ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
______________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17 грудня 2007 р.                     Справа 15/279-07

Господарський суд Вінницької області у складі:  судді Залімського І.Г., при секретарі  судового засідання Муравей А.В., в приміщенні суду  з участю представників сторін

з участю представників сторін:

позивача:          Брянська Н.М.

відповідача 1 :  Кирилюк Г.С., Чабанюк Є.В.

відповідача 2 :  не з'явився

прокурор:          Гембера С.В.

за позовом Прокурора Іллінецького району в інтересах територіальної громади Жаданівської сільської ради (с. Жадани, Іллінецький район, Вінницька область) до Іллінецької районної спілки споживчих товариств "Райспоживспілка" ( вул. К.Маркса, 5, м. Іллінці, Вінницька область) до Споживчого товариства "Партнер" (вул. Гагаріна, 4, с. Сорока, Іллінецький район, Вінницька область)  про визнання договору оренди приміщення від 01.09.2006р. недійсним

ВСТАНОВИВ :

Прокурором Іллінецького району в інтересах територіальної громади Жаданівської сільської ради заявлено позов до Іллінецької районної спілки споживчих товариств "Райспоживспілка" та Споживчого товариства "Партнер" про визнання недійсним договору оренди від 01.09.2006р.

13.09.07 до господарського суду Вінницької області надійшла  зустрічна позовна заява  Іллінецької районної спілки споживчих товариств "Райспоживспілка" до Жаданівської сільської ради  про  визнання  права власності  на магазин "Продтовари" по  вул. Гагаріна, 4,  с. Сорока.

Ухвалою суду  18.09.07 вказаний зустрічний позов об'єднано  з первісним для спільного розгляду.

Прокурор та позивач в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом  підтримали, заперечивши проти  позовних вимог за  зустрічною позовною заявою, аргументуючи  свої доводи відсутністю у відповідачів будь-яких документів, які засвідчують за ними право власності на приміщення магазину "Продтовари" в с. Сорока, Іллінецького району.

Відповідачі у відзивах на позовну заяву та уповноважені представники в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, при цьому зазначаючи, що при укладанні спірного договору оренди були дотримані всі його істотні умови. Крім того, самим позивачем  не надано достатніх доказів того, що магазин, який є предметом договору оренди від 01.09.2006р.,  є власністю Жаданівської сільської ради. Вважають що підстав, для визнання договору оренди недійсним відповідно до ст. 207 ГПК України не має.

В судовому засіданні  представники відповідача 1 підтримали свої вимоги за зустрічним позовом.

Представниками сторін та прокурором заявлено клопотання про незастосування технічної фіксації судового процесу, яке підлягає задоволенню як таке, що не суперечить вимогам ч.7 ст.81-1 ГПК України.

Заслухавши представника сторін та прокурора, дослідивши надані докази та матеріали справи, в судовому засіданні встановлено наступне.

Зустрічні позовні вимоги щодо визнання права власності на спірне майно мотивовані  тим, що в 1965 р. при розширені території будівництва Сорокського комбінату хлібопродуктів, комплекс будівель магазинів «Продтовари»та «ТПП»Кальницького сільського споживчого товариства системи райспоживспілки опинилися на прилеглій території комбінату. По домовленості сторін комбінату та споживчого товариства, був проведений обмін приміщеннями, Кальницьке ССТ передало по  акту на баланс Сорокського КХП свій комплекс будівель магазинів в 1967  році, в  яких комбінат розмістив лабораторію  та медично-акушерський пункт і які рахувалися в нього на балансі, а Сороцький  комбінат передав на баланс ССТ комплекс приміщень із двох магазинів вбудованих в житловий будинок по вул. Гагаріна,4 в с. Сорока, в тому числі і приміщення магазину товари повсякденного попиту.В 1996 р. при оформленні реєстраційного посвідчення на домоволодіння Сорокському  КХП Тульчинським МБТІ право власності  на комплекс магазинів (в т.ч. приміщення магазину ТПП) не оформлялося , тому що на балансі Сорокського КХП приміщення магазинів не рахувалися. В 2002 р. при ліквідації Кальницького ССТ, Іллінецькій райспоживспілці, як правонаступнику всіх зобов’язань і прав споживчого товариства відповідно до статутних вимог, передано на баланс по акту  прийняття-передачі активи (основні  засоби) в тому числі і комплекс приміщень магазинів в с.Сорока, вул.Гагаріна,4.

Надавши юридичну оцінку вказаним доводам, суд дійшов висновку, що відповідачем 1 за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) не доведено правомірності вимог про визнання права власності на приміщення магазину "Продтовари", по  вул. Гагаріна, 4,  с. Сорока..

Так, в судовому засіданні встановлено, що під  час приватизації в 1998 р. до статутного фонду ВАТ «Сорокський  КХП»разом з іншим майном не увійшов житловий будинок загальною площею 639,9 кв.м., що знаходиться в с. Сорока по вул. Гагаріна, 4 і залишився на балансі  товариства, як державне майно (лист Регіонального відділення ФДМ України по  Вінницькій області - а.с.36).

Крім того, з вказаного листа вбачається та підтверджується матеріалами справи, що житловий будинок загальною площею 639,9 кв.м  в с. Сорока по вул. Гагаріна, 4 за розпорядженням власника, в особі Регіонального відділення ФДМУ  по Вінницькій області,   було передано до комунальної власності територіальної громади, про що свідчить Рішення 7 сесії Жаданівської сільської ради 4 скликання «Про надання згоди на прийняття об’єктів соціальної  сфери та житлового фонду ВАТ «Сорокський КХП»в комунальну  власність сільської ради»від 20.06.03 р., розпорядження регіонального відділення ФДМУ  по Вінницькій області № 530 від 01.07.2004 р.,  акт приймання-передачі від 26.09.2005 р. (а.с. 37,38.).

Посилання відповідача 1,  як на підставу вимог про визнання права власності, на  акт прийняття - передачі від 30.12.02 яким  приміщення магазину "Продтовари" передано на  баланс  Іллінецької районної спілки споживчих товариств "Райспоживспілка", суд вважає необґрунтованим, оскільки перебування майна на балансі підприємства  не свідчить про набуття власності  на нього.

Відповідно ж до ч.1  ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Також, суд бере до уваги ту обставину,  що позивач за зустрічним позовом не надав  доказів  передачі  Сорокським КХП на баланс Кальницького ССТ приміщень  магазинів "Продтовари" і "Промтовари".

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що  спірне приміщення у складі  житлового будинку  по вул. Гагаріна, 4, с. Сорока прийнято в комунальну власність Жаданівської сільської ради, що підтверджується  Рішенням 17 сесії 4 скликання Жаданівської сільської  ради від 24.05.05 "Про прийняття в комунальну власність сільської ради житлового фонду ВАТ "Сорокський  КХП", Будинку Культури села Сорока та дитячого садка села Сорока", актом приймання - передачі житлового фонду у комунальну власність від 26.09.05, реєстраційним посвідченням від 28.10.06, експлікацією внутрішніх площ до плану житлового будинку.

Посилання відповідача 1 на безперервне володіння приміщенням магазину «Продтовари»в с. Сорока по вул. Гагаріна,4  з 1967 р. по 2002 рік, як на підставу набуття права власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю згідно  п. 1 ст. 344 ЦК України,  судом не може бути взято до уваги, оскільки  ним не доведено  факт добросовісного заволодіння майном, що перебувало у державній власності, зокрема не надано доказів щодо виявлення волі держави, як власника спірного майна, передати останнє  позивачу. Натомість, як свідчать матеріали справи, держава, прийнявши рішення щодо приватизації Сорокського КХП та передачі спірного майна в комунальну власність територіальної громади, виявила свою волю, як власник.

Враховуючи викладене, суд вважає, що  підстави для задоволення позовних вимог за  зустрічним  позовом відсутні.

Що ж стосується вимог за первісним позовом  про визнання недійсним  договору оренди приміщення магазину "Продтовари" від 01.09.06,  суд дійшов висновку про необхідність припинення провадження у справі з огляду на наступне.

Відповідно до п. 7.1 вказаного  договору оренди, договір діє з 01.03.06 по 01.08.07  та укладений строком на  11 місяців без права його пролонгації на наступний термін. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що  між відповідачем  1 та відповідачем  2 01.08.07 укладено договір оренди спірного майна.

Таким чином, на  момент розгляду справи в суді термін дії  договору закінчений,  зобов'язання  по договору припинено, що є підставою для припинення провадження у справі по п. 1-1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Крім того, при зверненні до господарського суду прокурором  не  дотримано вимог ст. 29 Господарського  процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч.3 ст.2 ГПК України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Всупереч викладеному, прокурором не визначено  орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. До того ж, з тексту  позовної заяви вбачається, що позов подано в інтересах територіальної громади - Жаданівської сільської ради, а не в інтересах держави.

Згідно п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99р. № 3-рп/99 під поняттям “орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах” потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади, який фактично є позивачем у справі та стороною в процесі.

Прокурором в якості позивача зазначено Жаданівську сільську  раду, яка не є органом державної виконавчої влади у спірних правовідносинах.

Крім того, відповідно до п. 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99р. № 3-рп/99 прокурори та їх заступники подають до господарського суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності.

Разом з тим, відповідно до ст. ст. 5, 11, 29 Закону України “Про місцеве самоврядування”, сільська рада відноситься до системи місцевого самоврядування, виконавчим органом якої є її виконавчий комітет, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи, до відання яких належать:

а) власні (самоврядні) повноваження:

1) управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 24.07.1995 № 640/95 “Про обласні, Київську та Севастопольську міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації” утворено обласні, Київську та Севастопольську міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації. Державні адміністрації є місцевими органами державної виконавчої влади.

Таким чином, поняття "сільська рада, або її виконавчий орган" не є тотожним поняттю "орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваженнями органу виконавчої влади", що побічно підтверджується також Рішенням Конституційного Суду України у справі N 1-45/2003 від 25 грудня 2003 року N 21-рп/2003.

Подібні правові позиції висловлені також у Постанові Верховного Суду України від 22 лютого 2005 р. у справі № 33/120-04. З вказаної постанови також випливає обов’язок суду перевіряти викладені вище підстави пред’явлення позову прокурором та не допускати безпідставного порушення провадження у таких справах.

Судові витрати підлягають покладенню на відповідачів відповідно до положень ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.33, 34, 36, 43, 44, 49, п. 1-1 ст. 80, ст.ст. 82-84, 115, 116  ГПК України,-

ВИРІШИВ :

1. В задоволенні зустрічного позову відмовити.

2. Провадження у справі щодо вимог за первісним позовом припинити.

3.  Стягнути з  Іллінецької районної спілки споживчих товариств "Райспоживспілка" ( вул. К.Маркса, 5, м. Іллінці, Вінницька область, 22700, ) 42,50 грн. (сорок дві гривні 50 копійок) в доход  Державного бюджету  України   грн. (сто дві  гривні) витрат на державне мито, 59 грн. (пятдесят девять гривень)  витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу.

4.  Стягнути з  Споживчого товариства "Партнер" (вул. Гагаріна, 4, с. Сорока, Іллінецький район, Вінницька область, 23732, ) 42,50 грн. (сорок дві гривні 50 копійок) в доход  Державного бюджету  України   грн. (сто дві  гривні) витрат на державне мито, 59 грн. (пятдесят девять гривень)  витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу.

5.Накази видати після набрання рішенням законної сили.

6. Копію рішення надіслати сторонам та прокурору.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано

відповідно до вимог ст.84 ГПК України  24 грудня 2007 р.

Суддя