Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "20" листопада 2007 р.
Справа № 5/1545

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Брагіної Я.В.

судді

за участю представників сторін

від позивача Оксенюк А.П. - дов. від 12.06.07р., Наумець В.В. - директор.

від 1-го відповідача не з'явився (був присутній в засіданні суду 23.10.07р. Середа Т.П. - дов. №425/02-16 від 18.07.06р.).

від 2-го відповідача: Колєснік Т.В. - дов. від 01.06.07р.; Ярчук В.Є. - дов. від 02.07.07р.

від 3-го відповідача: Колєснік Т.В. - дов. від 20.09.07р.

від третіх осіб: 1. Корпан І.А. - сільський голова;

2. Кирпа В.О. - дор. №1004 від 28.08.07р.

посадові особи: Кондратенко Н.П., Скопич О.А.

Розглянув справу за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Кам'янка" (с. Кам'янка Попільнянського району)

до 1. Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області (смт. Попільня Житомирської області);

2. Закритого акціонерного товариства "Технологічна Аграрна компанія" (м. Київ)

3. Спільного підприємства ""Сприяння інвалідам" (м. Житомир)

за участю третіх осіб: 1. Великолісовецької сільської ради (с. Великі Лісовці Попільнянського району)

2. Попільнянського районного відділу земельних ресурсів (смт. Попільня)

про стягнення 108048,82 грн.

Спір розглядається в більш тривалий термін, ніж передбачено ч.1 ст.69 ГПК України за погодженням сторін у відповідності до ч.4 ст. 69 ГПК України.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 108048,82 грн. заподіяної шкоди внаслідок неправомірних дій третіх осіб.

Ухвалами господарського суду від 12.06.07р., 19.09.07р. до участі у справі в якості співвідповідачів було залучено Закрите акціонерне товариство "Технологічна Аграрна Компанія" (м. Київ) та Спільне підприємство "Сприяння інвалідам" (м. Житомир), а також ухвалою від 03.07.07р. в якості третіх осіб до участі у справі залучено Великолісовецьку сільську раду (с. Великі Лісовці Попільнянського району) та Попільнянський районний відділ земельних ресурсів (смт. Попільня).

В судовому засіданні 23.10.07р. представник позивача надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути порівну з Закритого акціонерного товариства "Технологічна Аграрна Компанія" та Спільного підприємства "Сприяння інвалідам" суму збитків в розмірі 108048,82 грн.

Представники позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пояснили, що відповідно до укладеного між позивачем та першим відповідачем договору оренди, позивачеві було надано в строкове платне користування земельну ділянку (невитребуваних паїв), одним масивом для вирощування товарної сільськогосподарської продукції, яку позивач засіяв зерновими культурами. Проте, другий відповідач здійснив перекультивацію посівів позивача на загальній площі 32 га, яка розташована біля аеродрому, тобто на земельних участках з  № 236 по №243 на полі №7, хоча на схемі розміщення земельних часток значиться поле №9,  внаслідок чого останньому причинено збитки. Просили суд задовольнити позовні вимоги. Крім того, пояснили, що межі земельної ділянки в натурі не виділялися. Не заперечували, що спірна земельна ділянка була виорана на період її передачі позивачеві.

Представник 1-го відповідача в засідання суду не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно і належним чином. В судовому засіданні 23.10.07р. проти позову заперечував, пояснив, що Попільнянська районна державна адміністрація діяла згідно наданих їй повноважень. Вважає, що не являється належним відповідачем по справі, оскільки Прокуратурою Попільнянського району встановлено, що перекультивацію посівів позивача здійснив 2-ий відповідач. Тому належним відповідачем по справі є Закрите акціонерне товариство "Технологічна Аграрна Компанія".  Крім того, пояснив, що дійсно земельна ділянка позивачу виділялася єдиним масивом, межі в натурі не встановлювалися. Дійсно було перекультивовано земельну ділянку площею 32 га, яка розташована на полі №7 (на схемі №9) земельні участки з №236 по №243.  Не заперечував, що другий відповідач уклав договори оренди з  власниками земельних часток з №236 по №247 та №244 на полі №7 (№9 на схемі).

Представник 2-го відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, зокрема, що другий відповідач діяв згідно укладеного з третім відповідачем договору про інвестування від 01.03.07р., відповідно до умов якого Закрите акціонерне товариство "Технологічна Аграрна Компанія" здійснює виробничу діяльність по вирощуванню сільгоспкультур на землях, що належать Спільному підприємству "Сприяння інвалідам" на праві тимчасового користування згідно договорів оренди земельних ділянок з їх власниками. Спірна земельна ділянка була виорана, тобто були проведені роботи по підготовці до сівби. Зазначив, що позивачем не надано доказів, в підтвердження завдання йому майнової шкоди відповідно до чинного законодавства. Крім того, пояснив, що ні другого, ні третього відповідачів ніхто не попереджав про укладення договору оренди з позивачем, ніхто не погоджував межі, та про те, що  працювала комісія.   Просив суд в позові відмовити.

Представник третього відповідача в засіданні суду проти позову також заперечував. Зазначив, що спірне поле належить третьому відповідачеві на праві тимчасового користування відповідно до договорів оренди землі, укладених з фізичними особами - власниками земельних паїв та договором оренди землі невитребуваних часток. Дані землі є об'єктом інвестиційної програми згідно договору про інвестування, що укладений з другим відповідачем 01.03.07р. Тому дії позивача з висіву насіння ячменю є протиправними.

Представник третьої особи - Великолісовецької сільської ради в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві. Вважає,що земельні участки були невитребувані на полі №7, тому правомірно були передані позивачеві. Крім того, пояснив, що земельні участки на полі №7 (на схемі №9) були перекультивовані  Закритим акціонерним товариством  "Технологічна аграрна компанія, а саме земельні участки з № 236 по №244 на полі №7, який значиться на схемі під №9. Але збитки він не рахував.

Представник Попільнянського районного відділу земельних ресурсів в засіданні суду пояснив, що земельні ділянки невитребуваних паїв, які розіщені в полі №7, а на схемі, яка знаходиться в матеріалах перевірки Прокуратури Попільнянського району Житомирської області значиться під №9 було виділено позивачу єдиним масивом, межі в натурі не виділялися.

Викликані до суду в якості посадових осіб Скопич О.А  - заступник начальника відділу земельних ресурсів, секретар комісії та Кондратенко Н.П. - заступник начальника управління агропромислового розвитку, заступник голови комісії пояснили в засіданні суду, що вони являлися членами комісії, яка 04.04.07 року  рахувала збитки, що причинені  позивачеві.  Вартість збитків рахували на підставі калькуляцій, які надавав позивач. Калькуляції не перевіряли.

Суд дослідив в судовому засіданні документи, а саме: договори оренди, акти про визначення збитків, довідки, акти про передачу та прийом земельної ділянки, схеми розміщення земельних ділянок, пояснення по справі, уточнення позовних вимог, відзиви на позовну заяву, розрахунки, договір про інвестування, додатки до договору, державні акти на право власності, свідоцтва про державну реєстрацію, статути, довідки про включення до ЄДРПОУ, а також матеріал перевірки Прокуратурою Попільнянського району за фактом заподіяння шкоди Приватному сільськогосподарському підприємству "Кам'янка".

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, посадових осіб, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

30.03.07р. між позивачем та відповідачем - Попільнянською районною державною адміністрацією був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 104,69 га (т.1, а.с.60 - 61), що знаходиться під невитребуваними земельними частками (паями) реформованого КСП "Нива" на території Великолісовецької сільської ради.

Відповідно до умов даного договору, земельна ділянка передається позивачеві для вирощування товарної сільськогосподарської продукції.

30.03.07р. вищезазначена земельна ділянка була передана позивачеві, що підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки (т.1, а.с. 62).

31.03.07р. на земельних участках з №236 по №244 на полі №9 (№7) загальною площею 32 га  позивачем було  посіяно ярий ячмінь сорту "Вакула".

02.04.07р. позивачеві стало відомо, що засіяна площа ячменю перекультивована.

04.04.07р. комісією у складі спеціалістів управління агропромислового розвитку, відділу земельних ресурсів, районної державної адміністрації, Великолісовецької сільської ради та ПСП "Кам'янка" складено акт про нанесені збитки (т.1, а.с.10-11).

За висновком комісії, загальна сума збитків, завданих позивачеві, становить 108048,82 грн.

Позивач, посилаючись на вищезазначені акт та договір оренди, просить суд стягнути з відповідачів 108048,82 грн. майнової шкоди.

Дійсно, з врахуванням вимог ст.27 Закону України  "Про оренду землі" та ст.152 ЗК України, орендареві забезпечується захист його права на орендовану  земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями.

Розмір відшкодування орендодавцем збитків, завданих орендарю, повинен бути зменшений, якщо орендар навмисно або через необережність спричинив збільшення розмірів збитків унаслідок невиконання чи неналежного виконання умов договору орендодавцем або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Проте, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, враховуючи наступне:

Згідно ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземним громадянам і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Відповідно до ст. 17 ЗК України, до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Як передбачено ст. 4 Закону України "Про оренду землі", орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є районні, обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та Кабінет Міністрів України в межах повноважень, визначених законом.

Згідно ст. 15 Закону України "Про оренду землі", невід'ємною частиною договору оренди землі є:

-план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду;

-кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів;

- акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди;

- проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом.

Як суд зазначав вище, відповідно до розпорядження голови Попільнянської районної державної адміністрації №151 від 29.03.07р. "Про передачу в оренду земельних ділянок ПСП "Кам'янка" та відповідно до договору оренди №28 від 30.03.07р., укладеного між позивачем та Попільнянською районною державною адміністрацією, позивачеві надається в строкове платне користування земельна ділянка загальною площею 104,69 га, що знаходиться під невитребуваними земельними частками (паями) реформованого КСП "Нива".

Але в порушення вимог вищезазначеної ст. 15 Закону України  "Про оренду землі" вищезазначений договір оренди землі, укладений позивачем з Попільнянською районною державною адміністрацією не містить плану-схеми земельної ділянки, акту визначення меж земельної ділянки в натурі.

Слід зазначити, що станом на дату  укладення договору оренди земельної ділянки між позивачем і першим відповідачем  на полі №9 (№7) земельні участки з №236 по №242, №244, №247 ( засіяні позивачем)   були витребуваними паями, про що свідчать, зокрема:  список невитребуваних земельних часток (паїв), які не заявили про свої права (а.с.63,т.1), договори оренди між власниками земельних часток (фізичних осіб) та третім відповідачем (а.с.1-94,т.3), плани схеми до зазначених договорів, державні акти на землю (а.с.82-118, т.2), схема розміщення земельних часток (а.с.112,т.3), постанова про відмову в порушенні кримінальної справи проти посадових осіб другого відповідача від 08.05.07. (а.с. 111, т.3), реєстр договорів оренди земельних часток (а.с.20,т.2)  і не заперечується представниками сторін в засіданні суду.

Дані земельні частки належать фізичним особам - власникам, які не укладали договори оренди землі з позивачем.

А згідно ч.2 ст. 124 Земельного Кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Отже, позивач неправомірно засіяв на полі №9 (№7) земельні участки - витребувані паї з № 236 по №242, №244, №247, оскільки відповідно до договору оренди йому були передані невитребувані паї  згідно списку  осіб невитребуваних земельних часток (паїв) (а.с.63,т.1).

У разі дій орендаря, не передбачених договором оренди, що призвели до зміни стану земельної ділянки, витрати на їх здійснення орендодавцем не відшкодовуються відповідно до ст.28 Закону України "Про оренду землі". А позивач  вчинив дії, що не були  передбачені договором оренди, оскільки засіяв земельні частки (паї), витребувані фізичними особами.

Надана позивачеві в оренду земельна ділянка загальною площею 104,69 га не могла бути виділена в натурі єдиним масивом, так як невитребувані земельні паї розкидані по полю №9 (№7), про що свідчить схема розміщення земельних часток (а.с.112 т.3).

Дійсно, відповідно до ст.28 Закону України "Про оренду землі" орендар має право на відшкодування збитків, яких він зазнав унаслідок невиконання орендодавцем умов, визначених договором оренди землі. Збитками вважаються:

- Фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права;

- Доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору.

-Розмір фактичних витрат орендаря визначається на підставі документально підтверджених даних.

Підстави відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам встановлені ст.156 Земельного кодексу України.

Як уже зазначав суд вище, позивач засіяв земельні участки по витребуваних паях, хоча йому передавались згідно договору невитребувані паї.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю  особистим  немайновим правам фізичної або юридичної особи,  а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільно-правова відповідальність  завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю виникає за наявності: збитків, протиправності дій  (вини), безпосереднього причинного зв'язку між збитками і протиправними діями - вини.

Таким чином, тільки за наявності усіх перелічених вище підстав відповідач повинен відшкодувати збитки (неодержані доходи) позивачеві.

Про що і зазначено у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України  N 6 від 27.03.1992р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" крім застосування принципу вини шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями особи, яка заподіяла шкоду, і самою шкодою. Відсутність хоча б одного з елементів складу цивільного правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої статтею 1166 Цивільного кодексу України.

Проте, позивачем не надано належних доказів, в підтвердження йому збитків на суму 108048,82 грн.

Як вбачається з матеріалів перевірки Прокуратурою Попільнянського району, перекультивацію посівів позивача здійснив 2-ий відповідач - Закрите акціонерне товариство "Технологічна Аграрна Компанія".

Діяв другий відповідач на підставі договору про інвестування від 01.03.07р. (т.1, а.с.95-98), укладеного між Спільним підприємством "Сприяння інвалідам" та Закритим акціонерним товариством "Технологічна Аграрна Компанія".

Між Спільним підприємством "Сприяння інвалідам" та фізичними особами - власниками земельних паїв укладено договори оренди земельної ділянки (т.2, а.с.119-150, т.3, а.с. 1-94), а також укладено з Попільнянською районною державною адміністрацією договір оренди №120 від 02.06.06р. земельної ділянки (т.1, а.с. 104-105), що знаходиться під невитребуваними земельними частками (паями) реформованого КСП "Нива", відповідно до яких 3-му відповідачеві надаються в строкове платне користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

01.03.07р. між Спільним підприємством "Сприяння інвалідам" та Закритим акціонерним товариством "Технологічна Аграрна Компанія" укладено договір про інвестування від 01.03.07р. (т.1, а.с.95-98), відповідно до умов якого останній здійснює виробничу діяльність по вирощуванню сільгоспкультур на землях, що належать Спільному підприємству "Сприяння інвалідам" на праві тимчасового користування згідно договорів оренди земельних ділянок з їх власниками, межі яких теж не були виділені в натурі.

Відсутність вини відповідачів підтверджується матеріалами перевірки Прокуратури Попільнянського району Житомирської області, зокрема постановою від 08.05.07р. про відмову в порушенні кримінальної справи проти посадових осіб дркгого відповідача (а.с. 111, т.3).

Відповідно до ст. 35 ГПК України, тільки вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили,  є обов'язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

Таким чином, відсутні докази, що підтверджували би вину другого та третього відповідачів щодо причинення збитків позивачеві.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх доводів та заперечень.

Позивач не довів обставини, на які посилався в позовній заяві, доказів понесення збитків на суму 108048,82 грн. суду не надав.

Суд не приймає до уваги  як належний доказ   в підтвердження вини другого та третього відповідачів акт від 02 квітня 2007 року (а.с.9, т.1), оскільки з акту не вбачається вини відповідачів та акт складений в односторонньому порядку.

Крім того, суд не приймає як належний доказ розміру причинення збитків позивачеві - акт  від 04.04.07р. (а.с.10-11,т.1), оскільки акт складений на підставі калькуляцій, які надав позивач. Докази, що підтверджували би дані зазначені в калькуляції, ніхто із членів комісії не перевіряв, про що пояснила в засіданні суду член комісії Кондратенко Н.П. До того ж позивач не заперечував факту, що земельна ділянка площею 32 га, яку він засіяв, була вже  виорана.

Отже, позивач не надав належних доказів, що підтверджували би  наявність збитків, неправомірних дій відповідачів та причинного зв'язку між неправомірними діями і збитками.

Враховуючи вищевикладене та межі уточнених позовних вимог, суд приходить до висновку про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись  ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного терміну з дня підписання мотивованого рішення суду у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя
Брагіна Я.В.

Дата підписання мотивованого рішення:  26  листопада 2007 року.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3,4,5 - відповідачу

6,7 - третім особам