ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2007 р.                                                                                  м.Рівне

дата прийняття постанови                                                                                                                                                                               місце прийняття

14:30 год.                                                                                                    Справа №  12/335

час прийняття постанови                                                                                                                    номер справи

Господарський суд Рівненської області в складі: головуючий - суддя  ; секретар судового засідання - помічник судді О.М.Шандалюк

за участю представників сторін:

від позивача  :  представник Сенчина О.В., директор

від відповідача : представник гдпі Кириловець Т.П., довіреність № 2158 від 07.09.2007р.,зав.юрид.сектору НевідомськийО.А.   довіреність № 487  від 22.06.07 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватне підприємство "ІНКОМ"

до відповідача  Кузнецовська об'єднана державна податкова інспекція

про визнання нечинним податкове повідомлення-рішення № 0/02921 від 27.11.2006 року, скасувати пеню нараховану по несплаті згідно повідомлення-рішення № 0/02921 від 27.11.2006 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання нечинним  податкового повідомлення-рішення № 0/02921 від 27.11.2006 року та скасування пені, нарахованої у зв’язку  з несплатою  суми податкового зобов’язання, визначеного оскаржуваним  податковим повідомленням-рішенням.

10 вересня 2007 року позивач подав до суду позовну заяву від 10.09.2007р. № 10/09, яку просить вважати  уточненням позовних вимог (а.с. 50-57). Просить визнати нечинним податкове повідомлення-рішення  №  /3 від 18.06.2007р. та скасувати нараховані суми, що грунтуються на ньому.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проведеною податковим  органом камеральною перевіркою від 27.11.2006р. № /02921 податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2006 року помилково встановлено порушення пп.7.7.1 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, а рішенням податкового органу неправомірно донараховано податкове зобов’язання з ПДВ на суму 2200,00 грн.  та застосовано штрафну санкцію відповідно до пп.17.1.4 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Відповідач позовні вимоги заперечує з підстав, викладених у письмових запереченнях від 30.07.2007р. № 1462/10-212 (а.с. 37-41). Зокрема, зазначає, що камеральній перевірці підлягали уточнюючий розрахунок податкових зобов’язань з ПДВ у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок № 7097 від 16.11.2006р., декларація за липень  2006р. від 21.08.2006р. № 4957, декларація за червень 2006р. від 20.07.2006р. № 4146. Перевіркою встановлено , що за результатами звітного періоду (липень 2006р.) підлягає сплаті платником податку   до бюджету 2200 грн. Відповідно до пп.17.1.4 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань перед бюджетами та державними цільовими фондами” до ПП “ ІНКОМ ”  застосовано штрафну санкцію у вигляді штрафу у розмірі 110 грн., що становить 5% суми донарахованого  податкового зобов’язання. А тому, оспорюване податкове повідомлення-рішення прийнято податковим органом з дотриманням вимог чинного законодавства. Відповідач просить в позові відмовити.

Письмових клопотань  від учасників судового процесу щодо здійснення технічної фіксації судового процесу не надходило. Протокол судового засідання складено відповідно до вимог Прикінцевих та перехідних положень КАСУ.

В судовому засіданні 06.09.2007р. оголошувалась перерва до 10.09.2007р. на 12.00год.  з метою дотримання  повноти та об’єктивності судового процесу.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши наявні в матеріалах справи і досліджені в судовому засіданні докази, суд ВСТАНОВИВ:

20 липня 2006 року  приватним підприємством “ІНКОМ” подано до податкового органу податкову дакларацію з податку на додану вартість за червень 2006 року,  яку зареєстровано  під № 4146 (а.с. 26-27). За результатами документальної невиїзної (камеральної) перевірки складено  акт від 01.08.2006р. № 60, який податковим органом в якості доказу в обгрунтування прийнятого ним рішення суду не надавався.

21 серпня 2006 року ПП “ ІНКОМ” подано до податкового органу податкову декларацію за липень 2006 року, яку зареєстровано під № 4957 (а.с. 39-40).

Старшим державним податковим інспектором Кириловець Т.П. відділу оподаткування  юридичних осіб ДПІ у м. Кузнецовську проведено попередню перевірку розгляду  місячної звітності по податку на додану вартість приватного підприємства “ІНКОМ ”, за період –липень 2006року на підставі декларацій по податку на додану вартість за червень 2006 року  та липень 2006 року, про що складено акт від 19.09.2006 року № 67 (а.с. 23).

Перевіркою встановлено, що “дані рядка 26 декларації по ПДВ  за червень  2006 року переноситься до рядка 23.2 податкової декларацій наступного податкового періоду (липень 2006 року). В свою чергу ця сума не відображена  у декларацій з ПДВ за липень 2006 року.

16 листопада 2006 року ПП “ ІНКОМ ” подано до податкового органу уточнюючий розрахунок податкових зобов’язань з ПДВ у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок  за липень 2006 року,  за результатами камеральної перевірки якого податковим органом складено акт від 20.11.2006 року № 81 (а.с. 41, 3).

Зазначеною перевіркою встановлено, що при заповненні податкової декларації,  платником вказана сума зменшення суми, яка підлягала сплаті до бюджету (р. 8.2) в розмірі 2200 грн. В свою чергу у податковій декларації по ПДВ за липень місяць сума, яка підлягала сплаті до бюджету відсутня. (а.с. 3).

А тому, на підставі п.п. 7.7.5 та п.п. 7.7.7 пункту 7.7 ст.7 Закону України  “Про податок на додану вартість” та Закону України  “Про порядок погашення зобов’язань перед бюджетами та державними цільовими фондами” збільшується (зменшується) сума, що за результатами звітного періоду підлягає сплаті платником податку до бюджету –2200 грн.

27 листопада 2006 року ДПІ у м. Кузнецовську на підставі акта  перевірки від 20.11.2006 року № 81/1550/30896634 прийнято податкове повідомлення-рішення № /02921, яким ПП “ІНКОМ” визначено податкове зобов’язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 2310,00 грн., в т.ч. 2200 грн.  за основним платежем та 110,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 4)

За результатами узгодження зазначеного податкового повідомлення-рішення  в адміністративному порядку 18 червня 2007 року Кузнецовською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № /3, яким згідно з п.п. “в” пп. 4.2.2 ст.4 Закону України  “Про порядок погашення  зобов’язань платників податків  перед бюджетами та державними цільовими фондами” та згідно з пп. 7.7.5 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” приватному підприємству “ІНКОМ” визначено податкове зобов’язання  за платежем податок на додану вартість у розмірі  2310,00 грн., в т.ч. 2200 грн. за основним платежем та 110,00 грн. за  штрафними (фінансовими) санкціями.

При прийнятті судового рішення за результатами дослідження наявних у справі доказів, суд виходить з такого.

За змістом пп.7.2.8 ст.7 Закону про ПДВ форма і порядок заповнення податкових декларацій з податку на додану вартість визначаються відповідно до закону. Порядок заповнення та подання податкових декларацій з податку на додану вартість затверджено наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997р. № 166 (у редакції наказу від 15.06.2005р. № 213), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.06.2005р. за № 702/10982 (далі –Порядок).

Відповідно до п.4.1 Порядку декларація з податку на додану вартість подається до підрозділу державної податкової інспекції (адміністрації), яким здійснюється приймання звітності, для реєстрації. До декларації вносяться дані податкового обліку платника окремо за кожний звітний (податковий) період, без наростаючого підсумку.

Відповідно до п.4.4 Порядку якщо платник самостійно виявив помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації, то такий платник зобов'язаний подати в порядку, установленому для подання декларацій з податку на додану вартість (без урахування граничного терміну подання, але з урахуванням строків давності, встановлених статтею 15 Закону N 2181), уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (далі - уточнюючий розрахунок). Одним уточнюючим розрахунком може бути виправлено помилки лише однієї раніше поданої декларації.

Згідно з п.4.6 Порядку податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податку, вважається узгодженим з дня подання податкової декларації до державної податкової інспекції (адміністрації) за місцем реєстрації і не може бути оскаржене платником в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п.5.11 Порядку якщо за результатами поточного звітного (податкового) періоду платником податку визначено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту, сума визначеного від'ємного значення враховується у зменшення суми податкового боргу за попередні звітні (податкові) періоди з податку на додану вартість, у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону (відображається у рядку 22.1 податкової декларації), а решта зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 22.2 податкової декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 23.1 податкової декларації наступного звітного (податкового) періоду).

Як свідчать матеріали справи, уточнюючим розрахунком від 16.11.2006р. № 7097 позивачем виправлено самостійно виявлену помилку у декларації з ПДВ за липень 2006 року шляхом перенесення суми 2200,00 грн., відображеної у рядку 22.2 декларації з ПДВ за червень 2006 року, до рядка 23.1 декларації з ПДВ за липень 2006 року (а.с.41).

Порядок  визначення суми податку, що підлягає сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету та строки розрахунків з бюджетом визначено пунктом 7.7 статті 7 Закону України  “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. № 168/97-ВР (далі –Закон про ПДВ).

Відповідно до п.7.7.1 статті 7 Закону про ПДВ сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до пп.7.7.3 статті 7 Закону про ПДВ платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов‘язань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. При прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів.

За даними податкової декларації з ПДВ за червень 2006 року сума податку на додану вартість, яка підлягає відшкодуванню за підсумками поточного звітного періоду, складає 2200,00 грн. ПП “ІНКОМ” спрямовано суму відшкодування податку на додану вартість до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок “22.2” декларації з ПДВ за червень 2006 року).

Уточнюючим розрахунком до декларації за липень 2006 року  позивач усунув самостійно виявлену помилку шляхом перенесення суми 2200,00 грн., відображеної у рядку 22.2 декларації з ПДВ за червень 2006 року, до рядка 23.1 декларації з ПДВ за липень 2006 року, та зарахував зазначену суму не тільки до податкового кредиту (рядок 7.3 уточнюючого розрахунку), але й до на зменшення суми податкового боргу з ПДВ (рядок 7.2 уточнюючого розрахунку). Але у розділі 8 “розрахунки у зв’язку з виправленням помилки” уточнюючого розрахунку позивач відобразив суму 2200,00 грн. у рядку 8.2 “зменшення суми, яка підлягала сплаті до бюджету” (а.с.41).

Наявність у ПП “ІНКОМ” станом на 31.07.2006р. податкового боргу з ПДВ у сумі 7696,56 грн., що виник за попередні податкові періоди,   підтверджується обліковою карткою платника податку з податку на додану вартість (а.с.15-22).

Окрім того, наявність у позивача від’ємного значення суми у розмірі 2200,00 грн., розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 статті 7 Закону про ПДВ та відображеної у декларації за червень 2006 року, податковим органом визнається і не оспорюється.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України  в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведеного, суд вважає, що податковим органом не доведено правомірність свого рішення щодо нарахування за результатами камеральної перевірки ПП «ІНКОМ»податкового зобов’язання з податку на додану вартість на суму 2200,00 грн.

Відповідно до пп.17.1.4 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000р. № 2181-III (далі –Закон-2181) у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, визначеними у підпункті "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний (крім випадків, коли податкова декларація не приймається всупереч нормам цього Закону) сплатити штраф у розмірі п'яти відсотків суми донарахованого податкового зобов'язання, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

За наведеного, оскільки судом визнано, що донарахування податковим органом податкового зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 2200,00 грн. є неправомірним, то застосування пов’язаних з цим штрафних санкцій на підставі пп.17.1.4 статті 17 Закону-2181 є необгрунтованим. А тому позовні вимоги щодо визнання нечинним підлягають до задоволення.

Окрім того, суд вбачає, що  податковим органом при оформленні акту документальної невиїзної (камеральної) перевірки податкової декларації з податку на додану вартість від 20.11.2006р. № 81 (а.с.3)  порушено вимоги п.п.1.3, 1.5, 1.7 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства (далі - Порядок № 327), затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10.08.2006р. № 327, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2005р. за № 925/11205.

За змістом п.п.1.3, 1.5, 1.7 Порядку № 327 акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового законодавства суб'єктами господарювання, який повинен містити систематизований виклад виявлених у ході перевірки фактів порушень норм податкового законодавства. Факти виявлених порушень податкового законодавства повинні викладатися в акті перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Так, акт перевірки від 20.11.2006р. № 81 не містить чіткого та систематизованого викладу фактів, встановлених перевіркою, а з висновку акту не вбачається збільшується чи зменшується "сума, що за результатами звітного періоду підлягає сплаті  платником податку до бюджету - 2200,00 грн."

В частині позовних вимог про скасування нарахованих сум, що грунтуються на податковому повідомленні-рішенні від 18.06.2007р. № /3, позивачу слід відмовити, виходячи з такого.

Під час судового розгляду справи судом з’ясовано, що позивач сумами, що грунтуються на податковому повідомленні-рішенні від 18.06.2007р. № /3, вважає пеню, що нараховується за несвоєчасну сплату податкового зобов’язання з ПДВ.

Відповідно до пп.16.1.1 статті 16 Закону-2181 після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до пп.5.2.4 статті 5 Закону-2181 при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов’язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Оскільки 10 вересня 2007 року позивачем уточнено позовні вимоги у даній справі № 12/335 в частині визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 18.06.2007р. № /3, то податкове зобов‘язання з податку на додану вартість на суму 2310,00 грн., яке визначене оспорюваним рішенням податкового органу, є неузгодженим і, відповідно, нарахування пені податковим органом не проводилось.

Клопотання позивача про стягнення з відповідача витрат, пов‘язаних із прибуттям його представника до суду, судом не задовільняється, оскільки позивачем не надано суду доказів понесення таких витрат.

Керуючись статтями 160-163, 254, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити частково.

Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Кузнецовської ОДПІ від 18.06.2007р. №  /3 на суму 2310,00грн. з моменту його прийняття.

В решті позову відмовити.

Присудити з Державного бюджету України на користь Приватне підприємство "ІНКОМ"    (вул. Енергетиків 9,Кузнецовськ,Рівненська область,34400,   )  судові витрати у справі, які полягають у судовому зборі (державне мито) в сумі 3 грн. 40 коп.

Виконавчий лист видати після набрання, відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постановою законної сили в порядку, визначеному частиною 1 статті 258 КАСУ.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини - з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Повний текст постанови підписано "27" вересня 2007 р.

Помічник судді

Шандалюк О.М.