ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2007 р.
№ 19/71

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів:

Божок В.С.- головуючого,

Костенко Т.Ф.,
Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали касаційної скарги
Відкритого акціонерного товариства "Рівнесільмаш"

на постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 26.06.2007

у справі
господарського суду Рівненської області

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Південно-Східна Промислово-Продовольча Компанія"

до
Відкритого акціонерного товариства "Рівнесільмаш"

про
стягнення 185016,00 грн.

в судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача:
Левченко В.В.-дов.№7/11 від 05.11.2007

від відповідача:
не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 06.03.2007 господарського суду Рівненської області задоволено позовні вимоги.

Стягнено з ВАТ "Рівнесільмаш" на користь ТОВ "Північно-Східна Промислово - Продовольча Компанія" - 185016,00 грн. вартість незаконно реалізованого майна, 1850,16 грн. витрат зі сплати державного мита, 118,00грн. витрат зі сплати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою від 26.06.2007 Львівського апеляційного господарського суду рішення господарського суду Рівненської області від 06.03.2007 залишено без змін.

Судові рішення мотивовано тим, що  відповідно до ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства. Виходячи з конкретних обставин, суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ціни на день винесення рішення суду.

Відповідачем порушено взяте на себе господарське зобов'язання в результаті чого, майно позивача, яке перебувало у нього на зберіганні, відчужено ПП ВКФ "Край" та реалізовано за спотовим біржовим контрактом за ціною 185015,00 грн., в зв'язку з чим завдано позивачу збитки, які підлягають відшкодуванню.

Не погоджуючись з судовими рішеннями ВАТ "Рівнесільмаш" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить їх скасувати, мотивуючи тим, що судами порушені норми матеріального права, зокрема, ст. 224, 225 Господарського кодексу України.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального права при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить необхідним у задоволенні касаційної скарги відмовити.

Господарським судом встановлено, що у відповідності до укладеного позивачем та ЗАТ "Строймак-Синтез" договору № 2-У від 12.10.2006 про відступлення права вимоги, ЗАТ "Строймак-Синтез" (первісний кредитор) відступає, а ТОВ "Південно-Східна Промислово-Продовольча Компанія"  набуває право вимоги, належне первісному кредитору у відповідності з договором відповідального зберігання від 11.09.2002 (основний договір), укладеного ЗАТ "Строймак-Синтез" та ВАТ "Рівнесільмаш".

Первісний кредитор та відповідач уклали договір купівлі-продажу №98 від 16.04.2002, згідно умов якого відповідач продав, а первісний кредитор  купив продукцію, на загальну суму 264109,39 грн., серед якої прес зусиллям 800 т.с. КГ 3539.

Первісний кредитор зобов'язання за договором купівлі-продажу виконав в повному обсязі. Обладнання, придбане первісним кредитором за вищевказаним договором передано ним на зберігання відповідачу за договором відповідального зберігання від 11.09.2002, з умовою передачі первісному кредитору на першу вимогу.

01.08.2003 підприємство Рівненського обласного відділення Всеукраїнського благодійного фонду "Професіонал" Інформаційно- технічний центр "Професіонал", яке діє від імені ДПІ в Рівненському районі та ПП "ВКФ Край"  уклали спотовий біржовий контракт № 216/060с-03, за умовами якого, у власність покупця передано прес КГ 3539, інвентарний номер 12176, рік вводу в експлуатацію –1989, рік випуску –1988-1989, стіл 2500х1600. Стартова ціна продажу 185016,00.

Продаж здійснено на підставі ст.ст. 8, 10 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", наказу ДПА України № 294 від 26.06.2002 "Про затвердження Порядку проведення цільових аукціонів з продажу активів платника податків, які перебувають у податковій заставі", та протоколу проведення прилюдних торгів на РМУТМБ "Прайс" № 209-с від 01.08.2003.

Власником майна зазначений ВАТ "Рівнесільмаш".

Рішенням господарського суду Рівненської області від 17.07.2006 у справі № 7/115 за позовом ЗАТ "Строймак-Синтез" до ДПІ в Рівненському районі та ВАТ "Рівнесільмаш" про стягнення 185016,00 грн. збитків, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Однак, рішенням встановлено, що на час опису майна, присутні голова правління та головний бухгалтер ВАТ "Рівнесільмаш" не заявили і не надали документів про наявність обставин передбачених  п. 7.3 ст. 7 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", а підписали акт опису активів, де зазначено, що активи, зокрема, прес КГ 3539 належать платникові податків ВАТ "Рівнесільмаш". Податковій інспекції надана накладна № 30 від 11.09.2002, відповідно до якої АТЗТ "Строймак-Синтез" (первісний кредитор) прийняв від ВАТ "Рівнесільмаш" обладнання згідно з угодою від 16.04.2002 в тому числі - прес КГ 3539 потужністю 800 т.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512, ст.ст. 514, 517 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно п. 1 ст. 936, ч.1 ст.942, ст.ст. 949, 950, 951 Цивільного кодексу України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі. Зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернута поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей. За втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) речі відшкодовуються зберігачем - у розмірі її вартості.

Господарським судом встановлений факт переходу за договором № 2-у від 12.10.2006 до нового кредитора права вимоги, що витікає з договору відповідального зберігання від 11.09.2002, тобто переходу до нового кредитора в тому числі і права вимоги щодо відшкодування збитків, завданих втратою (нестачею) речі, яка мала місце у даному випадку щодо пресу КГ 3539 зусиллям 800 т.с.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що господарськими судами дана правильна юридична оцінка обставинам справи, тому судові рішення  відповідають чинному законодавству України та обставинам справи і підстав для їх скасування  немає.

На підставі  викладеного, керуючись ст. 1115, п.1 ст. 1119, ст.11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову від 26.06.2007 Львівського апеляційного господарського суду зі справи №  19/71 залишити без змін.

Головуючий                                                            В.С. Божок

Судді                                                                         Т.Ф.Костенко

Г.П.Коробенко