СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.07                                                                                 Справа № 14/392.

Суддя Лісовицький Є.А., розглянувши матеріали позовної заяви  за позовом Дочірнього підприємства “РТМ –Медіа”, м. Київ

до Дочірнього підприємства “БМУ –Термо”, с. Родаково, Слов’яносербський район, Луганської області

про стягнення 21 297грн. 96коп.

при секретарі Андрущенко Г.М.

присутності представників:

від позивача: не прибув

від  відповідача – Вільховченко О.А., дов. б/н від 30.12.06.;

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача за позовом 21297 грн. 96 коп. за надані послуги згідно договору № М/Д 53 від 16.08.04.

Відповідач заперечує проти позову з підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між ДП «РТМ-Медіа»(надалі-Позивач) та ДП «БМУ - Термо»(надалі-Відповідач) було укладено Договір М/Д №53 від 16.08.2004р. (надалі-Договір).

Згідно п.2.1. Договору, Позивач за дорученням Відповідача зобов'язувався проводити Рекламні компанії в інтересах Відповідача (його клієнтів) на робочих поверхнях своїх спеціальних конструкцій, а Відповідач зобов'язувався приймати та оплачувати такі послуги Позивача в порядку та на умовах, передбачених даним Договором.

Відповідно до п.2.2. Договору, всі умови проведення рекламної компанії, а саме: Тип спеціальних конструкцій, Адресна програма, період та вартість Рекламної компанії, графік оплати , кількість рекламних плакатів та запасних комплектів, а також особливі умови проведення рекламної компанії обумовлені сторонами в додатковій угоді, яка являється невід'ємною частиною цього Договору.

Згідно п.4.3. Договору, оплата послуг Позивача проводиться Відповідачем на підставі рахунків-фактур, виставлених Позивачем.

Пунктом 4.4. Договору передбачено, що зобов'язання по оплаті послуг вважаються виконаними в момент надходження (повної суми) грошових коштів на розрахунковий рахунок Позивача.

На виконання умов Договору між Позивачем та Відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 від 16.08.2004р. .

Згідно п.2 Додаткової угоди загальний період протягом якого Виконавець проводить рекламну компанію в інтересах Замовника становить 6 місяців (з 01.09.2004р.-28.02.2005р.).

Відповідно до умов Додаткової угоди, Виконавець розміщує на своїх спеціальних конструкціях типу (Стікер формату А4) рекламний сюжет Замовника «Системи опалення»в кількості 380 екземплярів згідно адресної програми (пригородні електропотяги Південно –Західної  залізниці - 380 вагонів, по 1шт в вагоні).

Згідно п.9 Додаткової угоди, загальна вартість рекламної компанії становить 69 893,88 грн.

Пунктом 11 Додаткової угоди визначено, що оплата Замовником наданих Виконавцем послуг здійснюється на умовах 100% передплати за кожен місяць рекламної компанії.

Відповідач надіслав позивачу лист № 96113-61 від 22.02.05 у якому гарантував оплату боргу за договором 21297 грн. 96 коп.

Позивач направив відповідачу претензію № 66 від 29.09.06 з вимогою сплатити борг за надані послуги у сумі 21297 грн. 96 коп. Кошти сплачені не були.

Позивач звернувся з позовом про стягнення даної суми боргу.

Оцінивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно п. 3.4.5 договору приймання виконаних робіт здійснюється шляхом підписання актів приймання-передачі виконаних робіт.

На неодноразові вимоги суду надати дані акти позивач їх не надав, як і не надав доказів направлення актів відповідачу.

Також позивачем на вимогу суду взагалі не надано доказів надання послуг за договором відповідачу на заявлену до стягнення суму.

Відповідач стверджує, що гарантійний лист надісланий ним помилково.

Отже позивачем не надано належних доказів виконання робіт за договором.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх тверджень і заперечень.

Позивач не довів суду, що у відповідача існує борг за виконані роботи. За таких підстав у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.49, 82, 84, 85 ГПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

У судовому засіданні 17.09.07 було оголошено лише вступну і резолютивну частину рішення. Дане рішення набирає законної сили після  закінчення  10-ти денного строку з дня його  підписання.

Дата підписання рішення 18 вересня 2007 р.

Суддя                                                                                                            Є.А.Лісовицький