ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"22" січня 2007 р.                                                                                                     № 02-03/

Суддя  розглянувши матеріали

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю “СІТІ”, м. Київ

до
Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Лісозаводчик”, м. Вишгород

про
стягнення 85187,77 грн.

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “СІТІ” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Лісозаводчик” про стягнення 85187,77 грн., з яких 58947,45 - заборгованість за договором № 34 від 14.03.2002р., 14446,32 грн. інфляційні витрати, 1768,42 –3% річних, 10025,90 грн. –пеня.

Однак, подана позовна заява не може бути прийнята до розгляду господарським судом Київської області, оскільки вона не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містить виклад обставин, на яких ґрунтується позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюють ся; законодавство на підставі якого подається позов, зміст позовних вимог.

Проте, позивачем не викладено обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги щодо стягнення заборгованості, інфляційних витрат, 3% річних, пені на загальну суму 85187,77 грн.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що між сторонами виникли договірні відносини, відповідно до яких відповідач зобов’язався здійснити послуги по сушці деревини, а позивач зобов’язався оплатити отримані послуги по сушці вказаної деревини. Таким чином, у відповідача виникло зобов’язання щодо надання послуг по сушці деревини.

Однак, позивач вимагає від відповідача повернення грошових коштів, в той час, як за договором на який посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, таке зобов’язання у відповідача відсутнє.

Вимагаючи повернення грошових коштів в сумі 58947,45 грн., позивач не вказує правові підстави повернення цих коштів, а також їх правову природу.

Що стосується решти позовних вимог в частині стягнення інфляційних збитків,  3% річних та пені то відповідач не обґрунтовуючи виникнення грошового зобов’язання у відповідача, посилається на норми законодавства, які регулюють відповідальність за порушення саме грошового зобов’язання.

Отже, враховуючи вищезазначені норми законодавства та беручи до уваги викладене суд дійшов висновку про повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України відповідно до якого суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо: у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Таким чином, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “СІТІ” підлягає поверненню без розгляду.

Разом з тим суд зазначає, що повернення позовної заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “СІТІ” та додані до неї документи повернути заявнику без розгляду.

Суддя