ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  42/352

16.10.07

За позовом Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго”

до Дочірнього підприємства “ЖЕД БУ №7” м. Києва

про стягнення боргу, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов’язання, ціна позову 528303,80 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача Іваненко І.П., Герасименко К.Г.,

від відповідача не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

у липні 2007 року Акціонерна енергопостачальна компанія “Київенерго” звернулася в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що супереч умов укладених між ним та відповідачем договору № 1410308 від 1 серпня 2005 р. на постачання теплової енергії у гарячій воді, угоди № 07-06 про реструктуризацію заборгованості від 6 березня 2006 р. останній частково оплатив спожиту станом на 1 квітня 2007 р. теплову енергію, заборгувавши йому 113127,30 грн., частково оплатив теплову енергію, спожиту протягом 1 квітня 2004-1 квітня 2007 років вартістю 443236,60 грн., заборгувавши 388424,44 грн., а загалом заборгував 501551,74 грн.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь суму боргу, борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення 20587 грн., три проценти річних з простроченої суми 6165,06 грн., а також понесені ним по справі господарські витрати.

У процесі розгляду справи позивач змінив предмет позову, заявивши вимоги про стягнення боргу за період до 1 жовтня 2007 р., та зменшив розмір заявленої до стягнення суми боргу до 344839,58 грн., посилаючись на часткову оплату відповідачем спожитої теплової енергії.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги у зміненому вигляді.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, його представник у судове засідання не з’явився, про час і місце його проведення повідомлений у встановленому порядку.

Справа відповідно до вимог ст. 75 ГПК України розглядається за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 1 серпня 2005 р. між сторонами по справі укладено договір № 1410308 на постачання теплової енергії у гарячій воді, згідно з яким позивач зобов’язався постачати теплову енергію до належного відповідачу будинку по вул. Олевській, 3 у м. Києві для потреб опалення та гарячого водопостачання, а останній –оплачувати спожиту теплову енергію не пізніше 25 числа поточного місяця.

Згідно п.п. 1, 8 Додатка № 2 до договору облік споживання теплової енергії в розрахунковому періоді визначається : на опалення –як множення кількості годин споживання теплової енергії за місяць на величину годинного теплового навантаження, з урахуванням середньомісячної температури теплоносія, на гаряче водопостачання –як множення кількості діб споживання за місяць на величину добового теплового навантаження, з урахуванням середньомісячної температури теплоносія.

Строк дії договору відповідно до умов його п. 4 встановлений з часу його підписання до 1 червня 2006 р. та вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до його закінчення про припинення договору не буде письмово заявлено однією із сторін. Доказів припинення договору в установленому порядку суду не надано.

6 березня 2006 р. між сторонами по справі укладено угоду № 07-06 про реструктуризацію заборгованості, згідно з якою відповідач визнав суму боргу за спожиту теплову енергію за спірним договором станом на 1 березня 2006 р. у розмірі 200727,30 грн. та зобов’язався протягом квітня 2004-листопада 2006 р. її сплатити щомісячними платежами по 25090,91 грн. кожен, крім того, сплачувати поточне споживання теплової енергії за договором від 1 серпня 2005 р.

Таким чином, укладенням вказаної угоди про реструктуризацію заборгованості, сторони по справі відповідно до вимог ст. 604 ЦК України замінили зобов’язання за договором № 1410308 від 1 серпня 2005 р. в частині строку оплати теплової енергії, спожитої станом на 1 березня 2006 р. новим.

Поясненнями позивача, наданим позивачем розрахунком, стверджується факт оплати відповідачем належних за угодою про реструктуризацію сум.

Також поясненнями позивача, поданим ним розрахунком, проведеним відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору на підставі даних особових карток (табуляграм) споживання теплової енергії за квітень 2004-квітень 2007 років, стверджується факт постачання позивачем протягом указаного періоду відповідачу теплової енергії вартістю 443236,60 грн., а також оплати останнім спожитої теплової енергії у розмірі 98397,02 грн.

Доказів належної оплати за договором суду не надано.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач прострочив оплату за договором з нього на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 622, 625 ЦК України підлягає стягненню 344839,58 грн. боргу, 20587 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 6165,06 грн. три проценти річних з простроченої суми.

Оскільки позов задоволено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” задовольнити.

Стягнути з Дочірнього підприємства “ЖЕД БУ №7” (03115, м. Київ, пров. Перемоги, 108/1, код 32557874) на користь Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” (01001, м. Київ, пл. І.Франка, 5, код 00131305) 344839,58 грн. боргу, 20587 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 6165,06 грн. три проценти річних з простроченої суми, 5283,04 грн. витрат по оплаті державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва                                                                П.І.Паламар