ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Справа№

Господарський суд Львівської області в складі судді Артимовича В.М.

При секретарі Митник М.Б.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Феро-Буд», м. Львів

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю –фірма «Улокс ЛТД», м. Львів

Про: стягнення 24835,68 гривень

За участю представників:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: Нестерович А.Я. –представник.

Представнику відповідача роз’яснено права і обов’язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України, в тому числі право заявляти відводи. У відповідності до ст. 81-1 ГПК України технічна фіксація судового процесу не здійснювалась, про що сторони подали відповідне клопотання.

Суть спору: Розглянувши матеріали справи, суд визнав представлені документи достатніми для прийняття до провадження позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Феро-Буд», м. Львів, надалі - позивач, до Товариства з обмеженою відповідальністю-фірма «Улокс ЛТД», м. Львів, надалі - відповідач, про стягнення основного боргу в сумі 15878,80 грн., штрафу за порушення термінів фінансування у розмірі 3175,76 грн., штрафу за несвоєчасну передачу проектно-кошторисної документації та несвоєчасне підписання та передачу довідки форми № КБ-3 у розмірі 5781,67 грн., а всього коштів в сумі 24835,68 грн., а також судових витрат. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 05.06.2006 р. позивачем та відповідачем був укладений договір підряду № 05/06, надалі –договір підряду. Як зазначає позивач у позовній заяві, згідно п. 7.2 договору підряду відповідач взяв на себе зобов’язання проводити розрахунок за виконані роботи в трьохденний термін з дня підписання сторонами цього спору довідок форми № КБ-3. Позивачем виконано робіт на загальну суму 115622,40 грн., а відповідачем всупереч вимогам договору оплачено роботи частково в сумі 99743,60 грн. Крім того, позивач зазначає, що відповідачем всупереч п. 5.1 договору підряду не передана позивачеві належно затверджена проектно-кошторисна документація. У зв’язку з цим позивач просить суд стягнути із відповідача штраф за порушення термінів фінансування у розмірі 2906,25 грн. та штраф за несвоєчасну передачу проектно-кошторисної документації та несвоєчасне підписання та передачу довідки форми № КБ-3 у розмірі 5716,42 грн.

Відповідачем 07.08.2007 р. (вх. № 16800) подано суду лист від 06.08.2007 р., в якому він заперечує позов з наступних підстав: відповідачем не погоджено проведення позивачем штукатурних робіт, а тому відповідач не вважає за необхідне оплачувати такі роботи згідно п. 7.4 договору підряду; акти приймання виконаних робіт №№ 4, 6 відповідачем не підписані, бо в них включені непогоджені роботи, а роботи по утепленню фасаду виконані неякісно; відповідач вважає, що погоджена сторонами договірна ціна є фактичним кошторисом.

20.09.2007 р. позивачем подані уточнення позовних вимог, в яких позивач просить стягнути із відповідача основний борг в сумі 14531,27 грн., штраф за порушення термінів фінансування у розмірі 2906,25 грн., штраф за несвоєчасну передачу проектно-кошторисної документації та несвоєчасне підписання та передачу довідки форми № КБ-3 у розмірі 5716,42 грн., а всього коштів в сумі 23153,94 грн., а також судові витрати. Таке зменшення позовних вимог позивач обґрунтовує тим, що проведення позивачем у жовтні 2006 року високоякісного штукатурення цементно-вапняним розчином по каменю стін гладких з матеріалу відповідача не входить до системи утеплення «Ферозіт», а тому позивач вважає за необхідне зменшити суму основного боргу на 1347,53 грн., тому відповідно ним зменшено і розміри штрафів.

Ухвалою заступника голови господарського суду від 17.09.2007 року продовжено строк вирішення спору в даній справі на один місяць.

Розгляд справи неодноразово відкладався з підстав, викладених у відповідних ухвалах.

В судове засідання 15.10.2007 р. позивач не направив свого представника, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Представник відповідача в судове засідання прибув, заперечивши позовні вимоги з мотивів, викладених у листі від 06.08.2007р.

Розглянувши документи і матеріали, подані учасниками процесу, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги і заперечення, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив:

Позивачем та відповідачем 05.06.2006 р. був укладений договір підряду № 05/06, згідно якого позивач, як підрядник, взяв на себе зобов’язання виконати роботи по утепленню фасаду будівлі, що знаходиться у м. Львові по вул. Зелена, 53, системою «Ферозіт», а відповідач, як замовник, зобов’язався прийняти роботи та оплатити їх.

Як свідчать підписані сторонами довідки про вартість виконаних підрядних робіт форми № КБ-3 за червень 2006 р., липень 2006 р., вересень 2006 р., листопад 2006 р. та не підписані відповідачем довідки про вартість виконаних підрядних робіт форми № КБ-3 за серпень 2006 р. і жовтень 2006 р. позивачем виконано підрядних робіт на загальну суму 115622,40 грн. В рахунок оплати виконаних підрядних робіт відповідачем сплачено позивачеві коштів на суму 99743,60 грн., що підтверджено представниками обох сторін в судових засіданнях.

Пунктом 5.1 договору підряду до обов’язків замовника віднесено забезпечення підрядника, тобто позивача, затвердженою проектно-кошторисною документацією в п’ятиденний термін після підписання даного договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що заперечення позовних вимоги позивач ґрунтує на тому, що високоякісне штукатурення цементно-вапняним розчином по каменю стін гладких не відноситься до робіт по утепленню фасаду будівлі системою «Ферозіт». Вказані роботи, які оспорює відповідач, позивачем були виконані у жовтні 2006 року та в серпні 2006 року. Згідно технічних умов «Система зовнішня теплоізоляційно-оздоблювальна «Ферозіт», погоджених листом Держбуду України № 5/7-866 від 24.11.2003 р., листа ДП Міністерства оборони України № 316 від 31.08.2007 р., технологічної карти «Ферозіт»зовнішній декоративний шар системи теплоізоляційно-оздоблювальної «Ферозіт», при утепленні фасаду не виконується цементно-вапняним розчином, а виконується декоративними штукатурками «Ферозіт», які не включають в себе цементно-вапняну штукатурну суміш «Ферозіт-220»(а.с. 90). Отже, включення в акти приймання виконаних робіт № 4 та № 6 за серпень та жовтень 2006 року вартості робіт по високоякісному штукатуренню цементно-вапняним розчином по каменю стін гладких є необґрунтованим. При цьому вартість таких робіт із врахуванням прямих, загальновиробничих та адміністративних витрат, податків, зборів і обов’язкових платежів за серпень 2006 року складає 5398,27 грн., а за жовтень 2006 року –232,75 грн. Посилання позивача в обґрунтування своїх доводів на сертифікат відповідності серії ВБ від 26.07.2007 р., який зареєстровано в реєстрі за № UA1.021.0058838-04, судом не береться до уваги, оскільки він спростований іншими доказами, наявними в матеріалах справи.

Згідно норм ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона за допомогою належних і допустимих доказів повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Всупереч наведеним процесуальним нормам відповідач за допомогою належних і допустимих доказів не довів неякісне виконання позивачем взятих на себе зобов’язань по утепленню фасаду будівлі та надання позивачеві у встановлений договором строк затвердженої проектно-кошторисної документації.

У зв’язку з вищевикладеним стягненню з відповідача на користь позивача підлягає основний борг в сумі 10247,78 грн.

Правові основи господарської діяльності суб’єктів господарювання регулюються Господарським кодексом України, ст. 230 якого встановлено, що учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штрафу, пені). Пунктом 9.3 договору підряду встановлена відповідальність відповідача у вигляді штрафу в розмірі п’ять відсотків від загальної вартості робіт по договору за несвоєчасну передачу затвердженої проектно-кошторисної документації. Беручи до уваги викладене та зважаючи на виконання позивачем в межах договору підряду будівельних робіт на загальну суму 109991,38 грн., позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну передачу затвердженої проектно-кошторисної документації підлягають частковому задоволенню в сумі 5499,57 грн. При цьому судом було взято до уваги, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6. ст. 232 ГК України), а щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) нормою ст. 258 Цивільного кодексу України встановлена скорочена позовна давність в один рік. Проте відповідач не подав заяви про застосування судом строку позовної давності, як це передбачено ст. 267 Цивільного кодексу України.

Крім того, п. 9.2 договору підряду передбачена відповідальність замовника –відповідача у даній справі за порушення термінів фінансування і оплати по договору у вигляді штрафу в розмірі десяти відсотків, а у випадку прострочення на термін, більший ніж 20 днів, двадцяти відсотків від суми простроченого платежу.

Договір підряду, укладений між позивачем і відповідачем у даній справі, є господарським зобов’язанням. У зв’язку з цим норми Господарського кодексу України, як спеціальні норми, регулюють дані правовідносини. Згідно ж ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Тобто вказана норма чітко встановлює штрафну санкцію у вигляді саме пені за прострочку грошового зобов’язання. У зв’язку з цим вимоги позивача із врахуванням уточнень позовних вимог про стягнення із відповідача штрафу в розмірі 2906,25 гривень за порушення термінів фінансування судом відхиляються, оскільки суперечать нормам Господарського кодексу України.

У відповідності до норми ст. 49 ГПК України суд вважає за необхідне судові витрати, понесені позивачем, покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 258, 267, 526, 549, 875 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 230, 231, 232, 343 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-3, 4-5, 4-7, 32, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Феро-Буд», м. Львів, задовольнити частково.

2.          Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю-фірма «Улокс ЛТД»(79005, м. Львів, вул. Торфяна, 7; , п/р 1 в ПЛФ АТ «Кредит банк (Україна)», МФО 325365) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Феро-Буд» (79002, м. Львів, вул. Шевченка, 317; , п/р 5364 в ЗГРУ КБ «Приватбанк»у м. Львові, МФО 325321) основний борг в сумі 10247,78 гривень, штраф в сумі 5499,57 гривень, державне мито в сумі 156,47 гривень та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 74,34 гривень.

3.          У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Феро-Буд», м. Львів, про стягнення основного боргу в сумі 4283,49 гривень, штрафу за несвоєчасну передачу проектно-кошторисної документації та несвоєчасне підписання та передачу довідки форми № КБ-3 у розмірі 216,85 гривень та штрафу за порушення термінів фінансування у розмірі 2906,25 грн. відмовити.

4.          Сплачене державне мито в сумі 91,89 гривень та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 43,66 гривень покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Феро-Буд», м. Львів.

5.          Накази видати згідно ст.ст. 116, 117 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя