ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.07                                                                                        Справа №  21/246/07

Суддя   Черкаський В.І.

Позивач – Мале приватне підприємство  “Лав-Сервіс”   (69118, м. Запоріжжя,   вул. Автозаводська, б.30, кв. 117)

Відповідач - Державне підприємство “Сільськогосподарське підприємство “Лазурне”(72373, Запорізька область,  Мелітопольський район, с. Лазурне, вул. Студентська, 21; код за )

про стягнення 84930 грн. 40 коп.

Суддя Черкаський В.І.

За участю представників сторін:

Від позивача - не з’явився;

Від відповідача  –не з’явився

ВСТАНОВИВ

Ухвалою від 01.10.2007 року порушено провадження у справі № 21/246/07, судове засідання призначено на 22.10.2007  року.

28.09.2007 року позивач звернувся до господарського суду із позовною заявою до Державного підприємства “Сільськогосподарське підприємство “Лазурне” про стягнення з останнього заборгованості у сумі  84930 грн. 40 коп., що склалася за контрактами на поставку засобів хімзахисту рослин № 01/06/05-5 від 01.06.2005 року, № 25/04/06-1 від 25.04.2006 року, які укладено між сторонами.

Ухвалою від 22.10.2007 року зупинено провадження у справі № 21/246/07  до розгляду   господарським судом   Запорізької області   конкурсних   вимог    кредиторів  у справі № 25/185/07-21/223/07 про банкрутство Державного підприємства “Сільськогосподарське підприємство “Лазурне”  та затвердження ним реєстру вимог кредиторів за підсумками попереднього засідання.

Ухвалою від  19.11.2007  суд  поновив провадження у справі № 21/246/07  за позовом  Малого приватного підприємства  “Лав-Сервіс”  до  Державного підприємства “Сільськогосподарське підприємство “Лазурне”  про стягнення 84930 грн. 40 коп., призначив судове  засідання  для  розгляду   справи   № 21/246/07    на 05.12.2007.

Відповідач витребувані судом документи не надав, сторони представників у засідання не направили, справу розглянуто відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд знаходить  підстави для відмови  у задоволенні позову, виходячи з такого.

01 червня 2005 року між МПП “Лав-сервіс” та Державним підприємством «Сільськогосподарське підприємство «Лазурне»був укладений Контракт на поставку засобів хімзахисту рослин № 01/06/05-5 (надалі за текстом “Контракт 1”), згідно п. 3.1. якого позивач зобов'язався поставити відповідачеві 34 кг гранстара за ціною 1463 гр. 00 коп. без ПДВ за 1 кг на суму 59690 гр. 40 коп. Відповідно до п. 3.2. даного Контракту 1 Відповідач взяв на себе зобов'язання оплатити вартість поставленого гранстара не пізніше 10 листопада 2005 року. 01 червня 2005року позивач виконав узяті на себе зобов'язання, що підтверджується доданими до заяви копіями накладної та довіреності на отримання гранстару.

25 квітня 2006 року між МПП “Лав-сервіс” та Державним підприємством «Сільськогосподарське підприємство «Лазурне»був укладений Контракт на поставку засобів хімзахисту рослин № 25/04/06-1(надалі за текстом “Контракт 2”), згідно п. 3.1. якого позивач зобов'язався поставити відповідачеві 64 кг гранстара за ціною 977 гр. 50 коп. без ПДВ за 1 кг на суму 75072 гр. 00 коп. Згідно п. 3.2. даного Контракту 2 Відповідач взяв на себе зобов'язання оплатити вартість поставленого Гранстара не пізніше 01 червня 2006року. 25 квітня 2006року позивач виконав узяті на себе зобов'язання, що підтверджується доданими до заяви копіями накладної та довіреності на отримання гранстару.

Відповідач оплатив поставлені в його адресу засоби хімзахисту рослин в неповному обсязі –у сумі  49832 грн.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України  суб'єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів,  необхідних  для належного  виконання нею зобов'язання,  враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань  є  підставою  для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідач не виконав свої обов'язки, порушуючи умови контрактів 1 та 2 від 01 червня 2005 року та 25 квітня 2006 року відповідно, вимоги ст. 193 Господарського кодексу  України.

Суд встановив, що   ухвалою від 19.06.2007 року (суддя Дьоміна А.В.) порушено провадження  у справі №  25/185/07 про банкрутство  Державного підприємства “Сільськогосподарське підприємство “Лазурне”.  По справі № 25/185/07-21/223/07 ухвалою від  20.08.2007 року (суддя Черкаський В.І. ) зобов’язано кредитора-Управління Пенсійного фонду України в Мелітопольському районі Запорізької області, м.Мелітополь  в 10-денний строк подати в офіційний друкований орган –газету “Голос України” чи газету “Урядовий кур’єр” оголошення про порушення справи про банкрутство боржника. На виконання ухвали суду від 20.08.2007 року  кредитором в газеті  "Голос України" №  155 від  01.09.2007  року опубліковане відповідне оголошення.

Суд встановив, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.11.2007 року по справі № 25/185/07-21/223/07 за підсумками попереднього засідання суду затверджено реєстр конкурсних кредиторів з урахуванням визнаних судом вимог кредиторів. Відповідно до обставин, встановлених ухвалою від   13.11.2007 року по справі № 25/185/07-21/223/07,  позивач не звертався до суду з конкурсними вимогами до відповідача у справі № 25/185/07-21/223/07. Згідно ухвали суду  від 13.11.2007 року по справі № 25/185/07-21/223/07 вимоги інших  конкурсних  кредиторів, крім вказаних в затвердженому реєстрі,  є погашеними.

Погашення вимог     кредиторів     щодо     цивільно-правових зобов'язань,  що  відбувається  внаслідок  застосування  частини 2 статті 14  Закону України “Про відновлення платоспроможності               боржника або визнання його банкрутом”,  слід  вважати  припиненням  цих зобов'язань відповідно   до   частини  1  статті  598  ЦК  України.

За таких обставин у позові слід відмовити.

Відповідно  до ст. 49 ГПК України судові витрати відносяться на  позивача.

На підставі викладеного, керуючись  ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

У позові відмовити.

Суддя                                                                                            В.І.Черкаський