ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2007 р.                                                            Справа № 55/246-07

вх. № 8376/5-55

Суддя господарського суду Гребенюк Н.В.

при секретарі судового засідання Авоян Е.А.

за участю представників сторін:

позивача - Хусаінової О.Ф.

відповідача- не з"явився

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська гірничо-металургійна компанія-Харків", смт. Солоницівка

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Росконтракт", м. Харків

про стягнення 24727,01 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська гірничо-металургійна компанія-Харків", смт. Солоницівка, звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Росконтракт", м. Харків , 24727,01 грн. боргу та судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач в порушення умов договору поставки № 04/08-06 від 04.08.06 р. та додатку до нього неналежним чином виконав свої зобов"язання щодо повної та своєчасної оплати товару.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05 липня 2007 р. було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 30 липня 2007 р.

Приймаючи до уваги неявку у судове засідання 30 липня 2007 року   представників сторін , враховуючи принцип змагальності сторін та те, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також те, що  у сторін необхідно витребувати додаткові документи, суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи на інший день.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30 липня 2007 р. було відкладено розгляд справи на 13 серпня 2007 р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримувала позовні вимоги .

Представник відповідача у призначене судове засідання не з'явився, документів ,витребуваних ухвалою, суду не надав,  про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення № 33196051.

Судом перевірено юридичну адресу відповідача, згідно довідки Головного управління статистики у Харківській області станом на 13 червня 2007 року юридична адреса відповідача - 61124, м. Харків,просп. Гагаріна,169 А, кв. 10, саме на вказану адресу судом направлялись процесуальні документи.

Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Ця заява розглянута судом та задоволена як така, що не суперечить чинному законодавству.

У відповідності до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноваженого представника позивача, судом встановлено наступне.

04 серпня 2006 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська гірничо-металургійна компанія-Харків", смт. Солоницівка(далі позивач) та  Товариством з обмеженою відповідальністю "Росконтракт", м. Харків(далі відповідач)  було укладено договір № 04/08-06 , у відповідності до умов якого позивач зобов"язується передати товар у власність, а відповідач, в свою чергу, прийняти та оплатити його. Пунктом 3.1 договору передбачено, що ціна кожної партії товару визначається у рахунках- фактурах. Згідно специфікації № 2 від 01.12.06 р., яка відповідно до пункту 11.3 договору є невід"ємною його частиною: строк поставки- грудень 2006 р., фінансові умови- 100% оплати до 05.12.06 р..

Як свідчать матеріали справи, позивачем було виставлено до сплати відповідачу рахунок- фактуру № УХА-006361 від 27.11.06 р. на суму 47462,88 грн.(арк. справи 18).

На виконання умов вказаного договору та згідно специфікації позивачем було поставлено відповідачу товар, що підтверджується видатковою накладною № УХА-002945 від 01.12.06 р. на загальну суму товару 47462,88 грн., яка підписана обома сторонами. У вказаній накладній зазначений саме рахунок- фактура № УХА-006361 від 27.11.06 р.(арк. справи16).

З боку відповідача товар був отриманий уповноваженою особою на підставі довіреності ЯМЦ № 507932 від 01.12.06 р., яка виана на ім"я Аверьянової Н.С., про що зазначено у видатковій накладній № УХА-002945 від 01.12.06 р.(арк. справи №17)

Таким чином позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 47462,88 грн.

Відповідач прийняті на себе зобов"язання щодо оплати отриманого товару виконав неналежним чином, розрахувавши лише частково за отриману продукцію, що підтверджується витягом банку  за 19.01.07 р. на суму 20 000 грн.(а.с. 19), а також як вказує позивач у позовній заяві, враховуючи переплату за попередню поставку у розмірі 2735,87 грн., останній зменшує дебиторську заборгованість  відповідача на зазначену суму, а саме на 2735,87 грн..

Виходячи з матеріалів справи, позивачем було направлено відповідачу лист, в якому він пропонує вважати договір №04/08-06 від 04.08.06 р. пролонгованим у зв"язку з продовженням співробітництва між підприємствами позивача та відповідача.

Слід зазначити , що у відповідності до ст 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється  в такій самій формі, в якій укладений договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Згідно п. 11.3  вищевказаного договору сторонами було погоджено про те, що зміни та доповнення до договору дійсні, якщо вони здійснені у письмовій формі та підписані сторонами, а також є невід"ємною частиною договору, про що повинно бути вказано в цих документах.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача була надіслана претензія вих. № 238 від 22.02.07 р. з вимогою погасити 24727,01 грн. суми заборгованності. Доказом відправлення цієї претензії є копія поштової квитанції № 4357 з описом вкладеного у цінний лист з відміткою про відправку, який доданий до матеріалів справи. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на претензію не відреагував та не здійснив остаточний розрахунок.

Матеріали справи свідчать про те,що позивач звертався до відповідача неодноразово: з досудовим повідомленням вих. 439 від 16.04.07 р. з вимогою перерахувати грошові кошти заборгованості у сумі 24727,01 грн. , а також з актом звірки заборгованості, де зазначена заборгованість відповідача станом на 12.06.07 р. у сумі 24727,01 грн., відправлення якого підтверджується належно засвідченою копією чеку від 22.06.07 р.

Проте, позивач відповіді не отримав та платежи в рахунок погашення заборгованості не здійснив, що і стало підставою позивачу для звернення з відповідним позовом до суду.

Відповідно до ст.526 Цивільного Кодексу України зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання  або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність  чи  відсутність  обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вказані обставини та враховуючи вимоги ст. 629 Цивільного Кодексу України, а саме те, що договір є обов"язковим для виконання сторонами, враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи в суді(про що свідчить поштове повідомлення № 33196051) та мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обгрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача в частині стягнення основного боргу в сумі –24727,01 грн.  правомірна та обгрунтована, така , що не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

У відповідності  зі статтями 44, 49 Господарського процесуального кодексу України суд вважає необхідним витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на відповідача, з вини якого виник спір.

Враховуючи викладене та керуючись  ст. 525, 526, ч.1 ст.530, ч.1 ст. 612, ст.629   Цивільного Кодексу України, ст.ст.4-2,4-3, 22,32,33, 43, 44, 49,  ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Росконтракт", м. Харків( 61124, м. Харків, просп. Гагаріна, 169-А, кв. 10; факт. адреса: 61145, м. Харків, вул. Космічна, б. 14, кв. 212, р/р 260095464 у ВАТ "Мегабанку" м. Харкова, МФО 351629, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська гірничо-металургійна компанія-Харків", смт. Солоницівка  (62370, Харківська обл., смт. Солоницівка, вул. Заводська,47, р/р 5000 в АКІБ "Укрсиббанку" м. Харкова, МФО 351005, ) 24727,01 грн. суми основного боргу, 247,27 грн. державного мита,118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати відповідной наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано  14 серпня  2007 року.

Суддя                                                                                            Гребенюк Н.В.