КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2007                                                                                           № 3/341

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Андрієнка  В.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Іщенко Г.М.,

від відповідача - Авдієнко С.В.,

від прокуратури – Костюк М.А.,

розглянувши  апеляційне подання  прокуратури м. Києва

на рішення Господарського суду м.Києва від 24.07.2007

у справі № 3/341

за позовом                               Обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу “Текстильник”

до                                                   Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації)

про                                                  зобов"язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Обслуговуючий кооператив житлового кооперативу “Текстильник” (далі –ОКЖК “Текстильник”) звернувся до господарського суду м. Києва з позовом до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Головне управління земельних ресурсів) про зобов’язання Головного управління земельних ресурсів підготувати та передати на розгляд Київської міської ради проект рішення про передачу ОКЖК “Текстильник” земельної ділянки на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 18.07.2007 порушено провадження у справі № 3/341 за позовом ОКЖК “Текстильник” до Головного управління земельних ресурсів про зобов’язання вчинити дії.

Рішенням господарського суду м. Києва від 24.07.2007 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду м. Києва від 24.07.2007, прокуратура м. Києва внесла апеляційне подання, в якому просила його скасувати, а провадження у справі припинити.

Апеляційне подання мотивоване тим, що даний спір не підвідомчий господарським судам України. Спір у справі підвідомчий суду, до компетенції якого належить розгляд адміністративних справ.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2007 прийнято до розгляду апеляційне подання прокуратури м. Києва, порушено апеляційне провадження та призначено до розгляду на 13.11.2007.

Представник ОКЖК “Текстильник” проти доводів апеляційного подання заперечував та просив рішення господарського суду м. Києва від 24.07.2007 залишити без змін, а апеляційне подання прокуратури м. Києва – без задоволення.

Представник Головного управління земельних ресурсів апеляційне подання прокуратури м. Києва підтримав та просив рішення господарського суду м. Києва від 24.07.2007 скасувати, а провадження у справі припинити.

У зв’язку з неявкою прокурора у справі в засідання суду призначене на 13.11.2007, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.11.2007 розгляд справи було відкладено та призначено на 27.11.2007.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Статут ОКЖК “Текстильник” затверджено установчими зборами засновників обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу “Текстильник” (протокол № 1 від 07.06.2007) та 08.06.2007 проведено його державну реєстрацію.

Відповідно до 1.5 Статуту ОКЖК “Текстильник” тип кооперативу – обслуговуючий кооператив. Кооператив створено для надання послуг переважно його членам в сфері, що визначена Статутом.

Згідно п. 2.1.1 Статуту ОКЖК “Текстильник” кооператив створено з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом, зокрема, будівництва багатоквартирного житлового будинку (будинків).

ОКЖК “Текстильник” 25.06.2007 звернувся до Київської міської ради з клопотанням (заява) про надання у власність земельної ділянки за місцем розташування: м. Київ, Голосіївський район, вул. Ак. Заболотного, орієнтований розмір - 99,9 га, для житлової забудови.

Відповідно до ст. 120, 123, 124 Земельного кодексу України, Регламенту розгляду питань щодо набуття та реалізації права користування землею в м. Києві, затвердженого рішенням Київради № 457/1867 від 15.07.2004 із змінами внесеними рішенням Київради № 36/93 від 28.09.2006 та на підставі позитивного висновку постійної комісії з питань земельних відносин (протокол від 05.07.2007) Заступником Київського міського голови – секретарем Київради 06.07.2007 надано згоду ОКЖК “Текстильник” на розроблення документації із землеустрою.

Головним управлінням земельних ресурсів 10.07.2007 за № Д-3006 затверджено Технічні умови на розроблення документації із землеустрою земельної ділянки за адресою: м. Київ, р-н Голосіївський, вул. Академіка Заболотного для житлової забудови, орієнтовною площею 99,468 га.

ЗАТ „Інститутом землевпорядних технологій” (ліцензія Державного комітету України по земельних ресурсах від 12.07.2005 серія АБ № 107906) на підставі договору № 106-07 від 06.07.2007 за замовленням ОКЖК „Текстильник” розроблено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОКЖК „Текстильник” для житлової забудови на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі.

Начальник управління координації та експертизи Головного управління земельних ресурсів листом № 5970/з від 16.07.2007 виклав зауваження до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОКЖК “Текстильник” для житлової забудови на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва (справа № Д-3006) і дійшов висновку, що виходячи із положень законодавства, передача земельної ділянки в межах охоронної зони для житлового будівництва не може бути погоджена.

Прокуратура м. Києва в апеляційному поданні посилається на те, що предметом спору у справі є правомірність дій відповідача щодо підготовки та передачі на розгляд Київської міської ради проекту рішення про передачу кооперативу земельної ділянки і вказує, що розглядаючи справу по суті заявлених вимог та приймаючи рішення, господарський суд м. Києва не звернув увагу на те, що даний спір не підвідомчий господарським судам України.

Також прокуратуру м. Києва в апеляційному поданні посилається на те, що враховуючи суб’єктивний склад та характер правовідносин, спір у даній справі підвідомчий суду, до компетенції якого належить розгляд адміністративних справ.

Згідно ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України „Про судоустрій України” місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Місцеві адміністративні суди, згідно ч. 4 ст. 22 Закону України „Про судоустрій України” розглядають адміністративні справи, пов'язані з правовідносинами у сфері державного управління  (справи адміністративної юрисдикції).

Отже, відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України “Про судоустрій України” та враховуючи вимоги ст.ст. 1, 41, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам ст. 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень ( п. 7 ч.1 ст. 3 КАС України).

Виходячи із змісту п.1 та п. 7 ст. 3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта, а необхідною ознакою суб’єкта владних повноважень є здійснення цим суб’єктом владних управлінських функцій, причому ці функції повинні здійснюватися відповідним суб’єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

В п. 5.2 рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 27.06.2007 № 04-5/120 „Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам” зазначено, що якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює зазначених владних управлінських функцій (щодо іншої особи, яка є учасником спору), то такий суб'єкт не перебуває "при здійсненні управлінських функцій" і не має встановлених нормами КАС України ознак суб'єкта владних повноважень і, отже, спір за участю останнього повинен вирішуватися господарським судом.

Також в п. 15 рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 27.06.2007 № 04-5/120 „Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам” вказано, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, оскільки земля є об'єктом цивільних прав і обов'язків і використовується в господарській діяльності на підставі цивільно-правових угод. До таких справ слід відносити справи, пов'язані із захистом права власності або користування землею, в яких, захищаючи свої цивільні права і охоронювані законом інтереси, беруть участь суб'єкти господарської діяльності.

Положення про Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) затверджено рішенням Київської міської ради № 182/342 від 19.12.2002 (далі - Положення).

Відповідно до п. 1.1. Положення Головне управління земельних ресурсів є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та виконує функції місцевого органу державної виконавчої влади з питань земельних ресурсів, є підзвітним та підконтрольним Київській міській раді та безпосередньо підпорядковується Київському міському голові.

Управління у межах своєї компетенції здійснює управління земельними ресурсами міста, забезпечує проведення в місті земельної реформи, раціональне використання та охорону земель на території міста.

Згідно п. 1.2 Положення Управління у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, декретами, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, нормативними документами Держкомзему України, рішеннями Київської міської ради, розпорядженнями Київського міського голови, розпорядженнями виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), а також цим Положенням.

Основними завданнями Управління, зокрема, є: забезпечення проведення земельної реформи, спрямованої на роздержавлення і приватизацію земель в межах міста, з урахуванням інтересів держави та територіальної громади міста Києва (п. 2.1 Положення), здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земельних ресурсів усіх форм власності відповідно до повноважень, делегованих Київською міською радою (п. 2.2 Положення), ведення державного земельного кадастру відповідно до законодавства, моніторингу земель, здійснення землеустрою (п. 2.3 Положення).

Управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: погоджує документацію із землеустрою (п. 3.11 Положення), готує та подає в установленому порядку проекти рішень Київської міської ради, розпоряджень Київського міського голови, розпорядження виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (п. 3.12 Положення), а також подає свої висновки з питань: розпорядження землями в межах міста Києва; передачі земельних ділянок у власність громадян та юридичних осіб; надання земельних ділянок в користування, вилучення земельних ділянок; продажу земельних ділянок у власність; викупу земельних ділянок для суспільних потреб міста; звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок; встановлення та зміни межі районів у місті, в порядку, встановленому законодавством України.

З урахуванням того, що спір у справі виник із земельних правовідносин, а земля є об’єктом цивільних прав і обов’язків, і Головне управління земельних ресурсів у спірних правовідносинах не здійснює владних функцій, оскільки здійснює лише дії з підготовки та подання проекту рішення Київської міської ради з питань надання земельної ділянки і не наділене повноваженнями щодо розпорядження спірною земельною ділянкою, то управління в цих правовідносинах не є суб’єктом владних повноважень в розумінні ст. 3 КАС України, а тому колегія суддів вважає, що даний спір підвідомчий господарським судам України, а доводи наведенні в апеляційному поданні прокуратури м. Києва – необґрунтованими.

Згідно ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 9 Земельного кодексу України до повноважень Київської і міської ради у галузі земельних відносин на її території належить, зокрема: а) розпорядження землями територіальної громади міста; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності в порядку, передбаченому цим Кодексом; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб міста; д) припинення права користування земельними ділянками у випадках, передбачених цим Кодексом; е) прийняття рішення щодо звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок; є) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок із земель державної власності, що проводяться органами виконавчої влади; ж) встановлення та зміна меж сіл, селищ, районів у містах; з) організація землеустрою; и) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів.

Згідно п. 12 розділу Х „Перехідних положень” ЗК України повноваження щодо розпорядження землями в межах м. Києва, крім земель, переданих у приватну власність, до розмежування земель державної та комунальної власності здійснює Київська міська рада.

Статтею 41 Земельного кодексу України передбачено, що житлово-будівельним (житловим) та гаражно-будівельним кооперативам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування земельні ділянки для житлового і гаражного будівництва передаються безоплатно у власність або надаються в оренду у розмірі, який встановлюється відповідно до затвердженої містобудівної документації.

Житлово-будівельні (житлові) та гаражно-будівельні кооперативи можуть набувати земельні ділянки у власність за цивільно-правовими угодами.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки (ч. 6 ст. 123 ЗК України).

Рішенням Київської міської ради „Про затвердження Порядку набуття права на землю юридичними особами та громадянами в м. Києві” № 313/1747 від 14.03.2002 затверджено Порядок набуття права на землю юридичними особами та громадянами у м. Києві (далі - Порядок).

Пунктом 1.3 Порядку передбачено, що земельні ділянки в м. Києві відповідно до законодавства можуть належати юридичним особам та фізичним особам на правах: оренди; постійного користування землею (для державних та комунальних підприємств, установ і організацій, а також для підприємств, установ та організацій, які здійснюють управління багатоквартирними будинками державної та комунальної власності); приватної власності.

Згідно п. 1.5 Порядку за наявності негативних висновків Головного управління містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації, відповідного органу охорони культурної спадщини, Державного управління екології та природних ресурсів в м. Києві, міської санітарно – епідеміологічної станції щодо надання земельних ділянок в постійне користування, передачі їх у власність, оформлення права користування землею остаточне рішення з цих питань приймається на пленарному засіданні Київської міської ради.

Відповідно до п. 5.1 Порядку безоплатно у власність можуть передаватись земельні ділянки житлово – будівельним (житловим) та гаражно – будівельним кооперативам, а також об’єднанням власників багатоповерхових житлових будинків у разі їх приватизації.

Особи, визначені у п. 5.1, які бажають одержати безплатно в власність земельну ділянку, звертаються із клопотанням до Київської міської ради (п. 5.2 Порядку).

Рішенням Київської міської ради „Про врегулювання процедури передачі в користування земельних ділянок в м. Києві” № 457/1867 від 15.07.2004 затверджено Регламент розгляду питань щодо набуття та реалізації права користування землею в м. Києві (далі - Регламент).

Згідно ч. 2 ст. 20 Регламенту Головне управління земельних ресурсів здійснює комплексний аналіз документації із землеустрою та, за умови її відповідності законодавству, готує проект рішення Київської міської ради.

Проект рішення Київської міської ради підписується заступником голови виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), на якого покладені обов'язки здійснення повноважень Київської міської ради та її виконавчого органу (Київської міської державної адміністрації) в частині регулювання земельних відносин.

Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) має право подавати проект рішення Київради із відповідним правовим та нормативно-технічним обґрунтуванням.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Регламенту проект рішення Київради, підготовлений Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА), подається на розгляд Київради в порядку, встановленому Регламентом Київської міської ради.

Пунктом 4 ст. 21 Регламенту передбачено, що забороняється затримувати подання проекту рішення Київради на розгляд постійних комісій з мотивів наявності зауважень (заперечень) управління правового забезпечення секретаріату Київради або інших суб'єктів.

Відповідно до п. 38 ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Враховуючи те, що відповідно до Положення про Головне управління земельних ресурсів управління готує та подає в установленому порядку проекти рішень Київської міської ради про надання земельних ділянок юридичним та фізичним особам, а повноваженнями щодо надання земельних ділянок наділена Київська міська рада і рішення з цих питань приймається виключно на пленарному засіданні Київської міської ради, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОКЖК „Текстильник”.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду м. Києва від 24.07.2007.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду м. Києва від 24.07.2007 у справі № 3/341 залишити без зміни, а апеляційне подання прокуратури м. Києва – без задоволення.

2. Матеріали справи № 3/341 повернути господарському суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам та прокурору.

Головуючий суддя

Судді