ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 листопада 2007 р.

№ 16/565пд

Колегія суддів Вищого господарського суду України у
складі:

головуючого:

Першикова Є.В.,

суддів:

Данилової Т.Б.,

Ходаківської І.П.,

розглянула

касаційну скаргу

повного товариства "Арефьєв
і К" (далі Товариство)

на постанову

Луганського апеляційного
господарського суду

від

06.08.07

у справі

№ 16/565пд

господарського суду

Луганської області

за позовом

прокурора міста Луганська

в інтересах держави в особі

Луганської міської ради (далі Рада)

до

Управління комунальним майном
Луганської міської ради,  Товариства,

третя особа з самостійними вимогами:

Партія захисників Вітчизни (далі Партія),

третя особа без самостійних вимог:

громадянин ОСОБА_1,

відповідач за позовом Партії:

міське комунальне підприємство "Бюро
технічної інвентаризації",

про

визнання недійсним договору
купівлі-продажу нежитлового приміщення та зобов'язання звільнити нежитлове
приміщення

ВСТАНОВИЛА:

Особливості процедури розгляду
господарських справ в касаційному порядку передбачені розділом ХІІ1 Господарського
процесуального кодексу України.

Отже, відповідна скарга може бути
розглянута в касаційному порядку за умови дотримання вимог, викладених у
розділі ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України.

Товариство звернулось до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою на постанову від 06.08.07 Луганського
апеляційного господарського суду у справі № 16/565пд господарського суду
Луганської області. У клопотанні, доданому до касаційної скарги, скаржник
ставить питання про відновлення пропущеного ним строку для подання касаційної
скарги, встановленого ст. 110 Господарського процесуального кодексу України.

Заявник  просить визнати причину пропуску
процесуального строку для подання касаційної скарги поважною, посилаючись на
те, що у зв'язку з помилками, допущеними Товариством під час первинного подання
касаційної скарги, ухвалою від 12.10.07 Вищого господарського суду України така
касаційна скарга була повернута без розгляду.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України враховує, що

ст. 110 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга може бути
подана протягом одного місяця з дня набрання рішенням місцевого господарського
суду чи постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи,
первинна касаційна скарга Товариства була повернута ухвалою від 12.10.07 Вищого
господарського суду України на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з допущеними скаржником
помилками щодо порядку подання касаційної скарги.

З урахуванням вимог п. 3.5.10
Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом
Голови Вищого господарського суду України від 10.12.02 № 75, а також того, що
13.10.07 та 14.10.07 припали на вихідні (неробочі) дні, вказана ухвала Вищого
господарського суду України була направлена учасникам судового процесу
15.10.07.

Як свідчить відтиск штемпелю
відділу поштового зв'язку на конверті, в якому повторна касаційна скарга
Товариства була направлена на адресу Луганського апеляційного господарського
суду, така скарга була здана на пошту лише 27.10.07, тобто майже з двомісячним
пропуском строку, встановлено для подання касаційної скарги.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що пропуск строку, встановлений для подання
касаційної скарги, став наслідком порушення заявником норм процесуального
права, дотримання яких є обов'язком для всіх учасників судового процесу. При
цьому, слід зазначити, що будь-яких доказів щодо дати отримання ухвали суду від
12.10.07 з яких вбачалося б про терміновість вжиття скаржником заходів щодо
виправлення встановлених судом порушень, до повторної касаційної скарги не
додано.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України  звертає
увагу на те, що відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу
України сторони мають право оскаржувати судові рішення господарського суду в
установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними
правами, наданими їм цим Кодексом. При цьому, сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм процесуальними правами.

Стаття 53 Господарського
процесуального кодексу України встановлює, що
господарський суд за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи
може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною
і відновити пропущений строк.

З правового аналізу наведеної норми
вбачається, що законодавець не передбачив обов'язок суду автоматично
відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання сторони,
оскільки в такому випадку суд має чітко визначити з якої саме поважної причини
такий строк було порушено скаржником, а тому підлягає відновленню.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України зазначає, що як свідчить правовий аналіз чинного
законодавства, суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у
виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не
просто поважними, але й мати такий характер, не враховувати який вважалось би
несправедливим та таким, що суперечить загальним засадам цивільного
законодавства.

Для поновлення процесуального
строку суд має встановити наявність відповідних обставин, задля чого заявник
має довести суду їх наявність та непереборність, у зв'язку з тим, що фактично
норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, що
може використовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому
випадку нівелюється значення чітке окреслення законодавцем кожного з
процесуальних строків.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що в даному випадку причиною пропуску скаржником
строку, встановленого для подання касаційної скарги, було недотримання
заявником визначених процесуальним законом вимог.

Статтею 68 Конституції України
регламентовано, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції
України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної
відповідальності. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 8 Конституції України норми
Конституції України є нормами прямої дії.

Оскільки можливість правильного та
вчасного подання касаційної скарги на постанову від 06.08.07 Луганського
апеляційного господарського залежала виключно від волевиявлення самого
скаржника, тобто мала суб'єктивний характер, колегія суддів не вбачає у даному
випадку підстав для відновлення пропущеного скаржником процесуального строку.

За таких обставин, касаційна
інстанція вважає, що в даному випадку причиною пропуску встановленого строку
для подання касаційної скарги стали обставини, які не були для Товариства
об'єктивно непереборними та пов'язаними з дійсними істотними труднощами для вчинення
відповідних процесуальних дій.

Таким чином, касаційна скарга
Товариства не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського
процесуального кодексу України, не приймається до розгляду і підлягає
поверненню скаржникові відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу України, оскільки таку скаргу надіслано
після закінчення строку, встановленого для її подання, а клопотання про його
відновлення не може бути задоволено з викладених підстав.

Керуючись ст. 110, п. 5 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Вищого
господарського суду України

у х в а л и л а :

Відмовити повному товариству
"Арефьєв і К" в задоволенні клопотання про відновлення пропущеного
строку для подання касаційної скарги.

Касаційну скаргу повного товариства
"Арефьєв і К" на постанову від 06.08.07 Луганського апеляційного
господарського суду у справі № 16/565пд господарського суду Луганської області
та додані до неї документи, повернути заявникові без розгляду.

Головуючий

Є.Першиков

судді:

Т.Данилова

І.Ходаківська