ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  37/381

06.11.07

За позовом
До
Про
Відкритого акціонерного товариства "Дніпроенерго"
Державного підприємства "Вугілля України"
стягнення 31026,29 грн.

Суддя Кондратова І.Д.

В судових засіданнях приймали участь представники сторін:

від позивача   Лазарєва О.М.- представник за довіреністю № 10/9150-78 від 29.12.2006 року; Федосова Г.І.- представник за довіреністю № 10/9153-81 від 29.12.2006 року, Вершинін Д.О. –представник за довіреністю №10/8225-147 від 22.08.2007 року; Головань О.М.- представник за до вірністю № 10/7186-А-156 від 30.07.2007 року;

від відповідача  Барановська С.В.- представник за довіреністю № 10-01/1-П від 10.01.2007 року;

Обставини справи :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства "Дніпроенерго" до Державного підприємства "Вугілля України" про стягнення 31026,29 грн. штрафу за недопоставку вугілля в січні 2007 року згідно договору поставки № 2-02/1-П-264-А-ДПО/24 від 28.01.2004 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2007 р. порушено провадження у справі № 37/381, розгляд справи було призначено на 24.07.2007 року о 11-45.

Представник позивача в судове засідання 24.07.2007 року не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі не виконав, але на адресу Господарського суду міста Києва надіслав телеграму, в якій просить суд відкласти розгляд справи.

На підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України  ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2007 року розгляд справи було відкладено.

Представник відповідача в судовому засіданні 12.09.2007 року заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості сторонам врегулювати спір мирним шляхом.

Крім того, в судовому засіданні 12.09.2007 року представники сторін подали суду клопотання про продовження строку вирішення спору по  справі № 37/381.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2007 року було задоволено  клопотання сторін та продовжено строк вирішення спору.

У судовому засіданні 12.09.2007 та 25.09.2007 р., відповідно до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України судом оголошено перерву до 18.10.2007 року о 11-00.

Представник позивача в судовому засіданні 18.10.2007 року підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні надав суду відзив на позовні вимоги , відповідно до якого позовні вимоги визнає частково, зокрема у розмірі 23444,69 грн.

На підставі частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 18.10.2007 року оголошено перерву до 06.11.2007 року о 11-50 для виготовлення повного тексту рішення.

Відповідно до статті 85 Господарського процесу кодексу в судовому засіданні 06.11.2007 року був оголошений повний текст рішення по даній справі.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.01.2004 року між Відкритим акціонерним товариством "Дніпроенерго" (покупець) та Державним підприємством "Вугілля України" (постачальник) був укладений договір поставки № 2-02/1-П-264-ДПО/24 (далі –договір), відповідно до умов якого (п.1.1) постачальник зобов’язується поставити, а покупець прийняти та оплатити вугілля кам’яне енергетиче українського походження (надалі - вугілля).

Пунктом 1.2 договору сторони встановили, що кількість, марки, базові характеристики якості вугілля, яке буде поставлятись за договором та видобувник вугілля наводяться у додатках договору.

28.12.2006 року сторони підписали додаток № 01/07-П до договору поставки № 2-02/1-П-264-ДПО/24, відповідно до якого відповідач зобов’язувався поставити позивачу в січні 2007 року вугілля масою 180000 тон (+/-3%).

На виконання вимог договору та додатку до договору відповідач поставив у січні 2007 року вугілля масою 157901,504 тон, що підтверджується актами звіряння партій вугільної продукції по кількості і якості :

№  01/01/01-03 від 17.01.2007 року - 24882,246 т.

№ 02/01/01-02 від 17.01.2007 року - 26291,118т.

№ 03/01/01-02 від 17.01.2007 року - 12203,938т.

№ 04/01/01-02 від 17.01.2007 року - 10217,685 т.

№ 05/01/01-03 від 16.01.2007 року - 2221,471т.

№ 06/01/01-03 від 24.01.2007 р.- 17704,642т.

№ 07/01/01-02 від 31.01.2007 року –7883,595т.

№ 08/01/01-02 від 31.01.2007 року - 12760,441 т.

№ 09/01/01-02 від 31.01.2007 року -5691,093 т.

№ 10/01/01-03 від 31.01.2007 року –5931,082 т.

№ 11/01/01-03 від 31.01.2007 року –17539,828 т.

№ 12/01/01-03 від 31.01.2007 року –11520,019 т.

№ 14/01/01-02 від 31.01.2007 року –1296,496 т.

№ 15/01/01-02 від 31.01.2007 року –1025, 170 т.

У відповідності до п. 7.4  договору позивач нарахував відповідачу штраф в розмірі 310206,29 грн. та надіслав відповідачу претензію, в якій просить перерахувати на рахунок позивача штраф, проте відповідач дану претензію залишив без відповіді та належного реагування.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково  з наступних підстав.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до  статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач, як на підставу своїх позовних вимог посилається на те, що у відповідності до п. 7.4 договору постачальник несе майнову відповідальність за прострочення постачання чи недопоставку вугілля у вигляді 0,5 % від вартості недопоставленого вугілля  за кожний день прострочення. Так, зокрема, позивач розраховує штраф відповідачу за недопоставку вугілля : 22098,496т. Х 280,80 грн. = 6205257,68 грн. (вартість недопоставленого вугілля); 6205257,68 грн. Х 0,5 % = 31026,29 грн. (штраф).

Відповідач позовні вимоги визнає частково, зазначаючи, що відповідно до договору та додатку до нього, обсяг поставленого вугілля може коливатись у межах +/-3 %, тобто відповідач має право недопоставити  3 % від обсягів вугілля зазначених в додатках. За розрахунком відповідача розмір штрафу становить 23444,69 грн. (174600т.-157901,504т.=16698,496 т, 16698,496 т. Х 280,80 грн. = 4688937,68 грн., 4688937,68 грн. Х 0,5 % =23444,69 грн., де 16099,096 кількість недопоставленого вугілля, 4688937,68 грн. - вартість недопоставленого вугілля, 23444,69 грн. –штраф.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання..

Статтею 231 Господарського кодексу України встановлено, що якщо розмір штрафних санкцій законом не визначений, то санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми зобов’язання, незалежно від ступеня його виконання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно викананого зобов'язання.

Відповідно до частини 1 статті 624 Цивільного кодексу України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

За таких обставин, оскільки сторонами договором передбачена майнова відповідальність за недопоставку товару, відповідачем не надані докази, які підтверджують відсутність вини відповідача у недопоставці вугілля, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача штраф.

Проте  в додатку до договору сторони погодили, що відповідач має право не допоставити в  січні 2007 році 3% від обсягу зазначеного в додатку (180000 т.), а тому судом приймається розрахунок штрафних санкцій, який наданий відповідачем як вірний та обґрунтований.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до вимог статті 49 ГПК України,  підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 230, 231 Господарського кодексу   України,   ст. ст. 549,624   Цивільного  кодексу України, ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,  -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Державного підприємства "Вугілля України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 4,  ) на користь  Відкритого акціонерного товариства "Дніпроенерго" (69096, м. Запоріжжя, вул. Гребельна, 2, ) 23444 (двадцять три тисячі чотириста сорок чотири) грн. 69 коп. штраф, 234 (двісті тридцять чотири) грн. 45 коп. витрат по сплаті держмита та 89 (вісімдесят дев’ять) грн. 17 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В іншій частині в позові відмовити.

4.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5.          Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя
І.Д. Кондратова