ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2007 р.
№ 3/279

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючий суддя
Муравйов О. В.

Судді
Полянський А. Г.
Фролова Г. М.

розглянувши
касаційну скаргу
Виробничого торгово-побутового Товариства з обмеженою відповідальністю "Сапсан-Індсервіс"

на постанову
Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2007 року

по справі
№ 3/279 Господарського суду міста Києва

за позовом
Виробничого торгово-побутового Товариства з обмеженою відповідальністю "Сапсан-Індсервіс"

до
Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача
1)          Національний технічний університет України "київський політехнічний інститут"
2)          Міністерство освіти і науки України

про
Спонукання до укладення договору оренди

За участю представників сторін:

від позивача:
Очкольд М. Г. –дов. в справі

від відповідача:
Євтодьєва І. М. –дов. № 45 від 26.06.07

третя особа-1
Бежевець А. М. –дов. в справі

третя особа-2
Бежевець А. М. –дов. в справі

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 09.10.2007 року по справі № 3/279 у складі колегії суддів: Муравйов О. В. (головуючий), Полянський А. Г., Фролова Г. М. касаційна скарга Виробничого торгово-побутового Товариства з обмеженою відповідальністю "Сапсан-Індсервіс" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2007 року по справі № 3/279 прийнята до провадження, а розгляд призначений на 20.11.2007 року.

Відводів складу суду не заявлено.

В судове засідання 20.11.2007 року представники сторін не з'явилися, що стало підставою для відкладення розгляду касаційної скарги на 15 год. 00 хв. 27.11.2007 року.

В судовому засіданні 27.11.2007 року представником позивача заявлене клопотання про оголошення повного тексту постанови.

У зв'язку із задоволенням клопотанням для виготовлення повного тексту постанови в судовому засіданні 27.11.2007 року відповідно до ст.ст. 77, 1115 ГПК України була оголошена перерва на 09 год. 50 хв. 18.12.2007 року, про що повідомлені представники всіх учасників процесу.

Заява сторін та третьої особи про продовження строків розгляду касаційної скарги у зв'язку із оголошеною перервою задоволена.

Як вбачається з матеріалів справи, Виробниче торгово-побутове Товариство з обмеженою відповідальністю "Сапсан-Індсервіс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України  по м. Києву про визнання за позивачем переважного права на укладення на новий строк договору оренди нерухомого майна та зобов'язання відповідача укласти договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, строком на 10 років площею 441,5 кв. м, розташованого в м. Києві по вул. Борщагівській, 144-а, торгівельно-побутовий блок № 2 , приміщення другого поверху: кімнати №№ 1, 2, 3,4, в/в №№ 5, 6, 7, 8, 9, 10, кімнати №№ 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, сходи ІІ.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.07.2007 року по справі № 3/279 (суддя Сівакова В. В.) позов задоволено повністю: визнане за позивачем переважне право на укладення договору оренди на новий строк та зобов'язано відповідача Регіональне відділення Фонду державного майна України  по м. Києву укласти договір оренди спірних приміщень строком на 10 років. Судові витрати в сумі 85 грн. по сплаті держмита та 118 грн. по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу стягнуті з відповідача на користь позивача. Повернуто позивачу з Державного бюджету України зайво сплачене держмито в сумі 61 грн. 61 коп.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2007 року по справі № 3/279 (головуючий суддя Григорович О. М., судді Гольцова Л. А., Рябуха В. І.) задоволені апеляційні скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву та Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут": рішення місцевого суду скасоване, прийняте нове рішення про відмову позивачу в позові повністю.

Не погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову апеляційної інстанції скасувати, рішення місцевого суду залишити без змін.

В касаційній скарзі заявник стверджує про порушення норм процесуального та матеріального права при прийнятті постанови апеляційним господарським судом.

Представники відповідача та третіх осіб в судовому засіданні касаційної інстанції проти доводів та вимог заявника заперечили.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін та третіх осіб, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла наступного висновку.

Як встановлено апеляційним господарським судом, позивач протягом тривалого часу з 1992 року по 2005 рік орендував спірні нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 144-а, торгівельно-побутовий блок № 2, приміщення другого поверху: кімнати №№ 1, 2, 3,4, в/в №№ 5, 6, 7, 8, 9, 10, кімнати №№ 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, сходи ІІ.

30.06.2005 року між сторонами був укладений договір оренди нерухомого майна № 1891 строком дії до 31.08.2005 року.

Позивач до закінчення строку дії договору оренди звернувся з листами до відповідача (листи № 20 від 26.07.05 та № 23 від 27.07.05) та третьої особи-1 (листи від 26.07.05 № 18 та від 27.07.05 № 21) з проханням продовжити дію договору.

Листом від 01.08.2005 року третя особа-1 як балансоутримувач звернулася до відповідача з листом № 717/780 з проханням не продовжувати дію договору оренди у зв'язку з наміром використовувати майно для власних потреб.

Листом від 25.08.2005 року № 30-04/6239 відповідач повідомив позивача про відмову в продовженні терміну дії договору оренди з посиланням на звернення балансоутримувача.

Листом від 11.10.2005 року № 1/11-5878 третя особа-2 як орган, уповноважений управляти об'єктами державної власності відповідно до Закону України "Про управління об'єктами державної власності" повідомив відповідача, що лист міністерства від 07.06.05 № 1/11-2892 про надання дозволу на передачу зазначених площ в оренду позивачу слід вважати нечинним.

На цій підставі судом апеляційної інстанції з посиланням на ч. 3 ст. 9, ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст. 285 ГК України, ст. 777 ЦК України та порядок укладення договорів оренди нерухомого майна державних закладів освіти від 10.10.2005р. № 10-16-15989, прийнятого спільно Фондом державного майна України та Міністерством освіти та науки України, відмовив позивачу в позові.

Суд касаційної інстанції вважає такий висновок помилковим, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (із змінами та доповненнями) юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, що визначається Фондом державного майна України (далі - матеріали), відповідному орендодавцеві, зазначеному у статті 5 цього Закону.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, така заява була надіслана позивачем відповідачу 26.07.05 та 27.07.05.

Пунктом 2 цієї ж статті Закону передбачено, що у разі надходження до орендодавця заяви про оренду нерухомого майна орендодавець у п'ятиденний строк після дати реєстрації заяви надсилає копії матеріалів органу, уповноваженому управляти відповідним майном.

Таким органом в даному випадку є третя особа-2 Міністерство освіти і науки України. Відповідно до ч. 1 п. 3 цієї ж статті Закону третя особа-2 повинна була розглянути подані матеріали і протягом п'ятнадцяти днів після їх надходження надіслати орендодавцеві висновки про умови договору оренди або про відмову в укладенні договору оренди.

Частиною 4 цього ж пункту передбачено, що в разі не одержання у встановлений термін висновків органу, уповноваженого управляти державним майном, дозволу, відмови чи пропозицій від органу, уповноваженого управляти відповідним майном, укласти договір оренди нерухомого майна з бюджетною установою, організацією, висновків органу Антимонопольного комітету України, укладення договору оренди вважається з цими органами погодженим.

Пунктом 4 статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендодавець протягом п'яти днів після закінчення терміну погодження умов договору оренди з органом, уповноваженим управляти відповідним майном, і органом Антимонопольного комітету України, а у випадках, коли заява про оренду майна не потребує узгодження (щодо оренди окремого індивідуально визначеного майна, крім нерухомого), протягом п'ятнадцяти днів після дати її реєстрації дає згоду або відмовляє в укладенні договору оренди майна і повідомляє про це заявника.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідач повідомив позивача про відмову в укладенні договору оренди 25.08.2005 року з посиланням на звернення балансоутримувача, тобто третьої особи-1.

Згідно із частиною 7 пункту 4 статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (із змінами та доповненнями) у передачі в оренду об'єктів може бути відмовлено, якщо:

- було прийнято рішення про приватизацію або передприватизаційну підготовку цих об'єктів;

-  об'єкт включено до переліку підприємств, що потребують залучення іноземних інвестицій згідно з рішенням Кабінету Міністрів України чи місцевих органів влади;

- орган Антимонопольного комітету України не дає згоди з підстав, перелічених у абзацах другому-четвертому частини другої цієї статті;

- орган, уповноважений управляти майном, не дає згоди на виділення структурного підрозділу підприємства;

- з інших підстав, передбачених законами;

- орендодавець, зазначений в абзаці другому та третьому статті 5 цього Закону, прийняв рішення про укладення договору оренди нерухомого майна з бюджетною установою, організацією.

В статтях 777 Цивільного кодексу України та 285 Господарського кодексу України зазначено про переважні права орендаря на укладення договору оренди.

Однак в цих нормах не наведено підстав для відмови в укладенні договору оренди.

В постанові апеляційного господарського суду не наведено посилань на підстави для відмови в укладенні договору оренди, які передбачені ч. 4 п. 7 ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Посилання на звернення третьої особи-1 в даному випадку є безпідставним, оскільки балансоутримувач не є відповідно до Закону України "Про управління об'єктами державної власності" не є уповноваженим органом, який здійснює управління об'єктами державної власності.

Відсутність у встановлений термін відповіді третьої особи-2 в силу наведених вище вимог Закону свідчить про погодження укладення договору оренди уповноваженим органом.

Посилання суду апеляційної інстанції на прийнятий Фондом державного майна України спільно з Міністерством освіти і науки України порядок укладення договорів оренди нерухомого майна державних закладів освіти в даному випадку є помилковим, оскільки зазначений порядок був прийнятий лише 10.10.2005 року, в той час як відмова відповідача в укладенні договору оренди була зроблена 25.08.2005 року, тобто до прийняття зазначеного порядку.

Відповідно до п. 8 ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі відмови в укладенні договору оренди, а також неодержання відповіді у встановлений термін заінтересовані особи мають право звернутися за захистом своїх інтересів до суду, арбітражного суду.

Отже, позивач звернувся до господарського суду за захистом порушених прав відповідно до положень ст. 16 ЦК України, ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Враховуючи викладене, Вищий господарський суд України вважає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з порушенням зазначених вище норм матеріального права, що згідно із ч. 1 ст. 11110 ГПК України є підставою для її скасування.

Разом з тим, суд касаційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає приписам ст. 43 ГПК України, що унеможливлює залишити його без змін.

Так, відповідно до ст. 10 ГПК України спори, що виникають при укладенні господарських договорів, можуть бути подані на вирішення господарського суду.

Питання укладення договорів регулюється главою 53 Цивільного кодексу України та главою 20 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

За змістом ч. 7 п. 4 ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" відмова від укладення договору оренди спірного майна можлива тільки у прямо передбачених законом випадках. Тому спір про укладення договору оренди державного майна повинен бути розглянутий судом, оскільки його укладення є обов'язковим на підставі закону.

В матеріалах справи відсутній текст договору, який був запропонований позивачем відповідачу.

Отже, дослідити питання відповідності дій сторін вимогам ст.ст. 638, 641 ЦК України, ст. 181 ГК України з наявних матеріалів справи не можливо.

За таких обставин рішення місцевого суду також підлягає скасуванню.

Оскільки в силу положень ст.ст. 1115, 1117 ГПК України суд касаційної інстанції не вправі збирати докази та давати їм оцінку, встановлювати обставини, які не були встановлені під час розгляду справи місцевим та апеляційним господарським судом, усунути зазначені вище недоліки судових рішень неможливо в касаційній інстанції, справа підлягає передачі на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

У зв'язку з наведеним касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Під час нового розгляду справи суду першої інстанції слід залучити до матеріалів справи копію проекту договору, з пропозицією про укладення якого звертався позивач, перевірити дотримання позивачем порядку укладення договорів, передбаченого Цивільним та Господарським кодексами України, встановити підстави відмови відповідачем позивачу в укладені спірного договору та надати їм правову оцінку на відповідність вимогам законодавства, яке діяло на момент такої відмови, та вирішити спір відповідно до законодавства.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу Виробничого торгово-побутового Товариства з обмеженою відповідальністю "Сапсан-Індсервіс" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2007 року по справі № 3/279 та рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2007 року по справі 3/279 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
О. В. Муравйов

Судді
А. Г. Полянський

Г. М. Фролова