ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

06.12.2007
Справа №2-1/14872-2007

За позовом Державна податкова інспекція у м. Феодосії (98112, м. Феодосія, вул. Кримська, 82-в)

До відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Нефтяник» (98100, м. Феодосія, вул. Горького, 32)

Про визнання майна безхазяйним та стягнення 7 040,00 грн.

Суддя Л. О. Ковтун

За участю представників:

Від позивача  Тихонова Ю. С., довіреність у справі, Котов А.П., довіреність у справі

Від відповідача  Списаренко О.В., довіреність у справі

Сутність спору: ДПІ у м. Феодосія звернулося до господарського суду АР Крим із позовною заявою та просить визнати за безхазяйний мазут в кількості 16 тон, який був переданий на відповідальне зберігання ТОВ «Нефтяник» та зобов’язати ТОВ «Нефтяник» відшкодувати шкоду у розмірі 7040 грн., заподіяну неналежним зберіганням зазначеного мазуту для подальшого зарахування вказаної суми до Державного бюджету України.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями п. 12 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990р. №590-ХІІ, відповідно до якого на державну податкову службу покладені обов’язки з проведення роботи, пов’язаної з виявленням, обліком, оцінкою та реалізацією в установленому порядку безхазяйного майна.  Крім того, в обґрунтування заявлених позовних вимог, ДПІ в м. Феодосія посилається на норми Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави та розпорядження, затвердженого Ухвалою Кабінету Міністрів України від 25.08.1998р. №1340.

Відповідач на позовних вимогах заперечує з підстав, наведених у  відзиві на позов та вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки робітниками державної податкової служби був порушений  Порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, здебільшого, як вважає відповідач норми зазначеного порядку не поширюються на майно, яке позивач просить визнати безхазяйним, оскільки дії зазначеного порядку поширюється на конфісковане майно, був порушений порядок  передачі на зберігання такого майна, тощо.

Розгляд справи відкладався у порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення  представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ :

09.02.2006р. комісія у складу представників Феодосійської МДПІ, правонаступником якої є позивач з дійсного спору, склала акт опису та попередньої оцінки майна з ознаками безхазяйного за №17/06 у присутності директора КП «Нефтяник», правонаступником якого є відповідач з дійсного спору, відповідно якого було встановлено, що  мазут у кількості 16 тон ціною 440 грн. загальною вартістю 7040,00 грн.

Зазначений акт складений та підписаний директором КП «Нефтяник», членами комісії у складі головного державного податкового ревізора-інспектора, оперуповноваженого сектору ООПНСНДФОНМ, старшого оперуповноваженого сектора ООПНСНДФОНМ.

10.04.2006р. ТОВ «ТД» НК «Альянс-Крим» був виданий паспорт №348 на олію – Мазут НД ДСТУ 4058-2001, відповідно до якої було встановлено, що мазут (без зазначення його кількості, ціни та місця знаходження) є нестандартним за змістом води та механічний примисів.

25.04.2007р. ДПІ в м. Феодосія склала акт проведення інвентаризації майна з ознаками безхазяйного, яке перебуває  на обліку ДПІ в м. Феодосія станом на 23.04.2007р., відповідно до якого було встановлено, що Мазут, який перебуває на території ТОВ «Нефтяник» вартістю за попередньої оцінкою 7040 грн., знаходиться у відкритої ємності, містить до 50% води, у зв’язку з чим було вирішено направити на адресу відповідача претензію із вимогою про відшкодування вартості майна.

11.05.2007р. на адресу ТОВ «Нефтяник» була направлена претензія, відповідно якої ДПІ в м. Феодосія  вимагала від ТОВ «Нефтяник» в строк до 25.05.2007р. відновити якісні характеристики мазуту, переданого ТОВ «Нефтяник» на відповідальне зберігання у кількості 16 тон, який має паспорт №348 від 10.04.2006р. (46% води, 2,88% механічних примісив та який втратив свої властивості внаслідок невідповідного зберігання). У випадку відмови ТОВ «Нефтяник» було попереджено, що ДПІ в м. Феодосія буде змушено звернутися до суду із позовом про відшкодування вартості вищезазначеного майна відповідно до діючого законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.п. 1.5  Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави та розпорядження ним майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1998р. №1340, дія зазначеного порядку поширюється на майно,  визнане безхазяйним відповідно до законодавства.

Одночасно, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Наказу ДПА України від 19.01.2007р. №18, яким були затверджені Методичні рекомендації щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України під час роботи з безхазяйними речами та майном, що переходить у власність держави, зазначеним Порядком були визначені принципи взаємодії між підрозділами державної податкової служби України під час  виконання  покладених на  них  згідно  з  законодавством  України завдань із виявлення і розпорядження  безхазяйним  майном  та  майном,  що  переходить  у власність  держави,  і  відповідає  вимогам  Законів  України "Про державну податкову  службу  в  Україні" , Цивільного кодексу  України,  постанови Кабінету Міністрів   України  від  25  серпня  1998  року  N  1340   "Про   Порядок   обліку,   зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним ", інших нормативно-правових актів. Дія цих Методичних рекомендацій поширюється на безхазяйне майно  та  речі,  які  відповідно до статті 335 Цивільного Кодексу України  від  16.01.03р. не мають власника або власник  яких  невідомий,  виявлені  (знайдені) органами державної податкової служби, або має інше походження, а саме: майно, від якого власник відмовився; майно, кошти, подаровані державі власником; кошти та майно,  право власності на яке припинено у зв'язку з припиненням юридичної особи чи смертю власника; майно, що  за  правом  успадкування  перейшло   у   власність держави; майно, набуте за рішенням суду; знахідка; скарби, що передані органу ДПС або ним виявлені; бездоглядна домашня тварина, тощо.

Аналогічні положення містяться й в Наказі ДПА України від 28.09.2005р.  N 417, який втратив чинність на час розгляду справи, але був чинний на час складення акту №17/06 від 09.02.2006р. опису та попередньої оцінки майна з ознаками безхазяйного.

Відповідно до п. 3.3 зазначеного Наказу від 28.09.2005р. №417 право власності держави на безхазяйну рухому річ, взяту на облік органами  державної  податкової  служби  України на підставі ст. 326 Цивільного кодексу України,  наступає згідно  з положеннями ч.  3 ст.  335,  ст.  336,  338,  341,  343, 344 цього Кодексу, а саме: з моменту  взяття  на  облік  рухомої речі,  від якої власник відмовився; після закінчення  шести  місяців  з моменту подання заяви про знахідку до міліції або до органу місцевого самоврядування.

При цьому, відповідно до зазначеного порядку, який діяв на час винесення акту опису  та попередньої оцінки майна з ознаками безхазяйного від 09.02.06р. №17/06 встановлено, що облік  безхазяйного   майна   ведеться   підрозділами   по організації  роботи з безхазяйним майном на підставі акта опису та попередньої оцінки майна.  Для обліку актів опису  та  попередньої оцінки  майна  в цих підрозділах ведеться книга обліку актів опису та попередньої оцінки майна. Акти опису та попередньої оцінки майна реєструються у цій книзі в день їх надходження.  По кожному виявленому факту безхазяйного майна обов'язково заводиться окрема облікова справа, в якій знаходиться весь перелік необхідних документів, а саме: акт опису та попередньої оцінки майна; супровідні, службові, доповідні записки, рапорти; пояснення; Запити до  установ  і  організацій  про  інформацію  стосовно виявленого (знайденого) майна та відповіді на них; лист (копія) про знахідку, направлений  до міліції або органів місцевого самоврядування  відповідно  до  ст.   338   ЦК   України, з відміткою про його вручення; експертна оцінка; акт опису, оцінки та передачі майна; роздрукована з  веб-сайта  ДПА України оголошення про передачу на  реалізацію   майна   вартістю   5   тис.грн.  і  більше; тощо.

Таким чином, суд вважає за необхідне зазначити, що для визнання майна безхазяйним, органами державної податкової служби мали бути вжити заходи з пошуку власника майна, оцінки майна експертним шляхом, тощо.

Здебільшого, що майно, яке є предметом позовних вимог має ознаки знахідки, встановлені ст. 338 Цивільного кодексу України, якою передбачений порядок ставлення знахідки на облік, вжиття заходів з пошуку власника знахідки та передачі знахідки у власність територіальної громади після спливу шестимісячного строку з дня публікування оголошення про знахідку  органами міліції або органу місцевого самоврядування на підставі вичерпного переліку визначених ст. 338 ЦК України підстав. Додатково слід зазначити, що позивач не навів жодної норми матеріального права, якої обґрунтовує позовні вимоги щодо визнання мазуту у кількості 16 тон безхазяйним майном, а також жодного правового обґрунтування виникнення у ТОВ «Нефтяник» відповідальності за неналежний стан мазуту, який був поставлений на облік Феодосійською МДПІ відповідно до акту №17/06 від 09.02.2006р. як майно з ознаками безхазяйного.

Зважаючи на те, що позивачем зі справи не було вжито жодних з вищенаведених заходів, не надано доказів з вчинення дій, які передбачені положеннями Методичних рекомендації щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України під час роботи з безхазяйними речами та майном, що переходить у власність держави від 19.01.2007р. №18, які чинні на час розгляду справи,  та від 28.09.2005р. №417, які були чинними на час виявлення мазуту та ставлення його на облік, суд відмовляє позивачу у задоволенні його позовних вимог щодо визнання мазуту безхазяйним майном через не доведення позивачем дотримання порядку взяття на облік такого майна та вчинення дій, направлених на пошук його власника.

Отже, як було вищезазначено, в дійсному випадку, відповідно до діючого законодавства, майно може вважатися безхазяйним після закінчення  шести  місяців  з моменту подання заяви про знахідку до міліції або до органу місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 3 Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави та розпорядження ним майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1998р. №1340, на який посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, майно,  зазначене у пункті 1 цього  Порядку,  зберігається органами   (організаціями)   у  власних  (орендованих)  спеціально обладнаних приміщеннях (на майданчиках) або передається  ними  для зберігання іншим організаціям за договорами.

Проте, позивач з дійсного спору не надав жодного доказу з укладення із КП «Нефтяник» відповідного договору зберігання.

Здебільшого, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як було вже вищезазначено, позивачем не додано жодного доказу у розумінні Методичних рекомендації щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України під час роботи з безхазяйними речами та майном, що переходить у власність держави та Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави та розпорядження ним майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України стосовно того, що майно було визначено та оцінено, у встановленому законом порядку.

Умовою цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди на підставі ст.1166 ЦК є правопорушення, що включає як складові елементи:  шкоду,  протиправність поведінки заподіювача шкоди,  причинний  зв'язок  між  ними,  а  також  вину заподіювача шкоди. Причинний зв'язок як  елемент  цивільного  правопорушення  виражає зв'язок протиправної поведінки і шкоди, що настала,  при якому протиправність є причиною,  а шкода - наслідком.  Заподіювач несе відповідальність лише за ту шкоду, яка є необхідним наслідком його поведінки.

Проте, з наданих позивачем матеріалів не вбачається, що ТОВ «Нефтяник» прийняло на відповідальне зберігання мазут, стан якого за якісними ознаками суттєво  погіршився за час перебування мазуту на території ТОВ «Нефтяник» та на його відповідальному зберіганні внаслідок неналежного виконання товариством обов’язків зберігача в рамках відповідного договору зберігання, супереч ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України ДПІ в м. Феодосія не надано жодного доказу в підтвердження цього факту.

Позовні вимоги ДПІ в м. Феодосія обґрунтовані лише положеннями Порядку обліку зберігання, оцінки конфіскованого майна, що переходить у власність держави №1340 від 25.08.1998р., який не поширюється на зазначені правовідносини та має обов’язковий характер для органів державної податкової служби стосовно регламентації порядку ставлення конфіскованого та іншого майна на облік, а також майна, яке вже визнано безхазяйним у встановленому законом порядку.

За такими обставинами, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного,  керуючись  ст.ст. 82-84 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ковтун  Л.А.