СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.07                                                                                 Справа № 12/351пд

Суддя О.С.Палей, розглянувши матеріали справи за позовом

Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області, м. Лугнанськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сердолік", м.Алчевськ

про розірвання договору оренди, звільнення орендованого майна та стягнення 544 грн. 02 коп.

Представники сторін:

від позивача –Івоніна Г.О., дов. № 77 від 14.05.07;

від відповідача –не прибув.

До початку слухання справи по суті не заявлено вимогу про фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв"язку з чим відповідно до ст.ст. 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України таке фіксування судом не здійснювалося.

Суть спору: заявлено вимогу про:

-  стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі у сумі 510 грн. 03 коп., пені у сумі 31 грн. 12коп. та трьох процентів річних у сумі 2 грн. 87 коп.;

- розірвання договору оренди державного майна від 12.10.2004р. № 002014/09;

- виселення відповідача з вбудованого нежитлового приміщення площею 132,65 кв.м.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач витребувані судом документи не представив, участь свого представника у судовому засіданні не забезпечив, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином - ухвали суду направлялися за належною адресою та не поверталися до суду підприємством поштового зв’язку.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Луганській області (надалі орендодавець) і ТОВ "Сердолік" (надалі орендар) 12.10.2004р. був укладений договір оренди державного майна №002014/09, за яким регіональне відділення передало орендарю в строкове платне користування вбудовані нежитлові приміщення на третьому поверсі дев"ятиповерхового корпусу №2 ліцею площею 132,65 кв. м., які знаходяться на балансі Алчевського професійного металургійного ліцею та розташовані за адресою: Луганська область, м.Алчевськ, вул. Дунауйварошська, 16.

Відповідно до п. 11.1. договору він діє з 12.10.2004р. до 12.09.2005р. В подальшому, на підставі п. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", п. 11.7. договору оренди, він був пролонгований на той же термін і на тих же умовах. Таким чином, на цей час договір є діючим.

Відповідно до п. 3.1. договору оренди орендна плата складає 186,91 грн. в місяць, станом на серпень 2004р. Згідно п. 3.1.2. договору 50 % місячної орендної плати у розмірі 93,46 грн. перераховується в державний бюджет України щомісячно, не пізніше 8 числа місяця, наступного за звітним. Орендна плата підлягає корегуванню з урахуванням щомісячного індексу інфляції.

Додатковою угодою №1 від 05.04.2007р. до розділу 3 договору були внесені зміни. З 01.01.2007р. згідно п. 3.1. договору оренди орендна плата складає 373,86 грн. в місяць, станом на січень 2007р. Згідно п. 3.1.2. 50 % місячної орендної плати у розмірі 186,93 грн. перераховується в державний бюджет України щомісячно, не пізніше 8 числа місяця, наступного за звітним.

Згідно з п. 5.3. договору, ст. 286 Господарського кодексу України, ст. 762 Цивільного кодексу України орендар зобов'язаний вчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату в державний бюджет України.

Однак відповідач, в порушення умов договору оренди, орендні платежі вносив не в повному обсязі та не своєчасно, у зв'язку з чим за період з березня 2007р. по травень 2007р. за відповідачем перед державним бюджетом України, згідно умов договору, склалася заборгованість у сумі 510,03 грн.

З метою відновлення порушених прав та охоронюваних законом інтересів Орендодавець звернувся з позовом до суду.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов  договору  оренди  протягом  одного  місяця  після закінчення строку дії договору він  вважається  продовженим  на  такий  самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Також, відповідно до ст. 764 Цивільного кодексу України у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Аналогічні положення закріплено і у ч. 2 ст. 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” та п. 11.7 договору оренди.

Відповідно до ст. 4-3, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Сторони не надали належних доказів направлення протягом 1 місяця після закінчення строку дії договору заяви про припинення дії договору у зв’язку з закінченням строку на який його було укладено.

Позивачем при цьому надано пояснення про те, що у зв’язку з відсутністю заяви від сторін по договору про припинення його дії він є продовжений на підставі п. 11.7 договору.

Таким чином, дію  договору оренди було продовжено ще на той же строк на який його було укладено.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов’язання повинно виконуватися у встановлений строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за  користування  майном  з  наймача  справляється  плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч. 5 даної ж статті плата  за  користування  майном вноситься щомісячно,  якщо інше не встановлено договором.

Згідно п.3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального  майна", та положень розділів 3, 4 договору оренди орендар зобов’язаний вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі.

Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до п. 10.3. договору оренди державного майна у випадку несвоєчасного або не в повному обсязі перерахування орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми недоплати розрахованої за кожний день прострочення платежу, а також 3% річних від простроченої суми.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 43, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем доводи позивача не спростовано, належних доказів виконання зобов’язань, на підставі яких заявлено позовні вимоги не надано.

Наявність на момент подачі позову заборгованості у заявленій до стягнення сумі  підтверджується матеріалами справи та не спростовується відповідачем.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення боргу в сумі510,03грн. , пені в сумі 31,12грн. та 3% річних в сумі 2,87 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно п.2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів,  необхідних  для належного  виконання нею зобов'язання,  враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Під порушенням зобов’язання розуміється його невиконання або виконання з порушенням  умов, визначених змістом зобов’язання (ч.1 ст. 610 Цивільного кодексу України).

Правовим наслідком порушення зобов’язання є, відповідно до п.1 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України, розірвання договору.

Згідно ч.2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір  може  бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у  разі  істотного

порушення  договору другою  стороною  та в інших випадках,  встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору,  коли  внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” на  вимогу  однієї  із  сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду,  арбітражного суду у разі  невиконання сторонами  своїх  зобов'язань  та  з  інших підстав,  передбачених законодавчими актами України.

Невиконання відповідачем зобов’язання з перерахування орендної плати за тривалий час є істотним порушенням зобов’язань та відповідно цілковито обґрунтовано повинно мати наслідком розірвання договору.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов’язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Аналогічна за змістом норма закріплена і у ст. 27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”.

Таким чином, позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь державного бюджету у складі: 187 грн. 00 коп. державного мита (102 грн. 00 коп. державного мита - за вимогою майнового характеру, та 85 грн. - за вимогою немайнового характеру), а також 118 грн. 00 коп.  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні за згодою присутнього у судовому засіданні представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сердолік",

94200 Луганська обл., м.Алчевьк, пр. Металургів 47, :

-  в доход державного бюджету заборгованість по орендній платі в сумі

510,03 грн.; пеню в сумі 31,12 грн.; три відсотки річних у розмірі 2 грн. 87 коп.; видати наказ позивачеві;

- в доход державного бюджету України державне мито в сумі 187 грн. та

118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, наказ видати Алчевській ОДПІ.

3. Розірвати договір оренди державного майна № 002014/09 від

12.10.2004р., укладений між Регіональним відділенням ФДМУ по Луганській області та ТОВ "Сердолік".

4. Виселити ТОВ "Сердолік" 94200 Луганська обл., м. Алчевськ,

пр. Металургів, 47, з вбудованого нежитлового приміщення на третьому поверсі дев"ятиповерхового корпусу №2 ліцею площею  132,65 кв.м., яке знаходиться на балансі Алчевського професійного

металургійного ліцею та розташоване за адресою: Луганська область, м. Алчевськ, вул. Дунауйварошська,16. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення підписано 31.08.2007р.

Суддя                                                                     О.С.Палей

Пом.судді                                                               Є.С.Сєрджан