ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" жовтня 2007 р.                                                            Справа № 13/14/4452

За позовом                  Державної податкової інспекції у місті Хмельницькому

до відповідачів:           підприємства „Укрінвопромінвест” м. Київ

дочірнього  підприємства „Хмельницький облавтодор” відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія” Автомобільні дороги України” м. Хмельницький

про                     визнання недійсним договору підряду на проведення оцінки протипожежного стану та стягнення з другого відповідача  в доход держави  1 500 000 грн.

Суддя     Матущак О.І.

За участю представників сторін:

позивача:          Дмитрієва А.Л. по довіреності № 29490/9/10 від 13.08.2007р.;

відповідачів:   1-го)           не з’явився

2-го)    Бондар Л.Ю. по довіреності № 69/07 від 23.07.2007р.

Рішенням господарського суду у даній справі від 19.01.2005 р. за правилами позовного провадження згідно норм господарського процесуального кодексу України  позов задоволено, визнано недійсним  договір підряду на проведення оцінки протипожежного стану №67/08 від 12.08.2004 р., укладений між відповідачами, стягнуто з підприємства „Укрінвопромінвест” м. Київ на користь ДП „Хмельницький облавтодор” ВАТ „ДАК Автомобільні дороги України” м. Хмельницький кошти в сумі 1500000 грн.,  державне мито в сумі 15 085 грн. та  118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а також, стягнуто з ДП „Хмельницький облавтодор” ВАТ „ДАК”Автомобільні дороги України” в доход державного бюджету України кошти в сумі 1500000 грн.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 03.11.2005 р. рішення господарського суду частково змінено.

Касаційну скаргу ДП “Хмельницький облавтодор” ВАТ “ДАК”Автомобільні дороги України” згідно ухвали Вищого господарського суду України від 23.12.2005 р. для розгляду по суті надіслано в адресу Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою ВАС України від 05.03.2007 р. справу разом із касаційною скаргою повернуто в адресу ВГС України в якій зокрема зазначено, що та обставина, що касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України була направлена ухвалою судді Вищого господарського суду України не може бути перешкодою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Постановою ж Вищого господарського суду України від 29.05.2007 р. скасовано у повному об’ємі постанову апеляційної судової інстанції та  рішення господарського суду області від 19.01.2005 р., справу передано на новий розгляд до господарського суду першої інстанції з вказівкою про те, що вказана справа повинна була розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Виконуючи у відповідності до 111-12 Господарського процесуального кодексу України вказівки касаційної інстанції, господарський суд призначаючи ухвалою від 26.06.2007 р. справу до нового судового розгляду, перейшов на провадження за процесуальними нормами КАС України.

Проте, під час судового розгляду, господарський суд аналізуючи норми господарського процесуального права, прийшов до висновку, що у вирішенні питання про визначення територіальної підсудності справ зі спорів про визнання договорів недійсними за позовами осіб, які не є сторонами у цих договорах (в даному випадку ДПІ) і коли відповідачами зазначено  обидві сторони такого цивільно-правового договору, належить виходити з того, що територіальна підсудність має визначатися  згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 15 ГПК України, якими передбачено розгляд справи  господарським судом за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Таким чином, з огляду на те, що дана справа пов’язана із спором, де предметом є визнання недійсним господарського договору, її належить розглядати господарському суду за місцезнаходженням одного із відповідачів за правилами господарського процесуального судочинства.

Що ж стосується аналогічних норм щодо підсудності адміністративних справ, то за визначенням термінів, що виписані у ст. 3 КАС України: справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) –переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однієї із сторін  є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень  (п.1 ч.1 цієї статті);

Адміністративний позов –звернення до адміністративного суду  про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах (п.6 ч.1 цієї статті);

Суб’єкт владних повноважень –орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 цієї статті)

Виходячи із змісту цих норм, спір є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства в тому разі, якщо він виник із публічно-правових відносин за участю суб’єкта владних повноважень, який саме у цих відносинах  здійснює надані йому чинним законодавством владні управлінські функції.

Дана справа не відповідає наведеному вище нормативному визначенню адміністративної справи. Предметом судового розгляду у даній справі є вимоги позивача про визнання недійсною угоди яка суперечить інтересам держави, і при цьому, посилається не на матеріальні чи процесуальні норми адміністративного права, а на ч.1 ст. 207 Господарського кодексу України та п.1 ст. 227 Цивільного кодексу України, як правові підстави задоволення позову.

При цьому , згідно ст.ст. 1, 2 Господарського кодексу України, цей  Кодекс  визначає  основні  засади  господарювання   в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією і т.д.

Зазначені обставини додатково дають підстави відносити даний спір не до адміністративного, а до господарського.

Крім цього, Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено процесуальної можливості переходу провадження у справі за нормами адміністративного судочинства на позовне провадження за процесуальними нормами Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на викладене вище, господарський суд приходить до висновку про закриття даної справи оскільки її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Приймаючи таку ухвалу, господарський суд також  як суб’єктивну обставину враховує те, що Вищим господарським судом України та Верховним судом України у деяких аналогічних справах та рекомендаційних листах підтримується  думка про належність аналогічної категорії справ саме до господарського, а не адміністративного судочинства.

Керуючись  ч.1 ст. 3, п.п.6, 7 Розділу VII Прикінцевих та Перехідних положень ст.ст.  п.1ч.1ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України,  ч.ч. 1, 3 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 1, 2 Господарського кодексу України,   господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі  № 13/14/4452  закрити.

Відповідно до ч.3 ст. 157 КАСУ ухвала про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Згідно з ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали, апеляційна скарга подається протягом 10 днів після подання заяви по апеляційне оскарження.

Відповідно до ч.5 ст.186 КАСУ апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до апеляційного суду через господарський суд Хмельницької області.

Згідно  ст. 254 КАСУ ухвала, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.