ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

16 жовтня 2007 р.                                                             Справа  № 11/130

За позовом  Тересв”янської селищної ради, смт. Тересва Тячівського району

до Тячівської районної ради, м. Тячів

з участю третіх  осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –Грушівської сільської ради, с. Грушево Тячівського району   та   Закарпатської обласної ради, м. Ужгород

про визнання протиправним і скасування пункту 5-го рішення 10-ї                           сесії 21 скликання Тячівської районної ради від 28.05.1993

Суддя   Якимчук Л.М.

Представники:

від позивача: - не з’явився;

від відповідача:  - не з’явився;

3-я особа: не з’явився;

3-я особа: не з’явився;

СУТЬ СПОРУ: Тересв”янська селищна рада звернулася з позовом до суду до Тячівської районної ради про визнання протиправним і скасування пункту п”ятого рішення десятої сесії 21 скликання Тячівської районної ради від 28.05.1993 „Про відведення земель для державних та громадських потреб” в частині віднесення земель в урочищах „Облоги” та „Лази” загальною площею 23,4 га до складу території Грушевської сільської ради.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до п. 6 рішення 9-ої сесії 21-го скликання Тячівської районної ради від 27.01.1993 „Про затвердження рішень сільських, селищних та міської Рад народних депутатів по  закріпленню земельних угідь в постійне користування за господарствами району та впорядкування земельних відносин на території району” затверджено межі між територіями Тересв”янської селищної і Грушівської сільської радами,  та віднесено урочища „Під дротовою” („Облоги”) та „Лази”, загальною площею                35 га до території  Тересв”янської селищної ради і зараховано вказані землі до земель запасу району та передано у тимчасове користування колективному сільськогосподарському підприємству „Нива”.

Пунктом 5 рішення 10-ї сесії 21 скликання Тячівської районної ради  від 28.05.1993 зупинено дію рішення Тячівської районної ради від 27.01.1993 „Про вирішення спірного питання землекористувань між Тересв”янською селищною та Грушівською сільською радами в урочищі „Облоги” та „Лази”. Землі вказаних урочищ загальною площею 35 га надалі рахувати  землями запасу району, передавши їх у тимчасове користування колективному сільськогосподарському  підприємству „Нива” в межах території Грушівської сільської ради.

Рішенням 9-ї сесії 4-го скликання Закарпатської обласної ради від 11.12.2003 № 283 „Про зміну та  встановлення меж населених пунктів  Тячівського району” змінено межі с. Грушево, додатково включивши до складу території вказаного населеного пункту 66,5 га, з яких 23,4 га фактично знаходяться у межах території селища Тересва та включені до складу  території Грушівської сільської ради незаконно.

Підставою для прийняття Закарпатською обласною радою зазначеного  рішення послужила наявність п. 5 рішення 10-ї сесії 21-го скликання Тячівської районної ради від 28.05.1993.

Позивач вважає, що оспорюване рішення суперечить проекту  встановлення меж селища Тересва, складеного Закарпатським філіалом Українського науково-дослідного інституту „Земпроект” станом на 30.11.1992, згідно якого земельні масиви на території урочищ „Дротова” („Облоги”) та „Лази” були віднесені до території Тересв”янської  селищної ради. Межі населених пунктів селища Тересва та села Грушево були встановлені у 1991 році і погоджені, відповідно, головою Тересв”янської селищної  ради та головою Грушівської сільської ради, що стверджується печатками кожної ради та підписами голів на відповідних графічних матеріалах. Зменшення території      смт. Тересва  на 23,4 га відбулось  без погодження з Тересв”янською селищною радою, чим порушено право комунальної власності територіальної громади на вказані земельні угіддя.

Позивач посилається на ч. 1, 2 ст. 64 Земельного кодексу України, в редакції 1990 року, норми якого діяли на момент прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, якими  передбачено, що до земель селища  міського типу належать  усі землі в  межах  селища. Землі селища міського типу перебувають у віданні  селищної ради.

Отже, Тячівська районна рада не вправі була відносити до складу земель с. Грушево земельні  ділянки, що постійно знаходилися у межах смт. Тересва та перебували у віданні Тересв”янської селищної ради без погодження з Тересв”янською селищною радою.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 64 Земельного кодексу України в редакції 1990 року, межі селищ  міського типу встановлюються і змінюються обласною радою або за її дорученням відповідною районною радою.

Такого доручення Тячівська районна рада на момент прийняття рішення від 28.05.1993 не мала, а отже вийшла за межі компетенції, встановленої ст. 11 Земельного кодексу України (1990 року).

Виходячи з вимог ч. 4 ст. 52 Закону України „Про місцеві ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування” від 07.12.1990 № 533-ХІІ, норми якого були чинними на момент прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, питання зміни меж селищ міського типу повинно розглядатися і вирішуватися виключно обласною радою.

У доповненні до позовної заяви позивач зазначає, що про оспорюване рішення йому стало відомо у жовтні 2006 року так як і про наявність  рішення Закарпатської обласної ради від 11.12.2003 № 283 „Про зміну та встановлення меж населених пунктів Тячівського району”.

Відповідач –Тячівська районна рада, у відзиві на позовну заяву зазначила, що питання відносно спірної земельної ділянки неодноразово розглядалося на засіданні постійної депутатської комісії з питань агропромислового комплексу, земельних ресурсів та розвитку села.

На 4-ій сесії Тячівської районної ради 5-го скликання 01.12.2006 було прийнято рішення клопотати перед Закарпатською обласною радою про відміну рішення обласної ради № 283 від 11.12.2003 щодо включення в межу села Грушево земельної ділянки в урочищі „Облоги” площею 23,4 га.

Відповідач, посилаючись на п. 5 ст. 158 Земельного кодексу України, вказує, що вирішення спірного земельного питання є виключною компетенцією суду і просить розглянути даний спір без його участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Грушівська сільська рада, письмове пояснення суду не надала, але у попередніх судових засіданнях просила у задоволенні позову відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача, Закарпатська обласна рада, у листі від 10.10.2007 повідомила, що 4 грудня 2003 року в Закарпатську обласну раду з обласної державної адміністрації надійшов проект рішення „Про зміну та встановлення меж населених пунктів Тячівського району” з доданими матеріалами для розгляду його на черговій сесії обласної ради, який був погоджений відповідними структурними підрозділами облдержадміністрації і в його обгрунтування представлені пояснювальні записки посадових осіб Закарпатського обласного  головного управління земельних ресурсів. Розробка проектів здійснювалась відповідно до рішення Тячівської районної  ради від 18 липня 2002 року № 29, яка і клопотала перед обласною радою про встановлення нових меж між населеними   пунктами.

Згідно з Регламентом роботи обласної ради проект  рішення „Про зміну та встановлення  меж  населених пунктів Тячівського району”  був   розглянутий на засіданнях всіх постійних комісій облради та її Президії, які без зауважень рекомендували винести його на пленарне засідання.

Зважаючи на ці обставин, у обласної ради не було законних  підстав не приймати рішення „Про зміну та встановлення меж населених пунктів Тячівського району” і тому 11.12.2003 на пленарному засіданні, де були присутні 68 депутатів, воно було прийняте одноголосно.

Далі у листі зазначено, що зміна рішення обласної ради від 11 грудня               2003 року № 283, або навіть його скасування можливі за умови, якщо підстави, на основі яких воно було прийнято, будуть визнані такими, що не відповідають вимогам закону, про що Тересв”янському селищному голові давалось відповідне роз’яснення обласним головним  управлінням земельних ресурсів.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін у попередніх судових засіданнях, суд

ВСТАНОВИВ:

Спірна ділянка в урочищі „Облоги” у 1991 році графічним встановленням меж територій Грушівської сільської та Тересв”янської селищної рад віднесена до території Тересв”янської селищної ради, що погоджено головами зазначених рад і стверджується викопіровкою з графічного встановлення меж, яка міститься в матеріалах справи.

Закарпатським філіалом Українського  науково-дослідного інституту „Земпроект” складено проект встановлення меж селища Тересва станом на 30.11.1992 згідно якого земельні масиви на території урочищ „Дротова” („Облоги”) та „Лази” віднесені до території Тересв”янської селищної ради.

Рішенням 9-ї  сесії ХХІ скликання Тячівської районної ради від 27 січня 1993 року „Про затвердження рішень сільських, селищних та міської рад народних депутатів по закріпленню земельних угідь в постійне користування за господарствами району та впорядкування земельних відносин на території району” затверджено межу між територіями Тересв”янської селищної ради і Грушівської сільської ради та віднесено спірні урочища „Під Дротовою”, „Облоги” та „Лази” до території Тересв”янської селищної ради. Земельні угіддя площею              35,0 га, в т.ч. рілля - 21,4 га, сіножаті –8,6 га і ліс –5,0 га вирішено рахувати землями запасу району, передавши їх у тимчасове користування колективному сільськогосподарському підприємству „Нива” (п. 6 рішення).

Однак, 28 травня 1993 року Тячівська районна рада на 10 сесії ХХІ скликання прийняла рішення „Про відведення земель для державних та громадянських потреб”, пунктом п’ятим якого зупинила дію власного рішення від 27 січня 1993 року „Про вирішення спірного питання землекористувань між Тересв”янською селищною та Грушівською сільською радами в урочищі „Облоги” та „Лази”  вирішила землі у вказаних урочищах загальною площею 35 га і надалі рахувати землями запасу району, передавши їх у тимчасове користування колгоспу „Нива” в межах території Грушівської сільської ради.

Фактично, вказаним рішенням зменшено межі Тересв”янської селищної ради на 35 га.

Зазначене рішення було підставою для прийняття обласною радою рішення від 11 грудня 2003 року № 283 „Про зміну та встановлення меж „населених пунктів Тячівського району”, яким змінено межі населених пунктів Тячівського району, в т.ч. і Грушівської сільської ради, до якої додатково включено земельну ділянку площею 66,5 га з земель Тересв”янської селищної ради, з яких 23,4 га оспорювана.

Позивач, дізнавшись про зазначене у жовтні 2006року, що обґрунтовано у доповненні до позовної заяви від 19.07.2007, звернувся до Тячівської районної ради про відміну п. 5 рішення 10 сесії ХХІ скликання Тячівської районної ради від 28.05.1993, а остання, відповідно, звернулась до Закарпатської обласної ради про відміну рішення 9 сесії ІУ скликання обласної ради № 283 від 11.12.2003 щодо включення в межі села Грушево земельної ділянки в урочищі „Облоги” площею 23,4 га, яка знаходиться в межах смт.Тересва (лист від 14.12.2006                   № 02-18/264.

На вказані звернення отримано відповідь від Закарпатського обласного головного управління земельних ресурсів від 24.01.2007 № 128, у якому зазначено, що внесення змін до рішення 9 сесії ІУ скликання Закарпатської обласної ради № 283 від 11.12.2003 можливо тільки при скасуванні рішення Тячівської районної ради від 28.05.1993 року „Про відведення земель для державних та громадських потреб”.

У зв'язку з викладеним, Тячівська селищна рада і звернулася до суду з позовом про скасування пункту 5 рішення 10 сесії ХХІ скликання Тячівської районної ради від 28.05.1993 „Про відведення земель для державних та громадянських потреб” в частині віднесення земель в урочищах „Облоги” та „Лази” загальною площею 23,4 га до складу території Грушівської сільської ради.

Суд вважає, що вказана позовна вимога підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 64 Земельного кодексу України в редакції від 13.03.1992 (Постанова Верховної ради України № 2196-ХІІ), який діяв на час прийняття оспорюваного рішення, до земель селища міського типу належать усі землі в межах селища.

Землі селища міського типу перебувають у віданні селищної ради народних депутатів.

Межі селищ міського типу встановлюються і змінюються обласною радою народних депутатів або за її дорученням відповідною районною, міською, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, радою народних депутатів.

У судовому засіданні з’ясовано, що обласна рада відповідних доручень Тячівській районній  раді не надавала.

Зазначена стаття кореспондується з п . 16 ст. 52 Закону України  „Про місцеві ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування” від 07.12.1990 № 533-ХІІ, якою передбачено, що обласна рада розглядає і вирішує питання адміністративно-територіального поділу: в тому числі зміна меж районів, селищ міського типу.

Отже, Тячівська районна рада, приймаючи оспорюване рішення, яким змінила (зменшила) межі Тересв”янської селищної ради, перевищила свої повноваження, тому порушене  право позивача підлягає  захисту судом, з огляду на п. 2 ст. 158 Земельного кодексу України, п. 10 ст. 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, шляхом його скасування в оспорюваній позивачем частині.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 17, 71, 158 - 163,  п. 6 розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу  адміністративного судочинства України,

СУД ПОСТАНОВИВ:

1.   Позов задоволити повністю.

2.  Визнати протиправним і скасувати пункт  п’ятий рішення 10-ої  сесії 21-го скликання Тячівської районної ради від 28.05.1993 „Про відведення земель для державних та громадських потреб” в частині віднесення земель в урочищах „Облоги” та „Лази” загальною площею 23,4 га  до складу території Грушівської сільської ради.

3. Постанова набирає законної сили в порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Постанову може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ч.ч. 1-3 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                  Л.М.Якимчук