ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 грудня 2007 р.

№ 18/12-2290/1(14/680/07)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
суддів

Кота О.В. Шевчук С.Р.
(доповідач), Владимиренко С.В.

розглянувши  касаційну скаргу

Товариства з обмеженою
відповідальністю   "Озон-Юг"

на постанову   у справі

Одеського апеляційного
господарського суду від 13.09.2007р. № 18/12-2290/1
(14/680/07)

за позовом  до
третя особа  про

Миколаївської обласної спілки
споживчих товариств "Облспоживспілка" Товариства з обмеженою
відповідальністю   "Озон-Юг",
ОСОБА_1 Кооперативне підприємство "Готель Колос" Реєстраційна
-ліцензійна палата  Виконавчого
комітету Миколаївської міської ради визнання недійсним рішення загальних
зборів  КП "Готель Колос"

В судовому засіданні взяли участь
представники:

- позивача: не з'явилися,

- відповідачів: не з'явилися,

- третьої особи: не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

Миколаївська обласна спілка
споживчих товариств звернулася до господарського суду з позовною заявою про
визнання недійсним рішення загальних зборів КП "Готель Колос" від
17.05.2006р. Позов мотивовано тим, що вказаним рішенням загальних зборів
Миколаївська обласна спілка споживчих товариств виключена зі складу засновників
КП "Готель Колос" та відчужено майно - будівля готелю
"Колос", чим порушено статут підприємства та діюче законодавство
України.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 23.07.2007р. (суддя А.К. Семенов) відмовлено у
прийнятті позовної заяви на підставі пункту 1 статті 62 Господарського
процесуального кодексу  України, так як
позовна заява не підлягає розгляду в господарських судах України, оскільки КП
"Готель Колос" не є господарським товариством, згідно зі статтею  113 Господарського кодексу  України.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 13.09.2007 року
у справі № 18/12-2290/1
скасовано  ухвалу господарського
суду Миколаївської області від 23.07.2007р. № 18/12-2290/1 про відмову у
прийнятті позовної заяви. Позовні матеріали передано на  розгляд до господарського суду
Миколаївської області.

Оскаржуючи  постанову Одеського апеляційного
господарського суду  скаржник просить її
скасувати, посилаючись на те, що при винесенні постанови судом апеляційної
інстанції, порушено норми  матеріального
та процесуального права, а ухвалу місцевого суду просить залишити без змін.

В судове засідання представники
сторін не з'явилися. Враховуючи, що про час, дату  та місце судового розгляду  справи сторони були повідомлені своєчасно та
належним чином, Вищий господарський суд України вважає за можливе розглянути
касаційну скаргу  у відсутності
представників сторін.

Розглянувши матеріали справи,
касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, судова колегія
суддів Вищого господарського суду України дійшла наступного висновку.

Предметом даного спору є вимога про
визнання недійсним рішення загальних зборів кооперативного підприємства
"Готель Колос", яке згідно Статуту від 20.05.2002 р. є юридичною
особою і в своїй діяльності керується Законом України "Про споживчу
кооперацію", Законом України "Про підприємства в Україні" (
пункт 1.2 Статуту, арк. спр.8 ).
Відповідачами у справі є фізична
та юридична  особи.

Відповідно до статті 1
Господарського процесуального кодексу
України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому
числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта
підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають
право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом
заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно   статті
2   Господарського процесуального
кодексу    України господарський   суд
порушує   справи   за позовними заявами:

-          підприємств та організацій, які
звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних
законом інтересів;

-          державних та інших органів, які
звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими
актами України;

-          прокурорів та їх заступників, які
звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Враховуючи наявність серед
відповідачів і фізичної особи, позивач в позовній заяві послався на
підвідомчість спору господарським судами відповідно  до
пункту 4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, згідно з пунктом 4 статті
12  Господарського процесуального кодексу
України (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з
корпоративних спорів" від 15.12.2006 р. № 483-У) господарським судам
підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між
господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому
числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та
припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів. Відповідно до
частини 5 статті  16 Господарського
процесуального кодексу України такі справи розглядаються господарським судом за
місцезнаходженням господарського товариства згідно з Єдиним державним
реєстром  юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що суд апеляційної інстанції передчасно
дійшов висновку щодо підвідомчості даного спору
господарським судам, оскільки згідно до пункту 4 статті 12
Господарського процесуального кодексу України однією із підстав підвідомчості
господарським судам справ, що витікають із корпоративних відносин є наявність
суб'єктивного складу сторін корпоративного спору, зокрема: учасник  (акціонер, засновник) господарського
товариства, в тому числі  такий, що
вибув, та товариство або учасник господарського товариства у спорі, пов'язаному
із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього
товариства.

Судом апеляційної інстанції не
взято до уваги, що враховуючи приписи п. 4 ст. 12 ГПК України, виключно
господарськими судами розглядаються справи у спорах  між учасниками (акціонерами, засновниками)
господарського товариства та господарським товариством, пов'язані з реалізацією
та захистом корпоративних прав.

Відповідно до ст. 167
Господарського  кодексу України
корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному
фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь
цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання повної частки
прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої
відповідно  до закону, а також інші
правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Стаття  80 Господарського кодексу  України, так само, як і частина  2 статті
113 Цивільного кодексу  України, а
також Закон  України  "Про господарські товариства"
визначає форми створення господарських товариств.

Згідно до частини 1 статті 80
Господарського кодексу  України до
господарських товариств належать лише: акціонерні товариства, товариства з
обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні
товариства, командитні товариства.

Відповідно до частини  2 статті
113 Цивільного  кодексу  України господарські товариства також можуть
бути створені лише у формі повного товариства, командитного товариства,
товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного
товариства.

Отже, інших форм господарських
товариств нормами діючого законодавства України не передбачено.

Апеляційний суд не звернув увагу,
що Статут кооперативного підприємства "Готель Колос" не містить
жодного положення, яке б свідчило, що зазначене підприємство створене у формі  господарського товариства.

Крім того, поданий на розгляд
господарського суду спір стосується діяльності та управління кооперативного
підприємства.

Діяльність кооперативів регулюється
нормами Цивільного кодексу України, Законом України "Про споживчу кооперацію",
Статутом, аж ніяким чином не Законом України "Про господарські
товариства".

До того ж, апеляційний суд не
звернув увагу, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним
рішення третьої особи, а не відповідачів.

Наведене свідчить про помилкове
застосування апеляційним господарським судом норм процесуального права, що є
підставою для скасування постанови.

Ухвала місцевого господарського
суду про відмову у прийнятті позовної заяви від 23.07.2007 є обґрунтованою і
відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підстав для її скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115
1117 1119-11113 Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Озон-Юг" задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного
господарського суду  від 13.09.2007 у
справі № 18/12-2290/1 (14/680/07) скасувати, ухвалу господарського суду
Миколаївської області від 23.07.2007 № 18/12-2290/1 залишити без змін.

Головуючий
Кот О.В.

С у д д я
Шевчук С.Р.

С у д д я
Владимиренко С.В.