ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.12.07р.

Справа № 39/782-07

За позовом  Приватного товариства "ЕНЕРГОПРОМ", м. Кривий Ріг

до  Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг

про визнання права власності

Суддя  Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: Тушин А.А., дов. від 15.10.07

від відповідача: Скок А.В., дов. від 27.12.2006 № 7/26-3074

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності, без введення в експлуатацію, на нежитлову будівлю та сторожку, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Упіта, 55а, які складаються з А-2 нежитлова будівля, загальною площею 526,1 кв.м., „Б” сторожка, загальною площею 9,9 кв.м.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що самочинно реконструйоване Позивачем майно (сіпне майно) має відповідати будівельним нормам і правилам, які відповідно до ст.ст. 16, 17 Закону України „Про основи містобудування”, встановлюють комплекс якісних та кількісних показників і вимог, які регламентують розробку та реалізацію містобудівної документації, але згідно листа управління містобудування і архітектури виконавчого комітету Криворізької міської ради від 15.11.2007 № 3/700-09, проведена Позивачем реконструкція та будівництво спірного майна, здійснені з порушенням будівельного законодавства, що може призвести до непередбачених явищ при експлуатації.

В судовому засіданні оголошувалася перерва із 28.11.2007 по 04.12.2007, згідно ст. 77 ГПК України.

За згодою представників сторін, в судовому засіданні 04.12.2007 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідності. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши подані докази, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

Згідно договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 03.02.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацько Я.О. за № 955, Позивачем було придбано окремо розташовану нежитлову будівлю літ. „А-2” –загальною площею –580,3 кв.м, І –замощення, №1 –паркан, № 2- калитка, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Упіта, 55а.

Відповідно договору оренди земельної ділянки від 03.08.2007 року, укладеного на підставі рішення Криворізької міської ради від 27.06.2007 № 1445, позивачеві на умовах оренди надано земельну ділянку прощею 0,145 га. під фактичне розміщення адміністративної будівлі за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Упіта, 55а.

В процесі експлуатації зазначеного нерухомого майна, Позивачем було здійснено реконструкцію будівлі літ. А-2, в наслідок чого її загальна площа змінилася, та становить 526,1 кв.м., та здійснено нове будівництво сторожки літ. „Б”, загальною площею 9,9 кв.м.

Відповідно до ст. 23 Закону України  “Про планування і забудову території” реконструкція,  реставрація,  капітальний ремонт, впорядкування об'єктів містобудування,  розширення та технічне  переоснащення  визначено як будівництво.

Згідно ст. 24 наведеного Закону, фізичні та  юридичні особи, які мають намір   здійснити будівництво об'єктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм  на  праві власності чи користування, зобов'язані отримати від виконавчих органів  відповідних рад, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, у разі делегування  їм  таких повноважень відповідними радами, дозвіл на будівництво об'єкта містобудування.

Роботи з реконструкції та нового будівництва спірного майна були проведені Позивачем без отримання відповідного дозволу на проведення будівельних робіт, та без належно затвердженого проекту.

Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок,  будівля,  споруда,  інше нерухоме майно вважаються  самочинним  будівництвом,  якщо  вони  збудовані   або будуються  на  земельній  ділянці,  що  не була відведена для цієї мети,  або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Наданим до матеріалів справи проектом висновком про можливість експлуатації приміщення офісу та сторожки після самочинного виконання ремонтно-будівельних робіт, складного ПП „АРХ.-ІОН” (ліцензія серія АА № 775418 від 18.11.2004), спростовують заперечення Відповідача щодо проведення реконструкція та будівництво спірного майна з порушенням будівельного законодавства, зокрема, зазначеним висновком встановлено, що спірні об’єкти нерухомості придатні для експлуатації, при проведенні ремонтних робіт будівлі були дотримані всі нормативні правила для нормальної експлуатації будівлі, при виконанні робіт по нежитловому приміщенню конструкція схеми будівлі не змінилася та несуча спроможність стін не порушена, навантаження на фундамент не збільшено.

Відповідно  до п. 1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених  будівництвом об’єктів, затвердженого Постановою КМУ № 1243 від 22.09.2004, прийняття в  експлуатацію  закінчених  будівництвом об'єктів полягає  у  підтвердженні державними приймальними комісіями  відповідності об’єкту нормативним вимогам, та готовності до експлуатації.

Як встановлено наданими до матеріалів справи проектом висновком, спірне нерухоме майно відповідає нормативним вимогам та є придатним для експлуатації.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги шляхом визнання за Позивачем права власності на спірне майно без введення в експлуатацію, оскільки оформлення такого права через процедуру введення об’єкта в експлуатацію відповідно до вимог Постановою КМУ № 1243 від 22.09.2004, не представляється можливим, в виду проведення будівельних робіт без отримання відповідного дозволу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, та належним чином затвердженого проекту.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом  власності  є право особи на річ (майно),  яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею,  незалежно від  волі інших осіб.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право  власності вважається набутим правомірно,  якщо інше прямо  не  випливає  із  закону  або  незаконність  набуття  права власності не встановлена судом.

До кола способів захисту цивільних прав та інтересів чинним законодавством віднесено припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов’язку  в натурі.

Так, відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна  особа  має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого  інтересу,  який  не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України передбачає, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити  позов  про  визнання  його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа,  який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони. Якщо  спір  виник  внаслідок  неправильних    дій    сторони, господарський   суд  має  право  покласти  на  неї  державне  мито незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що причиною виникнення даного спору є дії Позивача щодо здійснення самочинного будівництва, господарський  суд  вважає за необхідне покласти на нього  судові витрати незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись  ст.ст. 15, 16, 328,  376, 392 ЦК України ст.ст. 4, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за Приватним підприємством „Енергопром” (50036, Дніпропетровська обл.., м. Кривий Ріг, вул. Упіта, 55а, ) право власності, без введення в експлуатацію, на нежитлову будівлю та сторожку, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Упіта, 55а, які складаються з:

-          А-2 нежитлова будівля, загальною площею 526,1 кв.м.;

-          „Б” сторожка, загальною площею 9,9 кв.м.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Суддя

О.В. Ліпинський

Рішення підписано 07.12.2007