підстав викладених вище. При цьому суд зважає на приписи ч.2 ст.71 КАС України, в силу якої, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Враховуючи  задоволення позову згідно ч. 3 ст. 94 КАСУ судові витрати, здійснені позивачем   (держмито згідно квитанції №30/32 від 23.07.2007р. в сумі 3,40 грн.) присуджуються йому. При цьому згідно ч. 1 ст. 94 цього Кодексу документально підтверджені судові витрати присуджуються з Державного  бюджету України.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104, 105, 158 - 163, 167, 254 - 259, п.п.3, 6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Приватного підприємства „Гюрсой” м. Хмельницький до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення №/0/5425 від 05.07.2007р. задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №/0/5425 від 05.07.2007р.

Стягнути з Державного бюджету України на користь приватного підприємства „Гюрсой” (м. Хмельницький, вул. Перемоги, 4, кв.72, ) понесені витрати по державному миту в розмірі 3грн. 40коп. (три гривні 40коп.).

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Дані заяви подаються до апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Постанова складена у повному обсязі і підписана 03.10.2007р.

Віддруковано 3 примірники:

1 –до справи;

2 –позивачу;

3 –відповідачу.