ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

"23" жовтня 2007 р.                                                               Справа № 4/350-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Ємленінової З.І.  при секретарі Сокуренко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:   відкритого акціонерного товариства «Будівельно-монтажне управління №  23» м. Скадовськ Херсонської  області

до:   виконавчого комітету Скадовської міської ради м. Скадовськ Херсонської  області

про  визнання недійсними  ордерів

за участю  представників сторін:

від  позивача -  уповноважена особа Мельников Д.О.

від  відповідача  -  юрист Заєць О.В.

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовною заявою, якою просить визнати  недійсними та скасувати видані виконавчим комітетом Скадовської  міської  ради ордери для проживання  в м. Скадовську по  вул. Колгоспній  №5 громадянину Бунді  Євгену Борисовичу  з  сім'єю  в складі 4 осіб, Бубенко Сергію Олександровичу з  сім'єю  в складі  3 осіб, Яремкевичу Дмитру  Степановичу з  сім'єю в складі 4 осіб, Рабченюку Ігорю Миколайовичу з  сім'єю  в складі 4 осіб.

Підставою позовних вимог позивач  зазначає те, що  він  є  власником   двоповерхового  житлового  будинку  №5 по  вул. Колгоспній в м.Скадовськ  Херсонської  області. Пунктом 3 рішення  виконавчого  комітету Скадовської  міської  ради № 228 від 15.11.2006 року "Про затвердження протоколу № 9 засідання громадської житлової комісії від 08.11.2006 року»надано ордери на квартири за адресою: м. Скадовськ вул. Колгоспна №5 вищезазначеним громадянам. В наступному, зазначений пункт   рішення відповідача було скасовано постановою  господарського  суду Херсонської  області від 25.07.2007 року  по  справі № 4/212-АП-07, тому позивач  посилається на відсутність  у відповідача  правових підстав для видачі ордерів на майно,  яке  є  його  власністю  і не  передавалося до  державної  або  комунальної  власності.

Відповідач позовні вимоги не визнає,  посилаючись на те, що   ордери  ним видавалися  відповідно до  статті  58 Житлового  Кодексу України, оскільки  на момент їх  видачі  4 сім'ї  уже проживали  в будинку по  вул. Колгоспній №5  в м. Скадовську і мали ордери,  які раніше видавалися   їм  самим  позивачем за погодженням з профспілковим комітетом. Він  зазначає, що  діяв в межах повноважень, наданих  йому підпунктом 8  пункту б) статті 30 Закону України «Про  місцеве  самоврядування в Україні».

Однак документального  підтвердження зазначених  обставин, а також  витребуваних  судом  ухвалою  від 19.10.2007 року доказів відповідач суду не надав.

Крім  того,  відповідачем заявлено  клопотання  про  залучення до  участі у справі як  третіх  осіб, які не  заявляють  самостійних  вимог  на предмет спору   фізичних  осіб, яким видані ордери і які проживають  в будинку №5 по  вулиці  Колгоспній в м.Скадовську, а саме: Бунду  Євгена Борисовича, Бубенко Сергія Олександровича, Яремкевича  Дмитра  Степановича, Рабченюка Ігоря Миколайовича.

Справа розглядалася з  перервою яка оголошувалися  в засіданні 11.10.2007року. Суд  зобов'язав відповідача надати  копії спірних  ордерів,  а також  документальне обгрунтування заперечень  проти  позовних  вимог  та залучення до  участі у справі третіх  осіб.

Дослідивши матеріали  справи, заслухавши представників сторін, суд  дійшов до  висновку про  наступне.

Статтею  2 КАС України встановлено, що  завданням адміністративного  судочинства є захист прав, свобод  та інтересів  фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, місцевого  самоврядування, їхніх   посадових  і службових  осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними   владних  управлінських  функцій на основі законодавства, в тому числі, на виконання делегованих  повноважень.

Поняття «справа  адміністративної  юрисдикції»визначено у статті 3 КАСУ. Під  такою  справою  розуміється  переданий на вирішення  адміністративного  суду публічно-правовий спір, в якому хоча б  однією  із  сторін   є  суб'єкт, що  здійснює  владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на  виконання делегованих  повноважень.

Стаття 17 КАС України встановлює  категорії спорів, на які поширюється  компетенція адміністративних  судів  щодо  вирішення  адміністративних  справ. З господарськими  спорами  можуть  пересікатися  категорії  спорів, визначені в пунктах 1,3,4 частини  першої зазначеної  статті.

Крім того, абзацом першим пункту 6  розділу УП Кодексу адміністративного  Судочинства України  «Прикінцеві  та  Перехідні положення»встановлено,  що  до  початку  діяльності  окружного  адміністративного  суду  адміністративні   справи, підвідомчі господарським судам відповідно  до ГПК України 1991року,  вирішуються відповідним  господарським судом за правилами  Кодексу адміністративного  судочинства України.

Проте, виходячи  із  змісту зазначених норм КАСУ, до  компетенції  адміністративних  судів  віднесено не  усі  спори, де відповідачами  є  суб'єкти  владних  повноважень.

Така позиція щодо  застосування  приписів КАСУ  визначена і Верховним Судом України в інформаційному листі на ім'я голови  Вищого  господарського  суду України від 26.12.2005рорку №3.2.-2005 та  рекомендаціях  Президії  Вищого  господарського  суду України  від  27.06.2007року №04-5/120 «Про  деякі питання  підвідомчості  і підсудності  справ господарським судам».

Як  вбачається із  матеріалів справи,  позивачем заявлено  позов до  виконавчого  комітету Скадовської  міської  ради про  визнання недійсними  та скасування  ордерів, виданих фізичним особам.

Відповідно  до  статті  58 Житлового Кодексу України  відповідач видає  громадянину ордер, який  є   єдиною підставою  вселення  в надане  жиле приміщення. Матеріали  справи  свідчать  про  те, що  спірні ордери  видавалися  для вселення  в жилі приміщення по  вул. Колгоспній №5 в м.Скадовську не  тільки  громадянам Бунді  Євгену Борисовичу, Бубенко Сергію Олександровичу, Яремкевичу Дмитру  Степановичу та  Рабченюку Ігорю Миколайовичу, а і членам їх  сімей, які проживають  разом з  ними на день розгляду справ, а  тому розглядом справи порушуються права не  тільки  зазначених  фізичних  осіб, а і членів їх сімей, оскільки в разі задоволення позовних  вимог  вони будуть  позбавлені  права  на зазначені в ордерах  жилі приміщення.

Відповідно до  пункту 6 постанови Пленуму Верховного  Суду України від 12.04.1985року №2 «Про  деякі питання, що  виникають  в практиці застосування  судами Житлового Кодексу України»ордер  визнається недійсним з застосуванням  наслідків, встановлених  ст.117  Житлового  Кодексу України, в тому числі і  виселення громадян, зазначених  в ордері.

З урахуванням  викладеного, суд  вважає, що     об'єктивно   вирішити зазначений спір  про  визнання недійсними  та скасування ордерів,  без  залучення до  участі у справі, як  відповідачів, фізичних  осіб, яким видані спірні ордери та членів їх  сімей,  неможливо.

Однак, з  огляду на приписи  ч.3 ст. 22 Закону України  «Про  судоустрій України», згідно з  якими  місцеві  господарські суди розглядають  справи у спорах, що  виникають  із  господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені  процесуальним законом до  їх  підсудності, та вимоги статей 1, 4-1, 12 ГПК України  господарські суди  розглядають  справи  в порядку  позовного  провадження , коли  склад  учасників  спору відповідає  приписам  статті 1 ГПК України, а правовідносини, з  яких  виник цей  спір, мають  господарський характер, визначений статтею 3 Господарського  Кодексу України.

З урахуванням  викладеного   розглянути  спір  без  залучення до участі у справі в якості відповідачів фізичних осіб  неможливо, але виходячи  із  вимог   статей 1, 12, 21 ГПК України   фізичні особи не  можуть  бути  сторонами  в господарському  процесі.

На підставі зазначеного вбачається, що як за суб'єктним  складом учасників спору, так і за  характером спірних правовідносин,  спір   не  може розглядатися господарським судом в порядку адміністративного  судочинства.

Відповідно до  положень п.1 ч.1 ст. 157 КАС України суд закриває  провадження у справі якщо  справу не  належить  розглядати  в порядку адміністративного   судочинства.

З урахуванням  викладеного, керуючись    п.1 ч. 1 ст. 157, ст. 165 КАС України, суд -

у х в а л и в:

1.Закрити  провадження у справі.

2.Копію ухвали надіслати  сторонам  по  справі.

Заява про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції подається протягом п’яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                            З.І. Ємленінова