ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.11.07р.

Справа № 12/236-07

За позовом  Приватного підприємства фірми "НІКО", м. Дніпропетровськ

до  Державного підприємства Придніпровська залізниця, м. Дніпропетровськ

про визнання права власності.

Суддя  Жукова Л.В.

при секретарі Коршуновій О.С.

Представники  сторін :

Від позивача Самойленко О.А. довіреність від 25.08.2007р.

Від відповідача  Рєзнік О.І. довіреність № 872 від 24.10.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить визнати за ним право власності на розподільчий пункт 6кВ розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Любимівка, вул. Соснова, 2.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що позивачем у 2001 році було збудовано на території підстанції 35/6 кВ „Чаплі”, що належить відповідачеві розподільчий пункт згідно проекту капітального ремонту РП п/ст 35/6 кВ „Чаплі” виконаного Дніпропетровським проектно-вишукувальним інститутом „Дніпрожелдорпроект”  та на підставі дозволу на забудову  наданого дистанцією електропостачання Нижньодніпровськ вузол Придніпровської залізниці № ЭПТ-64-62 від 01.12.2000р. Земельна ділянка на якій розташований  зазначений вище розподільчий пункт не була відведена позивачеві для цієї мети,  а  була надана відповідачеві для забудови насосної станції та електропідстанції відповідача  і  знаходиться у постійному користуванні у відповідача. Позивач вказує на те, що відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена  (створена) особою набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, просить визнати право власності на розподільчий пункт ще і на підставі ст. 376 ЦК України, оскільки проведене будівництво було здійснено  позивачем самочинно, без надання земельної ділянки для цієї мети.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує,   у відзиві  просить відмовити позивачеві в позові посилаючись на те, що земельна ділянка станції „Чаплі” на якій  розташована РПА 6 кВ відведена для забудови насосної станції та електропідстанції 35/6 кВ  ДП „Придніпровська залізниця” і знаходиться на праві постійного користування у  відповідача. Крім того, відповідач зазначає у відзиві, що видача дозволу дистанцією електропостачання  на технічні умови не надає  позивачу право володіння на розподільчий пункт 6кВ, який збудований на підстанції „Чаплі”, а тому вважає, що позивач позбавлений права користування на розподільчий пункт 6кВ, так як земельна ділянка знаходиться у  відповідача   на праві постійного користування.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши  представників сторін, господарський суд –

ВСТАНОВИВ :

Згідно проекту капітального ремонту РП п/ст 35/6 кВ „Чаплі” виконаного Дніпропетровським проектно-вишукувальним інститутом „Дніпрожелдорпроект” та дозволу на забудову  виданого дистанцією електропостачання Нижньодніпровськ вузол Придніпровської залізниці № ЭПТ-64-62 від 01.12.2000р. позивачем у 2001 році було збудовано  розподільчий пункт на території підстанції 35/6 кВ „Чаплі”, що належить Придніпровській залізниці.

Відповідно до технічного паспорту складеного РКП БТІ станом на 21.03.2005р. загальна площа розподільчого пункту складає  30 м2.

Вивчивши надані документи та аналізуючи їх з наданими поясненнями представників сторін суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею    331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

11.02.2006р. рішенням ХХІХ сесії ІУ скликання Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області  надано згоду Приватному підприємству фірмі „НІКО” на вибір та обстеження земельної ділянки щодо оформлення договору оренди земельної ділянки під розподільчий пункт 6кВ, що знаходиться за межами населеного пункту за адресою: с. Любимівка, вул. Соснова, 2.

Згідно довідки Любимівської сільської ради від 16.07.2007р. № 1360 Приватне підприємство фірма „НІКО” має земельну ділянку під розподільчий пункт 6кВ, що знаходиться за межами населеного пункту і даному об’єкту присвоєно адресу: село Любимівка, вул. Соснова, 2.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України  житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Судом встановлено, що земельна ділянка, на якій розташований  розподільчий пункт 6 кВ  відведена  ДП „Придніпровській залізниці” для забудови насосної  станції та електропідстанції та дана земельна ділянка знаходиться  у відповідача на праві постійного користування, що підтверджується копією акту державного акту на право постійного користування землею від 11.11.1997р.

Як видно з копії листа № 138 від 29.10.2007р. позивач звернувся до відповідача з пропозицією оформити договір оренди земельної ділянки, яка розташована під розподільчим пунктом  площею 30 кв.м.

15.11.2007р. між позивачем та відповідачем укладений  сервітутний договір № 7/07 за умовами якого позивач є землекористувачем земельної ділянки, що належить відповідачеві і знаходиться  м. Дніпропетровськ, насосна станція Чаплі.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не  була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст. 376 ЦК України).

Отже, суд   прийшов до висновку, що позивач самочинно  збудував розподільчий пункт 6кВ розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Любимівка, вул. Соснова, 2  площею 30 кв.м.   на  земельній  ділянці, яка не була відведена для цієї мети, а дана земельна ділянка знаходилася у відповідача у користування про що свідчить  державний акт на право постійного користування від 11.11.1997р. та відповідач у ході судового розгляду справи надав згоду на користування  частиною спірної земельної ділянки  позивачу про що свідчить  сервітутний договір № 7/07 від 15.11.2007р.

Посилання відповідача у відзиві на те, що видача дозволу на технічні умови не надають позивачу право володіння на розподільчий баланс, оскільки земельна ділянка знаходиться у користуванні у відповідача спростовується тим, що відповідач, уклавши сервітутний договір від 15.11.2007р.  з позивачем,  фактично надав  свою згоду на користування частиною спірної земельної ділянки позивачеві, що знаходиться під розподільчим пунктом 6кВ.

Крім того, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на позивача з урахуванням відсутності вини відповідача у проведенні позивачем самочинного будівництва.

Керуючись  п. 1ст. 331, п. 1, п.3 ст.  376  Цивільного Кодексу України,  ст.ст. 49,  82-85    Господарського  процесуального  кодексу України, господарський  суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги позивача задовольнити.

Визнати  право власності за   Приватним підприємством фірмою „НІКО” (49000, м. Дніпропетровськ, вул.  Героїв Сталінграду, 106а, ) на розподільчий пункт 6кВ розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Любимівка, вул. Соснова, 2.

Судові витрати покласти на позивача.

Суддя

Л.В. Жукова

Рішення підписано 19.11.2007р. відповідно до ст.ст. 84, 85 ГПК України.