ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2007                                                                                             Справа № 14/74

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Верхогляд Т.А. (доповідача),

суддів: Сизько І.А., Тищик І.В.,

при секретарі судового засідання Чоха Є.О.,

за участю представників сторін:

від позивача:  Самарін А.С., довіреність №15  від 08.01.07,  представник;

представник відповідача у судове засідання не з’явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Кіровограді на постанову господарського суду Кіровоградської області  від  29.12.06р.  у справі    №14/74;

за позовом  Кіровоградського державного сокоекстрактового заводу,

м. Кіровоград;

до Державної податкової інспекції у м. Кіровограді;

про  скасування податкового повідомлення-рішення.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Кіровоградської області від  29.12.06р.  у справі    №14/74 за позовом  Кіровоградського державного сокоекстрактового заводу до Державної податкової інспекції у м. Кіровограді про  скасування податкового повідомлення-рішення позовні вимоги задоволено повністю. Скасовано податкове повідомлення-рішення №000212310/3 від 20.04.2004 року. Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати на державне мито в сумі 85 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Постанова мотивована тим, що  висновки відповідача стосовно                     необхідності нарахування дивідендів на прибуток позивача за  результатами фінансово-господарської діяльності за І квартал 2003 року у сумі 1046806,74 грн.  відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України “Про норматив і порядок відрахування до загального Фонду Державного бюджету України частини прибутку (доходу) державними некорпоратизованими та корпоратизованими, казенними підприємствами та їх об’єднаннями” від 22.04.2003 року № 557 є безпідставними.  На останню дату періоду, що перевірявся –01.04.2003 року,  позивач не зобов’язаний був подавати декларацію та сплачувати дивіденди, оскільки строк подачі декларації на прибуток за 1 квартал 2003 року закінчувався 10.05.2003 року.

Не  погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить визнати постанову господарського суду Кіровоградської області від 29.12.06 року нечинною та припинити провадження по справі.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить залишити вимоги відповідача без задоволення, постанову суду без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Як вбачається з акту перевірки від 04.09.2003 року, перевірка позивача здійснювалась за період з 01.10.2001 р. по 01.04.2003 р. (т.2 а.с. 5-48).

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України „Про норматив і порядок відрахування до загального фонду Державного бюджету України частини прибутку (доходу) державними не корпоратизованими та корпоратизованими, казенними підприємствами та їх об'єднаннями" №557 від 22.04.2003 р. державні некорпоратизовані, казенні підприємства та їх об'єднання сплачують частину прибутку (доходу) за результатами щоквартальної фінансово-господарської діяльності, а за результатами фінансово-господарської діяльності у 2002 році одночасно із податком на прибуток підприємств за 1 квартал 2003 року.

Відповідно до підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" строк подачі декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2003 року закінчується 10.05.2003 р.

Підпунктом 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Граничний строк сплати відрахувань до загального фонду Державного бюджету України частини прибутку (доходу) державними некорпоратизованими та корпоратизованими, казенними підприємствами та їх об'єднаннями становить 20.05.2003 р., тоді як остання дата строку, за який проводилась перевірка є 01.04.2003 р.

Відповідно до статті 52 Закону України „Про Державний бюджет України на 2003 рік" норматив і порядок відрахування зазначеної частини прибутку(доходу) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За період проведення перевірки (до 01.04.2003 р.) нормативу обрахування бази оподаткування і порядку обрахування дивідендів встановлено не було.

Отже, на останню дату періоду, що перевірявся, позивач не зобов'язаний був ні подавати декларацію, ні сплачувати дивіденди.

В акті перевірки орган державної податкової служби безпідставно посилається на нормативно-правові акти, що були прийняті після останньої дати періоду, що перевірявся, тобто після 01.04.2003 року.

Дані факти свідчать про неправомірність нарахування податкового зобов'язання за спірним податковим повідомленням-рішенням.

Відповідно до ч.1 ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог скаржника про визнання нечинною оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі, як того просить відповідач.

Постанова є такою, що відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Кіровограді залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Кіровоградської області  від  29.12.06р.  у справі    №14/74 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця безпосередньо  до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:                                                            Т.А. Верхогляд

Суддя                                                                                І.А. Сизько

Суддя                                                                                        І.В. Тищик