ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2007 р.                                                            Справа № 07/160-07

вх. № 11206/5-07

Суддя господарського суду Інте Т.В.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Веремчук С.Л., дов. № 172/7 від 15.01.07р.;  відповідача - не з"явився;

розглянувши справу за позовом ТОВ "АгроКлондайк", м. Рівне

до  ТОВ "Агрохімсервіс-ВД", м. Харків

про стягнення 463151,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповдальністю "АгроКлондайк" просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімсервіс-ВД" 194208,00 грн. основного боргу, 16084,67 грн. пені, 252858,81 грн. відсотків за користування коштами та судові витрати по справі.

Відповідач відзив на позов та документи в його обгрунтування не надав.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку ст. 75 ГПК України.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 05.11.07р. по 19.11.07р.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено договір № 6001 від 07.02.06р. (а.с. 12-13), відповідно до умов якого продавець (відповідач) зобов"язався передати у власність покупця (позивача) мінеральні добрива (товар), а покупець (позивач) зобов"язався оплатити товар та прийняти його на умовах даного договору та додатків до нього.

Пунктом 2.2. вказаного договору встановлено, що строки поставки по кожній партії зазначаються в додатках до цього договору.

Відповідно до п.п 3.1. та 3.2 договору, порядок та строки оплати товару, що постачатиметься за цим договором, обумовлюються по кожній партії товару і відображаються у відповідних додатках до договору. Покупець здійснює оплату вартості товару шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця на підставі виставленого продавцем рахунку.

Згідно з додатком №1 від 07.02.06р. до договору № 6001 від 07.02.06р. (а.с. 13), сторони домовились про поставку аміачної селітри в кількості 204 тони на загальну суму 194208,00 грн. з терміном поставки у 14 днів.

Пунктом 2 додатку № 1 від 07.02.06р. до договору № 6001 від 07.02.06р., встановлено, оплата за товар проводиться шляхом 100% попередньої оплати на поточний рахунок продавця згідно виставленого рахунку.

Позивач свої зобов"язання за вказаним договором та додатком до нього виконав у повному обсязі та на підставі рахунку - фактури № СФ-0000003 від 07.02.06р. (а.с.15) перерахував відповідачу, у якості попередньої оплати за товар, 194208,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 158 від 07.02.06р., № 23 від 08.02.06р., № 159 від 07.02.06р., № 162 від 08.02.06р., № 163 від 08.02.06р. (а.с. 7-11).

Проте, відповідач свої зобов"язання за вказаним договором не виконав та не поставив відповідачу товар, вказаний у додатку №1 до договору № 6001 від 07.02.06р.

30.05.06р., між сторонами було підписано доповнення до договору купівлі - продажу № 6001 від 07.02.06р. (а.с.14), відповідно до якого сторони домовились про те, що продавець (відповідач), у зв"язку з невиконанням умов договору № 6001 від 07.02.60р., повертає покупцю (позивачу) грошові кошти, що були раніше перераховані продавцю, на таких умовах - основний борг в сумі 194208,00 грн. та збитки в сумі 62882,39 грн. Сторони встановили, що вказані суми повинні бути повернені позивачу у строк до 30.05.06р.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач 194208,00 грн. заборгованості не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу чи підтверджували б сплату заборгованості.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що з 23.02.06р. прострочив виконання зобов"язання з поставки товару за договором № 6001 від 07.02.06р. та з 31.05.06р. таким, що прострочив виконання зобов"язання зі сплати заборгованості в сумі 194208,00 грн. (відповідно до умов доповнення до договору купівлі продажу № 6001 від 07.02.06р.)

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобов’язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 194208,00 грн. заборгованості, належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов"язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Доповненням до договору купівлі - продажу № 6001 від 07.02.06р. встановлено, що "за користування чужими грошовими коштами, керуючись ст. 625 ЦК України, відповідальність за порушення грошових зобов"язань, продавець виплачує покупцю проценти з розрахунку 3% в день від суми заборгованості".

Таким чином, сторони врегулювали  питання оплати відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України, згідно з ч. 2 якої, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, здійснивши перерахунок заявленої позивачем до стягнення з відповідача суми процентів за порушення грошового зобов"язання, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України (в розмірі 3% річних від простроченої суми), суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в цій частині позовних вимог, частково, в сумі 6927,64 грн.

Доповненням до договору купівлі - продажу № 6001 від 07.02.06р. встановлено, що у випадку неповернення чи несвоєчасного повернення грошових коштів продавець (відповідач) зобов"язався уплатити неустойку у вигляді пені із розрахунку 2% в день від суми заборгованості.

Господарські відносини, які виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб*єктами господарювання регулюються Господарським кодексом України.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання  мало бути виконано.

Враховуючи, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню за період з 10.02.07р. по 08.08.07р., в той час, як відповідача визнано таким, що прострочив виконання зобов"язання зі сплати заборгованості з 31.05.06р. і строк нарахування пені іитік 30.11.06р., суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача 16084,67 грн. пені, відмовити.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на обидві сторони, пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. cт. 525, 526, ч.1 ст. 530, 610,611, ч.1 ст. 612, ст. 625, ЦК України, ст. ст. 193,198, ч.6 ст. 232 ГК України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімсервіс-ВД" (юридична адреса : пр. Перемоги, 66-в, кв. 114, м. Харків, 61204, код за , р/р 82 в ЗАТ "ПРОКРЕДИТ БАНК" м. Київ, МФО 320984) на користь Товариства з обмеженою відповдальністю "АгроКлондайк" (юридична адреса: вул. Будівельників,1, м. Рівне, 33016, код за , р/р 1700 в АКІБ "УкрСиббанк" м. Харків, МФО 351005) 194208,00 грн. заборгованості, 6927,64 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, 2011,35 грн. державного мита та 51,24 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 16084,67 грн. пені та 245931,17 грн. процентів за користування грошовими коштами, в позові відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 10 грудня 2007 року.

Суддя                                                                                            Інте Т.В.