ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.10.07 р.                                                                               Справа № 44/280пн

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Іванковій Н.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою Амвросіївської митниці (представник Конопльова Т.П., довіреність 7-1/3818 від 13.08.07 року) до Регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецькій області (представник Лисенко Л.М., довіреність 48 від 22.05.07 року), за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору державного підприємства „Донецька залізниця” (представник Ковеза В.Г., довіреність Н-01/155 від 24.01.06 року) про спонукання Регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецькій області укласти в редакції Амвросіївської митниці договори оренди нерухомого майна, що знаходиться у державній власності, а саме трьох приміщень площею 141,6 м2, 129,2 м2 та 45,51 м2, розміщених на станції Іловайськ Донецької залізниці, -

ВСТАНОВИВ:

Амвросіївська митниця (далі – Орендар) звернулася до суду з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецькій області (далі – Фонд) з вимогами про спонукання Фонду укласти в редакції Орендаря договори оренди нерухомого майна, що знаходиться у державній власності, а саме трьох приміщень площею 141,6 м2, 129,2 м2 та 45,51 м2, розміщених на станції Іловайськ Донецької залізниці (далі – Приміщення). Позовні вимоги Орендаря, який в теперішній час займає Приміщення, ґрунтуються на обов’язковості укладення зазначених договорів оренди в силу статей 25 та 114 МК України, а також на тривалому попередньому праві на оплатне користування Приміщеннями на підставі договорів оренди №№ 571/2000, 572/2000 та 574/2000 від 22.06.00 року (далі – Договори), які скінчилися 22.06.05 року, та на безпідставності правових заперечень Фонду проти надання можливості Орендареві користуватися Приміщенням у подальшому.

Судом згідно статті 27 ГПК України залучено до участі у справі державне підприємство „Донецька залізниця” (далі – Залізниця), як особу, на балансі якого перебувають Приміщення.

Орендар в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та надав витребувані судом додаткові документи.

Відповідач Фонд заперечив проти позову, зазначивши, що строк дії Договорів скінчився, приписи статті 181 ГК України відповідач при розгляді проектів договорів оренди на Приміщення – не порушував, оскільки на пропозицію Орендаря висував власну оферту зі зміненими умовами договорів оренди, причому зазначені договори оренди мають відповідати типовому договору оренди державного та комунального майна. До того ж, відповідач вважає, що укладення договорів оренди між Орендарем та Фондом не є обов’язковим в силу закону, тому укладення зазначених договорів може здійснюватися лише на підставі вільного волевиявлення сторін.

Представник Залізниці в судовому засіданні пояснив про згоду балансоутримувача на укладення договорів оренди з Орендарем, але лише за умови дотримання вимог законодавства про оренду державного майна та підготовки відповідного висновку Мінтрансу. В цілому третя особа заперечили проти позову на підставах, аналогічних тим, що наведені Фондом.

Вислухавши у судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що суд має відмовити у задоволенні позову виходячи з наступного.

Дослідивши Договори, з яких виникли цивільні права та обов’язки Орендаря та Фонду, суд дійшов висновку, що укладені між сторонами угоди за своїм змістом та своєю правовою природою є договорами майнового найму (оренди), які підпадають під правове регулювання норм статей 256-276 ЦК УРСР, 759-786 ЦК України та приписів Закону України „Про оренду державного та комунального майна”.

Таким чином, в силу статті 256 ЦК УРСР, статті 759 ЦК України, статті 2 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, а також пунктів 1.1 Договорів Фонд зобов’язався надати, а Орендар – прийняти у строкове (на п’ять років) оплатне користування нерухомість – Приміщення.

Строк дії Договорів визначений пунктом 7.1 цих угод – до 22.06.05 року. Приписи статті 764 ЦК України та статті 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” зазначають, що у разі, коли наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Аналогічні умови пролонгації встановлені у пунктами 7.5 Договорів, які визначають, що відсутність після закінчення строку дії Договорів заяви будь-якої сторони про їх припинення або зміну умов є правовою підставою для автоматичної пролонгації.

Втім, докази повернення Фонду Приміщень після 22.06.05 року – відсутні, до того ж, сторони не заперечують проти того, що на момент розгляду справи судом Орендар фактично користується Приміщеннями.

В період з 22.06.05 року до 22.07.05 року (місяць після закінчення строку дії Договорів) Орендар та Фонд не надсилали одне одному заяв про припинення або зміну умов Договорів, на що вказують усні пояснення позивача та письмові пояснення відповідача у супровідному листі № 02-41/38415 від 12.10.07 року. Жодні документи, які могли би спростували зазначений висновок суду – в матеріалах справи відсутні.

Листи Орендаря № 20-22/1938-1 від 12.05.05 року, 20-22/2868-21 від 06.07.05 року, № 20-22/3179-1 від 25.07.05 року, № 20-22/3177-1 від 25.07.05 року, № 20-22/3178-1 від 25.07.05 року, № 20-22/3176-1 від 25.07.05 року, № 20-22/4272-1 від 19.09.05 року, № 20-22/5053-1 від 03.11.05 року, № 20-22/5548-1 від 02.12.05 року на адресу Фонду, які містять пропозиції щодо пролонгації Договорів або укладенні нових договорів оренди на Приміщення – не є по своїй суті заявою про бажання Орендаря припинити Договори або змінити його умови.

Листування між Орендодавцем та Фондом, а також між Фондом та Міністерством транспорту України та Залізницею за 2006-2007 роки – також не береться до уваги судом як належний та допустимий доказ наявності заперечень наймодавця проти продовження строку дії Договорів, оскільки вказане листування не має відношення до Орендаря, як до особи, яка для нівелювання факту автоматичної пролонгації Договору мала бути повідомлена про припинення або зміну умов Договору не пізніше одного місяця після закінчення строку спірного правочину. Крім того, зазначене листування мало місце поза межами визначеного законом місячного строку після закінчення дії Договорів.

Таким чином, суд вважає, що згідно статті 764 ЦК України та статті 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” Договори є автоматично пролонгованими на строк з 22.06.05 року до 22.06.10 року, на тих самих умовах, що були цими правочинами первісно передбачені. Умови Договорів мають належним чином виконуватися на підставі статей 11, 12, 14 та 526 ЦК України як Орендарем, так і Фондом, до моменту закінчення строку дії автоматично пролонгованих Договорів – 22.06.10 року.

З огляду на наведене, станом на момент звернення позивача до суду та на момент прийняття рішення у справі № 44/280пн – цивільні права останнього щодо наявності у позивача права оплатного тимчасового користування Приміщеннями на підставі чинних Договорів порушені не були. Натомість, оскільки до господарського суду в силу статті 1 ГПК України можуть звертатися відповідні суб’єкти лише з вимогами про захист своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, то суд вважає, що позовні вимоги Орендаря до Фонду щодо спонукання на укладення нових договорів оренди Приміщень в редакції позивача – не можуть бути задоволені через чинність Договорів від 22.06.00 року, які вже надали право Орендарю оплатно користуватися Приміщеннями та відсутність через це у останнього правового інтересу до досліджуваного спору.

Решта обґрунтувань та посилань сторін, які стосуються законності порядку внесення Орендарем 19.03.07 року пропозицій щодо укладання нових договорів оренди Приміщень, обов’язковості укладення цих правочинів в силу закону, правомірності включення до їх тексту певних положень тощо – судом до уваги не береться, оскільки зазначене не впливає на висновок суду про чинність Договорів та правомірність оплатного користування Орендарем Приміщеннями на строк до 22.06.10 року. До того ж, можливість одночасної наявності між одними й тими самими сторонами двох однакових правочинів з однаковим предметом – не передбачена законодавством, тому Орендар був вправі звертатися до суду не з вимогами про укладення нових договорів, а наприклад, з вимогами про внесення змін до Договорів, підписаних 22.06.00 року.

З огляду на наведене, причиною відмови у задоволенні позову є відсутність факту порушення прав позивача на момент звернення до суду через чинність Договорів та неправильне обрання позивачем способу захисту цивільного права.

Судові витрати у справі в силу статті 49 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі ст.ст.256-276 ЦК УРСР, ст.ст.16, 525-526, 759-786 ЦК України, ст.20 ГК України, ст.ст.2, 17, 26, 27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, керуючись ст.ст.22, 24, 33, 36, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Амвросіївської митниці до Регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецькій області про спонукання Регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецькій області укласти в редакції Амвросіївської митниці договори оренди нерухомого майна, що знаходиться у державній власності, а саме трьох приміщень площею 141,6 м2, 129,2 м2 та 45,51 м2, розміщених на станції Іловайськ Донецької залізниці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Мєзєнцев Є.І.

Надруковано у 4 примірниках:

1 –позивачу

2 –відповідачу

3 –третій особі

4 –господарському суду Донецької області