ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

27.11.07р.

Справа № А25/243-07

За позовом  Прокурора Бабушкінського району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку в особі Дніпропетровського територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку,

м. Дніпропетровськ

до  Відкритого акціонерного товариства "Пересувне управління механізації будівництва та автотранспорту", м. Нікополь

про стягнення 3400,00 грн.

Суддя  Чередко А.Є.

Секретар К.А. Сьомушкіна

Представники сторін:

Від позивача: Кущенко С.О., дор. № 1997/01-19/03 від 24.10.07р.

Від відповідача: не з’явився.

Від прокурора: Горносаєв О.М., посв. № 207 від 14.11.2006р.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор звернувся з позовом до відповідача в інтересах держави в особі позивача та просить господарський суд стягнути з відповідача в доход державного бюджету штраф в сумі 3400,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач не виконав Постанову Дніпропетровського територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 1579-ДН від 09.04.2006р. “Про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів”, за якою на відповідача було накладено штраф у сумі 3400,00грн. за не подання обов’язкової інформації (річних звітів емітента за 2003, 2004рр).

Позивач підтримує позовні вимоги прокурора у повному обсягу.

Відповідач надіслав до суду відзив на позов де проти позову заперечує посилаючись при цьому на порушення прокурором строку на звернення до суду з позовом про стягнення штрафу та знаходження відповідача у процедурі банкрутства в межах, якого введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та застосування санкцій.

Відповідач не забезпечив явку представника до судового засідання. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки останній належним чином був попереджений про час та місце судового засідання за своїм зареєстрованим місцезнаходженням, що підтверджується матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський  суд,  -

ВСТАНОВИВ:

07.04.2006р. Дніпропетровським територіальним управлінням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку Державною було прийнята Постанова № 1579-ДН “Про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів”, за якою на відповідача було накладено штраф у сумі 3400,00грн. за несвоєчасне подання обов’язкової інформації (річних звітів емітента за 2003, 2004рр).

Факт порушення відповідачем вимог ст. 24 Закону України „Про цінні папери та фондову біржу”, п. 1.3. Положення „Про надання регулярної інформації відкритими акціонерними товариствами та підприємствами емітентами облігацій”, затвердженого рішенням ДКЦПФР від 17.01.2000р. № 3 було встановлено позивачем 30.03.2006р., про що свідчить відповідний акт № 1598-ДН про правопорушення на ринку цінних паперів.

Між тим, згідно ст. 250 ГК України, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом  шести  місяців  з дня  виявлення  порушення,  але  не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими  актами  правил здійснення господарської діяльності,  крім випадків,  передбачених законом.

Стягувані прокурором штрафні санкції є адміністративно-господарською санкцією в розумінні ст.ст. 238, 239, 241 ГК України.

Отже, прокурором заявлено вимоги про застосування до відповідача адміністративно-господарської санкції у вигляді штрафу за межами встановленого ст. 250 ГК України строку, а саме у жовтні 2007р., що унеможливлює їх застосування судом.

Посилання ж прокурора та позивача на те, що згідно з п. 1.11 Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій (далі –Правила), затверджених наказом ДКЦПФР № 2 від 09.01.1997 у редакції рішення ДКЦПФР № 27 від 13.02.2001) юридична особа може бути притягнена до відповідальності за вчинене правопорушення не пізніше трьох років з дня вчинення правопорушення, суд вважає безпідставними, оскільки зазначене положення є підзаконним (нормативним) актом органу державної влади, а не законом, тому наведена норма суперечить приписам ст. 250 ГК України і не підлягає застосуванню при вирішенні справи в силу ст. 9 КАС України. До того-ж, Правила прийняті раніше ніж ГК України, тому не враховують змін, що відбулися у чинному законодавстві щодо строків притягнення осіб до юридичної відповідальності.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи 20.04.2005р. господарським судом Дніпропетровської області прийнято ухвалу у справі № Б24/75/05 про порушення провадження і справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства “Пересувне управління механізації будівництва та автотранспорту” та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Згідно з   п. 4 ст. 12 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або його визнання його банкрутом”, мораторій  на  задоволення  вимог   кредиторів   вводиться одночасно  з порушенням провадження у справі про банкрутство,  про що зазначається в ухвалі господарського суду.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:  забороняється стягнення на підставі виконавчих документів  та інших  документів,  за  якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф,  пеня),  не застосовуються інші  санкції  за  невиконання  чи  неналежне  виконання  грошових зобов'язань   і  зобов'язань  щодо  сплати  страхових  внесків  на загальнообов'язкове  державне  пенсійне  страхування  та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і  зборів  (обов'язкових  платежів).

Таким чином, оскільки позивачем прийнято постанову про стягнення з відповідача штрафних санкцій після порушення провадження у справі про банкрутство відповідача та введення мораторію позовні вимоги прокурора про стягнення з відповідача штрафу застосованого за постановою № 1579-ДН від 07.04.2006р. задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене у задоволенні позовних вимог прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 238, 239, 241, 250 ГК України,  ст.ст. 17-19, 87, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,  –

ПОСТАНОВИВ:

В позові прокурору відмовити.

Постанова може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені ст. 186 КАСУ.

Постанова набирає законної сили у відповідності до ст. 254 КАСУ.

Суддя

А.Є. Чередко