СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

15.10.2007

Справа №2-30/4727-2007А

Господарський суд Автономної
Республіки Крим у складі :

Головуючого судді Ловягіної Ю.Ю.

Секретаря судового засідання
Золотарьової А.В.

З участю представників сторін:

Від позивача - ОСОБА_1, СПД.

Від відповідача - Підронова, за
дов. від 23.10.206 р. у справі.

розглянувши адміністративну справу

за позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності - ОСОБА_1, м. Сімферополь, АДРЕСА_1.

до відповідача Державної податкової
інспекції в м. Сімферополь, м. Сімферополь, вул. М. Залкі, буд. 1/9.

Про визнання дій працівників
Державної податкової інспекції по акту перевірки від 28.07.2006 р. №
000220/01090571/2303 незаконними, відміну та визнання недійсним акту перевірки
ДПІ та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 11.08.2006 р.
№ в сумі 239,25 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - СПД ОСОБА_1  звернувся до господарського суду АР Крим з
позовом про визнання дій працівників Державної податкової інспекції по акту
перевірки від 28.07.2006 р. № 000220/01090571/2303 незаконними, відміну та
визнання недійсним акту перевірки ДПІ та рішення про застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 11.08.2006 р. № в сумі 239,25 грн.

У судовому засіданні, яке відбулося
15.10.2007 р. позивач усно частково уточнив свої вимоги, просить визнати
нечинним акт перевірки ДПІ від 28.07.2006 р. № 000220/01090571/2303 та рішення
про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 11.08.2006 р. № в
сумі 239,25 грн. В іншій частині вимоги залишені без змін.

Свої вимоги позивач пояснює тим, що
рішення про застосування штрафних фінансових санкцій від 11.08.2006 р. №
було винесено на підставі акту перевірки від 28.07.2006 р. №
000220/01090571/2303 в якому зафіксовано, що перевірка була проведена у
присутності СПД ОСОБА_1 та проставлена його підпис. Однак позивач посилається
на те, що підчас перевірки він не брав участь, акт перевірки не підписував і не
одержував його.

Ухвалою від 15.10.2007 р.
господарський суд закрив провадження у справі по п. 1 ст. 157 КАС України в
частині вимог про визнання нечинним акту від 28.07.2006 р. №
000220/01090571/2303 та визнання дій працівників ДПІ неправомірними.

У своїх запереченнях на позов від
24.05.2007 р. відповідач позов не визнає і вказує на те, що доводи позивача
суперечать діючому законодавству, фінансові санкції застосовані неправомірно,
порушення під час перевірки були зафіксовані в акті, а тому вважає, що позов
необґрунтований і просить у його задоволенні відмовити.

Дослідивши представлені докази,
заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що вимоги позивача
підлягають задоволенню з наступних підстав.

28.07.2006 р. ДПІ в м. Сімферополі
проведена виїзна перевірка по контролю здійснення розрахункових операцій в
сфері готівкового та безготівкового обороту СПД за наслідками якої складений
акт від 28.07.2006 р. № 000220/01090571/2303.

В даному акті зафіксовано порушення
п. 2, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операції в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.06.1995 р.
№ 265/95 - ВР, яке виражено в невідповідності готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, вказаних в х - звіті РРО в розмірі 47,85
грн.

Згідно з пунктом 13 статті 3 Закону
суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарі у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання
розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня.

На підставі вказаного акту ДПІ було
винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 11.08.2006
р. № на суму 239,25 грн.

У судовому засіданні позивач
посилався на те, що він не приймав участі підчас проведення перевірки, не
підписував акт перевірки та не підписував опис наявних готівкових коштів на
місці проведення розрахунків.

Згідно зі ст. 81 КАС України для
з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних
знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд може призначити
експертизу.

Ухвалою від 21 червня 2007 р.
господарський суд призначив судово-почеркознавчу експертизу та зупинив
провадження у справі. Проведення експертизи було доручено Науково-дослідному
експертно-криміналістичному центру Головного управління Міністерства внутрішніх
справ України в АРК, м. Сімферополь, вул.. Балаклавська, буд. 68.

На вирішення експерту були
поставлені питання, чи належить наявний в акті перевірки № 000220/01090571/2303
від 28.07.2006 р. та в опису наявних грошових коштів на місці проведення
розрахунків від 28.07.2006 р. підпис ОСОБА_1.

29 серпня 2007 р. на адресу суду
надійшов висновок № 410 від 16.08.2007 р. (а.с. 57 - 62), згідно з яким підпис,
розташована в акті перевірки № 000220/01090571/2303 від 28.07.2006 р. та в
опису наявних грошових коштів на місці проведення перевірки в касі від
28.07.2006 р. виконана ні ОСОБА_1, а іншою особою (іншими особами).

Згідно з пунктом 1.3. Порядку
оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та
позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного законодавства
який затверджений Наказом Державної податкової адміністрації України від
10.08.2005 р. № 327, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2005
р. № 925/11205 акт - службовий документ, який стверджує факт проведення
невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки
фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єктами господарювання.

За результатами невиїзної
документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок в акті викладаються
всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності суб'єкта
господарювання, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства. (п. 1.6 Порядку).

Підписання акта виїзної планової чи
позапланової перевірок посадовими особами суб'єкта господарювання та посадовими
особами органу державної податкової служби, які здійснювали перевірку,
здійснюється за місцезнаходженням платника податків, а у разі здійснення
невиїзних документальних перевірок - у приміщенні органу державної податкової
служби, куди посадові особи суб'єкта господарювання письмово запрошуються для
підписання акта до закінчення строку, передбаченого у пункті 4.2 цього розділу.
(п. 4.3. Порядку).

Факт підпису акту перевірки не СПД
ОСОБА_1, а іншими особами встановлений матеріалами справи.

Згідно з п.п. 2.3.4. Порядку не
допускається відображення в акті перевірки необґрунтованих даних.

Відповідно до ст. 72 КАС України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд
вважає, що акт перевірки № 000220/01090571/2303 від 28.07.2006 р. не може бути
належним доказом, підтверджуючим факт проведення перевірки 28.07.2006 р. у СПД
ОСОБА_1

Рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 11.08.2006 р. № було винесено на підставі
акт перевірки № 000220/01090571/2303 від 28.07.2006 р.

Згідно з п. 2 роз'яснення президії
Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів,
пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів» від
26.01.2000 р. № 02-5/35 підставами для визнання акта недійсним є
невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом
компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта
недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та
охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

З приведених підстав, суд вважає,
що вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені нормами законодавства та
матеріалами справи, а тому позов підлягає задоволенню, а рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій від 11.08.2006 р. № в
сумі 239,25 грн. визнанню нечинним.

Доводи відповідача, викладені у відзиві
не приймаються судом до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України,
якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

Відповідно до п. 3 ст. 160 КАС
України, вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому
засіданні 15 жовтня 2007 р., постанова складена та підписана суддею 25 жовтня
2007 р.

Керуючись ст. ст. 71, 94, 158 -
161, п. 1 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов Суб'єкта підприємницької
діяльності - Суб'єкта підприємницької діяльності - ОСОБА_1, м. Сімферополь
задовольнити.

2.
Визнати рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій від 11.08.2006 р. № в
сумі 239,25 грн. нечинним.

3.          Стягнути з Державного бюджету України
(р/р № 0002, отримувач Державний бюджет м. Сімферополя, код платежу
22090200, , Банк ГУ ГКУ в АРК м. Сімферополь, МФО 824026)  на користь Суб'єкта підприємницької
діяльності - ОСОБА_1, м. Сімферополь, АДРЕСА_1 (и.к. НОМЕР_1) 3,40 грн.
судового збору.

Постанова може бути оскаржена до
Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР
Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний
строк з дня її проголошення, з подальшим поданням апеляційної скарги на
постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
та в порядку передбаченому ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі
неподання відповідної заяви (ст. 254 КАС України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Ловягіна Ю.Ю.