ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2007                                                                                   Справа № 12/69-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сизько І. А. (доповідач),

суддів: Чоха Л.В., Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання: Врона С.В.

За участю представників сторін:

від позивача:  Андрияшевський І.О. представник, довіреність №103                       від 07.07.07;

від відповідача:  Зуйкова В.В. начальник юридичного відділу, довіреність №423А  від 14.05.07;

розглянувши матеріали апеляційної скарги відкритого акціонерного товариства “Дніпропетровський завод металоконструкцій ім. І.В. Бабушкіна”,  м.Дніпропетровськ

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.07р. по справі №12/69-07

за позовом приватного підприємства “Стальстройінвест”, м. Дніпропетровськ

до відкритого акціонерного товариства “Дніпропетровський завод металоконструкцій ім. І.В. Бабушкіна”,  м. Дніпропетровськ

про стягнення 40 715,95грн.

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство “Стальстройінвест”, м.Дніпропетровськ звернулося з позовною заявою до відкритого акціонерного товариства “Дніпропетровський завод металоконструкцій ім. І.В. Бабушкіна”,  м.Дніпропетровськ про стягнення основного боргу у розмірі 34 191,86грн.,  інфляційних витрат, 3% річних і пені у розмірі 6 524,09грн., а також витрат на держмито та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

10.05.2007р. позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій  просив в частині стягнення основного боргу залишити позов без розгляду, стягнути з відповідача інфляційні витрати, 3% річних і пеню у розмірі 6524грн.09коп., витрати на держмито та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.07р. (суддя Жукова Л.В.) по справі №12/69-07  позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача залишкову суму боргу (інфляційні витрати, 3% річних і пеню)  у розмірі 6 524,09грн., витрати по сплаті держмита в сумі 407,16грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн. В іншій частині позову провадження у справі припинено.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області мотивовано тим, що факт не виконання зобов’язань за договором з боку відповідача матеріалами справи доведено, відповідачем ці обставини не спростовано.

Не погодившись з рішенням господарського суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що рішення по справі є необґрунтованим та незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення від 14.05.07р. по справі №12/69-07 та прийняти нове рішення, яким позивачу відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі відкрите акціонерне товариство “Дніпропетровський завод металоконструкцій ім. І.В. Бабушкіна”,  м. Дніпропетровськ зазначає, що відповідач виконав свої зобов’язання за договором підряду, роботи виконано в повному обсязі, але з простроченням строку. На думку скаржника, суд при розгляді справи не звернув уваги на цей факт та не дав йому належної правової оцінки, що в подальшому призвело до прийняття незаконного рішення. Крім того, судом не було перевірено правильність нарахування позивачем  штрафних санкцій за порушення строків оплати.

Приватне підприємство “Стальстройінвест”, м. Дніпропетровськ у відзиві на апеляційну скаргу посилається на те, що рішення суду прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги не має. Просить залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

19.06.2006р. між сторонами по справі був укладений договір підряду №443 на виконання робіт замовлення 2003-755 по виготовленню з полу фабрикатів  металоконструкцій каркасу конверторного цеха на загальну суму 167 262,60грн.

Відповідно до п.1.1 даного договору замовник (відповідач по справі) доручає, а виконавець (позивач по справі) приймає на себе зобов’язання виконати у відповідності з умовами цього договору роботи по виготовленню з полу фабрикатів, що передані замовником, металоконструкції каркаса конверторного цеху для ВАТ „Алчевський металургійний комбінат”, а замовник зобов’язується прийняти продукцію, яка поступає на його адресу і оплатити її.

Відповідно до умов п.5.4 договору оплата виконавцю за цим договором за виконані роботи по виготовленню металоконструкцій проводиться замовником на протязі 5-ти банківських днів з моменту поставки готової продукції на склад замовника і підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі готової продукції.

В  червні-липні 2006р. відповідач поетапно прийняв у позивача виконані ним роботи в повному обсязі, що підтверджується актами приймання  виконаних робіт по формі №2 за червень-липень 2006р. на загальну суму 167 617,85грн.

Відповідач частково розрахувався з позивачем та перерахував на користь позивача за зазначеним вище договором 133 425, 99грн.

Станом на момент звернення з позовною заявою до господарського суду сума боргу відповідача становила 34 191,86грн.

Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник)   зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника),а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Не виконання зобов’язань в повному обсязі за договором з боку відповідача матеріалами справи повністю доведено, відповідачем не спростовано.

12.04.2007р. відповідачем була сплачена залишкова сума боргу у розмірі   34191,86грн. (а.с.33-34).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора, зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором чи  законом.

Згідно розрахунку позивача (а.с.4) інфляційні витрати становлять                 2974,69грн. за період з серпня 2006р. по лютий 2007р. Розрахунок пені на основну суму боргу (34191,86грн.) за період з 07.08.2006р. по 05.02.2007р., тобто 6 місяців, становить 2 914,27грн. З 07.08.2006р. по 20.03.2007р. (226 днів)  3% річних становить 635,13грн.

Враховуючи дату звернення з позовом до суду, наявність боргу, показники індексів інфляції, розмір облікової ставки Національного банку України  та вимоги законодавства,  нарахування позивачем інфляційних витрат, 3% річних і пені  в сумі 6 524,09грн. є цілком  вірним та обґрунтованим.

Колегія суддів звертає увагу скаржника на той факт, що борг було сплачено через 9-ть місяців після встановленого у договорі строку і без урахування вимог ст.625 ЦК України та ст.343 ГК України. На момент звернення позивача з позовом до господарського суду, а саме 10.04.2007р. (а.с.2), відповідачем сума основного боргу перед позивачем сплачена не була.

Таким чином, апеляційна скарга не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського  суду Дніпропетровської  області від 14.05.2007 року у справі №12/69-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Дніпропетровський завод металоконструкцій ім. І.В. Бабушкіна”,  м. Дніпропетровськ   залишити  без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                           І.А.Сизько

Суддя                                                                                  Л.О.Чимбар

Суддя                                                                                  Л.В.Чоха