ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" листопада 2007 р.
Справа  № 28/250-07-7128

За позовом   Приватне підприємство "АЛЬТЕРА-СЕРВІС";

до відповідача   Спільне підприємство "ВІТМАРК-УКРАЇНА" у формі товариства з обмеженоювідповідальністю

про стягнення 306696,6грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача:      Асатіані М.М. –за дорученням.

Від відповідача: Лемещук О.В. –за дорученням.

Суть спору: позивач –Приватне підприємство „Альфа-Сервіс”  звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення 306696,6 гривень з Спільного підприємства „Вітмарк-Україна” у формі товариства з обмеженою відповідальністю за договором поставки товару № 45/09 від 29 вересня 2006 року .

Позивач, у судове засідання прибув та просить суд  позов задовольнити з обставин викладених у позовній заяві та стягнути з відповідача –Спільного підприємства „Вітмарк-Україна” у формі товариства з обмеженою відповідальністю суму заборгованості за договором поставки товару № 45/09 від 29 вересня 2006 року у розмірі 306696,60 гривень.

Відповідач у судове засідання з’явився  та  просить суд відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні  позивач надав заяву про залишення  позову без розгляду у зв’язку з тим, що  Приватне підприємство „Альфа-Сервіс”  не може надати  витребувані судом докази та просить суд повернути  сплачену  до державного бюджету суму державного мита та ІТЗ  судового процесу, у задоволені вказаних заяв судом було відмовлено.

Матеріалами справи встановлено:

Між Приватним підприємством „Альтера-Сервіс” та Спільним підприємством „Вітмарк-Україна” у формі товариства з обмеженою відповідальністю було укладено  договір поставки товару № 45/09 від 29 вересня 2006 року .

Відповідно до умов договору постачальник – позивач зобов’язувався  поставляти покупцю –відповідачу товар -  концентрат полуничний, а  покупець  зобов’язується  прийняти товар та оплатити його на умовах цього договору, тобто на протязі 30 банківських днів з моменту поставки партії  товару на територію  заводу .

Термін дії договору  встановлений сторонами з 29 вересня 2006 року до повного виконання зобов’язання  за договором.

Що стосується якості  поставленого товару, то у відповідності до  п. 1.2   договору поставки товару № 45/09 від 29 вересня 2006 року  встановлені якісні характеристики, такі як: масова частка сухих речовин не менше 63%, кислотність –2,2%-2,3%, відсутність мінеральних та  рослинного походження домішок.

Також у відповідності до п. 3.3 вказаного договору постачальник –позивач  на кожну партію товару зобов’язувався надати наступні документи: накладну (товарно-транспорту накладну), податкову накладну, якісне посвідчення або сертифікат якості, сертифікат  відповідності.

Як доказ поставки товару –концентрату полуничного у кількості 33740 кг на загальну суму 306696,60 гривень відповідачу за договором поставки товару № 45/09 від 29 вересня 2006 року, позивач  надав до суду  копію накладної № 224 від 7 травня 2007 року , копію видаткової накладної  № 62 від 5 травня 2007 року, копію податкової накладної № 62 від 5 травня 2007 року, сертифікат відповідності  серії ДД за № UA1/ 044/X029022-06 терміном дії з 4 серпня 2006 до 1 липня 2007 років на 20000 кг. соку полуничного концентрованого,  а також довіреність  від 28 квітня 2007 року серії ЯНЦ № 10503, виданої  відповідачем на ім’я Бабуріна Ігоря Анатолійовича для отримання 30 тон полуничного концентрату.

Як запевняє позивач, відповідач придбав поставлену продукцію  у повному обсязі без будь-яких претензій щодо якості та кількості товару, але в порушення умов договору відповідач зобов’язання до теперішнього часу за договором не виконав, розрахунок за одержаний товар не провів, що зумовило звернення Приватного підприємства „Альфа-Сервіс”  з позовом про стягнення 306696,6 гривень з Спільного підприємства „Вітмарк-Україна” у формі товариства з обмеженою відповідальністю за договором поставки товару № 45/09 від 29 вересня 2006 року.

Позивачем  08 липня 2007 року  виставлено претензію   відповідачу з проханням перерахувати  на  розрахунковий рахунок позивача суму заборгованості  за договором у розмірі  306696,60 гривень.

Дослідивши матеріали справи, в тому числі наявні докази, що мають значення для справи,  заслухавши пояснення представників сторін,  всебічно та повно з’ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оглянувши у судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Правовідносини сторін, що встановлені договором поставки товару № 45/09 від 29 вересня 2006 року,  регулюються загальними нормами цивільного та господарського права, щодо виконання зобов’язань за договором поставки.

Стаття 265 ГП України визначає, що за   договором   поставки   одна  сторона  -  постачальник зобов'язується передати (поставити)  у  зумовлені  строки  (строк)другій   стороні   -   покупцеві   товар   (товари),   а  покупець зобов'язується прийняти вказаний  товар  (товари)  і  сплатити  за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до  законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У даному випадку факт отримання відповідачем у позивача 33740 кілограмів концентрату полуничного, на думку суду, повинен бути підтверджений належно оформленими накладними та довіреністю, але позивач надав до суду копію накладної № 224 від 7 травня 2007 року без зазначення реквізитів та печатки отримувача товару, копію видаткової накладної  № 62 від 5 травня 2007 року, яка взагалі не містить  підпису уповноваженої відповідачем особи  Бабуріна Ігоря Анатолійовича (довіреність  від 28 квітня 2007 року серії ЯНЦ № 10503 )  щодо  отримання  товару на загальну суму 306696,60 гривень. Судом встановлено, що  документи, які  надані позивачем в якості доказів поставлення товару відповідачу не  містять в собі ознак належності та допустимості  у розумінні ст. 34 ГПК України.

Інші доводи позивача, викладені у позові, не заслуговують на увагу суду, оскільки з урахуванням всіх обставин справи судом визнаються  такими, що не можуть вплинути на вирішення даного спору по суті.

Крім того суд зазначає, що з огляду на те, що відповідач заперечує проти отримання від позивача партії товару–концентрату полуничного у кількості 33740 кг на загальну суму 306696,60 гривень  на підставі вищеперелічених документів, а останній не спромігся довести позовні вимоги, тобто існування боргу, суд вважає, що у позові слід відмовити повністю.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України позивач повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень,  чого в даному випадку зроблено не було.

Аналізуючи положення чинного законодавства, матеріали справи і викладене вище, господарський суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з підстав їх необґрунтованості та недоведеності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.. 44, 49, 82-85 ГПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання суддею.

Рішення підписане 12 листопада 2007 року.

Суддя                                                                                       Гуляк Г.І.