ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.11.07р.

Справа № 1/447-07

За позовом  Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів",м.Нікополь,

до  Відповідача-1: Державного підприємтсва "Придніпровська залізниця", м.Дніпропетровськ,

Відповідача-2: Закритого акціонерного товариства "Макіївкокс", м.Макіївка Донецької області,

про стягнення 879грн. 41коп.

Суддя  Рудь І.А.

Представники:

від позивача - Жарінова І.Ю., дов. №16-4016 від 20.02.2007р.

від відповідача-1 - Шляєв І.В., дов. № 74 від 01.01.2007р.

від відповідача-2 - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з належного відповідача шкоду у розмірі 879 грн. 41 коп. за невиконання зобов’язань відповідно до договору № 13267 ДС від 30.01.2007р.

Відповідач-1 позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що відправник не вжив необхідних заходів, відповідно до п. 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, а саме не наніс на поверхню вантажу захисне маркування, не закріпив верхній шар вантажу, що, на думку відповідача-1, стало причиною недостачі. Крім того, відповідач-1 у відзиві зазначає, що позивачем в порушення ст. 114 Статуту залізниць до суми нестачі внесено залізничний тариф, відшкодування якого провадиться лише при втраті вантажу.

Відповідач-2 позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що позивачем порушено правила об’єднання позовних вимог, оскільки позивач вимагає стягнути вартість майнової шкоди по двом договорам перевезення. Крім того, відповідач-2 у відзиві просить відмовити позивачу у стягненні з відповідача-2 вартості майнової шкоди на підставі того, що вона була спричинена з вини залізниці, яка не забезпечила схоронність вантажу під час його перевезення.

Відповідач-2 явку свого представника в судове засідання не забезпечив. На адресу суду надійшло факсимільне клопотання від відповідача-2, в якому він просить розглянути справу за відсутності його представника.

Відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

За згодою представників позивача та відповідача-1, в порядку ст.85 ГПК України, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, дослідивши та оцінивши надані докази, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

На виконання умов договору № 13267 ДС від 30.01.2007р., укладеному між ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" та ЗАТ "Донецьксталь", по залізничним накладним № 49583324 та № 49583344 на адресу позивача вантажовідправником ЗАТ „Макіївкокс” 15.04.2007р. у вагонах № 67908715 та № 67917385 був направлений та надійшов коксовий горішок.

Під час видачі вантажу з перевіркою була встановлена вагова недостача продукції в кількості 1 300 кг.

З урахуванням норми недостачі –1 % та перерахунком за сухою вагою відповідальна вагова недостача склала 990 кг. на суму 879 грн. 41 коп.

Недостача продукції документально підтверджена комерційними актами № БН 751134/74 та № БН 751135/75 від 16.04.07р., в яких зафіксовано ознаки незбереженого перевезення у вигляді виїмки над 1 люком у вагоні № 67908715 та виїмок над 1-2, 6-7 люками у вагоні №67917385.

Завантаження вантажу відбулося засобами відправника відповідача-2.

Рахунок за поставлену продукцію № 13304 від 12.04.07 р. сплачені Позивачем у повному обсязі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Частинами 1, 2, 3 статті 909 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором перевезення вантажу, одна сторона (перевізник) зобов’язується доставити довіреній їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов’язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частинами 1, 2 статті 924 Цивільного кодексу України встановлено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталося внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажів у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти, сталося не з його вини.

Згідно зі статтею 2 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457 Статут залізниць України (далі Статут) визначає обов’язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов’язковою двосторонньою письмовою формою угодою на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача.

Відповідно до частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 105 Статуту залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених Статутом та окремими договорами.

Згідно зі ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення засвідчується комерційними актами або актами загальної форми, які складаються станціями залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення в тому числі невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Відповідно до ст. 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, коли вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрат, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

З комерційного акту № БН 751134/74 вбачається, що вантаж прибув на станцію призначення в справному вагоні, вагон бездверний, люка зачинено щільно, течі вантажу немає; над 1 люком заглиблення довжиною 150см, шириною 100см., глибиною 40см.; з комерційного акту № БН 751135/75 вбачається, що вантаж прибув на станцію призначення в справному вагоні, вагон бездверний, люка зачинено щільно, течі вантажу немає; над 1 та 2 люками заглиблення довжиною 250см, шириною 120см., глибиною 40см., над 6 та 7 люками заглиблення довжиною 300см., шириною 120см., глибиною 40см., у зв’язку з чим відповідальність за нестачу, що утворилася під час перевезення, покладається на перевізника у розмірі фактичної шкоди.

Перевізник не забезпечив збереження вантажу на шляху слідування та на залізничних станціях.

За таких обставин, стягнення суми фактичної шкоди у розмірі 879грн. 41коп. покладається на Відповідача-1 - ДП "Придніпровська залізниця".

У задоволенні позовних вимог до Відповідача-2 слід відмовити, оскільки його вина в нестачі відсутня.

Складання комерційних актів та приймання продукції здійснено відповідно до складання актів, затверджених наказом Мінтрансу України від 28.05.2002р. № 334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002р. за номером 567/6855.

Відповідно до п. 14 Інструкції П-6 перевірка ваги нетто здійснюється у порядку, встановленому стандартами, технічними умовами та іншими обов’язковими для сторін правилами.

Згідно з п. А-1 Додатку 1 (обов’язковий) до ДТСУ 322-12-2-94 „Кокс кам’яновугільний, пековий і термоантарцит. Правила приймання”, масу антрациту (нетто) визначають по різниці маси навантаженого складу (брутто), визначеного зваженням у Споживача, і маси порожніх вагонів, вказаної на їх трафаретах.

Таким чином, вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю у розмірі 879грн. 41коп. У позові до Відповідача-2 слід відмовити.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати слід покласти на Відповідача-1.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.4, 32-34, 43, 44, 49, 82-86, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства “Придніпровська залізниця” (49600, м. Дніпропетровськ-38, пр. К.Маркса, 108, п/р 306 у Дніпропетровському центральному відділенні „Промінвестбанк”, МФО 305437, ) на користь Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (53213, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 310, п/р 7001 у ЗАО КБ „ПриватБанк” м. Дніпропетровська, МФО 305299, ) 879грн. 41коп. (вісімсот сімдесят дев’ять грн. 41коп.) - шкоди, 102грн. 00коп. (сто дві грн. 00 коп.) –витрат по сплаті державного мита, 118грн. 00коп. (сто вісімнадцять грн. 00 коп.) - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У позовних вимогах до Відповідача-2 відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя

І.А. Рудь

Рішення підписано 04.12.2007р.