ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2007                                                                                   Справа № 3/204

Дніпропетровський          апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:   Прокопенко  А.Є. –доповідач

суддів:  Крутовських В.І,  Дмитренко А.К.

При секретарі судового засідання  Чоха Є.О.

За участю  представників сторін:

від позивача: Лисонь О.Б., довіреність №2432  від 01.09.06,  юрисконсульт;

Представник відповідача у судове засідання не з’явився. Про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу Державної льотної академії України м.Кіровоград на  постанову  господарського суду Кіровоградської області  від  04.09.06р. у справі  № 3/204

за позовом  Державної льотної академії України м.Кіровоград

до  Територіальної державної інспекції праці у Кіровоградській області

про  визнання нечинним припису від 21.06.06р. №11-01-04/633-594.

Постановою господарського суду Кіровоградської області від 04.09.2006р. у справі №3/204 (суддя Болгар Н.В.)  відмовлено у задоволенні позову Державної льотної академії України м.Кіровоград про визнання нечинним припису Територіальної державної інспекції праці у Кіровоградській області від 21.06.06р. №11-01-04/633-594.

Оскаржуючи постанову господарського суду Державна льотна академія України просить ії скасувати та направити справу на новий розгляд, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на невірно встановлені обставини у справі.

Скаржник посилається на безпідставність висновків відповідача, оскільки вважає, що він обґрунтовано і законно прийняв рішення про оформлення простою і його оплату у відповідності з вимогами чинного законодавства, без будь-яких порушень передбачених ст. 113 КЗпП України, а також зазначає, що в акті перевірки і в припису Територіальної державної інспекції праці у Кіровоградській області не розкрито суті в чому саме полягають порушення.

У запереченні на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вважаючи висновки суду законними та обґрунтованими.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши представників  сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

В червні 2006 року Територіальною державною інспекцією праці у Кіровоградській області за дорученням прокуратури була проведена первинна перевірка Державної льотної академії України про додержання законодавства про працю та загальнообов’язкове державне соціальне страхування.

За результатами проведеної перевірки було складено акт перевірки           № 11-01-041/633 від 21.06.06, у якому зроблений висновок про те, що заробітна плата виплачується один раз на місяць і це не відповідає ст. 115 КЗпП України щодо виплати заробітної плати не менше як два рази на місяць, наказ від 17.05.06 № 348/о "Про оформлення простою" виданий з порушенням порядку оформлення простою, передбаченого ст. 113 КЗпП України, а також винесено припис від 21.06.06 № 11-01-041/633-594 про зобов'язання виплачувати заробітну плату 2 рази на місяць відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України та відмінити дію наказу від 17.05.06 № 348/0 "Про оформлення простою" як такого, що не відповідає законодавству про працю, оформлення простоїв проводити у відповідності до ст. 113 КЗпП України.

05.07.06р. Державна льотна академія звернулася з позовом до господарського суду в порядку адміністративного судочинства України про визнання припису нечинним, посилаючись на необґрунтованість висновків відповідача.

Постановою від 04.09.06р. господарський суд відмовив у задоволенні зазначеного позову пославшись на те, що справа не підвідомча господарському суду,  оскільки  даний спір пов’язаний з трудовими відносинами, а відповідно норм ГПК України господарські суди вирішують лише господарські спори.

Апеляційний господарський суд вважає, що постанова господарського суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга частковому задоволенню приймаючи до уваги наступне.

Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Господарський  суд  вирішує  господарські спори  на підставі Конституції   України,  Закону  України  "Про господарський  суд", Господарського  процесуального кодексу України, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з абзацом першим пункту 6 VІІ Кодексу адміністративного судочинства України “Прикінцеві та перехідні положення” до початку  діяльності  окружного  адміністративного  суду адміністративні справи,  підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського  процесуального  кодексу України,  вирішуються  відповідним  господарським  судом  за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому підсудність  таких  справ визначається Господарським процесуальним кодексом України.

Перелік справ, підвідомчих господарським судам визначений ст. 12 Господарського процесуального України (у редакції на момент звернення позивача з позовом):

1) справи  у  спорах,  що  виникають  при  укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав, а  також  у  спорах  про  визнання  недійсними  актів  з  підстав, зазначених у законодавстві, крім:

- спорів,  що  виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

- спорів  про  встановлення  цін на продукцію (товари), а також тарифів  на  послуги  (виконання  робіт),  якщо  ці  ціни і тарифи відповідно  до  законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

- інших  спорів,  вирішення яких відповідно до законів України, міждержавних договорів та угод віднесено до відання інших органів;

2)  справи про банкрутство;

3) справи  за  заявами  органів  Антимонопольного  комітету України,  Рахункової  палати  з  питань,  віднесених законодавчими актами до їх компетенції.

З матеріалів позову вбачається, що сторонами по справі є юридичні особи, а тому справа підлягає розгляду у господарському суді за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Як встановлено актом перевірки №11-01-041/633-594 від 21.06.06р. заробітна плата у Державній льотній академії виплачується один раз на місяць, що не відповідає вимогам ст.. 115 КЗпП України щодо виплати заробітної плати не менше як два рази на місяць.

Апеляційний господарський суд погоджується з доводами позивача щодо неправомірних висновків відповідача в цій частині, який зроблений без належної перевірки документації лише на підставі однієї довідки позивача №1737 від 20.06.06р. про заробітну плату працівника академії Коваленка Л.Т. за травень 2006р. Відповідно наданого позивачем розрахункового листа Коваленко Л.Т. за травень 2006р. вбачається, що заробітна плата                 Коваленко Л.Т. виплачувалась два рази на місяць у формі авансу і залишкової суми заробітної плати, що належить до виплати (а.с. 11-13).

Таким чином пункт 1 припису №11-01-041/633-594 від 21.06.06р. про виплату заробітної плати два рази на місяць відповідно до вимог ст.. 115 КЗпП України слід визнати нечинним.

У задоволенні вимог про визнання нечинним другого пункту припису №11-01-041/633-594 від 21.06.06р. слід відмовити за наступних підстав.

У відповідності з пунктом 2 зазначеного припису визначено:

“Відмінити дію наказу від 17.05.06р. №348/0 “Про оформлення простою”, як такого, що не відповідає законодавству про працю.

Оформлення простоїв проводити у відповідності до ст. 113 КЗпП України.

Відповідачем до заперечень на апеляційну скаргу у якості доказу надано рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда  за позовом Олійника Валентина Ісаєвича в інтересах Коваленко Леонтія Тимофієвіча  до Державної Льотної Академії України про зобов’язання до виконання рішення суду, визнання незаконним та скасування наказу, стягнення моральної шкоди, середнього  заробітку (а.с. 97).

Розглядаючи зазначений позов районний суд встановив, що наказ №348/0 від 17.05.06р. “Про оформлення простою” є таким, що суперечить чинному законодавству і підлягає скасуванню.

Відповідно п. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином апеляційний господарський суд вважає, що не потребує доказування неправомірність дій позивача при виданні наказу №348/0 від 17.05.06р. “Про оформлення простою” і правомірність висновків Територіальної державної інспекції правці у Кіровоградській області викладених  у пункті 2 припису №11-01-041/633-594 від 21.06.06р.

Приймаючи до уваги викладене,

Керуючись ст.ст. 195, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Постанову господарського суду Кіровоградської області від 04.09.06р. у справі  №  3/204  скасувати.

“Позов задовольнити частково

Визнати нечинним пункт перший припису Територіальної державної інспекції праці у Кіровоградській області від 21.06.06р. №11-01-041/633-594.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити

Стягнути з Територіальної державної інспекції праці у Кіровоградській області на користь Державної льотної академії України м.Кіровоград  1грн. 70коп. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.”

Постанова  набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                            А.Є.Прокопенко

Суддя                                                                                                             В.І.Крутовських

Суддя                                                                                              А.К.Дмитренко

З оригіналом згідно

Помічник судді                                                                          А.В.Тальян