ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.07.2007
Справа №2-22/5999-2007А

За позовом - ДПІ в Нижньогірському районі ( смт. Нижньогірський, вул.Шкільна, 16)

До відповідача   -  Відділу Державної виконавчої служби Нижньогірського районного управління юстиції (смт. Нижньогірський,  вул.Гагаріна, 4)

Про   скасування постанови.

Суддя С.В.Яковлєв

участю секретаря Дулімової В.І.

представники:

Від позивача – Грязнова Г.М. – пред-к, дов. від 09.01.2007 р.

Від відповідача  - Тарасова І.Г. – заст..керівника, дов. від 16.05.2007 р.

Сутність спору: Позивач – ДПІ в Нижньогірському районі -  звернувся  до суду з позовною заявою,  у якій просить скасувати Постанову державного виконавця  в частині арешту  майна, що виділене на реалізацію в рахунок погашення  податкового боргу: будинок контори, ремонтний блок, котельня, трактор Т-150 ДО, плуг ППУ-50, розкидачі ПРТ-10 – 3 шт. , розкидач РУМ, ваги  на суму залишкової вартості у розмірі 30195,58 грн.  Вимоги мотивовані тим, що державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Нижньогірського районного управління юстиції (далі відповідач)  постановою від 26.03.2007 р.  серія АА № 777867  накладено арешт  на все майно, яке належить Нижньогірському районному державному підприємству  по виконанню агрохімічних робіт «Райагрохім» (далі Райагрохім)  для забезпечення виконання  Рішення № 99 ПФУ від 30.05.2006 р.  Позивач вважає, що у зв’язку з тим, що Райагрохім має  податкову заборгованість  у сумі 81547,43 грн. та  все його майно знаходиться у податковій заставі Постанова  відповідача від 26.03.2007 р.  порушає його права заставодержателя, має бути визнана недійсною у судовому порядку.

Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач надіслав до суду відзив на позов ( вих. № 03-10/3310 від 16.05.2007 р.), в якому з позовними вимогами не погодився, вказавши, що  позивач не є учасником виконавчого провадження тому  згідно зі ст.81 КАСУ не має право звертатися до суду з позовом про визнання нечинними документів , прийнятих в рамках примусового виконання виконавчих документів.

Під час судового засідання, яке відбулось 21.06.2007 р., представник відповідача надав додатковий відзив на позов ( вих. № 03-10/7518 від 20.06.2007 р.), в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши, що Постанова від   26.03.2007 р.  прийнята з додержанням вимог Закону України «Про виконавче провадження», для забезпечення інтересів всіх стягувачів, до яких також відноситься позивач.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, вислухавши представників учасників процесу , суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем  21.02.2007 р. на підставі заяви ДПІ у сімферопольському районі   прийнято Постанову  про відкриття виконавчого провадження  по примусовому виконанню наказу Господарського суду АРК по справі № 2-25/189-2006  по стягненню з Райагрохіма  36148,94 грн. заборгованості .

Відповідачем  при виконанні Рішення № 99 ПФУ від 30.05.2006р.   прийнято 26.03.2007 р.  Постанову  про арешт  майна боржника  та оголошення заборони  на його відчуження серія АА № 777867, згідно з якою  накладено арешт на все майно Райагрохіма, останньому заборонено  здійснювати  відчуження будь-якого майна.

Ст.19 Конституції України визначає, що  органи державної влади та органи місцевого самоврядування  зобов’язани діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» органами державної виконавчої служби підлягають виконанню  рішення,  ухвали, постанови  господарських судів.

У ст.4 Закону визначено, що заходами примусового виконання рішень є  звернення стягнення на  майно боржника, звернення стягнення на заробітну платню (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника, вилучення у боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні, інші заходи, передбачені у рішенні.

Ст.5 Закону України “Про виконавче провадження “ встановлює, що  державний виконавець зобов’язаний неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії, здійснюючи необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного у документі на примусове виконання.

Державний виконавець  зобов’язаний у 3-дений строк з дня надходження  до нього виконавчого документа винести  постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій встановити строк для добровільного виконання рішення, який не  може перевищувати семи днів, та попередити боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору  і витрат, пов’язаних з провадженням виконавчих дій( ст. 24 Закону).

Ст. 30 Закону України “Про виконавче провадження “ визначає, що, якщо боржник у встановлений строк добровільно не виконав рішення, державний виконавець невідкладно розпочинає його  примусове виконання.

У ст. 44 Закону встановлена черговість задоволення  вимог стягувачів , згідно з якою у першу чергу  задовольняються  забезпечені  заставою вимоги про стягнення з вартості заставленого майна.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює  порядок погашення зобов’язань  юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків  і зборів ( обов’язкових платежів) є Закон України “Про порядок  погашення  зобов’язань платників  податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Відповідно до п. 8.1.ст. 8 вказаного закону  з метою  захисту інтересів бюджетних споживачів активи платника податків, що має податковий борг, передаються у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно із законом та не потребує письмового оформлення.

Матеріали справи свідчать про те, що на примусовому виконанні у відповідача знаходиться зведене виконавче провадження по примусовому виконанню  чотирьох виконавчих документів по стягненню з Райагрохіма 50401 грн. , серед яких є надісланий позивачем наказ Господарського суду АРК по справі № 2-25/189-2006  .

Надані позивачем матеріали свідчать про те, що активи Райагрохіма згідно з ст.8 Закону України “Про порядок  погашення  зобов’язань платників  податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”  знаходяться  у податковій заставі  з 06.02.2002 р.

Запис про знаходження майна Райагрохіма  та його майнових прав у податковій заставі був зроблений 20.06.2000 р. у Державному реєстрі застав рухомого майна.

Вивчивши   документи справи , вислухавши пояснення сторін, суд дійшов  до висновку , що , приймаючи 26.03.2007 р. Постанову  серія АА № 777867, відповідач діяв згідно з  вимогами  Закону України «Про виконавче провадження» з метою своєчасного та повного виконання виконавчих документів  по стягненню з Райагрохіма 50401 грн.

Суд вважає, що кошти , яки отримає  відповідач при реалізації встановленого ним майна Райагрохіма мають бути розподілені відповідно до вимог ст.44 Закону України «Про виконавче провадження»  , при цьому в першу чергу мають бути задоволенні вимоги позивача у зв’язку з тим, що як зазначено вище, дія податкової застави  поширюється на всі активи Райагрохіма .

За таких обставин на  думку суду накладення арешту на майно останнього відповідає інтересам позивача, є заходом примусового виконання виконавчих документів, яки знаходяться на виконанні у відповідача.

В силу викладеного суд вважає, що під час прийняття  відповідачем 26.03.2007 р.  Постанови  про арешт  майна боржника  та оголошення заборони  на його відчуження серія АА № 777867 він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження» , в зв’язку з чим відсутні підстави для її скасування та задоволення позовних вимог.

Під час судового засідання, яке відбулось 11.07.2007 р., були оголошені вступна та резолютивна частини постанови. Відповідно до ст. 163 КАСУ  постанову складено 16.07.2007 р.

Керуючись ст. ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову відмовити.

У разі неподання  заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання  постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАСУ -  з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви  про апеляційне оскарження , апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу  через 20 днів після подання заяви про апеляційне  оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки,  передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Яковлєв С.В.