ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 вересня 2007 р.

№ 2-2729/06

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

головуючого

Остапенка М.І.

суддів :

Борденюк Є.М. Плюшка І.А.

розглянувши касаційну скаргу

Приватного підприємства
"ІМПРА"

на рішення  та постанову

Ленінського районного суду м.
Севастополя від 30.11.2006 року Севастопольського апеляційного господарського
суду від 10.04.2007 року

у справі за позовом

Приватного підприємства
"ІМПРА"

до

1)          ТОВ "Завод технологічного
оснащення"; 2)          ОСОБА_1;
3)          ОСОБА_2; 4)          ОСОБА_3

про

визнання рішення загальних зборів
товариства недійсним

В С Т А Н О В И В:

у березні 2006 року приватне
підприємство “Імпра” звернулось до Ленінського районного суду м. Севастополя з
позовом до ТОВ “Завод технологічного оснащення”, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3про
визнання рішення загальних зборів учасників ТОВ “Завод технологічного
оснащення” від 15.11.2004 недійсним.

Позивач зазначив, що 15.11.2004
року відбулись загальні збори учасників ТОВ “Завод технологічного оснащення”,
на яких без його участі та згоди прийнято рішення про виведення підприємства
"Імпра" зі складу учасників товариства та відступлення належної йому
частки іншій особі.

Вважаючи, що зазначені дії
учасників товариства є неправомірними, позивач просив суд постановити про
визнання прийнятих на цих зборах  рішень
недійсними.

Рішенням Ленінського районного суду
м.Севастополя  від 30.11.2006 року у
задоволенні позову відмовлено.

За наслідками перегляду справи в
апеляційному порядку, постановою Севастопольського апеляційного господарського
суду  від 10.04.2007 року рішення
господарського суду першої інстанції залишено без змін.

Постановлені судами рішення
оскаржено у касаційному порядку і ухвалою Вищого господарського суду
України  від 11.06.2007 року порушено
касаційне провадження у справі за касаційною скаргою позивача, у якій він
посилається на неправильну правову оцінку судами обставин справи, помилковість
висновків щодо правомірності виведення його зі складу учасників товариства і
просить судові рішення скасувати, постановивши нове рішення про задоволення
його позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши
наведені у касаційній скарзі доводи, судова колегія вважає, що рішення
господарського суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського
суду не можуть залишатись без змін і підлягають скасуванню з направленням
матеріалів справи на новий судовий розгляд, виходячи з наступного.

Постановляючи про відмову у
задоволенні позову про визнання рішення загальних зборів учасників ТОВ “Завод
технологічного оснащення” від 15.11.2004 року недійсними, суд першої інстанції,
а залишаючи рішення без змін і суд апеляційної інстанції, виходили з припущень,
що позивач міг бути повідомлений про проведення зборів, за показами відповідачів
був учасником зборів, усно виявив бажання вийти з учасників товариства, яке
вправі самостійно передати частку позивача третій особі.

Проте, погодитись з наведеними
мотивами відмови у позові не можна, оскільки, висновки суду щодо правомочності
зборів і участі у них позивача є лише припущенням, а висновки щодо правових
наслідків виходу зі складу учасників товариства не грунтуються на правових
нормах, що регулюють спірні правовідносини.

Згідно ст.10 Закону України
"Про господарські товариства", учасник товариства має право вийти в
установленому порядку з товариства.

При виході учасника з товариства з
обмеженою відповідальністю він має право (ст.53, ст.54 Закону України "Про
господарські товариства") вимагати виплати йому частки майна товариства,
пропорційно його частці у статутному капіталі, або відступити свою частку (її
частину) одному чи кільком учасникам цього ж товариства, а якщо інше не
передбачено установчими документами, то і третім особам.

Частка учасника товариства з
обмеженою відповідальністю, після повного внесення ним вкладу, може бути
придбана самим товариством.

Підтвердженням вчинення учасником
товариства дій по виходу з числа учасників, що надає право у подальшому на
внесення змін до установчих документів, які пов'язані зі зміною складу засновників
(учасників) юридичної особи є копія рішення про вихід юридичної особи із складу
засновників, завірена в установленому порядку, або нотаріально посвідчений
документ про передання права засновника (учасника) іншій особі (ст.29 Закону
України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців").

Наведені вище документи, які б
посвідчували вихід позивача із числа учасників товариства на час проведення
загальних зборів 15.11.2004 року у матеріалах справи відсутні, а тому посилання
суду на прохання позивача про вихід з числа учасників та про викуп його частки
чи відступлення його частки третій особі не можна визнати таким, що
підтверджено належними та допустимими доказами і відповідає дійсності.

Відсутні у матеріалах справи і  документи, які б підтверджували викуп частки
позивача товариством або відступлення позивачем своєї частки третій особі.

За твердженням позивача, участі у
загальних зборах його представник не приймав і повноважень кому-небудь не
надавав.

Документів, які б підтверджували
повноваження можливого представника позивача на участь у загальних зборах
15.11.2004 року не надано і відповідачем.

Відсутність на загальних зборах
представника позивача, а частка останнього складає 40/100 статутного капіталу
(п.8.3 установчого договору), виключає правомочність загальних зборів учасників
товариства, так як згідно ст.60 Закону України "Про господарські
товариства" та п.9.5 Статуту товариства у редакції від 11.03.2004 року,
загальні збори учасників товариства є правомочними за участі у них учасників,
що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

При такому положенні, судові
рішення є незаконними і підлягають скасуванню з направленням матеріалів справи
на новий судовий розгляд, під час якого суду необхідно врахувати наведене,
повно та всебічно з'ясувати дійсні обставини справи, дати їм належну правову
оцінку і, в залежності від встановленого, постановити законне і обґрунтоване
рішення.

Враховуючи
наведене, керуючись ст. ст. 1119, 11111 ГПК України,
Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду
м. Севастополя від 30.11.2006 року та постанову Севастопольського апеляційного
господарського суду від 10.04.2007 року скасувати, а справу передати до
господарського суду Автономної Республіки Крим на новий судовий розгляд.

Головуючий
М.І. Остапенко

Судді
Є.М. Борденюк

І.А. Плюшко