ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

23.10.2007р.
м.Київ
№ 32/35-25/241-А

16:15

За позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Т.М.М.»

до                  Державної інспекції з контролю за цінами в м. Києві

про                визнання недійсним рішення

Суддя Морозов С.М.

Секретар судового засідання Гулько А.Д.

Представники:

від позивача     -   Случак О.О. (довіреність  №756/06-ЮР від 26.06.2007р.)

від відповідача  - Сотнікова О.В. (довіреність №152-07/6-1237 від 19.09.2006р.)

23.10.2007р. у судовому засіданні відповідно до п. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обставини справи :

Справа розглядається судом вдруге.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Т.М.М.»(надалі ТОВ «Фірма «Т.М.М.», позивач) звернулось з позовом про визнання недійсним рішення №16 від 09.02.2004р. Державної інспекції з контролю за цінами в м. Києві про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідача не було підстав застосовувати до позивача економічні санкції у вигляді вилучення в доход бюджету коштів у сумі 156 387, 23 грн. та стягнення штрафу в сумі 312 774, 46 грн..

Позивач стверджує, що на підставі договорів, укладених ним з власниками квартир жилих будинків, які утримуються позивачем, останній здійснював надання додаткових  послуг по обслуговуванню будинку. У відповідності до вказаних договорів, крім плати за утримання будинків та прибудинкової території, за домовленістю сторін договору власники квартир сплачували на користь позивача плату за додаткові послуги, а саме: «плату за утримання житла»та «експлуатаційні витрати на подачу холодного та гарячого водопостачання». Позивач вказує, що надання додаткових послуг по обслуговуванню будинку на договірній основі не суперечить  чинному законодавству, тарифи на такі послуги не підлягають державному регулюванню, а тому позивач вважає, що ним не було допущено порушень державної дисципліни цін.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що позивачем було порушено вимоги Розпорядження Київської міської державної адміністрації  та Розпорядження Київської міської державної адміністрації №1245 від 20.06.2002р. «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії та житлово –комунальні послуги для населення».

Провадження у справі зупинялось у зв’язку із призначенням судово-економічної експертизи. На підставі ухвали суду від 01.10.2007р. провадження у справі було поновлено.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

В період з 14.01.2004р. по 30.01.2004р. Державною комісією з контролю за цінами в м. Києві було проведено перевірку додержання державної дисципліни цін Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма »Т.М.М.». За результатами вказаної перевірки було складено Акт від 30.01.2004р. (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи).

На підставі зазначеного Акту відповідачем було прийнято рішення №16 від 9 лютого 2004 року, відповідно до якого до позивача було застосовано штрафні санкції в розмірі 312 774, 46  гривні за порушення вимог Розпорядження Київської міської державної адміністрації №748 від 19.05.2000р. «Про встановлення розмірів квартирної плати та плати (для приватних квартир) за утримання будинків і при будинкових територій в м. Києві»та Розпорядження Київської міської державної адміністрації №1245 від 20.06.2002р. «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії та житлово –комунальні послуги для населення»та вирішено вилучити в доход місцевого бюджету 156387,23 гривні суми порушення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи позовної заяви і заперечення проти них, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про правомірність прийняття відповідачем оспорюваного рішення та про відмову в задоволенні позовних вимог виходячи з наступного:

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України №939 від 22.06.1998р. «Про вдосконалення системи державного регулювання розміру квартирної плати та плати за утримання будинків і прибудинкових територій»Київській міській державній адміністрації надано право встановлювати плату за користування житлом (квартирну плату) та за утримання житла.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації №748 від 19.05.2000р. встановлено розмір квартирної плати та плати за утримання будинків і прибудинкових територій, який становить 0,58 грн. за 1 м2 загальної площі в місяць для будинків, обладнаних ліфтами та іншим інженерним обладнанням.

Позивачем  нараховувалось плата за утримання житла мешканцям будинків №2-а та 2-б по вул. Чаадаєва, №5 по вул. Панельній, №3  по вул. Г. Тимофєєвої в місті Києві в розмірі 2,18 грн. за 1 м2, що становить завищення встановленого тарифу на 1,60 грн. за 1 м2.

Відповідно до пункту 4 Розпорядження Київської міської державної адміністрації №1245 від 20.06.2002р. всі витрати, пов’язані з виробництвом і транспортуванням теплової енергії та води по зовнішніх та внутрішньобудинкових теплових мережах, враховані в тарифах на тепло - , водопостачання для населення і додатковій оплаті не підлягають.

Позивачем крім плати за холодне водопостачання та гаряче водопостачання нараховувалась плата за «експлуатаційні витрати на подачу холодного водопостачання, гарячого водопостачання»(в матеріалах справи містяться копії рахунків за відповідні послуги).

Загальна сума порушення позивачем (ТОВ «Фірма «Т.М.М.») за перевіряємий період з урахуванням фактичної оплати складає 156 387, 23 грн..

Відповідно до статті 1 Закону України „Про ціни та ціноутворення” №507-ХІІ від 03.12.1990р. законодавство України про ціноутворення складається  з  цього Закону  та  інших  актів  законодавства  України,   що   видаються відповідно до нього.

Згідно із статтею 2 Закону України „Про ціни та ціноутворення” цей Закон  поширюється  на  всі  підприємства  й  організації незалежно  від  форм  власності,  підпорядкованості   і    методів організації праці та виробництва.

Відповідальність за порушення державної дисципліни цін регламентується статтею 14 Закону України „Про ціни та ціноутворення”.

Так, відповідно до даної норми  вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією  сума виручки  в  результаті  порушення  державної  дисципліни  цін   та діючого порядку визначення вартості будівництва,  що  здійснюється із  залученням  коштів   Державного   бюджету   України,   бюджету Автономної Республіки Крим,  місцевих  бюджетів,  а  також  коштів державних підприємств, установ та організацій  підлягає  вилученню в  доход  відповідного  бюджету  залежно   від   підпорядкованості підприємства,  організації.  Крім  того,  в   позабюджетні   фонди місцевих   Рад   стягується   штраф    у    двократному    розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки. Вказані суми  списуються  з рахунків підприємств і  організацій  в  банківських  установах  за рішенням  суду.

Судово-економічна експертиза у справі призначалась судом з метою з’ясування обґрунтованості визначення під час перевірки вартості послуг, що надавались позивачем, в частині завищення плати за утримання будинків і прибудинкових територій для подальшого встановлення судом факту наявності чи відсутності порушення позивачем дисципліни цін, про що і зазначалось в ухвалі суду про призначення судової експертизи. Спеціальні економічні знання необхідні були саме при вирішенні питань щодо економічної обґрунтованості застосовуваних цін –витратам на їх виробництво щодо об’єктів позивача що перевірялись. Фактично у експертному дослідженні була надана оцінка експерта чинних нормативно-правових актів, що за наявних у справі документів здійснено судом в ході розгляду справи з винесенням даної постанови.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем не було доведено неправомірність прийняття оспорюваного рішення.

За таких обставин позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Т.М.М.»до Державної інспекції з контролю за цінами в м. Києві про визнання недійсним рішення №16 від 09.02.2004р. є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, ст. 105, 158-163  КАС України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
С.М. Морозов

дата складення постанови у повному обсязі 29.10.2007р.