ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.11.07р.

Справа № 14/355-07

За позовом  Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів",53213, м. Нікополь, вул. Електрометалугів, 310

до  відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Асканія ЛТД", 49017,               м. Дніпропетровськ, вул. Каменська, 32/39

до відповідача-2 Приватного підприємства "УкрТЕК", 94600, м. Антрацит, Луганська обл., вул. Дзержинського, 10

про стягнення 2502,08 грн.

Суддя  Панна С.П.

Представники:

Від позивача Аржанухін В.Л. - представник за довіреністю № 122-4016 від 14.12.2006 року

Від відповідача-1 Білов Є.Г. - представник за довіреністю від 15.07.2006 року

Від відповідача-2 не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів",                  м. Нікополь, Дніпропетровська обл., звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1 товариства з обмеженою відповідальністю "Асканія ЛТД", м. Дніпропетровськ, та відповідача-2 приватного підприємства "УкрТЕК", м. Антрацит, Луганська обл., про стягнення вартості недостачі в сумі 2502,08 грн. та судові витрати.

Відповідач-1 позовні вимоги не визнає в повному обсязі (відзив на позовну заяву від 15.11.07 р.).

Відповідач-2 мотивований відзив на позовну заяву не надав, в судові засідання 13.09.2007 року, 11.10.2007 року, 07.11.2007 року, 15.11.2007 року не з'явився.

Клопотання відповідача-1 від 06.11.07 р. про залучення у справу в якості відповідача ДП "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ, не підлягає задоволенню, оскільки у справі достатньо матеріалів для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін та дослідивши надані ними докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, за згодою представників сторін, у справі оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

06.07.2006 року позивач і відповідач-1 уклали договір № 2946, згідно умов якого (п. 1.1 розділу 1 договору), відповідач-1 взяв на себе зобов'язання передати у власність, а позивач - прийняти і оплатити продукцію, в асортименті, за цінами і в кількості, зазначених у специфікаціях.

Як стверджує позивач, 06.09.2006 року відповідачем-2 на адресу позивача був відвантажений вагон № 60852654 з антрацитом.

Рахунок, пред'явлений відповідачем-1 до оплати № 218 від 08.09.06 р., було оплачено позивачем у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням  № 70642 від 19.09.06 р.

Вантаж прибув на станцію "Нікополь" Придніпровської залізниці у вагонах, завантажених засобами відправника, на відкритому рухомому залізничному потязі і був виданий органом транспорту в порядку ст. 52 Статуту залізниць України без перевірки кількості вантажу.

Крім того, позивач звернув увагу на те, що після переваження вантажів було виявлено невідповідність фактичної ваги-брутто одержаного вантажу, ваги-брутто, зазначеному в залізничних накладних, недостача склала 6,3 тонн, що було підтверджено актами № 4286/1 від 06.09.2006 року та № 4286/2 від 06.09.06 р.

Як вважає позивач, сума нестачі товару склала 2502,08 грн.

Як встановлено з матеріалами справи, при приймання продукції за кількістю позивачем порушено п. 14 вищевказаної Інструкції П-6, згідно якого перевірка ваги нетто проводиться у порядку, встановленому стандартами, технічними умовами та іншими обов’язковими для сторін правилами. При неможливості переважування продукції без тари визначення ваги нетто проводиться шляхом перевірки ваги брутто в момент отримання продукції та ваги тари після звільнення її з-під продукції. Результати перевірки оформлюються актами. Акт про вагу тари повинен бути складений не пізніше 10 днів після її звільнення, а про вагу тари з-під вологої продукції - негайно по звільненню тари з-під продукції.

Акт переваження тари вагонів в матеріалах справи відсутній.

Відсутність в спірних актах приймання продукції за кількістю відомостей щодо визначення ваги тари шляхом переваження та відсутність відповідних актів перевірки ваги є порушенням вимог Інструкції П-6. Акти приймання продукції за кількістю, складені з порушенням вимог Інструкції П-6, не можуть бути належним доказом недостачі продукції.

Позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, необхідно покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м. Нікополь, Дніпропетровська обл., - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Суддя

С.П. Панна

Дата підписання - 23.11.07 р.

Згiдно з оригіналом

Помічник судді
І. В. Грабінська