ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.11.07 р.                                                                               Справа № 38/246

Господарський суд Донецької області у складі судді Радіонової О.О.

при секретарі судового засіданні Тулаїнової І.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні  в  м. Донецьку справу

за позовом: Орендного підприємства „Донецькміськтепломережа”  м. Донецьк

до відповідача: Приватної фірми „Багатогалузеве науково-виробниче об’єднання „Новатор” м. Донецьк

про стягнення  7 578грн.28коп.

за участю представників сторін:

від позивача: Бондаренко В.Г. нач. юрвідділу за дов. № 3097 від 15.10.2007р.

від відповідача: Савельєва Н.О. представник за дов. № 1929 від 02.10.2007р.

Суть справи:

Позивач, Орендне підприємство „Донецькміськтепломережа” м. Донецьк, звернувся до господарського суду з позовом до Приватної фірми „Багатогалузеве науково-виробниче об’єднання „Новатор”   м. Донецьк  про стягнення основної заборгованості за поставлену теплову енергію у сумі 6099грн.43коп, індексу інфляції у розмірі 1166грн.47коп., 3% річних у розмірі 312грн.38коп, а всього 7 578грн.28коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовує з посиланням на договір № 2050 від 09.12.1998 р. про постачання теплової енергії.

07.08.2007р. на адресу суду надійшов лист із Головного управління статистики у Донецькій області від 31.07.2007р. № 22-15/2348, відповідно до якого  станом на 31.07.2007р. Приватна фірма „Багатогалузеве науково-виробниче об’єднання „Новатор”  м. Донецьк значиться  у ЄДРПОУ як юридична особа (ідентифікаційний код 25334417) та знаходиться за  адресою: 83023, м. Донецьк, Калінінський  р-н, вул.Чернігівська,6а.

Відповідач у судове засідання 17.09.2007р. з’явився, та надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив наступне:

- позивачем не дотримані вимоги ст.56 ГПК України, тому відповідач не має можливості розглянути дану позовну заяву по суті;

- у відповідача відсутня інформація щодо надання послуг постачання теплової енергії за вказаний в позовній заяві період.

Таким чином, відповідач просить суд залишити позовні вимоги без задоволення.

Відзив відповідача судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

Справа слуханням відкладалась, у зв’язку з наданням сторонами додаткових документів, необхідних для розгляду справи.

24.09.2007р. відповідач надав суду додатковий відзив на позовну заяву, в якому повідомив, що у нього не має доступу до документів, у яких зафіксовано його фінансово-господарську діяльність з моменту створення підприємства і до моменту перекупки корпоративних прав на нього. Крім того, у відповідача відсутні оригінал договору на постачання послуг між сторонами та копії квитанцій про сплату цих послуг, що не дає можливості оскаржити суму боргу; не має доступу до приміщення, у яке нібито постачав послуги позивач для перевірки можливості постачання цих послуг та просить суд зобов’язати позивача надати докази надання послуг постачання теплової енергії за вказаний у позовній заяві період.

24.09.2007р. відповідач звернувся до суду з клопотанням про забезпечення доказів у порядку ст.ст.38,39 ГПК України, в якому просить суд винести ухвалу про огляд і дослідження речових та письмових доказів у місці їх знаходження (офіс, що знаходиться за адресою м.Донецьк-023, вул.Чернігівська,6а), бо подання цих доказів до суду не є можливим. Крім того, відповідач просить суд зобов’язати виконавчу службу у Калінінському районі м. Донецька сприяти виконанню цієї ухвали у відповідності зі ст.1Закону України “Про державну виконавчу службу” та ст.ст.3-5 Закону України “Про виконавче провадження”.

Клопотання відповідача судом розглянуте та залучене до матеріалів справи.

24.09.2007р. сторони звернулись до суду з клопотанням про продовження строку розгляду справи  на 2 місяця до 24.11.2007р., у зв’язку з необхідністю представлення додаткових документів.

Ухвалою господарського суду від 24.09.2007р. строк вирішення спору продовжено на                  2 місяця до 24.11.2007р.

03.10.2007р.  позивач надіслав до  суду заперечення на відзив від 02.10.2007р., в яких зазначив, що відповідач не надав жодного доказу того, що він не користувався та має  можливості користуватися цим приміщення. Згідно до акту від 15.10.2004р. на будинок № 6-а по вул. Чернігівській, що є юридичною адресою відповідача, опалення було подано відповідно до початку  опалювального сезону, тобто 15.10.2004р. Даний акт підтверджує надання послуг  орендним підприємством „Донецькміськтепломережа” до приміщення, яке належить відповідачу. Таким чином, на думку позивача, відповідач повинен виконати  належним чином взяті на себе по договору № 2050 від 09.12.1998р. зобов’язання по сплаті за послуги теплової енергії.

Заперечення судом розглянуті, прийняті до уваги та злучені до  матеріалів справи.

29.10.2007р. позивач надав суду письмові пояснення від 26.10.2007р., які судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до  матеріалів справи.

Відповідач 14.11.2007р. надіслав до  суду заперечення на відзив відповідача від 13.11.2007р. № 13-11/1649, які судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

Крім цього, відповідач зазначив, що позивачем не був застосований термін позовної давності при розрахунку суми основного боргу. Відповідач просить суд позовні вимоги залишити без задоволення.

Заперечення судом розглянуті, прийняті од уваги та залучені до матеріалів справи.

14.11.2007р. позивач надав суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд  стягнути з  відповідача за період з 01.07.2004р. по 01.07.2007р. суму боргу у розмірі 4299грн.89коп., 3 % річних у сумі 312грн.37коп.,  інфляційні у розмірі 1166грн.47коп., а всього 5778грн.73коп., оскільки позивачем застосована позовна давність.

Перед початком розгляду  справи по суті представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками відповідно із ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні представники сторін надали клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке судом прийняте до розгляду, уваги та задоволено.

Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши уповноважених представників сторін , суд, -

ВСТАНОВИВ:

09.12.1998р. між Орендним підприємством „Донецькміськтепломережа” м. Донецьк (далі-позивач, за договором –підприємство) та Приватною фірмою „Багатогалузеве науково-виробниче об’єднання „Новатор”  м. Донецьк (далі-відповідач, за договором - абонент) був укладений договір №2050 на постачання теплової енергії у приміщенні ( далі – договір).

Згідно п. 1.1. підприємство бере на себе зобов’язання постачати теплову енергію до елеваторного вузла, вказаного власником будинку загальною площею 183,6мІ, гаряче водопостачання 7мі, за адресою Донецьк-23, вул. Чернігівська,6а, а абонент зобов’язується оплачувати теплову енергію за встановленими тарифами та в строки, які передбачені договором (п.2.1, 2.2).

Термін дії договору з 09.12.1998р. до 30.04.2003р., передбачено п. 7. 1 договору.

Пунктом 3.1 Договору передбачено: даний договір набирає чинності з 09.12.1998р. і діє в частині поставки теплової енергії до 30.04.2003р. і якщо від сторін за місяць до закінчення строку договору не надійшло заяви про розірвання даного договору, він вважається продовженим на слідуючий строк, а в частині проведення розрахунків за теплову енергію – до їх повного здійснення.

Договір №2050 від 09.12.1998р. підписаний сторонами у встановленому порядку.

Пунктом 1.2.1 договору сторони передбачили, що відповідач сплачує відпущену енергію:

-          за 1мІ опалювальної площі – 1,98грн. в місяць без ПДВ,

-          за 1мі гарячого водопостачання –4,20грн. в місяць без ПДВ,

Розрахунки за спожиту теплову енергію відповідно до п.2.1 договору щомісячно не пізніше 1 числа місяця, наступного за звітним згідно з встановленими тарифами.

На думку позивача, відповідач свої зобов’язання щодо своєчасної та повної сплати наданих послуг всупереч вимогам договору не виконав, у зв’язку з чим з його боку виникла заборгованість, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог у  сумі 4299грн.89коп. за період з 01.07.2004р. по 01.07.2007р., яку позивач просить стягнути.

Крім того, позивач наполягає на стягненні з відповідача інфляційних збитків у розмірі                    1 166грн.47коп.,  3% річних у розмірі 312грн.38коп. за порушення грошового зобов’язання.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на розрахунок суми боргу, індексу інфляції, 3% річних,  договір № 2050 від 09.12.1998р., супровідний лист від 10.09.2007р., клопотання про продовження строку,  реєстр поштових відправлень,  заперечення на відгук від 02.10.2007р.,  пояснення від 26.10.2007р., заяву про  уточнення позовних вимог від 14.11.2007р., правовстановлюючі документи тощо.

Відповідач посилається на відзив на позовну заяву від 28.08.2007р., відзив від 24.09.2007р., клопотання від 24.09.2007р., заперечення на позовну заяву, правовстановлюючі документи тощо.

Відповідно до  ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Тому згідно приписів чинного законодавства неподання додаткових матеріалів і доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень сторонами свідчить про те, що вони вважають наявні у справі докази достатніми, а суд відповідно до ст.ст. 43, 82 ГПК України надає їм належну оцінку та має право прийняти за наявними у матеріалах справи документами відповідне рішення.

Позивач в обґрунтування заявлених вимог щодо наявності заборгованості у відповідача посилався на договір № 2050 від 09.12.1998р., розрахунок заборгованості, акт  від 15.10.2004р.

Розглянувши вказані документи, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведений факт наявності заборгованості у відповідача за спірний період огляду на таке.

Договір № 2050 від 09.12.1998р. на відпуск теплової енергії лише підтверджує договірні зобов’язання між сторонами.

Між тим, пунктом 3.4. договору передбачено, що в договір за згодою сторін можуть бути внесені зміни та доповнення, які оформлюються протоколом додаткової угоди.

Позивачем не було надано суду доказів у підтвердження продовження строків по даному договору і діяв він  до 30.04.2003р. згідно п. 3.1 договору.

Акт  від 15.10.2004р, укладений представником позивача та представником ЖБК „МИР-161”  про те, що теплова енергія 15.10.2004р. поставлялася по вул. Чернігівській, буд.6-А, не може бути прийнятий судом  до уваги, оскільки  не підтверджує факт надання послуг позивачем. Крім того, до матеріалів справи позивачем не додано документів, які б підтвердили відношення ЖБК „МИР-161” до АП “Донецькмісьтепломережа”.

Оскільки позивачем не доведений факт заборгованості, а відтак  не має підстав для задоволення вимог щодо стягнення інфляційних та 3% річних.

Ухвалою господарського суду від 03.10.2007р. відповідачу відмовлено у задоволені клопотання про  забезпечення доказів у порядку ст.ст. 38.39 ГПК України за відсутністю доказів щодо неможливості представлення письмових документів.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що витрати по сплаті держмита та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на позивача.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82,  84, 85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах Орендного підприємства „Донецькміськтепломережа” м. Донецьк до Приватної фірми „Багатогалузеве науково-виробниче об’єднання „Новатор”   м. Донецьк про стягнення за період з 01.07.2004р. по 01.07.2007р. суми боргу у розмірі 4299грн.89коп., 3 % річних у сумі 312грн.37коп.,  інфляційних у розмірі 1166грн.47коп., а всього 5778грн.73коп., відмовити за недоведеністю.

Рішення оголошено у судовому засіданні 14.11.2007року та набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                         Радіонова О.О.

Надруковано 3 примірника:

1 – до справи

2 – сторонам у справі