ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2007 р.
№ 36/140

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Т. Дроботової –головуючого

Н. Волковицької
Л. Рогач

за участю представників:

позивача
Ващенчук О.В. дов. від 27.08.2007 року

відповідача

не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Реста - Київ"

на постанову
від 20.08.2007 року Київського апеляційного господарського суду

у справі

№ 36/140 господарського суду міста Києва

за позовом
Першого заступника прокурора Шевченківського району міста Києва в інтересах держави в особі Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради

до

про

Товариства з обмеженою відповідальністю "Реста - Київ"

розірвання договору купівлі - продажу та стягнення пені в сумі 321160,32 грн.

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора Шевченківського району міста Києва звернувся до господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у місті Києві ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Реста - Київ" про розірвання договору купівлі - продажу та стягнення пені в сумі 321160,32 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.06.2007 року позовні вимоги задоволено повністю; розірвано договір № 000531/10 купівлі-продажу нежилих приміщень загальною площею 242,8 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Комінтерну, 5 (літера А), укладений між Управлінням з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у місті Києві ради та відповідачем 17.11.2006 року та стягнуто з відповідача на користь Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у місті Києві ради неустойку в розмірі 321160,32 грн.

Рішення суду ґрунтується на невиконанні відповідачем договірних зобов'язань: не сплати коштів за об'єкт купівлі - продажу.

За апеляційною  скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Реста - Київ" Київський апеляційний господарський суд постановою від 20.09.2007 року рішення залишив без змін з тих же підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Реста - Київ" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить рішення та постанову у даній справі скасувати, як прийняті з порушенням норм процесуального права та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

На думку заявника, судами першої та апеляційної інстанції порушено приписи статті 43 Господарського процесуального кодексу України та не прийнято і не досліджено доводи відповідача щодо сплати вартості майна.

Заслухавши суддю –доповідача та присутнього у судовому засіданні представника позивача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в

рішенні та постанові у даній справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга  підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України,  касаційна інстанція рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів переглядає за касаційною скаргою (поданням) та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу нежилого приміщення № 000531/10 від 17.11.2006 року.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.7, 2.1, 2.2 договору позивач зобов'язується передати у власність, а відповідач зобов'язується прийняти нежилі приміщення, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Комінтерну, 5 (літера А) загальною площею 242, 8 кв.м. і зобов'язується сплатити 1605801, 60 грн. на протязі 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Термін оплати продовжується на 30 календарних днів за умови внесення покупцем не менше як 50 відсотків від вартості об'єкта продажу.

Під час проведення прокуратурою Шевченківського району міста Києва перевірки виконання умов вищеназваного договору, встановлено, що відповідач не виконав свої зобов'язання за договором, а саме не сплатив кошти за об'єкт купівлі-продажу в повному обсязі.

Пунктом 11.3 договору встановлено, що у разі невиконання однією Із сторін умов цього Договору він може бути розірваний на вимогу другої сторони  за рішенням суду.

Відповідно до частини другої статті 651 Цивільного кодексу України  договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Частиною п'ятою статті 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки.

З огляду на вищевикладене, суди дійшли висновку, що позовні вимоги в частині розірвання договору купівлі-продажу підлягають задоволенню.

Вимоги в частині стягнення пені за невиконання умов договору судами, також, задоволені виходячи з того, що відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконання зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктами 7.1, 7.2 договору встановлено, що у разі порушення терміну оплати за об'єкт продажу, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми за кожний день прострочення. У разі, якщо покупець протягом 60 днів з моменту нотаріального посвідчення договору не сплатить встановлену в договорі ціну, то він сплачує продавцю 20 відсотків неустойки  від ціни продажу протягом 20 календарних днів після 60 днів з моменту нотаріального посвідчення договору, (п. 7.2).

В якості доказів невиконання відповідачем своїх зобов’язань суди послались на лист позивача від 01.02.2007 року від № 7/9-032-02/58, яким останній звернувся до відповідача з попередженням про зобов'язання за невиконання своїх зобов’язань сплатити 20 відсотків неустойки від ціни продажу протягом 20 календарних днів після 60 днів з моменту нотаріального посвідчення договору, тобто 321160, 32 грн. до 04.02.2007 року, крім того в вищезгаданому попередженні позивач зазначив, що рішення про продаж підлягає анулюванню.

Касаційна інстанція не може погодитись з таким висновком оскільки його здійснено без відповідного аналізу всіх наявних у матеріалах справи доказів.

Так, поза увагою судів як першої так і апеляційної інстанції залишились заперечення відповідача, чим порушено принципи рівності сторін та змагальності судового процесу, передбачені статтями 43,42 Господарського процесуального кодексу України та статтею 129 Конституції України. Змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять свою правоту, за допомогою доказів переконують суд, а суд, в свою чергу, зобов'язаний, відповідно статті 43  Господарського процесуального кодексу України оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зокрема, судами не надано оцінку запереченням відповідача щодо сплати вартості придбаного за договором купівлі-продажу нежилого приміщення № 000531/10 від 17.11.2006 року в сумі 1605801,60 грн., про що він зазначав як у запереченні представника відповідача (а.с.46-47), так і у а апеляційній скарзі.

Неповне з’ясування всіх обставин справи, які  мають значення для справи, дає підстави для скасування ухвалених у справі судових рішень та передачі справи на новий розгляд.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення та постанова у справі підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з’ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об’єктивно оцінити докази, що мають юридичне  значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняти обґрунтоване законне судове рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду міста Києва від 13.06.2007 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.08.2007 року у справі № 36/140 господарського суду міста Києва скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Реста - Київ" задовольнити частково.

Головуючий суддя                                        Т. Дроботова

С у д д і          Н.Волковицька

Л. Рогач