ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.07 р.                                                                             Справа № 7/470а

м. Донецьк, вул. Артема, 157

нарадча кімната

Суддя господарського суду Донецької області   Малашкевич С.А.

при секретарі судового засідання Косицькій В.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРБЕТ” м. Донецьк

До відповідача: Державної податкової інспекції в Будьонівському  районі Донецької області

Про: визнання недійсними податкових повідомлень-рішень № /2/16737/10/28-013-5 та № /0/16737/10/28-013-5 від 07.10.04, №/3/24455/7/25-1115 та №/1/24455/7/25-11115 від 15.12.05.

За участю:

представника позивача: Базаєв Д.К. - директор.

представника відповідача: Стаднік В.В. – б/н  від 02.10.07.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю „УКРБЕТ” м. Донецьк звернулося з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Будьонівському районі Донецької області про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень № /2/1673710/28-013-5 та № /0/16737/10/28-013-5 від 07.10.04 .

Клопотанням  від 19.09.07 № 03 позивач уточнив позовні вимоги, а саме: просить визнати недійсними податкові повідомлення-рішення № /2/16737/10/28-013-5 та № /0/16737/10/28-013-5 від 07.10.04, №/3/24455/7/25-1115 та №/1/24455/7/25-11115 від 15.12.05.

Відповідач позовні вимоги заперечує, посилаючись на п.п. 10.2.1, 10.2, 10.2.2. ст.10 ЗУ „ Про оподаткування прибутку підприємств”, відповідно до яких платник податків, що здійснює виплату виграшів в лотерею або інші види гри або розіграшів, вбачаючих придбання особою права на участь в таких іграх до їх проведення, зобов’язаний утримувати та вносити до бюджету 30% суми таких виграшів. А також на п.п. 17.1.9, 17.1 ст.17 ЗУ „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами”, як на підставу нарахування штрафних санкцій оспорюваними рішеннями.

Провадження у справі зупинялося на час проведення судової економічної експертизи.

Ухвалою  від 24.02.05 суд здійснив заміну ДПІ у Будьонівському районі                  м. Донецька на її правонаступника – Будьонівску МДПІ м. Донецька.

За клопотанням відповідача від 19.09.07 №44473/10/10-013, на підставі ст. 52 КАС України, судом здійснена заміна відповідача МДПІ у Будьонівському районі                  м. Донецька, у зв’язку з її ліквідацією, на правонаступника ДПІ в Будьонівському районі м. Донецька.

Судом досліджені документи надані сторонами в обґрунтування своїх вимог, копії яких долучені до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд встановив.

Державною податковою інспекцією в Будьонівському районі м. Донецька була проведена планова документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 25.12.02 по 01.04.04. За результатами перевірки було складено акт від 07.07.04. № 1680/23-111-1/32286255 (далі Акт перевірки), в якому були встановлені порушення: п.п. 10.2.1, 10.2.2, 10.2 ст.10 ЗУ „Про оподаткування прибутку підприємств” від 22.05.97 № 283/97-ВР зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток від виграшу фізичної особи на 7311 грн., у тому числі за: 1 квартал 2003 року на суму 91 грн.; 2 квартал 2003 року на суму 1519 грн.; 3 квартал 2003 року на суму 1423 грн.; 4 квартал 2003 року на суму 1661 грн.; 1 квартал 2004 року на суму 2617 грн..

На підставі зазначеного акта перевірки, відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення № /0/704/23-115/32286255/5122/10 від 12.07.04, яким визначено податкові зобов’язання з податку на прибуток в сумі 7311 грн. і застосовані штрафні санкції в сумі 2405 грн. ДПА у Донецькій області рішенням від 07.10.04  №16737/10/25-013-5, прийнятим за результатами розгляду скарги ТОВ „УКРБЕТ”, скасувала податкове повідомлення-рішення № /0/704/23-115/32286255/5122/10 від 12.07.04 в частині нарахування 2405 грн. штрафної санкції і застосувала штрафну санкцію в сумі 14622 грн., відповідно до п.п.17.1.9, 17.1 ст. 17 ЗУ „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами” .          На підставі цього рішення ДПІ в Будьонівському районі м. Донецька прийняла та  надіслала позивачу податкове повідомлення-рішення № /2/1673710/28-013-5 про визначення податкового зобов’язання в сумі 7311 грн. та № /0/16737/1028-013-5 від 07.10.04 про визначення податкового зобов’язання в сумі 14622 грн.

ДПА України рішенням від 15.12.04 №11387/6/25-1115, прийнятим за результатами розгляду скарги позивача, залишила без змін податкові повідомлення- рішення ДПІ в Будьонівському районі м. Донецька від 12.07.04  з урахуванням рішення ДПА у Донецькій області від 07.10.04  №16737/10/25-013-5

Позовними вимогами - ТОВ „УКРБЕТ” є визнання недійсними                  податкових повідомлень-рішень № /2/16737/10/28-013-5 та № /0/16737/10/28-013-5 від 07.10.04, №/3/24455/7/25-1115 та №/1/24455/7/25-11115 від 15.12.05.

Вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до акту перевірки, позивачем у I кварталі 2003 року - I кварталі 2004 року, в порушення п.п. 10.2.1, 10.2.2 п. 10.2 ст. 10 ЗУ „Про оподаткування прибутку підприємств” від 22.05.97 № 283/97-ВР із змінами і доповненнями, не вірно визначена база оподаткування виграшів, а саме витрати, які понесені фізичними особами для отримання виграшу визначалися не на протязі одного робочого дня, який відповідає дню виграшу, а за ряд попередніх днів, що зумовило завищення витрат фізичної особи та заниження прибутку.

З такими висновками відповідача суд не може погодитися.

Згідно п. 10.2.1 п. 10.2 ст.10 ЗУ „Про оподаткування прибутку підприємств” (в редакції чинній на момент перевірки), платник податку, який здійснює виплату виграшів  у лотерею або інші види ігор чи розіграшів, які передбачають придбання особою права на участь у таких іграх чи  розіграшах до їх проведення, зобов’язаний утримувати та вносити до бюджету 30 відсотків від суми таких виграшів.

Отже, обов’язковою умовою застосування цього підпункту є придбання особою права на участь в іграх чи розіграшах до їх проведення. Зокрема це може бути застосовано до такого виду ігор як лотерея - господарська операція, яка передбачає продаж гравцю права на участь у розіграші призу за випадковою вірогідністю за кошти або в обмін на інші цінності, а також безоплатне отримання такого призу у власність у разі визнання такого гравця переможцем.

У той же час, відповідно до п.2 Порядку проведення внутрішнього фінансового моніторингу суб’єктами господарювання, що проводять господарську діяльність з організації та утримання казино, інших гральних закладів, і ломбардами (затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.03, №1800) , азартна гра – це гра, участь у якій дає змогу набувати гроші, інше майно або майнові права, результат якої визначається діями, цілком або частково залежним від випадку, умовою участі в якій є внесення гравцем ставки (в тому числі ігри в букмекерських конторах, на іподромах та інших видах тоталізатора).

Однією з основних видів господарської діяльності позивача, згідно засновницьких документів, є азартні ігри та ігри на гроші. З метою організації господарської діяльності підприємства у сфері грального бізнесу товариством розроблені і застосовувалися „Правила прийому ставок” затверджені 26.01.03, оригінал яких оглянуто судом, а копія додана до матеріалів справи. Відповідно до вказаних правил, позивачем здійснюється підприємницька діяльність через букмекерські контори, в яких проводяться азартні ігри у вигляді тоталізатора.

Тоталізатором вважається азартна гра, результат якої визначається діями, цілком або частково залежними від випадку, коли гравець робить ставку на результат спортивного змагання й організатор гри зобов’язаний виплатити гравцям, які виграли, суму виграшу, розмір якої залежить від загальної суми внесених ставок.

З вищенаведеного слідує, що ігри в букмекерських конторах не передбачають придбання особою права на участь у таких іграх, оскільки в них гравцями робляться ставки саме на результат певного змагання.

Отже, застосування відповідачем для визначення бази оподаткування п.п. 10.2.1 п.10.2 ст. 10 ЗУ „Про оподаткування прибутку підприємств” є необгрунтованим.

Щодо вказання в акті перевірки на порушення п.п. 10.2.2 п. 10.2 ст. 10 цього ж закону, слід виходити з наступного.

Згідно з п.п. 10.2.2 п. 10.2 ст. 10 ЗУ „Про оподаткування прибутку підприємств” (в редакції, чинній на момент перевірки), незалежно від положень підпункту 10.2.1 цього пункту, будь-яка особа, яка здійснює  виплату особі у зв’язку із виграшем у казино, бінго, інші ігри у гральних місцях (домах), зобов’язана утримувати та вносити до бюджету 30 відсотків суми прибутку такої особи, який визначається як різниця між її доходами, отриманими у вигляді виграшів за відповідний робочий день, та витратами, понесеними такою фізичною особою протягом такого робочого дня, пов’язаними з таким виграшем, але не більше суми такого виграшу. Порядок податкового обліку виграшів та витрат осіб, а також порядок звітності суб’єктів грального бізнесу (z0126-98) встановлюється центральним податковим органом України.

Порядок податкового обліку виграшів та витрат осіб, а також порядок звітності суб’єктів грального бізнесу затверджено наказом Державної податкової адміністрації України від 19.01.98 №35 (z0126-98) та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за №126/2566.

Відповідно до п. 2 Порядку (z0126-98) (у редакції, чинній на момент проведення перевірки), підприємства і організації всіх форм власності та громадяни – суб’єкти підприємницької діяльності, які здійснюють свою діяльність з надання послуг у сфері грального бізнесу, зобов’язані забезпечити встановлений цим Порядком податковий облік виграшів та витрат осіб, а також порядок звітності суб’єктів грального бізнесу у зв’язку з виплатою особі виграшів у казино, бінго, інші ігри у гральних місцях (домах) та утримуванням і внесенням до бюджету 30 відсотків від суми прибутку.

У той же час аналіз п.п. 10.2.2 п. 10.2 ст. 10 ЗУ „Про оподаткування прибутку підприємств” (334/95 ВР) свідчить, що його застосування мало здійснюватися в тих випадках, коли понесення фізичною особою витрат на гру та одержання виграшу є подіями одного робочого дня.

З метою перевірки відповідності висновків відповідача, в акті перевірки , первинним бухгалтерським документом та обліковим регістрам позивача, судом  призначалася судова економічна експертиза. За наслідками експертизи наданий висновок від 05.06.07 №163/24. При дослідженні експертом, первинних документів позивача, встановлено, що виходячи з особливостей його букмекерської діяльності, виплати виграшів позивачем здійснювалися не у дні прийому ставок, тобто ці події не є подіями одного робочого дня (встановлена законодавством тривалість (у годинах) роботи протягом доби).

Таким чином, застосування відповідачем зазначеної норми і вказання на її порушення позивачем при обчисленні доходів від грального бізнесу, безпідставні.

Податок на виплату виграшів є видом податку на прибуток, згідно з положенням п.1.29 ст.1 ЗУ „Про оподаткування прибутку підприємств”. Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 3 „Звіт про фінансові результати”, затверджене наказом Міністерства Фінансів України 31.03.99 №87 та зареєстроване в Міністерстві Юстиції України 21.06.99 №397/3690, визначає прибутком суму, на яку доходи перевищують пов’язані з ними витрати. Порушень зазначених норм або інших норм законодавства, що регулює оподаткування прибутку підприємств, актом перевірки на встановлено.

За таких умов, відповідач не довів, як того вимагає п.2 ст. 71  КАС України правомірність своїх рішень, щодо визначення позивачу податкового зобов’язання у т.ч. штрафних санкцій, у зв’язку з порушеннями п.п. 10.2.1, 10.2.2 п. 10.2 ст. 10 ЗУ „Про оподаткування прибутку підприємств”.

Судові витрати, згідно ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, слід відшкодувати позивачу за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 1, 10 ЗУ „Про оподаткування прибутку підприємств”,ст. 17 ЗУ ”Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом і державним цільовим фондом”, ст.ст. 9, 52, 70, 71, 79, 82, 86, 94, 159, 160, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Замінити відповідача у справі - Будьонівску МДПІ м. Донецька її правонаступником - ДПІ у Будьонівському районі м. Донецька.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРБЕТ” м. Донецьк задовольнити.

Визнати недійсними податкові повідомленя - рішеня № /2/16737/10/28-013-5 та № /0/16737/10/28-013-5 від 07.10.04, №/3/24455/7/25-1115 та №/1/24455/7/25-11115 від 15.12.05 Державної податкової інспекції в Будьонівському районі м. Донецька про визначення ТОВ „УКРБЕТ” м. Донецьк податкового зобов’язання в сумі 7311 грн. з податку на прибуток від казино, відеосалонів, гральних автоматів та 14622 грн. штрафних санкцій.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Сторонам у судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Постанова викладена у повному обсязі 22.10.07.

Суддя                                                                                              Малашкевич С.А.