ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2007 р.
№ 10/194

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

В. Овечкін  –головуючого,

Є. Чернов
В. Цвігун

за участю представників:

ЗАТ "Ужгородська швейна фабрика"
Звягінцева Т.П. –(дор. № 78 від 20.10.2007)

розглянув касаційну скаргу
ТОВ "Яблуко"

на постанову
Львівського апеляційного господарського суду
від 07 червня 2007 року

у справі
№ 10/194 господарського суду Закарпатської області

за позовом
ЗАТ "Ужгородська швейна фабрика"

до
ТОВ "Яблуко"

третя особа
Закарпатська обласна державна адміністрація

про
розірвання контракту, повернення інвестиційного внеску, відшкодування збитків

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 14.02.2007 (суддя: І.Івашкович) заява позивача про забезпечення позову задоволено, вжито заходів до забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії по відчуженню належного йому майна, в тому числі обладнання і інших матеріальних цінностей, придбаних за рахунок інвестицій відповідно до умов контракту № 129/99 від 21.09.1999 про сумісну інвестиційну діяльність.

Вживаючи заходів до забезпечення позову суд взяв до уваги значний розмір  заявлених позивачем вимог та характер позовних вимог щодо повернення інвестиційних внесків та розірвання інвестиційного контракту.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 07.06.2007 (судді: М.Краєвська, Х.Мурська, Л.Давид) ухвала суду першої інстанції залишена без змін.

Погоджуючись з необхідністю вжиття заходів до забезпечення позову апеляційна інстанція зазначила, що відповідач здійснює діяльність на обладнанні, придбаному за інвестиційні кошти позивача.

Відповідач просить в касаційній скарзі ухвалу господарського суду та апеляційну постанову скасувати з підстав неправильного затсосування норм процесуального права.

Скаржник вказує на те, що в розглядуваному випадку відсутнє будь-яке обґрунтоване припущення про можливість зникнення чи зменшення майна, а також не надано доказів вжиття відповідачем заходів по відчуженню, знищенню чи зменшенню майна, вжиті заходи фактично паралізують господарську діяльність підприємства.

Вищий господарський суд України у відкритому судовому засіданні дослідив матеріали справи, доводи касаційної скарги та вважає, що скарга не підлягає  задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем заявлено вимоги майнового характеру про повернення інвестиційного вкладу 3505722,51 грн. або повернення виробничого обладнання, придбаного за рахунок цього вкладу, а так само розірвання інвестиційного контракту.

За змістом статті 66 ГПК України  господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Мотивом застосування заходів до забезпечення позову є припущення позивача, що відносно спірного майна відповідачем можуть бути здійснені дії, спрямовані на відчуження або переоформлення права власності, що порушить права та законні інтереси власника.

Право вибору тих чи інших заходів, встановлених статтею 67 ГПК України, належить господарському суду, який виходить з предмету спору, конкретних обставин справи та пропозицій заявника.

Як зазначено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006   № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд має з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи значний розмір позовних вимог, незабезпечення права позивача може утруднити виконання рішення суду, оскільки будь-яке рішення прийняте щодо спірного майна, створить нові обставини, які ускладнюватимуть відновлення прав позивача у цій справі. За таких обставин касаційна інстанція вважає, що обраний господарським судом спосіб до забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії, що стосуються предмету спору є таким, що відповідає приписам процесуального законодавства.

Разом з тим касаційна інстанція зазначає про не врахування судом адекватності забезпечення позову предмету спору.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права, про захист якого просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарськими судами предметом спору є повернення грошового внеску, що становить інвестиції за інвестиційним договором.

За таких обставин визначена судом заборона повинна стосуватися дії відповідача щодо майна підприємства, придбаного за рахунок інвестицій згідно інвестиційного договору, і повинна бути спрямована на недопущення відчуження саме того майна, яке стосується предмету спору.

Беручи до уваги, що забезпечення позову застосовується як гарантія виконання судового рішення при задоволенні вимог позивача, касаційна інстанція погоджується з висновком господарських судів щодо вжиття заходів до забезпечення позову, однак вважає за необхідне змінити резолютивну частину ухвали.

Виходячи з викладеного, керуючись  ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111  ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Закарпатської області від 14.02.2007 у справі № 10/194 господарського суду Закарпатської області змінити, виклавши п. 4 резолютивної частини в такій редакції: "Заборонити ТОВ "Яблуко" вчиняти дії по відчуженню належного йому майна, що становить основні виробничі фонди та придбано за рахунок інвестицій відповідно до контракту № 129/99 від 21.06.99 про сумісну інвестиційну діяльність".

Головуючий                                                                         В. Овечкін

судді                                                                                      Є. Чернов

В. Цвігун