ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
м.Чернігів                                                                                                                                                                     тел.698-166
просп.Миру,20                                                                                                                                                       тел.678-853
==================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

20 вересня  2007 року                                                                                        Справа № 8/217

За позовом: Акціонерного комерційного банку “Індустріалбанк”, вул..40 років Радянської України, 39Д, м.Запоріжжя (Київська філія Акціонерного комерційного банку “Індустріалбанк, вул..Кутузова, 18/7, м.Київ, 01133)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Багатогалузеве виробниче підприємство “Каскад”, вул..Мечнікова, 3, м.Бахмач

Про  стягнення 355535грн.54коп.

Суддя        Т.Г.Оленич

ПРЕДСТАВНИКИ   СТОРІН:

від позивача: Мамчич М.Ю. –юрисконсульт, довір.пост. №67 від 27.02.07р.

від відповідача: не з’явився

За згодою сторони в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

С У Т Ь          С П О Р У:

Позивачем заявлено позов про стягнення з відповідача 230000грн. боргу  по кредиту, наданому на підставі договору кредиту №010/980/11-11/453 від 25.06.05р., укладеного з АКБ “МТ-Банк”,  25238грн.36коп. боргу по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 30.11.06р. по 19.07.07р., 83660грн. пені за прострочення кредиту, нарахованої за період з 03.08.06р. по 03.05.07р., та 16637грн.18коп. пені за прострочення сплати відсотків, нарахованої за період з 05.09.09р. по 19.07.07р.

Після порушення провадження у справі позивачем подано заяву, із якої вбачається, що заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом частково погашена, залишок боргу в цій частині становить 898грн.63коп.

Відповідач відзив на позов не надав. Справа розглядається за наявними в ній матеріалами  на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи. Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про причини неявки суду не повідомлено. Враховуючи, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом приймати участь у господарських засіданнях, явка уповноважених представників сторін в судове засідання судом обов’язковою не визнавалася, суд приходить до висновку про можливість вирішення спору за наявними у справі матеріалами у відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення та доводи представника позивача, з’ясувавши обставини справи, оцінивши надані позивачем докази, суд ВСТАНОВИВ:

25 червня 2005р. між Акціонерним комерційний банком „МТ-Банк” (Київська філія) та відповідачем у справі укладено договір кредиту №010/980/11-11/453.

Позивач у справі є правонаступником АКБ „МТ-Банк” у зв’язку з реорганізацією останнього шляхом приєднання до АКБ „Індустріалбанк”. Факт правонаступництва підтверджується п.1.1. Статуту АКБ „Індустріалбанк”, зміни до якого реєстровані державним реєстратором 31.07.06р. за №7002044.

За умовами кредитного договору банк зобов’язувався надати відповідачу кредит у вигляді відкличної поновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 300000грн., на строк до 01.12.05р. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20% річних.

Додатковою угодою № 1 від 01.12.05р. до кредитного договору сторонами продовжений строк повернення кредиту до 03.11.06р. та визначений графік погашення заборгованості.

Відповідно до пунктів 3.3.6., 3.3.5 договору  відповідач зобов’язувався повернути кредит в повному обсязі, в строки, визначені в договорі, а також сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку, встановленому договором.

Факт надання відповідачу кредиту в сумі 300000грн. способом, встановленим п.2.1. кредитного договору, підтверджується копією заяви відповідача від 01.07.05р. № 22 про перерахування з позичкового рахунку коштів в сумі 300000грн., а також випискою банку з позичкового рахунку, відкритого відповідачу. При цьому сума виданого кредиту не перевищує встановлений умовами договору ліміт кредитної лінії. Таким чином суд приходить до висновку, що позивачем зобов’язання в частині відкриття кредитної лінії виконані.

Відповідно до умов кредитного договору (п.1.1 в редакції додаткової угоди № 1 від 01.12.05р.) відповідач зобов’язався погасити одержаний кредит у встановлений строк згідно із графіком: до 08.12.05р. сплатити 70000грн.; до 03.08.06р. –50000грн.; до 03.09.06р. –50000грн.; до 03.10.06р. –50000грн.; до 03.11.06р. –80000грн.

Відсотки за користування кредитом відповідач зобов’язувався сплачувати протягом перших 3-х робочих днів наступного місяця, що слідує за місяцем нарахування процентів (п.2.6.договору).

Кредитні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються § 2 глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк  зобов’язується надати  грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, які регулюють відносини за договором позики, якщо інше не встановлено § 2 гл.71 ЦК України, або не випливає із суті кредитного договору.

В силу ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання, якими є сторони у справі, повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.  Одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Виходячи із умов кредитного договору, відповідач зобов’язаний був остаточно повернути отримані кредитні кошти в  строк до 03 листопада 2006р.  Як свідчать матеріали справи, відповідачем 08.12.05р. в рахунок погашення кредиту сплачено 70000грн., що підтверджується  банківською випискою з позичкового рахунку.  На день звернення позивачем з позовом заборгованість становила 230000грн.  Доказів повернення  кредиту в повному обсязі  відповідач суду не надав.  Таким чином заборгованість по кредиту становить 230000грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Нараховані відсотки за користування кредитом відповідач сплатив по 30.11.06р.  На день звернення позивача з позовною заявою, заборгованість по відсотках становила 25238грн.36коп. за період з 30.11.06р. по 19.07.07р.

В силу  ч.1 ст.1048  проценти за договором позики виплачуються  щомісяця до дня повернення кредиту, суд приходить до висновку про правомірність нарахування відсотків після закінчення строку повернення кредиту.

Після порушення провадження у справі  частина  нарахованих відсотків в сумі 24339грн.73коп. була погашена, про що в заяві зазначив позивач. Враховуючи, що в частині стягнення 24339грн.73коп. боргу по відсотках спір між сторонами врегульований,  предмет спору відсутній, провадження у справі щодо стягнення зазначеної суми підлягає припиненню. Таким чином заборгованість по сплаті відсотків, нарахованих за період з 30.11.06р. по 19.07.07р.  становить 898грн.63коп. Оскільки відповідачем на день вирішення спору не надано належних доказів сплати  нарахованих відсотків в повному обсязі, суд приходить до висновку, що з відповідача має бути стягнуто 898грн.63коп. боргу по відсотках.

На підставі п. 4.3. кредитного договору позивачем за прострочення повернення кредиту нарахована пеня в сумі 83660грн. за період з 03.08.06р. по 03.05.07р. з  урахуванням встановленого ст.232 Господарського кодексу України строку нарахування штрафних санкцій та визначеного сторонами графіку погашення кредиту.  При цьому при обчисленні пені позивач виходив із розміру пені, визначеного в договорі –0,2%  від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що не суперечить ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України пеня застосовується до несправних боржників у випадку порушення ними  зобов’язання за договором, матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем зобов’язань по поверненню кредиту, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовано нарахована  та заявлена до стягнення пеня за прострочення повернення кредиту в сумі  83660грн., яку відповідач має сплатити позивачеві, оскільки його  вина у простроченні погашення кредиту  доведена матеріалами справи.

Крім того, позивачем на підставі п.4.2.ю кредитного договору позивач нарахував пеню в сумі 16637грн.18коп. за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом за період з 05.09.06р. по 19.07.07р.  Ухвалою суду від 11.09.07р. від позивача вимагалися  докази  наявності прострочки по відсотках станом на 05.09.06р., 03.11.06р. в розмірі, зазначеному у розрахунку пені. Позивач такі докази суду не надав. Посилання представника позивача на наявні у матеріалах справи виписки з рахунку судом до уваги не приймаються, оскільки в даних виписках не міститься інформація, яка вимагалася судом, а саме: наявність заборгованості по відсотках на 05.09.06р. в сумі 3402грн.74коп.,  та на 03.11.06р. в сумі 2032грн.88коп. Враховуючи, що позивачем без поважних причин не надані витребувані судом докази, відсутність цих доказів перешкоджає перевірити правильність нарахування пені за прострочення сплати відсотків, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позову в частині стягнення пені за прострочення сплати відсотків без розгляду.

Отже, приймаючи до уваги вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

В силу ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються судом на відповідача пропорційно задоволеним вимогам з урахуванням суми боргу, сплаченої після порушення провадження у справі.

Керуючись ст.ст.549,551,1048,1049,1054 Цивільного кодексу України, ст.ст.193,232 Господарського кодексу України, ст.ст.49,80 п.1-1,81,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Багатогалузевого виробничого підприємства “Каскад”, м.Бахмач, вул..Мечнікова,3 (ідентифікаційний код 14248241, п/р 0380 в Київській філії АКБ “Індустріалбанк”, МФО 320962) на користь Акціонерного комерційного банку „Індустріалбанк”, вул. 40 років Радянської України 39Д, м.Запоріжжя (ідентифікаційний код 13857564, р/р 0 в Управлінні НБУ в Запорізькій області, МФО 313377) 230000грн. боргу по кредиту, 898грн.63коп. боргу по відсотках, 83660грн. пені за прострочку повернення кредиту, 3388грн.98коп. держмита та 112грн.48коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Провадження у справі в частині стягнення 24339грн.73коп. припинити.

Позов в частині стягнення 16637грн.18коп. пені за прострочення сплати відсотків залишити без розгляду.

Суддя                                                                               Т.Г.Оленич

Повне рішення оформлено та підписано 25 вересня  2007 року.

Суддя                                                             Т.Г.Оленич

25.09.07