ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"10" вересня 2007 р.                                                            Справа №21/482-НА

за позовом  Приватного підприємства "Європа-плюс" м. Хмельницький

до 1. Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому

2. Державної податкової адміністрації у Закарпатській області м. Ужгород

про визнання неправомірним дій ДПА у Закарпатській області по проведенню перевірки залу гральних автоматів 15.05.2007р. та складанню акту перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності за № 019277/23-2/223/708/232 від 15.05.07р.

визнання протиправним та скасування рішення ДПІ у м. Хмельницькому за №/0 від 01.06.2007р. у сумі 2175,00 грн. та за №/0 від 01.06.2007р. у сумі 276,96 грн. про застосування штрафних (фінансових) санкцій

Суддя  Огороднік К.М.                    Секретар судового засідання Козій Т.М.

Представники:

Від позивача –Афадеєв В.В. –за довіреністю

Від 1-го відповідача –Мельник В.В. –за довіреністю

Від 2-го відповідача –Бондарєв С.В. –за довіреністю

Постанова приймається 10.09.2007 року, оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови по справі.

Позивач у позовній заяві та його представник у судовому засіданні просять скасувати рішення ДПІ у м. Хмельницькому від 01.06.2007 року № /0 про застосування штрафних санкцій за порушення норм Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” в розмірі 2175,00 грн. та рішення ДПІ у м. Хмельницькому від 01.06.2007 року № /0 про застосування штрафних санкцій за порушення норм Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” в розмірі 276,96 грн.

При цьому посилаються на неможливість визначення, яка перевірка проводилась ДПА у Закарпатській області. Звертають увагу, що якщо вона є плановою, то планова виїзна перевірка проводиться  щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності платника податків за письмовим рішенням керівника відповідного органу державної податкової служби не частіше одного разу на календарний рік. Забороняється проведення планових виїзних перевірок за окремими видами зобов'язань перед бюджетами. Право на проведення планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення. Дані вимоги відповідачем не дотримані. Якщо ж проведену перевірку визначати як позапланову, то відповідачами під час перевірки не надано наказу керівника податкового органу про проведення позапланової. По суті виявлених порушень звертається увага, що неправомірно прийнято рішення про застосування штрафної (фінансової) санкції, за порушення Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”, оскільки у позивача були відповідні, передбачені законодавством патенти для здійснення діяльності в сфері грального бізнесу, які були придбані на кожний гральний автомат.

Відповідачі у запереченнях на позов та їх представники у судовому засіданні позовні вимоги заперечують, посилаючись на те, що була проведена планова перевірка позивача згідно вимог ст.ст. 15-16 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”. При цьому посилаються, що зазначений закон є спеціальним, тому Закон України „Про державну податкову службу в Україні” може застосовуватися тільки в частині, не врегульованій Законом України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”. Посилаються на те, що позивачем допущені порушення порядку використання  РРО, його пояснення безпідставні. Відповідачі посилаються також на те, що по результатам перевірки позивача, як суб'єкта підприємницької діяльності, було встановлено порушення ним ст. 1, ст. 3, ст. 5, ст. 7 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”, в частині порядку використання торгового патенту, що зафіксовано відповідним актом перевірки, де зафіксовано, що позивач здійснює діяльність в сфері грального бізнесу, та в нього в наявності є гральний автомат „П’ятірочка” з 3-ма гральними місцями не пов'язаних між собою спільною грою. Вказують, що у позивача в наявності лише однин патент на автомат, тобто відсутні торгові патенти на окремі гральні місця по окремому автомату „П’ятірочка”, чим порушено п. 4 ст. 5 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”, тому з огляду на виявлені порушення на підставі Закону, до позивача було застосовано штрафні (фінансові) санкції, що оспорюються.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

15.05.2007 року ДПА у Закарпатській області проведено перевірку щодо контролю за здійсненням позивачем розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу у гральному закладі, що розташований за адресою м. Берегово, вул. Мукачівська, 36, що належить позивачу, за результатами якої складено акт № 019277 від 15.05.2007 року. В акті перевірки зазначено, що перевіркою встановлено факт надання послуг у сфері грального бізнесу, а саме гру на гральних автоматах на загальну суму 435,00 грн. Вказано, готівкові кошти за надану послугу через реєстратор розрахункових послуг не проведено, відповідний розрахунковий документ на суму 435,00 грн. не роздруковано та не видано. Також в акті зазначено, що у гральному закладі у робочому стані знаходяться та використовуються 5 гральних апаратів (на кожному апараті –одне окреме, незалежне гральне місце) та апарат „Пятерочка” –в робочому стані (три незалежних гральних місця). Перевіряючим надано шість торгових патентів на здійснення діяльності у сфері грального бізнесу. В акті зроблено висновок, що з 10.05.2007 року два гральних місця використовуються без придбання патенту.

На проведення працівниками ДПА у Закарпатській області перевірки видані направлення № 23/495 від 11.05.2007 року та № 23/494 від 11.05.2007 року. Проведення перевірки позивача передбачено в Плані перевірок, ніким не затвердженому.

При цьому ДПА у Закарпатській області прийнято наказ № 161 від 11.05.2007 року „Про організацію перевірок”.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято рішення від 01.06.2007 року № /0 про застосування штрафних санкцій за порушення Закону України „Про порядок застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” на суму 2175,00 грн. ” в розмірі 2175,00 грн. та від 01.06.2007 року № /0 про застосування штрафних санкцій за порушення норм Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” в розмірі 276,96 грн.

Позивач, вважаючи, що його права порушені, звернувся із позовом до суду.

Досліджуючи надані докази, фактичні обставини справи, оцінюючи доводи та заперечення сторін, судом до уваги приймається  наступне.

Згідно ст. 16 Закону  України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, із змінами і доповненнями, контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону.

Планова перевірка здійснюється органами, уповноваженими законом нараховувати або стягувати податки і збори (обов'язкові платежі) з осіб, що використовують спрощену систему оподаткування згідно з пунктами 5-9 статті 9 цього Закону. Така перевірка здійснюється не частіше одного разу за наслідками звітного календарного року, але не раніше строків, визначених законодавством для подання річного податкового звіту (декларації) такими особами з такого податку. Будь-яке податкове або адміністративне нарахування, здійснене з порушенням цього правила, вважається незаконним та не підлягає виконанню.

Позивач не перебував на спрощеній системі оподаткування, тому зазначеним законом не визначено порядку проведення планової перевірки.

Судом враховується, що правове регулювання здійснення перевірок органами державної податкової служби регулюється Законом України „Про державну податкову службу в Україні”. Зокрема, згідно ст. 11-1 цього Закону планова виїзна перевірка проводиться  щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності платника податків за письмовим рішенням керівника відповідного органу державної податкової служби не частіше одного разу на календарний рік. Забороняється проведення планових виїзних перевірок за окремими видами зобов'язань перед бюджетами.  Право на проведення планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не пізніше ніж за  десять днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення.

Однак, позивачу не пізніше ніж за десять днів до дня проведення перевірки всупереч ст. 11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” не надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення.

Крім того, щодо проведеної перевірки, то судом враховується, що згідно тієї ж ст.11-1 Закону перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законом України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” вважаються позаплановими перевірками.

Судом враховується також, що згідно статті 11-2 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку:

1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку.

2) копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Однак, представниками відповідача у судовому засіданні не надано рішення або наказу керівника податкового органу про проведення планової або позапланові перевірки позивача.

Оглядом наданих направлень на проведення перевірки судом встановлено, що в останніх всупереч норми ст. 11-2 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” не зазначено дату початку та закінчення перевірки.

У зв’язку з цим суд враховує, що відповідачами не надано документів, визначених статтею 11-2 Закону „Про державну податкову службу в Україні”, так як наказ керівника податкового органу не видавався, а направлення мають суттєві недоліки. При цьому наказ ДПА у Закарпатській області № 161 від 11.05.2007 року „Про організацію перевірок” не відноситься до позивача, його також не вручено останньому.

У зв’язку з цим всупереч ч. 2 ст. 71 КАС України відповідачем допущені порушення  не доведено належними доказами.

Судом враховується також, що згідно ст.19 Конституції України державний орган зобов’язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Оскільки не дотримана передбачена чинним законодавством України процедура проведення планових та позапланових перевірок господарської діяльності позивача та не надано документів, передбачених ст. 11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, рішення відповідача не може базуватися на неправомірно проведеній перевірці. Тому прийняті за результатами такої перевірки рішення про застосування штрафних санкцій в розмірі 2175,00 грн. від 01.06.2007 року № /0 та в розмірі 276,96 грн. від 01.06.2007 року № /0 підлягають скасуванню.

За таких обставин позовні вимоги відповідають чинному законодавству і підлягають задоволенню.

При цьому, суд  вважає за необхідне зазначити про відсутність зі сторони позивача порушень ст.ст. 1, 3, 5, 7 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”, оскільки висновок відповідача про необхідність отримання торгового патенту на кожне гральне місце окремого грального автомата, де ним ототожнюється кожну із сторін грального автомата із окремим гральним місцем є помилковим з огляду на вимога ч.ч. 1-4 ст. 5 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”, в яких встановлено обов'язок придбання патенту на гральний автомат або гральний стіл, а не на окремі гральні місця в них.

Так відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону торговий патент на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу має бути виданий на кожне окреме гральне місце (гральний автомат, гральний стіл), згідно ч. 3 цієї ж статті, визначено, що вартість торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу встановлюється у фіксованому розмірі для використання саме грального автомата, грального столу, незалежно від кількості одночасно наданих на них послуг, та не передбачає встановлення вартості торгового патенту для використання не пов'язаних між собою спільною грою гральних місць одного грального автомата

Такий висновок вбачається з огляду на змістовий та системний аналіз вказаних норм Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”, з якого крім того слід зробити висновок, що законодавець встановив обов'язок придбання торгового патенту на гральний автомат або гральний стіл, а не на окремі гральні місця в них, оскільки під гральним місцем в розумінні ч. 4 ст. 5 Закону слід вважати не гральне поле, чи кількість місць для одночасної гри за гральним автоматом чи гральним столом, а окреме місце (територія), де проводиться гральний бізнес.

Посилання відповідачів на вимоги Ліцензійних умов провадження організації діяльності з проведення азартних ігор, затверджених спільним наказом Держпідприємництва та Мінфіну від 18.04.2006 р. № 40/374 та на лист № 5837 від 09.08.2006 року Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, до уваги не беруться.

Так відповідно до п. 1.2 вище вказаних Ліцензійних умов під гральним автоматом розуміється механічне, електричне, електронне обладнання або пристрій, що використовується для проведення азартних ігор, результат яких визначається без участі працівника ліцензіата програмою роботи цього обладнання (пристрою) з використанням генератора випадкових чисел, який міститься всередині корпусу такого обладнання (пристрою), і сума виграшу нараховується обладнанням (пристроєм) автоматично, при цьому гральні автомати можуть бути об'єднанні в єдиний грально-розважальний комплекс, і гральний автомат, що входить в такий може мати всі основні блоки грального автомату, або окремі його складові можуть бути загальними для всього комплексу, та визначальним для того, щоб вважати, що гральний автомат входить в такий комплекс є те, що в процесі гри на ньому, ситуація, що виникає під час гри у одного гравця, не залежить від ситуацій, що виникають у інших гравців, кожний гральний автомат повністю автономний в реалізації випадкового випадання результату гри після зробленої ставки.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем не доведено, що наявні в позивача гральні автомати слід вважати гральними комплексами, так як вбачається, що наявні автомати не складаються з двох гральних автоматів з'єднаних в один корпус, оскільки в процесі гри на одному гральному місці такого ситуація, що виникає під час гри у одного гравця, залежить від ситуацій, що виникає у іншого гравця, та кожне гральне місце такого автомата не автономне в реалізації випадкового випадання результату гри після зробленої ставки, оскільки в автоматі використовується один на всі гральні місця генератор випадкових чисел, який міститься всередині корпусу і сума виграшу нараховується обладнанням автоматично з врахуванням ставок зроблених на двох гральних місцях даного автомату.

Тобто навіть якщо вважати вказані гральні місця грального автомату окремим гральним автоматом, що входить в гральний комплекс, то оскільки відсутні відповідні умови зазначені вище, зокрема оскільки такий не автономний в реалізації випадкового випадання результату гри, оскільки наявно один генератор випадкових чисел, то суб'єкт господарської діяльності в сфері грального бізнесу придбаває один торговий патент, що правильно зробив позивач.

Вказане також підтверджується довідками, виданими ПП „Мега-Приз” (виробником автоматів гральних електронних „Пятірочка”).

Керуючись ст.ст. 6, 14, 71, 86, 94, 104, 105, 158-163, 167, 254-259, п. 6 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, СУД

ПОСТАНОВИВ:

Позов Приватного підприємства "Європа-плюс" м. Хмельницький до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому до Державної податкової адміністрації у Закарпатській області м. Ужгород про визнання неправомірним дій ДПА у Закарпатській області по проведенню перевірки залу гральних автоматів 15.05.2007р. та складанню акту перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності за № 019277/23-2/223/708/232 від 15.05.07р. та визнання протиправним та скасування рішення ДПІ у м. Хмельницькому за №/0 від 01.06.2007р. у сумі 2175,00 грн. та за №/0 від 01.06.2007р. у сумі 276,96 грн. про застосування штрафних (фінансових) санкцій задоволити повністю.

Визнати неправомірними дії ДПА у Закарпатській області по проведенню перевірки залу гральних автоматів 15.05.2007р. та складанню акту перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності за № 019277/23-2/223/708/232 від 15.05.07р.

Визнати протиправним та скасувати рішення ДПІ у м. Хмельницькому за №/0 від 01.06.2007р. у сумі 2175,00 грн. та за №/0 від 01.06.2007р. у сумі 276,96 грн. про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Згідно  ст.ст. 185-186 КАСУ  сторони та   інші     особи, які   беруть участь у  справі  мають право  оскаржити  в  апеляційному  порядку Постанову повністю або частково. Заява про  апеляційне оскарження   подається протягом  10 днів дня проголошення,  апеляційна    скарга  подається протягом  20 днів після подання   заяви по апеляційне оскарження. Подаються  до Львівського  апеляційного адміністративного суду через суд  першої інстанції.

Згідно ст.  254 КАСУ  Постанова , якщо інше не встановлено КАСУ  набирає законної сили  після   закінчення    строку  подання   заяви  про апеляційне   оскарження , якщо таку    заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      К.М. Огороднік

Постанова оформлена та підписана 13 вересня 2007 року

віддрук. 4 прим. :1 - до справи,2 - позивачу, 3,4 - відповідачам.