СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 листопада 2007 р.

Справа № 21/193

Господарський суд
Івано-Франківської області у складі:

Судді Скапровської Ірини Мхайлівни

При секретарі судового засідання
Томашевській А.С.

за позовом : Ліквідатора  ТзОВ"Лісокомбінат Брошнівський"
ОСОБА_1  АДРЕСА_1

до відповідача 1:  Виконавчий комітет Брошнів-Осадської селищної
ради  вул.22 Січня,83, смт.Брошнів-Осада,
Рожнятівського району, Івано-Франківської області,77611

до відповідача 2:
ПП ОСОБА_2  АДРЕСА_2

Третя особа ,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : “ТАС
-Комерцбанк” , вул. Вовчинецька , 215 А , м. Івано-Франківськ.

Представники :

від позивача:
ОСОБА_3 Д(овіреність № ЗД/331 від 19.09.07р.) - представник;

від відповідача1:
представники не з"явились.

Третя особа :
Григорук Ю.М. ( довіреність № 3554 від 03.07.07р) -представник;

від відповідача 2:
ОСОБА_4 (доручення від 20.04.07р.)

Суть спору :    визнання недійсним рішення Брошнів-Осадської
селищної ради  від 12.09.2006 р. за № 55
«Про оформлення права власності «та свідоцтва про право власності на нерухоме
майно від 21.09.2006р.

Розгляд справи  відкладався з 28.09.07р.  до 17.10.07р. , з 17.10.07 р. до 01.11.07 р.
та оголошувалась перерва до 07.11.07р.

До початку розгляду справи
представникам сторін роз”яснено  їх  права та обов'язки, передбачені ст. 20, 22
ГПК України.

Представник позивача у судовому засіданні  підтримав позовні  вимоги, з підстав викладених у заявах.

Відповідач в судовому засіданні  позовні вимоги  заперечив, мотивуючи їх безпідставністю та
необґрунтованістю.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши її фактичні  обставини,
об'єктивно оцінивши докази, що  мають
юридичне значення для розгляду позовної заяви і вирішення справи по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Ліквідатором ТзОВ “Лісокомбінат Брошнів”
- арбітражним керуючим ОСОБА_1 заявлено вимогу про визнання  недійсним рішення Брошнів- Осадської  селищної ради від 12.09.2006р за № 55 “ Про
оформлення права власності '' та свідоцтва про право власності на нерухоме
майно від 21.09.2006р.

В обгунтування  позовних вимог позивач вказує , що
12.09.2006р. виконавчим комітетом Брошнів -Осадської селищної ради прийнято
рішення за № 55 і визнано за ОСОБА_2 право власності на частину цеху ОМЩ площею
3239,1 кв. м.  Вищевказане рішення
прийняте з порушенням законодавства виходячи з наступного:

-12 вересня 2006р. Рожнятівський
районний суд , з метою забезпечення позову наклав арешт на 239/1000 ідеальних
часток з належних 4 /100 частин майнового комплесу ( приміщення цеху ОМЩ , яке  знаходиться в смт..  Брошнів -Осада по вул. С.Стрільців 52а).

Таким чином,  на момент винесення виконавчим комітетом
селищної ради рішення від 12.09.2006р за № 55 «Про оформлення права
власності»існував процесуальний документ , який забороняв вчиняти із майном
будь -які дії відносно спірного об”єкту -цеху ОМЩ , крім збереження майна .

Тимчасовим положенням про порядок
державної  реєстрації прав власності на
нерухоме майно , що затвердженно наказом Міністерства юстиції України від
07.02.07р № 7/5 визначено , що договір купівлі -продажу є
правовстановлюючим  документом на
підставі якого  , органи ОБТІ проводять
реєстрацію за покупцем права власності на майно із видачею відповідного
документа .

У відповідності до п. 6.1 вищевказаного
положення органи місцевого самоврядування мають право визнавати за юридичними
особами право власності на нерухоме майно крім випадків наявності у них
правовстановлюючих документів .

Отже , селищна рада на думку
позивача,  безпідставно прийняла рішення
про визнання права власності , оскільки ОСОБА_2 мав правовстановлюючі  документи ( договір купівлі - продажу).

- крім того , оскільки за договором купівлі -продажу від 14.08.06р
відповідач придбав  239/1000 ідеальних
часток з належних 4/100 частин майнового
комплексу ТзОВ «Лісокомбінат Брошнів»,
то у встановленому законом порядку повинен був укласти нотаріально
посвідчені угоди із іншими власниками часток ТзОВ про реальний поділ чи виділ
частки із майна ТзОВ “Лісокомбінат Брошнів”. Таких угод власники не укладали.

Представник відповідача позовні
вимоги заперечив , зазначивши , що на момент прийняття Брошнів -Осадською
селищною радою рішення про оформлення права власності від 12.09.06р №55 на
частину цеху ОМЩ виконавчий комітет не міг знати про існування такого
процесуального документа , як
ухвали  Рожнятівського районного
суду від 12.09.06р про накладення арешту.

Оскільки згідно ст. 156 Цивільно
процесуального кодексу  України , ухвала
суду про забезпечення позову виконується негайно в порядку , встановленому для
виконання судових рішень. Порядок виконання судових рішень регулюється Законом
України “Про виконавче провадження” , а
отже порядок накладення арештів визначається ст. 55 Закону України “Про
виконавче провадження”( так , згідно ч. 6 ст. 55 арешт застосовується у т. ч.
при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно , що належить
відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб), а також п. 5.6 Інструкції
“Про проведення виконавчого провадження” , затвердженої Наказом
Міністерства  юстиції України 15.12.1999
р. № 74/5 . Відповідно до ч. 1 ст. 55 вищезазначеного закону , арешт на майно
боржника накладається державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони на його відчуження”. При цьому , не
пізніше наступного після її винесення дня надсилається боржнику. Згідно абз. 8
п. 5.6.6 Інструкції “Про проведення виконавчого провадження ”, у разі виконання
рішень , передбачених ст. 156 ЦПК України ( в Інструкції зазначено статтю
кодексу , який на даний час втратив чинність , що передбачала виконання ухвали
суду про забезпечення позову ), складається акт опису й арешту майна у трьох
примірниках, один з яких разом з виконавчим документом надсилається до суду ,
перший залишається у виконавчому провадженні , а інший вручається зберігачеві
майна або боржнику під розписку ( на першому примірнику). Однак, постанова
державного виконавця про арешт майна боржника ОСОБА_2 не виносилась, на адресу
останнього не надходила, відповідно акт опису й арешту майна не складався.

Щодо укладення
нотаріально-посвідчених договорів з іншими власниками часток ТзОВ “Лісокомбінат
Брошнів”,  то згідно договору
купівлі-продажу майна від 14.08.2006р посвідченого приватним нотаріусом
Рожнятівського районного нотаріального округу ОСОБА_5   ОСОБА_2 придбав у ТОВ “ Лісокомбінат
Брошнів” 239/10000 ідеальних часток  з
належних 4/100 частин майнового комплексу ( частину цеху ОМЩ) , площею 2541,2
кв.м.

До компитенції органів місцевого
самоврядування відповідно до ч. 9 пп. А п. 6.1 Тимчасового положення про
порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно , затвердженого Наказом
Мін”юсту від 07.02.2002 р. № 7/5 , належить оформлення фізичним особам та
юридичним особам права власності на об”єкти нерухомого майна , які в разі
ліквідації підприємства отримали у власність у встановленому законодавством
порядку прийнято законне рішення про оформлення за ОСОБА_2 права власності на
цех ОМЩ та видачу Свідоцтва про право власності на нерухоме майно -приміщення
цеху ОМЩ.

Жодної умови щодо того , що органи
місцевого самоврядування мають право визнавати право власності на нерухоме
майно лише в разі відсутності у юридичних чи фізичних осіб правовстанолюючих
документів , як зазначає позивач у п. 2 позовної заяви , п. 6.1 Тимчасового
положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно ,
затвердженого Наказом Мін”юсту від 07.02.2002 р. № 7/5 не містить.

Розглянувши матеріали справи ,
заслухавши пояснення представників сторін , суд встановив , що позов
задоволенню не підлягає . При цьому , суд враховує наступне:

Тимчасовим положенням  про порядок державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, встановлено , що оформлення права власності на
об”єкти нерухомого майна проводиться з видачею свідоцтва про право власності
місцевими органими виконавчої влади , органами місцевого самоврядування
-фізичним особам та юридичним особам , які в разі ліквідації ( реорганізації)
підприємства , об”єднання , організації
отримали у власність  у
встановленому законодавством порядку нерухоме майно підприємства , що
ліквідується.

Оскільки 239/10000 ідеальних часток з
належних 4/100 частин майнового комплексу , були придбані на прилюдних торгах ,
що були проведені ліквідатором ТзОВ “Лісокомбінат- Брошнів” та Державною
госпрозрахунковою установою “ Агенством з питань банкрутства” 11.08.06р в
процесі реалізації ліквідаційної маси банкрута , то виконавчий комітет
правомірно застосувавши вищевказане тимчасове положення і виніс рішення про
оформлення права власності.

Щодо , заборони вчиняти будь , які дії
по відношенню до майна, крім збереження , то виконавчий комітет на момент винесення
такого рішення не міг знати про наявність процесуальних документів , що
забороняють вчиняти будь -які дії  ,
оскільки відомості про арешт нерухомого майна внесено до Єдиного реєстру
заборон відчуження об”єктів нерухомого майна 25.10.06р , а рішення виконавчого
комітету винесено 12.09.06р.  Даний факт
підтверджується витягом реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження
об”єктів нерухомого майна.

Крім того , слід зазначити , що
приписами ст. 364 Цивільного кодексу України
на яку посилається позивач , щодо відсутності нотаріально посвідчених
угод з іншими власниками часток ТзОВ про реальний поділ чи виділ частки із
майна , встановлено , що співвласник має право на виділ у натурі частки із
майна , що є у спільній частковій власності . Договір про виділ у натурі частки
з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню.

На частину цеху ОМЩ , що знаходиться
по вул. Січ. Стрільців 52а/2а,  смт.
Брошнів - Осада , Івано-Франківське бюро технічної інвентаризації 25.07.02р
виготовило  технічний паспорт , отже на
момент винесення рішення ця частка була виділена в натурі.

За
приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України України
кожна із сторін повинна довести ті обставини , на які вона  посилається як на підставу своїх вимог та
заперечень.

За наведених обставин , суд дійшов
висновку про необгрунтованість позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, керуючись
ст.  8, 124 Конституції України,  ст. 33, 82-84,  Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ

В задоволенні позову
відмовити.

Суддя                                                                         Скапровська І.М.

Виготовлено
в АС "Діловодство суду"________________ Томашевська Алла
Степанівна