ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.12.07 р.                                                                               Справа № 39/335пн

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Морщагіной Н.С.

при секретарі судового засідання Бахрамовійй А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватного підприємства “Бастет” м. Донецьк

до відповідача: Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» м. Донецьк

про: визнання права власності

За участю представників сторін:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: Малюк Л.В. за довіреністю;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство “Бастет” м. Донецьк , звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» м. Донецьк, про визнання права власності на адміністративну будівлю - загальною площею 666, 8 кв.м., закриту стоянку легкових автомобілей - площею 203, 8 кв.м., будівлю мехмастерської - площею 48,8, кв.м., будівлю КПП - площею 15, 0 кв., будівлю сторожки - площею 3,2 кв.м., складську будівлю - площею 222, 6 кв.м., що розташовані за адресою 83011, м. Донецьк, вул. Синцова, 41.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на акт вибору земельної ділянки, висновок № 87 від 11.07.1996 р., висновок № 162/06-1 від 13.09.1996, висновок ДМУЗР № 35-538 від 20.09.1996 р., висновок ГЕУ міськвиконкому № 10 від 20.09.2006 р., висновок від 01.10.1996 р., архітектурно-планове завдання, рішення виконавчого комітету Донецької міської ради народних депутатів, № 123/2 від 16.10.1996 р., лист № 2569 від 07.04.1997 р., лист ДАІ № 9/8-ДН від 11.01.1997 р., висновок № 115/06-2 від 18.04.1997 р., договір купівлі-продажу № 77-и від 19.09.1997 р., рішення виконавчого комітету Донецької міської ради № 259/6 від 24.09.1997 р., державний акт на право постійного користування землею № 5-92 від 23.10.1997 р., довідку № 353 від 27.01.1999 р., дозвіл на виконання будівельних робіт № 99/264 від 18.11.1999 р., інвентаризаційну картку від 28.02.2002 р., довідку ДМУЗР № 2495/2002 від 09.01.2003 р., технічний паспорт, установчі документи, експертне дослідження Донецького НДІСЕ № 5663/23 від 12.11.2007 р.

Відповідач проти позову заперечив, посилався на відсутність у позивача правоустановчих документів на спірні будівлі.

Представник позивач в судове засідання не з’явився, проте, керуючись ст. 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки наявні матеріали справи надають можливість належним чином провести спірну кваліфікацію юридичних правовідносин.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Рішенням виконавчого комітету Донецької міської ради № 259/6 від 24.09.1997 р. затверджено проект надання малому приватному підприємству “Кенвуд”, правонаступником якого, згідно рішення виконавчого комітету Кіровської районної ради м. Донецька № 609 від 17.12.1997 р., п. 1.1 Статуту,  є позивач,  у постійне користування земельної ділянки площею 0,5340 га по вул. Синцова у Кіровському районі м. Донецька під розміщення виробничо-складської бази та видано акт на право постійного користування земельною ділянкою № 5-92 від 23.10.1997 р.

Як пояснив позивач, він, на належній йому території, без отримання відповідного дозволу, здійснив реконструкцію адміністративної будівлі - загальною площею 666, 8 кв.м., а також додаткове будівництво об'єктів нерухомості закритої стоянки легкових автомобілей - площею 203, 8 кв.м., будівлі мехмастерської - площею 48,8, кв.м., будівлі КПП - площею 15, 0 кв., будівлі сторожки - площею 3,2 кв.м., складської будівлі - площею 222, 6 кв.м., що розташовані за адресою 83011, м. Донецьк, вул. Синцова, 41, відповідно до проектно-кошторисної документації, що незатверджена належним чином.

Таким чином, в порядку статті 332 ЦК України реконструйовані та добудовані будівлі є переробленою річчю, право власності на яку належить позивачеві.

Згідно експертного дослідження Донецького НДІСЕ № 5663/23 від 12.11.2007 р., стан реконструйованої адміністративної будівлі та самовільно збудованих позивачем бдівель добрий та відповідає вимогам будівельних норм та правил (у тому числі протипожежних та санітарних, які містять ДБН), дефектів будівництва та реконструкції не виявлено,  ступінь будівельної готовності для подальшої експлуатації нерухомості становить 100%.

10.02.2005 р. КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» м. Донецьк обстежено  реконструйовану адміністративну будівлю площею 666, 8 кв.м., що розташована за адресою 83011, м. Донецьк, вул. Синцова, 41, та видано технічний паспорт.

Згідно висновку експерта забудовані об’єкти є будівлями, а відтак мають статус нерухомого майна, що визначений статтями 181 та 331 ЦК України, оскільки за матеріалами справи ці майнові об’єкти розташовані на земельній ділянці, а їх переміщення є неможливим без знецінення та зміни призначення.

Частина 1 ст. 376 ЦК України передбачає, що будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, зокрема, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту.

Земельна ділянка під спірними будівлями передана позивачеві у постійне користування згідно державного акту на право постійного користування земельною ділянкою  № 5-92 від 23.10.1997 р., та виділена позивачеві з метою будівництва виробничо-складської бази по вул. Синцова, 41 у Кіровському районі м. Донецька.

Відповідно до ч. 3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Згідно ч. 5 ст.376 ЦК України на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ст. 33 ГПК України  сторона повинна довести ті обставини справи на які вона посилається,  як на підставу своїх вимог та заперечень.

На час розгляду справи суду не надані документи, які б підтверджували, що збудоване спірне майно порушує чиї-небудь права.

Позивач на час розгляду справи володіє, користується та розпоряджається вказаним майном.

Згідно ч.1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

За приписами ч. 2 ст. 328 ЦК України, ст. 115 ГК України володіння майном вважається правомірним,  якщо інше прямо  не  випливає  із  закону  або  незаконність  набуття  права власності не встановлена судом.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на самочинно збудовані  об’єкти нерухомості: адміністративну будівлю - загальною площею 666, 8 кв.м., закриту стоянку легкових автомобілей - площею 203, 8 кв.м., будівлю мехмастерської - площею 48,8, кв.м., будівлю КПП - площею 15, 0 кв., будівлю сторожки - площею 3,2 кв.м., складську будівлю - площею 222, 6 кв.м., що розташовані за адресою 83011, м. Донецьк, вул. Синцова, 41, є такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати за клопотанням позивача покладаються на нього.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 328, 376 ЦК України, ст. 115 ГК України, керуючись ст.ст.22, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства “Бастет” м. Донецьк - задовольнити.

Визнати за Приватним підприємством “Бастет” м. Донецьк   право власності на адміністративну будівлю - загальною площею 666, 8 кв.м., закриту стоянку легкових автомобілей - площею 203, 8 кв.м., будівлю мехмастерської - площею 48,8, кв.м., будівлю КПП - площею 15, 0 кв., будівлю сторожки - площею 3,2 кв.м., складську будівлю - площею 222, 6 кв.м., що розташовані за адресою 83011, м. Донецьк, вул. Синцова, 41.

В судовому засіданні оголошено повний текст рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Морщагіна Н.С.