ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2007 р.                                                 Справа №  16/595/07

м. Миколаїв

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „ Виробничої комерційної фірми ”Просперітет” ( 79035, м. Львів, вул. Зелена,251,к.179)

До відповідача: Державного підприємства „ Миколаївський облавтодор” ВАТ ДАК „Автомобільні дороги України” ( 54029, м. Миколаїв, вул. Г.петрової,2а)

Про: стягнення 25952,21 грн.

Суддя В.Д. Фролов

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача:     Горбай Р.С., дов. № 449 від 27.08.2006 р.

Від відповідача: Голобородька В.О., дов. № 1169 від 10.07.2006 р.

Гетун А.В., дов. № 2260 від 27.12.2006 р.

В засіданні приймає участь:

Товариство з обмеженою відповідальністю „ Виробничої комерційної фірми ”Просперітет” звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Державного підприємства „ Миколаївський облавтодор” ВАТ ДАК „Автомобільні дороги України” 25952,21 грн. заборгованості.

Відповідач позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що позов заявлено до неналежного відповідача, оскільки між сторонами цивільних правовідносин не відбувалось, в зв’язку з чим по бухгалтерському обліку ДП „ Миколаївський облавтодор” ВАТ ДАК „Автомобільні дороги України” розрахунків з Товариством з обмеженою відповідальністю „ Виробничої комерційної фірми ”Просперітет” не проводилось.

Вивчивши матеріали справи, господарський суд встановив:

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, тим що 16.10.2004 р. ВАТ „ Ушицьким комбінатом будівельних матеріалів” на адресу ДП „ Миколаївський облавтодор” ВАТ ДАК „Автомобільні дороги України” на станцію Врадіївка Одеської залізниці на гілку „Трансмоноліт” Південьшляхбуд було відвантажено відсів гранітний в кількості 697 тонн, 10 піввагонів на суму 25952,21 грн. Власником вантажу є позивач.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Виробничої комерційної фірми ”Просперітет” вважає, що відповідач отримав і безпідставно набув майно –відсів гранітний в кількості 697 тонн, вартістю 25952, 21 грн.

Але як з’ясувалось при розгляді справи –між сторонами не було  укладено будь –яких угод, договорів, тощо. Не надано також будь - яких доказів листування між позивачем та відповідачем з питання придбання ТМЦ або приймання вантажів позивача.

Надана до позову квитанція про приймання вантажу № 32109852 не свідчить про отримання відповідачем вказаних в позовній заяві товарно –матеріальний цінностей.

З листа ВАТ „ Ушицький комбінат будівельних матеріалів” № 228 від 13.10.2006 р. випливає, що вантаж відправляв саме він, але повідомлення в цьому листі, що ТМЦ надсилались на адресу відповідача, не відповідає вказаному на квитанції про приймання вантажу № 32109852. У квитанції зазначено, що одержувач Південьшляхбуд і ДП „Миколаївський облавтодор”. Вказаний  в квитанції Південьшляхбуд, за юридичними документами він є ВАТ „Південьшляхбуд” –самостійна організація, що має статус юридичної особи, що доказує що він не є структурним підрозділом відповідача.

Слід зазначити також те, що без довіреності ВАТ „Південьшляхбуд” ДП „Миколаївський облавтодор” не мав змоги отримати ТМЦ, а залізниця не мала права видати ці ТМЦ відповідачу без довіреності, так як згідно п.2 Інструкції про порядок реєстрації виданих повернутих, і використаних довіреностей на одержання цінностей, затв. наказом Мінфіна України від 16.05.1996 р., товарно –матеріальні цінності „відпускаються покупцям або передаються безплатно тільки за довіреністю одержувачів”.

Ухвалою суду від 03.09.2007 р. відповідач був зобов’язаний  надати у судове засідання книги реєстрації довіреностей Державного підприємства „Миколаївський облавтодор” ВАТ ДАК „Автомобільні дороги України” за жовтень 2004 р. На виконання ухвали суду відповідачем наданий перелік довіреностей, виданих підприємством на отримання ТМЦ в жовтні 2004 р., але як з’ясувалось, у зазначений період відповідач ні від позивача, ні від ВАТ „ Ушицький комбінат будівельних матеріалів”, ні від Одеської залізниці не отримував.

Також, лист служби комерційної роботи та маркетингу Одеської залізниці № Ш -14/303 від 26.12.2007 р. не може вважатися доказом отримання відповідачем ТМЦ від залізниці, оскільки доказів, що саме ДП „ Миколаївський облавтодор” ВАТ ДАК „Автомобільні дороги України” отримав вказаний вантаж, залізниця не надала.

Ухвалою суду від 19.07.2007 р. Одеська залізниця була зобов’язана   надати документи первісного бухгалтерського обліку, щодо отримання вантажів на станції Врадіївка ( Миколаївська область), які надійшли у вагонах № 67792374, 63934939, 65803737, 66308008, 61950952, 65133589, 65465627, 65579211, 66523382 (по відправці № 32109852 надійшли 27.10.2004 р.) та у вагону № 67217778 (прибув по відправці № .10.2004 р. ). Але до суду надійшов лист від 15.08.2007 р. з копією акту знищення документів, строк зберігання яких повинен бути не менш 3-х років.

Ст.33 ГПК України передбачає, що  кожна сторона повинна довести ті обставині, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, але позивачем не надано відповідних доказів.

За таких обставин та враховуючи викладене, суд вважає необхідним, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Зважаючи на наведене, керуючись ст.ст. 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя                                                        В.Д.Фролов