ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  11/434

20.12.07

За позовом
Відкритого акціонерного товариства «Київмедпрепарат»

до
Приватного виробничого підприємства «Спецінжбуд»

про
розірвання договору та відшкодування збитків

Суддя Євсіков О.О.

Представники сторін:

від позивача
Задорожна Л.Г., Кот Ю.О., Островний Д.В. (предст. за дов.);

від відповідача
не з’явились.

У судовому засіданні 20.12.2007 за згодою представників сторін на підставі ст. 85  ГПК  України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому просить розірвати Договір від 15 березня 2007  року № 2, укладений  між  ВАТ “Київмедпрепарат” та Приватним  виробничим підприємством «Спецінжбуд», стягнути з відповідача збитки, викликані невиконанням умов Договору від 15 березня 2007 року № 2 в розмірі 32 000 грн. 00 коп. та стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне виконання робіт в сумі 3.082 грн. 86 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок прострочення та подальшого невиконання відповідачем (підрядником) зобов’язань за договором № 2 від 15 березня 2007 року для позивача (замовник) виконання вказаного зобов'язання втратило інтерес, а тому позивач просить розірвати спірний договір та відшкодувати йому збитки.

Відповідач відзиву на позов не подав, явку своїх представників в судове засідання не забезпечив. У зв’язку з нез’явленням представників відповідача та ненаданням витребуваних доказів розгляд справи відкладався, ухвали про призначення розгляду справи та про її відкладення направлялися відповідачу за всіма наявними у матеріалах справи адресами, в т.ч. зазначеними в його реєстраційних документах.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається судом за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши  пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, між ВАТ “Київмедпрепарат” (Замовник) та Приватним  виробничим підприємством  «Спецінжбуд»(Підрядник) було укладено Договір підряду від 15 березня 2007 року № 2.

Відповідно до ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних   робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Відповідно до ст. 890 ЦК України підрядник зобов'язаний:

- погоджувати готову проектно-кошторисну документацію із замовником, а в разі необхідності - також з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування;

- передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію.

Відповідно до умов Договору від 15 березня 2007  року № 2 (далі –Договір), з урахуванням зазначених норм законодавства, ПВП «Спецінжбуд»(Підрядник) зобов’язувався виконати за завданням ВАТ «Київмедпрепарат»(Замовник) підрядні роботи з розробки проекту реконструкції внутрішньозаводського газопостачання ВАТ «Київмедпрепарат»з підключенням до міської газової мережі по вул. Жилянській, а Замовник –прийняти  виконані роботи і оплатити їхню вартість, визначену в Договорі (п. п. 1.1 та 1.2  Договору).

Обсяг  робіт наводиться у Додатку № 1 Договору, що становить його невід’ємну частину.

Результатом виконаних робіт є проект реконструкції внутрішньозаводського газопостачання ВАТ «Київмедпрепарат»з підключенням до міської газової мережі по вул. Жилянській , погоджений  у відповідних органах ( п. 5 Додатку №1, п. 3.2 Договору).

Вартість робіт за Договором (сума Договору) складає 46.710,00 грн. (в тому числі ПДВ) згідно Кошторису № 02 (Додаток № 2), наданого Підрядником та затвердженого Замовником, що є невід’ємною частиною даного Договору.

До початку виконання робіт по Договору Замовник перераховує Підряднику авансовий платіж відповідно до п. 4.1 даного Договору.

На виконання умов Договору Замовник 22.03.2007 перерахував на розрахунковий рахунок Підрядника 32.000,00 грн. (платіжне доручення № 2051).

Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що Підрядник виконає роботи протягом 90 робочих днів з моменту надходження суми передплати на його рахунок.

Тобто, роботи за Договором повинні виконуватись з 22.03.2007 (дня здійснення оплати) і повинні були бути виконані до 30 липня 2007 року (включно).

Як свідчать матеріали справи, в порушення умов Договору роботи з розробки проекту реконструкції внутрішньозаводського газопостачання ВАТ «Київмедпрепарат»з підключенням до міської газової мережі по вул. Жилянській до терміну, встановленого Договором, не були виконані.  Проект  реконструкції внутрішньозаводського газопостачання ВАТ «Київмедпрепарат»з підключенням до міської газової мережі по вул. Жилянській, погоджений  з відповідними міськими службами (як це передбачено п. 5 Додатку № 1  «обсяг  проектних робіт»), Замовнику не був наданий.

Замовником 11.06.2007 був надісланий Лист-запит №13/1447 про терміни виконання проектних робіт за Договором, на який Підрядник відповів Листом від 27.06.2007 за № 06-44  про те, що роботи за Договором планується виконати за 15 діб, тобто до 19.07.2007.

18.07.2007 Підрядник листом № 52-07-07 переніс термін закінчення робіт на 10.08.2007.  Однак  і  10.08.2007 роботи не були виконані.

Вимог щодо надання документів, необхідних для виконання робіт, Підрядник до Замовника не пред’являв. Судом також встановлено, що такі вимоги не ставились перед Замовником ані на початку виконання робіт, ані в процесі.

21 серпня 2007 року ВАТ «Київмедпрепарат»надіслало на адресу Підрядника  вимогу  про  виконання договірних зобов’язань,  яку не було виконано.

Незважаючи на вчиненні ВАТ «Київмедпрепарат»дії з врегулювання ситуації щодо просрочки Підрядника у виконанні робіт, роботи станом на день розгляду спору не виконані, а проект не переданий Замовнику. Доказів зворотного суду не надано.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.  Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст. 193 Господарського кодексу України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання, згідно зі ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Вищезазначене свідчить про порушення Підрядником своїх зобов’язань, визначених  у  Договорі.

Як зазначає позивача, представники Виконавця на зустрічі з представниками Замовника аргументували невиконання умов Договору у встановлений строк їх  неможливістю погодити проект з  відповідними погоджувальними інстанціями.

Однак, суд відзначає, що дана обставина не може розглядатись як поважна причина невиконання договірних відносин, що звільняє Підрядника від відповідальності, з наступних підстав.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. (ст. 193 ГК України).

Підрядник не вжив усіх заходів, необхідних для належного виконання ним зобов'язання.

Стаття 617 ЦК України передбачає, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Щодо невиконання Підрядником умов Договору ні випадку, ні непереборної сили судом не встановлено.

Відповідно до ст. 42. ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

На Підрядника з моменту  підписання Договору  перейшов ризик   його невиконання , в тому числі і в частині  узгодження проекту з відповідними інстанціями.  Відповідальність за невиконання умов Договору лежить в межах  підприємницького ризику Підрядника.

Крім того, ст. 205 ГК України визначає, що у разі неможливості виконання зобов'язання повністю або частково зобов'язана сторона з метою запобігання невигідним для сторін майновим та іншим наслідкам повинна негайно повідомити про це управнену сторону, яка має вжити необхідних заходів щодо зменшення зазначених наслідків. Таке повідомлення не звільняє зобов'язану сторону від відповідальності за невиконання зобов'язання відповідно до вимог закону.

Підрядник  не виконав даного зобов’язання.

Відповідно до ст. 188 ГК України зміна  та  розірвання господарських   договорів   в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона  договору,  яка  вважає  за  необхідне змінити або розірвати договір,  повинна надіслати  пропозиції  про  це  другій стороні за договором.

Сторона договору,  яка  одержала  пропозицію про зміну чи розірвання договору,  у  двадцятиденний  строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони  не  досягли  згоди  щодо  зміни (розірвання)  договору  або  у  разі   неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового   обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням  договір  змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання   чинності   не встановлено за рішенням суду.

Стаття 214 ЦК України передбачено, що відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин.

Стаття 654 ЦК України встановлює, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Стаття 611 ЦК України встановлює, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору.

Стаття 651 ЦК України встановлює, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов'язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили.

Стаття 651 ЦК України встановлює, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.  У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ст. 610 ЦК України та 237 ГК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) сплата неустойки;

3) відшкодування збитків. (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 612 ЦК України та ст. 220 ГК України,  боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його в строк, встановлений Договором.

Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 320 ГК України, ст. 849 ЦК України Замовник має право вимагати розірвання договору  та відшкодування збитків, якщо Підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує роботу настільки повільно, що закінчення її до строку стає явно неможливим.

Згідно з 6.5. Договору Замовник має право розірвати договір у випадку порушення Підрядником  зобов’язань  по Договору.

Згідно зі ст. 623 ЦК України та ст. 224 ГК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною ( ст. 224  ГК України та ст.  22 ЦК України).

Як встановлено судом, ВАТ «Київмедпрепарат»сплатило Відповідачу 32.000,00 грн.  за роботу, яка не була виконана. Таким чином бездіяльністю боржника - Виробничого підприємства  «Спецінжбуд»  ВАТ “Київмедпрепарат” заподіяно збитки   у вигляді  витрат,  здійснених товариством  по Договору, у формі авансових виплат в розмірі 32.000,00 грн.

Крім того, за порушення умов Договору стосовно  термінів виконання робіт, Сторони передбачили штрафні санкції.  А саме п. 6.2 Договору  встановлює за несвоєчасне виконання робіт пеню в розмірі 0,1 % від вартості невиконаних в строк робіт за кожен день просрочення.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які   боржник   повинен  передати  кредиторові  у  разі  порушення боржником зобов'язання.

Пенею  є  неустойка,  що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно  виконаного  грошового  зобов'язання  за  кожен   день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 258 ЦК України  позовна давність в один рік застосовується  до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ст. 261 ЦК України).

Штрафна санкція в розмірі 0,1 % від вартості   невиконаних  в  строк  робіт за  кожен    день просрочення  згідно з наданим позивачем розрахунком становить 3.082,86 грн.

Вказаний розрахунок, перевірений судом, відповідає положенням законодавства.

Враховуючи те, що внаслідок прострочення та подальшого невиконання відповідачем (боржником) зобов’язань за спірним договором для позивача (кредитора) виконання вказаного зобов'язання втратило інтерес, відповідачем було допущено істотне порушення договору, внаслідок чого позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховувала при укладенні договору, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо розірвання спірного договору, відшкодування позивачу збитків та стягнення на його користь пені.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач доказів належного виконання умов договору суду не подав.

У відповідності до ст. 49 ГПК України судові витрати в сумі 553,82 грн. (держмито у сумі 435,82 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу) покладаються на відповідача.

Керуючись  ст.ст. 33, 49, 80, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати Договір від 15 березня 2007 року № 2, укладений між Відкритим акціонерним товариством “Київмедпрепарат” (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 139; р/р № 9980 в Банку „Фінанси і  кредит”, ТОВ , МФО 300131; код ЗКПО 00480862) та Приватним виробничим підприємством  «Спецінжбуд»(03037,  м. Київ-37, вул. Освіти, 5  оф. 351; п/р  4721 у Солом’янському РВ КРД АППБ «Аваль»м. Київ, МФО 322904, код ЗКПО 31108085, ІПН 89, Свідоцтво № 3607459).

Стягнути з Приватного виробничого підприємства  «Спецінжбуд»(03037,  м. Київ-37, вул. Освіти, 5  оф. 351; п/р  4721 у Солом’янському РВ КРД АППБ «Аваль»м. Київ, МФО 322904, код ЗКПО 31108085, ІПН 89, Свідоцтво № 3607459) на користь Відкритого акціонерного товариства “Київмедпрепарат” (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 139; р/р № 9980 в Банку „Фінанси і  кредит”, ТОВ , МФО 300131; код ЗКПО 00480862) суму коштів у розмірі 35.082,86 грн.

Стягнути з Приватного виробничого підприємства  «Спецінжбуд»(03037,  м. Київ-37, вул. Освіти, 5  оф. 351; п/р  4721 у Солом’янському РВ КРД АППБ «Аваль»м. Київ, МФО 322904, код ЗКПО 31108085, ІПН 89, Свідоцтво № 3607459) на користь Відкритого акціонерного товариства “Київмедпрепарат” (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 139; р/р № 9980 в Банку „Фінанси і  кредит”, ТОВ , МФО 300131; код ЗКПО 00480862) судові витрати в сумі 553,82 грн. (держмито у сумі 435,82 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу).

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку від дати його підписання як такого, що оформлене згідно зі ст. 84 ГПК України.

Суддя
О.О. Євсіков

Дата підписання рішення –27.12.2007.