ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" липня 2007 р.
Справа № 16/374-НА

Господарський суд Хмельницької області у складі судді  розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

За позовом  Виробничо-комерційної фірми "Збруч" м. Шепетівка

до Шепетівської об'єднаної державна податкова інспекція м. Шепетівка

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень №/2/26/8200 та

№/2/26/8202 від 27.09.2004р.

Суддя   В. В. Магера

Представники  :

Від позивача  -  не з’явився

Від відповідача – Христич О.В. –за довір. № 2700/10/10 від 06.03.2007 р.

Ухвалою суду від 14.12.2004 р. порушено провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми “Збруч”,  м. Шепетівка до  Шепетівської об’єднаної державної податкової інспекції, м. Шепетівка  про  визнання недійсними податкових повідомлень - рішень № /2/26/8200 та № /2/26/8202 від 27.09.2004р.

Ухвалою суду від 26.01.2005 р. провадження у справі зупинено у відповідності до ст. 79 ГПК України, до вирішення  Шепетівським міськрайонним судом пов’язаної з нею кримінальної справи  № 1-31/2005 р.

Ухвалою суду від 05.06.2007 р. провадження у справі поновлено попереднє судове засідання по справі призначено на 21.06.2007 р. Ухвалою господарського суду області від 21.06.2007 р. попереднє судове засідання по справі відкладено та призначено на 05.07.2007 р., про що сторони повідомлені належним чином. Ухвала суду направлена рекомендованою кореспонденцією.

Суть спору: Позивач у позовній заяві  просить визнати недійсними податкові повідомлення- рішення від 27.09.2004 р. №/2/26/8200 по податку на прибуток на суму основного платежу 118 665,00 грн. та штрафну санкцію на суму 35 599,50 грн., на загальну суму 154 264,50 грн., а також №/2/26/8202 від 27.09.2004 р. по податку на прибуток на суму основного платежу 3005грн. та штрафну санкцію на суму 601 грн., на загальну суму 3 606 грн.

Повноважний представник позивача в судове засідання 05.07.2007 р. не з’явився, поважні причини неявки не повідомив.

Відповідач у відзиві на позов, а його представник у попередньому судовому засіданні позовні вимоги не визнають. При цьому  у відзиві на позов посилаються в підтвердження своїх доводів на норми Цивільного кодексу України, Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”.

Так відповідач стверджує, що твердження позивача про те, що укладеним договором доручення №23 від 02.09.2003 р. між ТОВ ВКФ “Збруч” та ЗАТ “Агродар” не обумовлені обмеження для повіреного ТОВ ВКФ “Збруч” по використанню грошових коштів, отриманих від довірителя до закінчення строку дії договору, суперечить нормам чинного законодавства.

Крім того, відповідач стверджує, що не відповідають дійсності твердження позивача про те, що до валових доходів не відносяться кошти довірителя, отримані за договором доручення.

За таких обставин, відповідач вважає, що позивачем було неправомірно включено до вартості основних фондів витрати по поліпшенню основних фондів, що в свою чергу призвело до збільшення суми амортизаційних відрахувань, а це призвело до заниження валового доходу та відповідно суми оподаткованого прибутку.

В запереченнях від 22.12.04 р., відповідач вважає твердження  позивача, про те, що перевірка окремо 3 та 4 кварталів 2003р. є порушенням з боку працівників державної податкової служби, оскільки під час проведення планової документальної перевірки, якою був охоплений ІІІ квартал 2003р., факти, які свідчили про порушення позивачем норм законодавства встановлені не були, оскільки ТОВ ВКФ „Збруч” не були надані для перевірки виписки банку про надходження коштів від ЗАТ „Агродар” та повернення їх, в зв'язку з чим неможливо було визначити призначення цих коштів необґрунтованими.

З врахуванням цього відповідач зазначає, що ним і була проведена позапланова перевірка ТОВ ВКФ „Збруч” саме по виявлених порушеннях в IIІ-му кварталі 2003р.

Твердження позивача про неврахування перевіряючими амортизаційних відрахувань підприємства за 2003р. в сумі 10600грн. суперечить, на думку відповідача, статті 8 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”.

Заперечення позивача про порушення перевіряючими п.16.4. ст.16 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, щодо врахування при визначенні об'єкта оподаткування за III квартал 2003р. від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих періодів також не відповідає фактичним обставинам, оскільки, як стверджує відповідач, від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих періодів не було, про що зазначено в акті перевірки від 12.05.2004р. №623/26.

Відповідно до  додаткових заперечень позивача в жодній із перелічених відповідачем норм законодавства щодо  договору доручення не зазначено обмежень відносно використання чи невикористання коштів, що надійшли за виконання цього договору. Також, позивач стверджує, що, оскільки строк даного договору доручення був продовжений обома сторонами, то відповідно до чинного законодавства, операція надходження даних коштів на його рахунок відображена правильно, бо  відповідно до п.п.7.9.3. п.7.9. ст.7 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” “...платник податку, який здійснює довірчі операції з коштами або майном довірителя, відносить до складу своїх валових доходів кінцевий фінансовий результат такої довірчої операції, який визначається за наслідками податкового періоду, протягом якого здійснюється повернення довірителю частини доходу, фактично отриманого довіреною особою від операцій з розміщення коштів або майна такого довірителя, та дорівнює винагороді за здійснення таких довірчих операцій, яка утримується на користь довіреної особи за рахунок виплати такого доходу.”

Відповідач, заперечуючи проти доводів позивача, вказує, що придбання позивачем помідор не було підтверджене належним чином, оскільки відповідачу при перевірці було надано лише копію податкової накладної №1390 від 01.10.03 р., що, на думку відповідача, не може бути доказом проведення даної операції, бо суперечить правилам ведення податкового обліку. Крім того, згідно п.5.1. ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” до валових витрат відносяться лише товари та послуги, які надаються (придбаваються) для використання у власній господарській діяльності, доказів чого позивачем не надано. За таких обставин відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В попереднє судове засідання, призначене ухвалою суду від 05.06.2007 р. на  21.06.2007 р. позивач повноважного представника не направив, поважні причини неявки не повідомив. Ухвала суду від 05.06.2007 р. повернута поштовим відділенням на адресу суду з відміткою про вибуття адресату. За таких обставин попереднє судове засідання по справі ухвалою суду від 21.06.2007 р. було відкладено та призначено на 05.07.2007 р. Однак, позивач, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, свого повноважного  представника  в судове засідання повторно не направив, про причини неявки не повідомив.  При цьому заяви про розгляд справи за його відсутності  до суду не надходило. Ухвала суду від 21.06.2007 р. повернута на адресу суду поштовим відділенням з відміткою про вибуття адресату.

Відповідно до ч.1 п.4 ст.155 КАС України суд своєю ухвалою  залишає  позовну  заяву  без  розгляду, якщо: позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без розгляду у відповідності до вимог  п.4 ч.1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України.

Особа,  позовна  заява  якої залишена без розгляду,  після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись п.п. 6 та 7 Розділу VII „ Прикінцеві та Перехідні положення ”, п.4 ч.1 ст.155, ст. ст. 160, 165 Кодексу    адміністративного   судочинства   України,   СУД-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми “Збруч”, м. Шепетівка до  Шепетівської об’єднаної державної податкової інспекції, м. Шепетівка   про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень №/2/26/8200 та №/2/26/8202 від 27.09.2004р.     залишити без розгляду.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 5 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 10 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Ухвала, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу.