ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

26.11.07                                                                                           Справа  № 3/10

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді                                                   Орищин Г.В.

суддів                                                                         Дубник О.П.

Якімець Г.Г.

розглянув апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю фірми

«Барва», с.Ямниця Тисменицького р-ну (далі –ТзОВ) № 39 від 14.06.2007 р.

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 05.06.2007 р.

у справі № 3/10

за позовом державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго», м.Івано-Франківськ

до відповідача ТзОВ фірми «Барва», с.Ямниця Тисменицького р-ну

про стягнення 230 398,15 грн.,

за участю представників сторін:

від скаржника  Межибродська М.В.

від позивача  Круць В.Б.

Права і обов’язки сторін, передбачені ст. 22 ГПК України, присутнім в судовому

засіданні представникам роз’яснено.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 05.06.2007р. у справі № 3/10 (суддя Фрич М.М.) частково задоволено позовні вимоги державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго»(далі - ДМП) і присуджено до стягнення з ТзОВ фірми «Барва»на користь позивача  128589,48грн. основного боргу, 1285,89грн. витрат по сплаті державного мита, 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в частині стягнення 58192,05грн. боргу в позові відмовлено; в частині стягнення 33270,77грн. інфляційнийх та 10345,85грн. річних –позов залишено без розгляду.

Дане рішення оскаржується відповідачем у справі –ТзОВ фірмою «Барва», оскільки, на його думку, рішення господарського суду прийнято з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, при невідповідності висновків суду обставинам справи. Зокрема, вважає скаржник, судом не взято до уваги, що позивачем, всупереч вимог ст. 33 ГПК України, не подано доказів, які б підтверджували позовні вимоги; позивачем неправильно застосовано (завищено) тарифи на теплопостачання та гарячу воду в гуртожитках відповідача по                вул. Галицькій, 124 і 134.

Позивач з вимогами скаржника не погоджується з підстав, викладених у  відзиві на апеляційну скаргу (а.с.125-127) та в усних поясненнях представника в судовому засіданні, зокрема, зазначає, що згідно умов укладеного між сторонами договору, відповідач зобов»язаний забезпечити оплату за опалення та підігрів води з усіх квартиронаймачів та орендарів, які знаходяться у приміщеннях, спорудах відповідача і не мають окремого договору на відпуск теплової  енергії з позивачем та здійснюють розрахунки за теплоенергію з відповідачем.

При розгляді матеріалів справи та апеляційної скарги судовою колегією встановлено наступне:

Відповідно до договору №117 від 01.09.99р., укладеного сторонами у даній справі (а.с. 10,11), позивач зобов»язався  забезпечити тепловою енергією об»єкти споживача (відповідача) у відповідності  з даними проектних або розрахункових теплових навантажень, доданих до договору  на відпуск теплової енергії у відповідності з умовами договору. Споживач (відповідач) зобов»язаний забезпечити повну оплату за опалення та підігрів води з усіх квартиронаймачів та орендарів, які знаходяться у приміщеннях, спорудах споживача і не мають окремого договору на відпуск теплової  енергії з постачальником та здійснюють розрахунки за теплоенергію з споживачем  (п. 17 договору).

Окрім того, сторонами підписані додатки №1 від 01.09.1999р. та №2 від 04.01.2000р.  до договору, якими встановлена розрахункова кількість гарячої води та розрахункова кількість теплоенергії на опалення (а.с.12-13).

У зв»язку з несвоєчасною оплатою відповідачем наданих позивачем послуг по постачанню теплової енергії, станом на січень 2007р. утворилась заборгованість, яка є предметом позову у даній справі і частина якої присуджена до стягнення оскаржуваним рішенням, а саме,  128589,48грн. боргу по наданих послугах з теплопостачання об»єкта відповідача, який знаходиться за адресою                        вул. Галицька,134.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія зазначає наступне:

ТзОВ фірма «Барва»є балансоутримувачем  гуртожитків, які знаходяться за адресою: вул.Галицька, 124 та 134. Позивачем, у відповідності до умов договору, надавались послуги з теплопостачання на вказані об»єкти відповідача по даних адресах, що відповідачем не заперечується, і при нарахуванні вартості наданих послуг застосовувались тарифи як для юридичних осіб.

Відповідач, як на підставу вимог апеляційної скарги та відзиву на позовну заяву, посилається на ту обставину, що споживачами послуг по теплопостачанню є мешканці гуртожитків, а тому розрахунки з позивачем повинні проводитись по тарифах, визначених для населення.

У зв»язку з розбіжностями щодо порядку застосування тарифів за поставлені і спожиті енергоносії у відповідача, згідно тверджень позивача, виникла заборгованість за період з 01.04.2004р. по 01.04.2007р.

Договором №117 і додатками до нього встановлена розрахункова кількість гарячої води та розрахункова кількість тепло енергії на опалення, а також погоджені тарифи, а саме, п.17 договору передбачено, що споживач (відповідач) зобов»язаний забезпечити повну оплату за опалення і підігрів води з усіх квартиронаймачів та орендарів, які знаходяться в приміщеннях, спорудах споживача і не мають окремого договору на відпуск теплоенергії з постачальником (позивачем) та здійснюють розрахунки за теплоенергію з споживачем. Тарифи на теплову енергію визначаються згідно  з чинним законодавством України без будь-яких додаткових узгоджень з споживачами розмірів цих тарифів та термінів їх введення (п.18 договору).

Відповідно до п.2 ст.28 Закону України «Про місцеве самоврядування», в редакції, яка діяла на момент надання послуг, до відання виконавчих органів міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади.

При здійсненні нарахувань за поставлену теплову енергію в спірний період позивач керувався рішеннями Івано-Франківського міськвиконкому № 361 від 20.08.2003р. та від 28.12.2004р., згідно з якими ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго»надано право самостійно формувати тарифи на послуги  теплопостачання та гарячого водопостачання, що надаються всім споживачам (крім населення), з врахуванням рівня  рентабельності, встановленого до економічно обґрунтованих витрат на надання послуг.

Відповідно до умов договору, який укладений між двома юридичними особами, одна сторона зобов»язалась постачати теплову енергію, а друга сторона зобов»язалась оплачувати одержані послуги. Оскільки жодних правових відносин між позивачем та мешканцями гуртожитку по вул.Галицькій, 134, що знаходять на балансі відповідача,  не існувало, тому місцевий господарський суд правомірно прийшов до висновку про стягнення суми боргу, яка утворилась за поставлену теплову енергію відповідачу на адресу Галицька, 134 і розрахував суму послуг з надання теплопостачання за тарифами,  які застосовуються для юридичних осіб.

З підстав, викладених вище, випливає правомірність відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з відповідача по об»єкту, який знаходиться по вул.Галицька, 124, оскільки такі послуги надавались квартиронаймачам даного гуртожитку по окремих договорах і розрахунки здійснювались мешканцями безпосередньо з позивачем.

Посилання скаржника на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 08.07.2004р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 16.12.2004р. по справі №14/129 судова колегія вважає безпідставним, оскільки правовідносини сторін, яким була дана оцінка судами у справі №14/129 формувались на підставі рішень і розпоряджень органів місцевого самоврядування, які на час розгляду даної справи втратили чинність, а тому встановлені факти в процесуальних документах по справі №14/129 не можуть бути покладені в основу  процесуальних судових документів у даній справі.

З врахуванням викладеного, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято у відповідності до обставин і матеріалів справи, без порушення норм матеріального чи процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги  - відсутні.

Отже, керуючись ст. ст. 99, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ТзОВ фірми «Барва» відхилити.

Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 05.06.2007року у справі    № 3/10 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили  з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути в місцевий господарський суд.

головуючий суддя                                                              Орищин Г.В.

судді                                                                                      Дубник О.П.

Якімець Г.Г.