ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
Справа № 8/119пд.
Суддя   господарського суду Луганської області
Середа А.П.,  розглянувши
матеріали справи за позовом
Луганської міської ради, місто
до Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, місто Луганськ,
за участю Третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -  Державної інспекції архітектурно-будівельного
контролю міста Луганська, -
про розірвання договорів оренди
при секретарі судових засідань  Монастирському Д.Д.,
в присутності представників сторін:
Аксьонова О.В. -головний спеціаліст-юрисконсульт, - довіреність
№01-03-30/2833а  від 17.05. 07 року,
відповідача -не з'явився;
від зацікавленої особи
- Жовтневого ВДВС Луганського міського управління юстиції -  Ільїнов
Р.В. -старший державний виконавець, - довіреність №б/н від 21.05.07
суть справи: позивачем  заявлено вимогу про:
1)дострокове розірвання договорів
оренди землі, укладених між Луганською міською радою та громадянкою
ОСОБА_1, яка є фізичною особою -підприємцем:
від 26.03.04 року, нотаріально
посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу
ОСОБА_2 26.03.04 року, за реєстром НОМЕР_1, державну реєстрацію  якого здійснено в управлінні земельними
ресурсами Луганської міської ради 12.05.04 року, запис НОМЕР_2; перереєстрацію
здійснено 13.07.06 року, запис НОМЕР_3;
від 28.12.04 року, нотаріально
посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу
ОСОБА_3 28.12.04 року, за реєстром НОМЕР_4, державну реєстрацію якого
здійснено  25.05.05 року у книзі записів
державної реєстрації земель Луганського міського комплексного відділу ЛРФ ДК
України центр ДЗК при Держкомземі України, запис №НОМЕР_5; перереєстрацію цього
договору здійснено  13.07.06 року, запис
2)спонукання відповідача ОСОБА_1
знести незакінчений будівництвом об'єкт -будівлю кафе, яка знаходиться за
Рішенням господарського суду
Луганської області від 10.04.07 року, залишеним без змін Луганським апеляційним
господарським судом, позов задоволено; 12.07.07 року рішення набрало чинності.

24.07.07 року позивач -Луганська
міська рада -отримала у господарському суду Луганської області виконавчий
документ -наказ №8/119пд від 23.07.07 року.

У зв'язку з тим, що відповідач
ОСОБА_1 мешкає у АДРЕСА_2, - тобто на території Жовтневого району міста
Луганська, - позивач в особі Луганської міської ради вищезгаданий наказ
спрямував для примусового виконання до Жовтневого відділу Державної виконавчої
служби Луганського міського управління юстиції (далі -Жовтневий ВДВС, -
зацікавлена особа).

Останній, отримавши 25.07.07 року
наказ №8/119пд, того ж дня, тобто 25.07.07 року, виніс постанову про відкриття
виконавчого провадження, при цьому у пункті 2 резолютивної частини постанови
визначив 10-денний термін «З ДНЯ ОТРИМАННЯ ПОСТАНОВИ»для добровільного
виконання рішення.

Отримавши 31.07.07 року цю
постанову, відповідач ОСОБА_1 не погодилася з діями ВДВС та звернулася до
господарського суду Луганської області зі скаргою «на постанову від 25.07.07
року про відкриття виконавчого провадження, винесеного посадовою особою
Жовтневого ВДВС Луганського МУЮ», пославшись у ній на порушення ВДВС вимог
наступних статтей Закону України від 21.04.1999 року №606-ХІУ «Про виконавче
провадження»(далі -ЗУ №606-ХІУ):

ст. 5, -
згідно якій державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового
виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно та повно;

ст. 7,
- згідно якій  державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності з законом
і не допускати  у своїй  діяльності порушення прав та законних
інтересів громадян і юридичних осіб;

ст. 20, -
згідно якій  виконавчі дії проводяться
державним виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна. Якщо боржник є юридичною особою, то виконання
проводиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу;

ст. 24,
- яка передбачає, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження не
пізніше наступного дня надсилається
стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий
документ;  державний виконавець у
постанові встановлює строк для добровільного виконання  рішення, який
не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення
-п'ятнадцяти днів;

пункту 4 ст. 26,
- яким встановлено, що державний виконавець повинен відмовити у відкритті
виконавчого провадження у разі пред'явлення виконавчого документа до органу
державної виконавчої служби не за місцем або підвідомчістю виконання рішення,
що мало місце у даному випадку.

У судовому засіданні, яке відбулося
31.08.07 року, представники сторін та зацікавленої особи подали клопотання про
відмову від здійснення  технічної
фіксації судового процесу, яке не суперечить вимогам ст.4-4 та 81-1 ГПК
України, а тому його задоволено судом.

Представник позивача проти скарги
заперечує та вважає її безпідставною і такою, що не ґрунтується на законі
(відзив , - вих. №б/н від 31.08.07 року).

Третя особа на стороні позивача
відзив на скаргу не надала, до судового засідання не прибула, участь у ньому
свого представника не забезпечила, про причини неявки до суду не повідомила,
хоча належним чином поставлена судом до відома про дату, час та місце судового
слухання.

Відповідач (заявник) до
судового засідання не прибув, участь у ньому свого представника не забезпечив,
про причини неявки до суду не повідомив, хоча належним чином поставлений судом
до відома про дату, час та місце судового слухання.

Представник зацікавленої особи
-ВДВС -проти скарги заперечує, про що також зазначив у своєму відзиві на скаргу
(вих. №б/н від 31.08.07 року), посилаючись на те, що дії ДВС у спірному випадку
вчинені у повній відповідності до чинного законодавства.

З урахуванням викладеного,
керуючись частиною 2 ст. 121-2 ГПК України, суд здійснив розгляд скарги по суті
за відсутності представників відповідача (заявника) та третьої особи.

Заслухавши представників позивача
та зацікавленої особи, дослідивши обставини справи та додатково надані  матеріали,
суд  вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

1.Як сказано у
статті 1 ЗУ №606-ХІУ, виконавче провадження -це сукупність дій органів і
посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах,
у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

2.
З матеріалів справи вбачається, що ДВС у даному
випадку  не порушено вимог пункту
1 статті 18 ЗУ №606-ХІУ, згідно якій державний   виконавець
відкриває  виконавче  провадження
на підставі  виконавчого  документа за
заявою  стягувача  або його представника про примусове
виконання  рішення,  зазначеного
в  статті  3
цього  Закону.

Суд вважає, що ВДВС  також не порушено вимоги частин 1 та 2 ст. 20
цього Закону, оскільки виконавчі дії  провадяться
державним  виконавцем  за
місцем проживання,  роботи
боржника або за місцезнаходженням його
майна. Якщо  боржник  є  юридичною  особою,
то  виконання провадиться за
місцезнаходженням  його  постійно
діючого органу або майна. Право вибору  місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби,  які  можуть вчиняти виконавчі дії по виконанню
рішення на території,  на  яку
поширюються їх функції,
належить  стягувачу.

Виконання рішення, яке зобов'язує
боржника вчинити певні дії,

провадиться державним виконавцем за
місцем здійснення таких дій.

Підстав для застосування у даному
випадку правила, викладеного у п. 4 частини
1 ст. 26 Закону №606-ХІУ, суд не вбачає.

3.Досліджуючи
доводи скаржника про безпідставність відкриття ВДВС виконавчого провадження та
порушення при цьому встановленого Законом №606-ХІУ терміну повідомлення відповідача
про цей факт, суд дійшов висновку, що ці доводи не знайшли свого об'єктивного
підтвердження.

Так, згідно частинам 1 та 2 ст. 24
Закону №606-ХІУ державний виконавець  зобов'язаний
прийняти до   виконання
виконавчий  документ  і
відкрити  виконавче
провадження,  якщо не закінчився строк
пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей  документ
відповідає  вимогам,  передбаченим
цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої
служби за належним  місцем  виконання
рішення.

Державний
виконавець у 3-денний  строк з дня
надходження до нього  виконавчого  документа
виносить  постанову  про
відкриття виконавчого
провадження.   В   постанові
державний  виконавець встановлює
строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів,
а рішень про примусове виселення -

п'ятнадцяти днів,  та попереджає боржника про примусове  виконання рішення  після
закінчення  встановленого  строку
зі стягненням з нього
виконавчого  збору  і  витрат,  пов'язаних
з  провадженням виконавчих дій,
передбачених цим Законом.

Скаржником не доведено, що ВДВС
припустилося будь-яких порушень у цій частині, у тому числі -щодо терміну,
наданого йому ВДВС для добровільного виконання рішення, оскільки він (для
даного випадку) не перевищує 15 днів.

Не довів скаржник також факту
порушення ВДВС  вимог частини 5 ст. 24
Закону, згідно якій копія постанови  про  відкриття
виконавчого  провадження  не пізніше наступного дня надсилається
стягувачу,  боржнику та органу (посадовій
особі), який видав виконавчий документ.

Як стверджує представник ВДВС у
своєму відзиві на скаргу, а також у судовому засіданні,  спірна постанова про відкриття виконавчого
провадження, разом з супровідним листом,
була спрямована на адресу скаржника простою поштою, - що прямо
передбачено правилом частини 1  ст. 24 ЗУ
№606-ХІУ, а саме: копії постанов
державного  виконавця   та
інші   документи

виконавчого провадження  (далі
-  документи  виконавчого провадження),  які повинні бути доведені державним  виконавцем
до відома  сторін та інших  учасників
виконавчого  провадження,
надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

Скаржник не довів суду, що він
отримав копію спірної постанови ВДВС «нарочно».

За таких обставин у суду відсутні
підстави для погодження з доводами скаржника, у тому числі -щодо порушення ВДВС
вимог статтей 5 (щодо обов'язків та прав державного виконавця) та 7 (щодо забезпечення
державною виконавчою службою гарантій  прав
громадян  і   юридичних
осіб  у  виконавчому провадженні)   Закону України №606-ХІУ.

З урахуванням викладеного скарга
задоволенню НЕ підлягає.

З урахуванням
викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 20, 24, 27Закону України від 21.04.1999
року №606-ХІУ «Про виконавче провадження», керуючись ст. 121-2 Господарського
процесуального кодексу України, - суд

у х в а л и в :

у
задоволенні скарги відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до
Луганського апеляційного господарського суду впродовж 10 днів.

Суддя
А.П.Середа