ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  33/301

27.11.07

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом                  приватного підприємства «Ремонтно-будівельна фірма «Інтер’єр»

до                                товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія»

про                               стягнення 25 860,88 грн.

За участю представників сторін:

від позивача:         Ткаченко В.М. –представник за довіреністю № 181 від 01.06.2007 року;

Машевський В.Л. –директор;

від відповідача:     не з’явився.

встановив :

Приватне підприємство «Ремонтно-будівельна фірма «Інтер’єр»звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія»про стягнення заборгованості в сумі 25 860,88 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ним 30.06.2007 року було відпущено, а відповідачем отримано будівельні матеріали  в асортименті на загальну суму 23 351,21 грн. На підтвердження зазначеного факту в матеріалах справи наявні:

- накладна № 5 від 30.06.2007 року на суму 23 351,21 грн.;

- довіреність ЯМЖ № 537232 від 30.06.2007 року, дійсна до 10.07.2007 року, яка видана Ричагову Андрію Олександровичу на отримання від приватного підприємства «Ремонтно-будівельна фірма «Інтер’єр»цінностей за накладною № 5 від 30.06.2007 року.

Позивач на адресу відповідача направив претензію вих. № 16 від 17.08.2007 року в якій запропонував протягом 15-ти днів з дня отримання претензійного листа (вимоги) перерахувати позивачу заборгованість в загальній сумі 23 351,21 грн.

Відповідачем зазначена претензія залишена без задоволення.

У судове засідання 06.11.2007 року представник відповідача не з’явився, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі № 33/301 від 22.10.2007 року не виконав, але через загальний відділ діловодства подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача надав суду документи на вимогу ухвали суду про порушення провадження у справі.

Враховуючи клопотання представника відповідача та те, що неявка представника відповідача перешкоджає вирішенню спору по суті, суд відкладає розгляд справи на 27.11.2007 року.

У судове засідання 27.11.2007 року представник відповідача не з’явився, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі № 33/301 від 22.10.2007 року не виконав, але через загальний відділ діловодства подав клопотання від 23.11.2007 року про відкладення розгляду справи у зв’язку з необхідністю участі представника в іншому судовому засіданні в Подільському районному суді м. Києва, але ніяких доказів щодо призначення зазначеного судового засідання не надано. За таких умов, суд вважає, що клопотання представника відповідача подане з ціллю затягування розгляду справи.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість в сумі 23 351,21 грн., три відсотки річних в сумі 174,67 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 258,61 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн. та 2 335,00 грн. сплачених за адвокатські послуги.

Представник позивача в позовній заяві просить в якості забезпечення позову накласти арешт на рахунки товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія»в сумі позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, суд, вважає, зазначене клопотання необґрунтованим, тобто таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи  докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 статті 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідок їх недійсність.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Стаття 181 ГК України передбачає загальний порядок укладання господарських договорів. Частина 1 зазначеної статті визначає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно ч. 2 статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем в сумі 23 351,21 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, позовна вимога позивача щодо стягнення трьох відсотків річних в розмірі 174,67 грн. підлягає задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача суму адвокатських витрат в розмірі 2 335,00 грн. На підтвердження зазначеного факту в матеріалах справи наявні: договір № 14/1-ЮП про надання юридичних послуг від 01.06.2007 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 264 від 20.07.1999 року на Ткаченка  Василя Михайловича, акт № 14/1-1 виконаних робіт від 11.09.2007 року на суму 2 335,00 грн. та платіжне доручення № 181 від 12.09.2007 року на суму 2 335,00 грн.

Згідно статті 44 ГПК України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов’язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов’язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та послуги адвоката покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія» (юридична адреса: 03110, м. Київ, вул. Солом’янська, 5, оф.1007, фактична адреса: м. Київ, вул. Климента, 15, оф.6, адреса для листування: 03048, м. Київ, вул. Кадетський Гай, 6-А, каб. 205; р/р 301 у ВАТ «ТММ-Банк», МФО 300896, ) або з іншого рахунку, виявленого державним виконавцем, на користь приватного підприємства «Ремонтно-будівельна фірма «Інтер’єр»(10012, м. Житомир, вул. Гоголівська, буд. 4, р/р 260074239, р/р 260634239 в Житомирській обласній дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 311528; ) суму основного боргу 23 351 (двадцять три тисячі триста п’ятдесят одна) грн. 21 коп., три відсотки річних в розмірі 174 (сто сімдесят чотири) грн. 67 коп., послуги адвоката в сумі 2 335 (дві тисячі триста тридцять п’ять) грн. 00 коп. та витрати  по сплаті державного мита в сумі 258 (двісті п’ятдесят вісім) грн. 61 коп. та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього 26 237 (двадцять шість тисяч двісті тридцять сім) грн. 49 коп.

3.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                            С.М.Мудрий