СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.07                                                                                 Справа № 7/152.

Суддя Калашник Т.Л. розглянув матеріали справи за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Луганської обласної дирекції, м. Луганськ

до Приватного підприємства "Транс-СВ", м. Луганськ

З-я особа з боку відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову –Нагорний Василь Євгенович, м. Луганськ

про звернення стягнення  на заставне майно на суму  29527,75 доларів США.

в присутності представників сторін:

від позивача -  Гладкіх Т.А., довіреність № 497 від 08.02.07;

від відповідача –Валєєва М.В., довіреність № 7/10 від 10.04.07;

3 особа –не прибув.

Суть спору: позивач за первісним позовом звернувся з вимогою про звернення стягнення на заставне майно - автобус (пасажирський) NEOPLAN №116, 1991 року випуску, білого кольору, шасі №8713691, державний реєстраційний номер 12100 АР на суму 29527,75 доларів США, де 24057,71 доларів США –заборгованість за кредитом, 1971,37 доларів США –заборгованість за відсотками, 3335,96 доларів США –пеня за прострочення повернення кредиту та 162,71 доларів США –пеня за прострочення сплати відсотків.

Згідно уточнення, зданого до суду 10.04.07 (т.1 а.с.66-67), за станом на 06.04.07 заборгованість Нагорного В.Є. за кредитним договором № 014/01-11/7380 від 17.11.03 зменшилась та складає 24527,75 доларів США, де 19057,71 доларів США –заборгованість за кредитом, 1971,37 доларів США –заборгованість за відсотками, 3335,96 доларів США –пеня за прострочення повернення кредиту та 162,71 доларів США –пеня за прострочення сплати відсотків.

У судовому засіданні 26.04.07, відповідачем у справі подано зустрічний позов за № 7 від 25.04.07 (т.1 а.с.79-81) до позивача у справі про визнання договору застави від 17.11.2003 року недійсним. В обґрунтування заявленої вимоги позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) посилається на те, що відповідно до п. 1.1. кредитного договору відповідач (позивач за первісним позовом) зобов’язався на умовах кредитного договору надати Нагорному В.Є. кредит для придбання нерухомості. Саме на таких умовах ПП "Транс-СВ" поручалось за виконання Нагорним В.Є. умов кредитного договору № 014/01-11/7380 від 17.11.03. Зі слів Нагорного В.Є. йому стало відомо, що усі надані кредитні кошти зі згоди банку були ним витрачені не за цільовим призначенням, ця домовленість існувала між ними ще до укладення договору застави. Таким чином, позивач (відповідач за первісним позовом) вважає, що відповідач (позивач за первісним позовом) умисно ввів його в оману відносно суттєвих умов договору застави, а саме у відношенні прав та обов’язків відповідача  (позивач за первісним позовом) та позичальника, передбачених кредитним договором № 014/01-11/7380 від 17.11.03.

Відповідач за первісним позовом проти первісного позову заперечує, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, зданим до суду 16.04.07 (т.1 а.с.75), посилаючись зокрема на наступне:

-          боржник має заборгованість за іншим кредитним договором;

-          боржник та кредитор збільшили суму зобов’язання, забезпеченого заставою, без згоди заставодавця.

Відповідач за зустрічним позовом проти зустрічного позову заперечує, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, зданих до суду 29.10.07, посилаючись зокрема на  те, що саме в забезпечення виконання зобов’язань за Кредитним договором укладений договір від 17.11.03 застави автобусу NEOPLAN №116. Зазначений договір укладено з додержанням вимог чинного на той час законодавства. Щодо цільового використання кредиту, то відповідно до п. 6.2. Кредитного договору це право Банку перевіряти цільове використання кредитних коштів і вносити пропозиції про подальші відносини з Позичальником, яким є Нагорний В.Є.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд, -

в с т а н о в и в:

Між АППБ "Аваль" (Кредитор)  та Нагорним В.Є. (Позичальник) 17.11.03 укладений кредитний договір № 014/01-11/7380 з Додатковою угодою № 014/01-11/7380/1 від 07.05.04 (далі –Договір), відповідно до п. 1.1. якого Кредитор, на умовах цього Договору, видає Позичальнику кредит для купівлі нерухомості.

Відповідно до п. 1.2. Договору, розмір кредиту за цим Договором становить 30000 доларів США. Згідно Додаткової угоди, з 07 травня 2004 року розмір кредиту за цим Договором становить 40000 доларів США.

Позичальник зобов’язався повернути Кредитору кредит у строк встановлений графіком відповідно до п. 1.4. Договору, згідно якого строк повернення останньої суми до 16.11.2006 року.

Процентна ставка за користування кредитом складає 8% річних (п. 1.6. Договору).

Згідно п. 5.2. Договору, Позичальник зобов’язується сплачувати щомісячно до 28 числа кожного місяця відсотки за фактичне використання кредитних коштів.

Позичальник зобов’язується за порушення строків повернення кредиту, сплати відсотків за кредит, використання кредитних коштів не за цільовим призначенням, сплачувати Кредитору, додатково до встановленої відсоткової ставки за кредит, штрафні санкції, передбачені ст. 10 даного Договору (п. 5.3. Договору).

Відповідно до п. 10.3. Договору, за порушення строків повернення суми використаного кредиту, відсотків за користування кредитом передбачених п. 1.4., 5.3. даного Договору, Позичальник сплачує Кредитору пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення.

З підписанням цього Договору, у відповідності з чинним законодавством, Позичальник доручає Кредитору визначати порядок погашення кредитної заборгованості (кредитної лінії, відсотків за користування кредитною лінією, штрафів та пені) –вирішувати самостійно (п. 2.3. Договору).

Забезпеченням зобов’язань Позичальника з повернення боргу по цьому Договору є Договір застави автобуса NEOPLAN №116 Cityliner 1987 р.в., на підставі власності, що належить ПП "Транс-СВ", що знаходиться за адресою м. Луганськ, вул. Таллінська, 62/а (п. 2.4. Договору).

В забезпечення виконання зобов’язань по вказаному вище договору про надання кредиту між АППБ "Аваль" (Заставодержателем) та відповідачем за первісним позовом - ПП "Транс-СВ" (Заставодавець) укладений договір застави від 17.11.03 (далі –Договір застави), згідно з яким в заставу було передано  автобус (пасажирський) NEOPLAN №116, 1991 року випуску, білого кольору, шасі №8713691, державний реєстраційний номер 12100 АР зареєстрований за Заставодавцем у МРЕВ УДАІ м. Луганська 15 серпня 2003 року, котрий належить ПП "Транс СВ" на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії АІС № 578504, виданого МРЕВ УДАІ м. Луганська 15 серпня 2003 року (п.1.2 Договору застави).

Предмет застави оцінюється сторонами в сумі 218007 гривень (п. 1.3. Договору застави).

Предмету застави знаходиться за місцезнаходженням Заставодавця. Та відповідно до п. 3.1.1. Договору застави, Заставодавець зобов’язується забезпечити цілісність заставленого майна та створити належні умови для його зберігання.

Відповідно до п. 2.3. Договору застави Заставодержатель набуває права стягнення заборгованості за рахунок Предмета застави у випадку якщо кредит, проценти, штрафні санкції, які були забезпечені заставою, не будуть сплачені Боржником у строк, передбачений кредитним договором № 014/01-11/7380 від 17 листопада 2003 року.

За рахунок заставленого майна задовольняються вимоги Заставодержателя в повному обсязі, включаючи відсотки, нараховані штрафні санкції, відшкодування збитків, завданих несвоєчасним виконанням зобов’язання, необхідні витрати на реалізацію майна (п. 2.10. Договору застави).

АППБ "Аваль" було надано позичальнику Нагорному В.Є.  кредит у сумі 40000,00 грн., відповідно до меморіальних ордерів № 3001 від 17.11.03 та № " від 07.05.04 (т.1, а.с.68,69).

У зв’язку з тим, що позичальник не виконував свої зобов’язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом, позивачем за первісним позовом було направлено попередження про стягнення заборгованості позичальнику Нагорному В.Є. (т.1, а.с.26-31) та відповідачу за первісним позовом (т.1, а.с.32-34). Зазначену вимогу позичальником та відповідачем не було виконано, у зв’язку з чим позивач за первісним позовом звернувся до суду.

Відповідач за первісним позовом проти первісного позову заперечує, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, зданим до суду 16.04.07 (т.1 а.с.75), та вважає, що позивач за первісним позовом умисно ввів його в оману відносно суттєвих умов договору застави, а саме у відношенні прав та обов’язків позивача за первісним позовом та позичальника, передбачених кредитним договором № 014/01-11/7380 від 17.11.03. У зв’язку з чим, ним було подано зустрічний позов за № 7 від 25.04.07 (т.1 а.с.79-81) про визнання договору застави від 17.11.2003 року недійсним.

Відповідач за зустрічним позовом проти зустрічного позову заперечує, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, зданих до суду 29.10.07.

Оцінивши доводи сторін та обставини справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги за первісним позовом такими, що підлягають до задоволення частково, з огляду на наступне.

Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до п. 1.1. Статуту Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (т.1 а.с.44) - Відкрите акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" є правонаступником за всіма правами та обов’язками Акціонерного поштово-пенсійного банку "Аваль".

АППБ "Аваль" було надано позичальнику Нагорному В.Є.  кредит у сумі 40000,00 грн., що підтверджено меморіальними ордерами № 3001 від 17.11.03 та № " від 07.05.04 (а.с.68,69) та не оспорюється відповідачем за первісним позовом і 3 особою з боку відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову.

Позивачем за первісним позовом обґрунтовано, на підставі п. 1.6. Договору, було нараховано проценти за користування кредитом у сумі 1971,37 доларів США.

Позичальник не виконував свої зобов’язання за Договором з погашення кредиту та відсотків за користування кредитом відповідно до п. 1.4. та п. 5.2. Договору, що ним не оспорюється та підтверджується матеріалами справи, у зв’язку з чим за позичальником виникла заборгованість з погашення кредиту - 24057,71 доларів США та відсотків за користування кредитом - 1971,37 доларів США.

У зв’язку з наведеним, відповідно до п. 10.3. Договору та приписів ч. 6  ст. 232 ГК України позивачем за первісним позовом була обґрунтовано нарахована пеня за прострочення повернення кредиту у сумі 769,80 доларів США і пеня за прострочення сплати відсотків у сумі 190,26 доларів США, а усього розмір пені склав 960,06 доларів США (згідно уточненого розрахунку - додаток до відзиву на  зустрічну позовну заяву, здану до суду 29.10.07). Решта суми пені була нарахована позивачем за первісним позовом з порушенням приписів ч. 6  ст. 232 ГК України.

У зв’язку з тим, що позичальник не виконував свої зобов’язання з погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, позивачем за первісним позовом було направлено попередження про стягнення заборгованості позичальнику Нагорному В.Є. (т.1, а.с.26-31) та відповідачу за первісним позовом (т.1, а.с.32-34).

Відповідно до п. 2.3. Договору застави Заставодержатель набуває права стягнення заборгованості за рахунок Предмета застави у випадку якщо кредит, проценти, штрафні санкції, які були забезпечені заставою, не будуть сплачені Боржником у строк, передбачений кредитним договором № 014/01-11/7380 від 17 листопада 2003 року.

Щодо зустрічного позову, то у задоволенні цих вимог слід відмовити з огляду на наступне.

Зміст  правочину  не може суперечити цьому Кодексу,  іншим актам  цивільного  законодавства,  а   також   моральним   засадам суспільства (ч. 1 ст. 203 ЦК України).

Підставою недійсності правочину є  недодержання  в  момент вчинення  правочину  стороною  (сторонами) вимог,  які встановлені частинами першою - третьою,  п'ятою та  шостою  статті  203  цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин,  які мають істотне значення (частина  перша статті   229  цього  Кодексу),  такий  правочин  визнається  судом недійсним. Обман має  місце,  якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину,  або якщо вона замовчує їх існування (ч. 1 ст. 230 ЦК України).

Істотне значення має помилка щодо природи правочину,  прав та обов'язків сторін,  таких властивостей і якостей речі,  які значно знижують її  цінність  або  можливість  використання  за  цільовим призначенням.  Помилка  щодо  мотивів  правочину  не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (ч. 1 ст. 229 ЦК України).

Таким чином, встановлення наявності умислу у недобросовісної сторони ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є неодмінною умовою кваліфікації недійсності правочину.

Умисел Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Луганської обласної дирекції щодо обману, визначеного за зустрічним позовом, не доведений суду.

Посилання позивача за зустрічним позовом в обґрунтуванні позовних вимог  на те, що відповідач за зустрічним позовом навмисно ввів його в оману відносно суттєвих умов договору застави, а саме у відношенні прав та обов’язків відповідача  за зустрічним позовом та позичальника, передбачених кредитним договором № 014/01-11/7380 від 17.11.03 є не підтвердженим належними доказами по справі, тому відхиляється господарським судом за необґрунтованістю.

Як було встановлено при розгляді справи, за станом на день її слухання  заборгованість з повернення кредиту відповідача за первісним позовом зменшилась та складає 19057,71 доларів США. У частині стягнення боргу у сумі 5000 доларів США провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 11 ст. 80 ГПК України, оскільки зазначену суму було сплачено відповідачем 28.03.07, а саме після звернення позивача 07.03.07 з позовом до суду. Судові витрати у цій частині відносяться на відповідача за первісним позовом.

За вказаних обставин вимоги позивача за первісним позовом підлягають до задоволення частково на суму 21989,14 доларів США (в національній валюті України ця сума дорівнюється 111045 грн. 16 коп.), де 19057,71 доларів США –заборгованість за кредитом, 1971,37 доларів США –заборгованість за відсотками, 960,06 доларів США –пеня. Судові витрати відносяться на відповідача за первісним позовом згідно ст. 49 ГПК України.

У задоволенні зустрічного позову слід відмовити з віднесенням судових витрат на позивача за зустрічним позовом згідно ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, п. 11 ст. 80, ст. ст. 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Первісний позов задовольнити частково.

2. Звернути стягнення на заставлене майно  Приватного підприємства "Транс-СВ", м. Луганськ, вул. Таллінська, 62А, на користь Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ, вул. Лєскова, 9, в особі Луганської обласної дирекції, м. Луганськ, вул. Радянська, 61, за договором застави майна від 17.11.03, а саме: автобус (пасажирський) NEOPLAN №116, 1991 року випуску, білого кольору, шасі №8713691, державний реєстраційний номер 12100 АР зареєстрований за Приватним підприємством "Транс-СВ" у МРЕВ УДАІ м. Луганська 15 серпня 2003 року, котрий належить ПП "Транс СВ" на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії АІС № 578504, виданого МРЕВ УДАІ м. Луганська 15 серпня 2003 року, заставною вартістю 218007 грн. 00 коп., що знаходиться за адресою м. Луганськ, вул. Таллінська, 62А, на суму 21989,14 доларів США, де 19057,71 доларів США –заборгованість за кредитом, 1971,37 доларів США –заборгованість за відсотками, 960,06 доларів США –пеня, видати наказ.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Транс-СВ", м. Луганськ, вул. Таллінська, 62А, на користь Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ, вул. Лєскова, 9, в особі Луганської обласної дирекції, м. Луганськ, вул. Радянська, 61, - державне мито у сумі 269,89  доларів США, видати наказ.

4.  Стягнути з Приватного підприємства "Транс-СВ", м. Луганськ, вул. Таллінська, 62А, на користь Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ, вул. Лєскова, 9, в особі Луганської обласної дирекції, м. Луганськ, вул. Радянська, 61, - витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 107 грн. 86 коп., видати наказ.

5. У частині стягнення заборгованості за первісним позовом у сумі 5000 доларів США провадження у справі припинити.

6. У задоволенні решти вимог за первісним позовом відмовити.

7. У задоволенні зустрічного позову відмовити.

8. Судові витрати за зустрічним позовом покласти на позивача за зустрічним позовом.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                     Т.Л.Калашник