ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"11" липня 2007 р.
Справа  № 34-23/229-05-7063А

11.07.2007р. об 11год.00хв. господарський суд Одеської області

у складі судді Фаєр Ю.Г.

при секретарі судового засідання Кулаковській С.А.,

за участю представників від позивача: Седлачека В.Є. - головного державного податкового інспектора юридичного відділу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Одесі, діючого за довіреністю від 25.05.2006р. №2557/9/13-35/154, від відповідача: Іноземцева  О.В. –представника, діючого за довіреністю №10/67 від 05.07.2007р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань господарського суду Одеської області №6 адміністративну справу №34-13-23/229-05-7063А

за позовом Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Одесі

до відповідача Закритого акціонерного товариства „Одеський коньячний завод”

про стягнення на суму 52211,27грн.

СУТЬ СПОРУ: Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у Одеській області, правонаступником якої є  Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у місті Одесі, звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача до державного бюджету заборгованість по штрафним санкціям на суму 52211,27грн., застосованим на підставі п.2 ст.16 Декрету КМУ "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" від 19.02.93р. №15-93 за порушення вимог п.4 ст.5 названого Декрету.

Відповідач проти позовних вимог заперечує з підстав, викладених у запереченні на позов, стверджуючи що судовими рішеннями по справі №23/257-04-11693 встановлено відсутність законних повноважень у Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у Одеській області для застосування до ЗАТ „Одеський коньячний завод” штрафних санкцій за порушення п.4 ст.5 Декрету КМУ "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" від 19.02.93р. №15-93.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Рішенням господарського суду Одеської області від 21.03.05р. по справі №23/257-04-11693, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.05.2005р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.12.2006р. по зазначеній справі, порушеній за позовом Закритого акціонерного товариства „Одеський коньячний завод” до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у Одеській області, правонаступником якої є Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у місті Одесі, про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з  великими платниками податків в Одеській області від 16.12.2004р. №/3, позов задоволено частково. Визнано недійсним оскаржуване податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у Одеській області в частині визначення податковим зобов'язанням штрафних санкцій на суму 52211,27грн. на підставі п.2 ст.16 Декрету КМУ "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" від 19.02.93р. №15-93 (із змінами та доп.). Стягнуто з Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків в Одеській області на користь ЗАТ "Одеський коньячний завод" витрати по держмиту в сумі 42грн.50коп. та витрати на ІТЗ судового процесу на суму 59грн., в решті позовних вимог відмовлено.

Згідно ст.35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Вказаним рішенням господарського суду Одеської області було встановлено, що 20.07.2004р. Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у Одеській області здійснила позапланову перевірку фінансово-господарської діяльності позивача з питання правомірності використання індивідуальної ліцензії на відкриття та використання рахунку в закордонному банку у період з 01.04.2004р. по 01.06.2004р., за результатами якої склала акт перевірки від 21.07.2004р. №683/16-2/16-224/00412056/38. З названого акту перевірки вбачається відсутність у ЗАТ „Одеський коньячний завод” індивідуальної ліцензії Національного банку України на відкриття та використання рахунку №9516212 в євро у закордонному банку "Rаіffeisen Zеntralbank Оsterreich АG" м. Відень у період з 1.04.04р. по 2.06.04р. внаслідок закінчення 31.03.2004р. терміну дії індивідуальної ліцензії №50 від 29.12.2002р. на відкриття та використання рахунку в закордонному банку та отримання наступної індивідуальної ліцензії на відкриття та використання рахунку в закордонному банку лише 03.06.04р. з терміном дії до 01.01.05р.

Місцевий господарський суд, з яким погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, дійшов висновку про правомірність застосування Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у Одеській області до ЗАТ „Одеський коньячний завод”  штрафних санкцій на суму 52211,27грн. на підставі п.2 ст.16 Декрету КМУ "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" від 19.02.93р. №15-93.

Разом з тим, місцевий господарський суд дійшов висновку про визнання недійсним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №/3 від 16.12.04р. в частині визначення податковим зобов’язанням штрафної санкції у сумі 52211,27грн. внаслідок відсутності у Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у Одеській області, правових підстав для визначення штрафних санкцій за порушення, передбачене п.2 ст.16 Декрету КМУ "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" від 19.02.93р. №15-93, податковими зобов’язаннями з поширенням на них вимог Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. щодо граничного строку сплати та положень щодо наслідків несплати.

Доказів скасування вказаних рішення, постанови та ухвали судів ЗАТ „Одеський коньячний завод” суду не надав.

Крім того, не надав суду відповідач й доказів погашення заборгованості по штрафним санкціям, застосованим на підставі п.2 ст.16 Декрету КМУ "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" від 19.02.93р. №15-93, на суму 52211,27грн.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Одесі підлягають задоволенню. При вирішенні питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Покладення на відповідача держмита у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, даною статтею взагалі не передбачено. На підставі викладеного, суд не знаходить підстав для покладення на відповідача обов'язку сплачувати держмито за розгляд даної справи.

Керуючись ст.ст. 71, 72, 94, 158-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

1.   Позовні вимоги Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Одесі задовольнити.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Одеський коньячний завод” (р/р8201 в АБ "Південний" м. Одеса, , м. Одеса, вул.Мельницька, 13)   до бюджету  (р/р 0002, банк одержувача ГУДКУ в Одеській області, МФО 828011, одержувач ГУДКУ в Одеській області, код ЕДРПОУ 23213460, код платежу 21081000) заборгованість по штрафним санкціям, застосованим на підставі п.2 ст.16 Декрету КМУ "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" від 19.02.93р. №15-93, на суму 52211(п’ятдесят дві тисячі двісті одинадцять)грн.27коп.

3.  Виконавчий лист видати після набрання постановою законної сили в разі надходження заяви особи, на користь якої ухвалено судове рішення.

Постанова господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого КАС України, якщо таку заяву не було подано; якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Про апеляційне оскарження рішення суду (постанови) першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя