ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"17" грудня 2007 р.
справа № 20-5/301-12/190

За позовом: Ремонтно-експлуатаційного підприємства № 22 (99055 м. Севастополь, вул. Хрюкіна, 10)

до Севастопольського об’єднання по профілактичній дезинфекції (99003 м. Севастополь, вул. Пирогова, 6-А)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Управління житлового господарства Севастопольської міської державної адміністрації (99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 2)

про визнання недійсною угоди про зупинення робіт по договору №52 від 01.01.2005 в частині пункту 2 угоди,

Суддя Харченко І.А.,

Представники сторін

Від позивача  –Сероштан Н.М., довіреність №10 від 05.01.2007, представник;

Від відповідача –не з’явився;

Від третій особи –не з’явився;

Суть спору:

03.10.2006 Ремонтно-експлуатаційне підприємство №22 звернулось до суду з позовом до Севастопольського об’єднання по профілактичній дезинфекції про визнання договору про надання послуг з профдезінфекції № 52 від 01.01.2005 недійсним.

В процесі розгляду справи позивач змінив предмет спору, та просить визнати недійсною угоду про зупинення робіт по договору № 52 від 01.01.2005 в частині пункту 2 угоди.

Рішенням господарського суду м. Севастополя від 11.01.2007 по справі №20-5/301 позов Ремонтно-експлуатаційного підприємства №22 задоволений в повному об’ємі, визнаний недійсним пункт 2 Угоди від 01.11.2005 про зупинення робіт за договором №52 від 01.01.2005 про надання послуг з дератизації та дезинфекції, укладеної між комунальним підприємством "Ремонтно-експлуатаційне підприємство №22" та Севастопольським об'єднанням по профілактичній дезинфекції.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 01.03.2007 рішення господарського суду м. Севастополя від 11.01.2007 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.05.2007 рішення господарського суду міста Севастополя від 11.01.2007 та постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 01.03.2007 скасовані, справа №20-5/301 направлена на новий розгляд.

Ухвалою від 11.06.2007 справа №20-5/301 прийнята до провадження суддею Харченко І.А., її привласнено №20-5/301-12/190 та справа призначена до розгляду.

Ухвалою від 17.09.2007 залучено до участі у справі в якості третій особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Управління житлового господарства Севастопольської міської державної адміністрації.

Відповідач та третя особа явку повноважних представників до судового засідання не забезпечили, про дату, місце та час засідання повідомлені належним чином.

Справа розглядається за наявними  в неї матеріалам у порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач позивні вимоги не визнав, заперечення виклав згідно відзиву на позов (вх. №655 від 11.01.2007) пояснив, що зобов’язання оплатити отримані послуги несе позивач, а оскаржуємо їм додаткова угода є законною.

Розгляд справи відкладався, строк вирішення спору продовжувався в порядку статей 69, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно  статей 20, 22 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні представнику позивача роз’яснені  процесуальні права та обов’язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухав представника позивача, суд,

встановив:

01 січня 2005 року між Комунальним Ремонтно-експлуатаційним підприємством №22 (Надалі РЕП-22) та Севастопольським об’єднанням по профілактичної дезинфекції укладений договір №52 про надання послуг з профілактичної дезинфекції, відповідно до пункту 1.1. якого відповідач прийняв на себе зобов'язання по проведенню дератизації і дезинсекції житлових будинків.

Пунктом 3.7 договору встановлено, що оплата здійснюється замовником виконавцю протягом десяти днів після надання звітних документів, відповідно до виставлених рахунків, по мірі надходження грошових коштів з бюджету.

01 листопада 2005 року між сторонами укладена Угода про зупинення робіт за договором № 52 від 01.01.2005, відповідно до умов якої сторони зобов’язались  зупинити роботи за договором з 01.11.2005 по 31.12.2005 у зв'язку з недостатнім фінансуванням. Згідно з пунктом 2 зазначеної Угоди замовник зобов’язується протягом тридцяті днів відшкодувати суму заборгованості у розмірі 22767,01 грн. шляхом перерахування її на розрахунковий рахунок виконавця.

Відповідно до статті 204 Господарського кодексу України господарське зобов’язання може бути припинено за згодою сторін, зокрема угодою про зміну одного зобов’язання іншим між тими ж сторонами, якщо така зміна не суперечить обов’язковому акту, на підставі якого виникло попереднє зобов’язання.

Відповідно зі статтями 215, 203 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину  стороною (сторонами) вимог, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути  вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах,  встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

РЕП-22 є юридичною особою (том 1 а.с.25-30). Пунктом 1.2.-1.4. Статуту останнього зазначено, що власником підприємства є державна адміністрація в місті Севастополі. Власник не відповідає за зобов’язаннями підприємства, підприємство не відповідає за зобов’язання власника. Підприємство має право укладати угоди, діє на основі повного госпрозрахунку та несе відповідальність за наслідками своєї фінансово-господарської діяльності.

Статтями 42, 43 Господарського кодексу України закріплено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на   власний   ризик   господарська  діяльність,  що  здійснюється суб'єктами  господарювання  (підприємцями)  з   метою   досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що угода від 01.11.2005 про зупинення робіт за договором №52 від 01.01.2005, укладена між Комунальним Ремонтно-експлуатаційним підприємством №22 та Севастопольським об’єднанням по профілактичної дезинфекції вчинена у відповідності з діючим законодавством і підстав для визнання її або її окремих частин недійсними не встановлено.

Посилання на той факт, що фінансування за договором здійснювалося з бюджету суд не бере до уваги при розгляді конкретної справи, тому що це є взаємовідносини  РЕП-22 поза межами оспорюваного договору.

Керуючись ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, ст. 42, 43, 204 Господарського кодексу України, ст. 49, 69, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

Вирішив:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Примірники рішення надіслати на адресу сторін та третій особи рекомендованою кореспонденцією.

Суддя                                                                                                                             І.А. Харченко

Рішення оформлено та підписано

в порядку ст. 84 ГПК України

21.12.2007.