ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2007 р.

Справа №  6/202/07

м. Миколаїв

за позовом
ДПІ у Баштанському р-ні Миколаївської обл.

до відповідача
Миколаївського обласного радіотелевізійного передавального центру “НОРТПЦ” м.Миколаїв

про
Стягнення податкового боргу

Суддя                                                                                                       Ткаченко О.В

Секретар                                                                                                    Засядівко О.О.

Представники:

Від позивача
Мехеда О.М.

Від відповідача
Масько А.В.

Суть спору: Податкова служба звернулася з позовом про стягнення заборгованості по сплаті земельного податку в сумі 958,44грн. за 5 місяців 2005р. і 11 місяців 2006р., а також 127,24грн. пені. Платежі, які здійснювались центром за вказаний період, перерахувались в рахунок заборгованості за 2002 –2003р.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що в 2002-2003р. він був звільнений від сплати земельного податку.

Позивач в судовому засіданні не погодився з доводами підприємства і зазначив, що позивач не увійшов в переліку підприємств, які звільнені від сплати податку в 2002 –2003роках(ст.51 ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ Закону України "Про Державний бюджет України на 2002 рік” від 20.12.2001  № 2905-III, ст.55 ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ Закону України "Про Державний бюджет України на 2003 рік” від 26.12.2002  № 380-IV)

Господарський суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено в судовому засіданні і не заперечується сторонами заборгованість в сумі 958,44грн. і відповідно 127,24грн. пені виникли внаслідок несплати податку відповідачем в 2002-2003роках, на підставі чого платежі позивача за 2005 –2006р. зараховувались податковою службою в погашення заборгованості  за 2002 –2003р.

Відповідач, згідно з установчими документами, є державним підприємством зв'язку, який займається розповсюдженням друкованої продукції, теле- і радіопрограм.

Відповідно до ст. 5 Закону України від 23.09.1997  № 540/97-ВР “Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів” розмір  плати за землю державними підприємствами зв'язку, які займаються розповсюдженням друкованої продукції, теле- і радіопрограм, не може перевищувати розміру плати за землю закладами культури.

Пунктом 4 ст.12 від 03.07.1992  № 2535-XII Закону України “Про плату за землю” передбачено, що вітчизняні  заклади  культури звільняються від сплати земельного податку.

Таким чином, позивач неправомірно зараховував платежі підприємства за 2005 –2006рр.. в погашення заборгованості  за 2002 –2003рр.

Заперечення позивача з посиланням Закони про державні бюджети не приймаються судом до уваги, оскільки  разі коли норми різних законів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.(п.4.4.1 Закону України від 21.12.2000  № 2181-III “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”).

Керуючись ст.ст. 94,161-163 КАС України,

господарський суд

П О С Т А Н О В И В  :

В позові відмовити.

Постанова  або ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд  першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя
О.В.Ткаченко