АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2007
№ 2-5966/06

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Дзюбка П.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача:ОСОБА_11 дов. №4194 від
13.07.2006 р.

від відповідача:не з'явився

від 3-ї особи Реєстратора ТОВ
“Енергія-Маркет”:не з'явився

від 3-ї особи ЗАТ
“Будівельно-інжирінгова компанія “Бік”: не з'явився

від скаржника ОСОБА_1в своїх
інтересах та інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3: ОСОБА_1 (доручення в справі)

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Шевченківського районного суду
м.Києва від 14.12.2006

у справі № 2-5966/06

за позовом                               ОСОБА_4

до                                                   ОСОБА_5

третя особа відповідача           Реєстратор товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергія-маркет"

ЗАТ "Будівельно-інжинірінгова
компанія "Бік"

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ПМТЗ "Інтеренерго"

про
визнання договору купівлі-продажу цінних паперів недійсними

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду від
14.12.2006 року у справі № 2-5966/06 (суддя - Ю.Л. Кухалешвілі) позов
задоволено повністю, визнано недійсними договори купівлі-продажу №27, №29 від
14.07.2004 р., укладені між ОСОБА_4 та ОСОБА_5; визнано недійсним договір
купівлі-продажу іменних цінних паперів №73/23 від 13.07.2004 р., укладений між
ТОВ “ПМТЗ “Інтеренерго” та ОСОБА_5; стягнуто з відповідача збитки відповідно до
договору №27 від 14.07.2004 р. у подвійному розмірі, що становить 108400,00
гр.; стягнуто з відповідача збитки відповідно до договору №29 від 14.07.2004 р.
у подвійному розмірі, що становить 433600,00 грн.

ОСОБА_1в своїх інтересах та
інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, не
погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, звернувся до
Апеляційного суду м. Києва з апеляційною скаргою. Вважає, що судом порушено
норми процесуального права, а саме п.4ст.311 ЦПК України

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва
від 30.08.2007 р. у справі № 2-5966/06 апеляційна скарга ОСОБА_1 в своїх
інтересах та інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 була направлена за підвідомчістю до
Київського апеляційного господарського суду.

Відповідно до Закону України “Про
внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності
справ з питань приватизації та з корпоративних спорів” № 483 від 15.12.2006
року (надалі - Закон № 483) частину 1 ст. 12 Господарського процесуального
кодексу (надалі - ГПК України) України доповнено пунктом 4, згідно якого
господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у
спорах між господарським товариством та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із
створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства,
крім трудових спорів.

При цьому, ст. 16 ГПК України
доповнена ч. 5, яка передбачає, що справи у спорах між господарським
товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником,
який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарського
товариства, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням
діяльності цього товариства, розглядаються господарським судом за
місцезнаходженням господарського товариства згідно з Єдиним державним реєстром
юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Після набрання чинності цим Законом
(29.12.2006 року) заяви і скарги у справах, передбачених абзацом першим пункту
1 та пунктом 4 частини першої ст. 12 ГПК України, по яких не порушено (не
відкрито) провадження, розглядаються господарським судом у порядку,
встановленому ГПК України (пункт 2 Прикінцевих положень Закону № 483).

Судові рішення у справах,
передбачених пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону, які ухвалені судами
до набрання чинності цим Законом і не набрали законної сили, можуть бути
оскаржені до апеляційного господарського суду за місцезнаходженням
господарського товариства в порядку, встановленому ГПК України, і в строки,
визначені процесуальним законом, за правилами якого була розглянута справа чи
постановлено рішення суду першої інстанції (пункт 3 Прикінцевих положень Закону
№ 483).

З огляду на вищевикладене,
апеляційний господарський суд прийняв до провадження апеляційну скаргу у даній
справі та переглядає оскаржуване рішення у порядку, встановленому ГПК України,
враховуючи, що оскаржуване рішення було прийняте на підставі та у відповідності
до норм Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), а
отже, його законність та обґрунтованість буде досліджена апеляційним судом з
точки зору відповідності положенням чинного цивільного процесуального
законодавства та з застосуванням норм господарського процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного
Господарського суду від 25.09.2007 року у справі № 2-5966/06 апеляційну скаргу
прийнято до провадження і призначено розгляд справи.

В судове засідання з'явилась
ОСОБА_1 представляти свої інтереси та інтереси ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка
заперечувала вимоги апеляційної скарги позивача та просила суд відмовити в її
задоволенні.

Представник ОСОБА_4в судовому
засіданні заперечувала вимоги апеляційної скарги та просила суд апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

В судове засідання апеляційної
інстанції не з'явились представники відповідача та третіх осіб - Реєстратора
ТОВ “Енергія-Маркет”, ЗАТ “Будівельно-інжирінгова компанія “Бік”, причину
неявки суду не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
є докази (поштові повідомлення) належного повідомлення сторін про час та місце
розгляду апеляційної скарги колегія суддів, порадившись, ухвалила розглянути
апеляційну скаргу у відсутності відповідача та третіх осіб.

Київський апеляційний господарський
суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників
сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають
значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановила, що рішення
місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення із наступних мотивів:

При цьому, апеляційний суд вважає
за необхідне констатувати, що скаржник, в порушення вимог ст.33 ГПК України, не
довів ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх заперечень,
при апеляційному провадженні.

Основним аргументом апеляційної
скарги є те що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не
було враховано, що дане рішення впливає на права та обов'язки скаржників. Даний
аргумент скаржники обґрунтовують наступним.

В період з серпня 2004 р. по
грудень 2005 р. скаржниками були укладені договори з ТОВ НДЦ “Прогрес”, яке
діяло від імені ЗАТ “Будівельно-інжирінгова компанія “Бік”, та ЗАТ
“Будівельно-інжирінгова компанія “Бік” в особі ОСОБА_5 про участь в будівництві
житлового торгівельно-офісного комплексу за адресою м. Київ, вул. Отто Шмідта
34-42.

ЗАТ “Будівельно-інжирінгова
компанія “Бік” є забудовником і відповідно до договору - доручення №4222 від
01.08.2004 р. доручає ТОВ НДЦ “Прогрес” укладати договори, приймати кошти і
перераховувати їх ЗАТ “Будівельно-інжирінгова компанія “Бік”.

На виконання зазначених договорів
скаржниками були зроблені грошові внески, за рахунок яких ЗАТ
“Будівельно-інжирінгова компанія “Бік” побудувало частину будинку за адресою м.
Київ, вул.. Отто Шмідта 34-42.

Виходячи з вищенаведеного,
скаржники в своїй апеляційній скарзі зазначають, що при вирішенні даної справи
суд в порушення норм процесуального права не залучив, їх та інших постраждалих
осіб, до участі в якості третіх осіб без самостійних вимог. Також, судом першої
інстанції не було розглянуто питання, яким чином визнання недійсними договорів
купівлі-продажу цінних паперів, які є предметом розгляду даної справи, вплине
на права скаржників.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України
встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що
здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб,
права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Однак, обов'язок доказування
передбачений чинним законодавством визначений як в ст.33 ГПК України так і в
ст.60 ЦПК України, данні норми перекликаються за своїм змістом. Отже, кожна
сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

В супереч вищезазначених норм
скаржниками не було додано до апеляційної скарги допустимих та належних доказів
на підтвердження своїх апеляційний вимог, а саме доказів щодо порушення їх
прав, свобод чи інтересів судом першої інстанції, шляхом прийняття рішення по
справі, предметом розгляду якої є визнання недійсними договорів купівлі-продажу
акцій ЗАТ “Будівельно-інжирінгова компанія “Бік” №27, №29 від 14.07.2004 р.,
договору купівлі-продажу іменних цінних паперів №73/23 від 13.07.2004 р., що
укладені між двома фізичними особами, та незалучення скаржників в якості третіх
осіб без самостійних вимог до участі у судовому процесі в даній справі.

Користуючись своїм правом
визначеним у ст.38 ГПК України апеляційний господарський суд своєю ухвалою від
23.10.2007 р. витребував додаткові докази у скаржників, які були необхідні для
повного та всебічного розгляду даної справи, а саме вищезазначеною ухвалою суд
зобов'язав ОСОБА_1 надати доказову базу на підтвердження вимог апеляційної
скарги.

На виконання вимог ухвали
Київського апеляційного господарського суду скаржниками 13.11.2007 р. подано
письмові пояснення, відповідно до яких вимоги апеляційної скарги скаржників
доповнюються наступним. В матеріалах справи відсутні належні повідомлення
відповідача про розгляд справи в суді першої інстанції, що є підставою для
скасування у відповідності до ч.1п.3ст.311 ЦПК України та ч.3 п.2ст104 ГПК
України.

Однак, дане твердження скаржників
спростовується наступним. Матеріали справи містять запит Шевченківського
районного суду м. Києва 316-с від 18.10.06 р. (т.1 ар.спр.46) до Міністерства
внутрішніх справ України про надання суду, в зв'язку з відкриттям цивільної
справи №2-5966/06, відомостей щодо особи громадянина Росії ОСОБА_5, його місце
проживання та фактичне місцезнаходження. Також, в матеріалах справи міститься
відповідь на даний запит №13/6-10945 від 23.10.2006 р. (т.1ар.спр.82), згідно
якого відносно ОСОБА_5 порушена кримінальна справа та обвинуваченого оголошено
в міжнародний розшук. Вищезазначені обставини, апеляційний суд вважає такими що
унеможливили повідомлення належним чином відповідача про розгляд справи в суді
першої інстанції, а тому неповідомлення останнього про судові слухання не є в
даному випадку грубим порушенням Шевченківським районним судом м. Києва норм
процесуального права, що призвели до прийняття неправильного рішення (ч.2 ст.104
ГПК України).

При розгляді даної справи в
судовому засіданні від 27.11.2007р. судом апеляційної інстанції встановлено, що
скаржники не є акціонерами ЗАТ “Будівельно-інжирінгова компанія “Бік” та не
звертались в загальному порядку з позовом до ЗАТ “Будівельно-інжирінгова
компанія “Бік” за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Підсумовуючи вищевикладене,
апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в даному випадку відсутні
порушення прав скаржників судом першої інстанції, шляхом прийняття оскаржуваного
рішення, оскільки залучення скаржників у якості третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору до розгляду даної справи є необґрунтованим
та безпідставним.

Таким чином, апеляційний суд
приходить до висновку, що доводи скаржників, викладені в апеляційній скарзі не
спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для
скасування рішення  суду та задоволення
апеляційної скарги.

Київський апеляційний господарський
суд вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення  у відповідності з
вимогами матеріального та процесуального права.

Тому, суд залишає рішення без змін,
а апеляційну скаргу ОСОБА_1в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 без
задоволення.

З огляду на викладене вище та
керуючись ст. ст. 98, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1в своїх інтересах
та інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м.
Києва від 14.12.2007 р. у справі № 2-5966/06 залишити без задоволення

2. Рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 14.12.2007 р. у справі № 2-5966/06 залишити без
змін.

3.Матеріали справи № 2-5966/06
повернути Шевченківському районному суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України
протягом одного місяця з дня набрання законної сили, шляхом подачі касаційної
скарги до апеляційного суду, який прийняв оскаржувану постанову.

Головуючий суддя

Судді

04.12.07 (відправлено)