СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17.10.07
Справа №  22/326/07

Суддя   Скиданова Ю.О.

Позивач-1:

Управління житлового господарства
Запорізької міської ради,  69037, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 214

Позивач-2:

Комунальне підприємство
“Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання № 6”,
69097, м. Запоріжжя, вул. Задніпровська, 6а

Відповідач:

Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1,  69114, м. Запоріжжя, АДРЕСА_1

Про:

розірвання договору оренди

Суддя

Ю.О. Скиданова

Представники:

від позивача-1:

Новікова Ю.В. -довіреність №15-01/277
від 22.03.2007 р.

від позиваа-2:

Новікова Ю.В. -довіреність №54/08
від 16.01.2007 р.

від відповідача:

ОСОБА_2. -довіреність №4408 від
02.07.2007 р.

СУТНІСТЬ
СПОРУ:

Первісно заявлено позов про
розірвання Договору №1933/06  оренди не
житлового приміщення від 25.12.2006 р. укладеного між Управлінням житлового
господарства Запорізької міської ради, комунальним підприємством “Виробниче
ремонтно-експлуатаційне  житлове
об'єднання №6” та приватним підприємцем ОСОБА_1.

Ухвалою господарського суду Запорізької
області від 17.08.2007 р.  порушено
провадження по справі  №22/326/07, судове
засідання призначено на 11.10.2007 р..

У судовому засіданні оголошувалась
перерва до 17.10.2007 р..

У судовому засіданні 17.10.2007 р.
представником позивачів надано заяву про уточнення позовних вимог, просить
суд  визнати Договір  №1933/06
оренди не житлового приміщення від 25.12.2006 р. укладений між Управлінням
житлового господарства Запорізької міської ради, комунальним підприємством
“Виробниче ремонтно-експлуатаційне
житлове об'єднання №6” та приватним підприємцем ОСОБА_1 недійсним,
оскільки його не було нотаріально посвідчено.

Зазначена заява про уточнення
позовних вимог судом до розгляду не приймається, оскільки її подано з
порушенням вимог ст. 22 ГПК України, а саме, в заяві позивачами змінено і
підставу і предмет позовних вимог, таким чином, судом розглядаються первісні
позовні вимоги.

17.10.2007 р. в судовому засіданні
в порядку ст. 85 ГПК України суддею оголошено вступну та резолютивну частини
рішення (за згодою представників сторін).

За клопотання представників сторін
судовий розгляд проводився без застосування технічних засобів фіксації судового
процесу.

У судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги  з підстав
викладених у позові, пояснив суду наступне. 25.12.2006 р. між сторонами  було укладено Договір №1933/6 оренди не
житлового приміщення -першого поверху
площею 17,9 кв.м. будівлі №АДРЕСА_1 у м. Запоріжжя. Договір між сторонами
було укладено строком на три роки, приміщення передано за актом приймання
передачі.  Згідно з п. 5.13. Договору
оренди орендар зобов'язався на протязі 30-ти календарних днів після укладення
договору оренди  не житлового приміщення  укласти договори: -з відповідачем-2 про
участь у витратах, пов'язаних з утриманням
і експлуатацією будинку та прибудинкової території; - з постачальником
комунальних послуг ( окремо з кожним з них); - зі страховою компанією на весь
строк дії договору оренди в порядку, визначеному чинним законодавством. Позивач
стверджує, що відповідачем порушено суттєві умови Договору оренди, у визначений
строк договори з постачальниками комунальних послуг не укладено. Згідно ж
розділом 9 Договору оренди, у випадку порушення
орендарем  покладених на нього
обов'язків,  орендодавець має право
виступати з ініціативою про дострокове розірвання договору. На підстави
викладеного, позивач просить суд розірвали Договір оренди укладений між
сторонами.

Відповідач проти позовних вимог
заперечив, виклав свою правову позицію у письмовому відзиві на позовну заяву
(вх. №02-6/23811 від 09.10.2007 р.).
Відповідач пояснив суду, що 25.12.2006 р. між сторонами  було укладено Договір оренди №1933/6,
відповідно до умов якого  орендодавець
передає, а орендар приймає в строкове платне користування не житлові
приміщення, площею 17,9 кв.м., за адресою АДРЕСА_2, що значиться на балансі КП
“ВРЕЖО №6”. Однак, в порушення вищезазначеного Договору оренди  на час розгляду справи у суді позивачами
фактично зазнане  приміщення відповідачу
не передано, у зв'язку з чим відповідач не має доступу до орендованого майна та
не може фактично користуватися ним. При цьому
відповідач  не відмовляється
сплачувати орендну плату. У зв'язку з тим, що фактично відповідач не
користується орендованим майном, відповідач не укладає договори з
постачальниками комунальних послуг.
Враховуючи зазначене, відповідач просить суд відмовити позивачу у
позовній заяві.

Розглянувши матеріали справи у їх
сукупності, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що
рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради  №401/8 від 30.10.2006 р.  вирішено передати в оренду приватному
підприємцю ОСОБА_1 нежитлове приміщення першого поверху  площею 17,9 кв.м. в будинку №АДРЕСА_2, що
значиться на балансі  комунального
підприємства “Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання №8”, строком
на 3 роки під перукарню з виконанням робіт по благоустрою прилеглої території в
обсягах, визначених договором оренди.
Управлінню житлового господарства міської ради  укласти договір оренди не житлового
приміщення першого поверху в будинку №АДРЕСА_2 з приватним підприємцем ОСОБА_1.

25 грудня 2006 р.  між Управлінням житлового господарства
Запорізької міської ради (орендодавець), комунальним підприємством “Виробниче
ремонтно-експлуатаційне  житлове
об'єднання №6” (балансоутримувач) та приватним підприємцем ОСОБА_1 (орендар)
було укладено Договір №1933/6 оренди нежитлового приміщення (надалі
Договір),  відповідно до п.1.1. якого
орендодавець на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради
від 30 жовтня 2006 р. за №401/8 передає, а орендар приймає в строкове платне
користування  нежитлове приміщення,
площею 17,9 кв.м., за адресоюАДРЕСА_2, що значиться на балансі КП “ВРЕЖО №6”.

Згідно з п. 11.1. Договору, даний
договір діє з 25.12.2006 року по 25.12.2009 року (три роки).

Пунктом 5.13. Договору сторони
визначили, що на протязі тридцяти календарних днів після укладання договору
оренди нежитлового приміщення   орендарю
необхідно укласти договори: -з балансоутримувачем про участь у витратах,
пов'язаних з утриманням  і експлуатацією
будинку та при будинкової території; - з постачальником комунальних послуг (
окремо з кожним з них); - зі страховою компанією на весь строк дії договору
оренди в порядку, визначеному чинним законодавством.

Як встановлено у судовому засіданні
та підтверджено представником відповідача, приватний підприємець ОСОБА_1.
неналежним чином виконала взяті на себе зобов'язання, а саме, не уклала
окремі  договори з постачальниками  комунальних послуг, чим фактично порушила
п.5.13 Договору.

Саме з цієї підстави позивач
просить суд розірвати спірний Договір.

Оцінивши в сукупності надані
сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають,
виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 291
Господарського кодексу України одностороння відмова від договору оренди не
допускається. Частина 3 згаданої статті передбачає, що договір оренди може бути
розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може
бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України
для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього
Кодексу.

Порядок зміни та розірвання
господарських договорів встановлений ст.188 Господарського кодексу України.
Зокрема ч. 2 зазначеної статті встановлено, що сторона договору, яка вважає за
необхідне змінити чи розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це
другій стороні за договором.

Пропозиція щодо розірвання договору
може виходити від будь-якої сторони і має бути викладена письмово.

Згідно з нормами чинного
законодавства, після одержання пропозиції про розірвання договору сторона може
прийняти таку пропозицію чи відхилити її. Пункт 3 ст. 188 ГК України
встановлює, що сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи
розірвання договору у двадцятиденний строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не
досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді
у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона
має право передати спір на вирішення суду (п. 4 вказаної статті).

До відсутності згоди однієї із
сторін на внесення змін до договору чи його розірвання прирівнюється і
неодержання відповіді на пропозицію розірвати договір.

Відповідно до п. 3 ст. 26 Закону України
“Про оренду державного та комунального майна” договір оренди може бути
розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може
бути достроково розірвано за рішенням суду, арбітражного суду у разі
невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених
законодавчими актами України.

Окрім того, згідно з п. 9.4. та п.
9.6. Договору, у випадку порушення “Орендарем” обов'язків, покладених на нього
пунктами 5.11, 5.13 цього договору орендодавець має право виступати з
ініціативою про дострокове розірвання договору оренди. Порушення орендарем
зобов'язань  по цьому договору є
підставою для його припинення або розірвання у порядку, визначеному діючим
законодавством України та умовами цього договору.

Як встановлено, позивачами порушено
порядок розірвання договору  передбачений
ст. 188 ГК України, адже як вбачається з матеріалів справи, ані позивачем-1,
ані позивачем-2 письмової пропозиції в адресу відповідача направлено не було.

За таких обставин, суд дійшов
висновку, що позивач, всупереч порядку розірвання господарських договорів,
встановленого ст. 188 Господарського кодексу України, передав на вирішення суду
спір про розірвання договору.

За викладених обставин позивач
позбавив відповідача права викласти свою думку щодо запропонованої пропозиції
про розірвання Договору у встановленому законом порядку. Внаслідок чого, суд
дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

У відповідності до ст. 49 ГПК
України судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу України,
суд -

ВИРІШИВ:

1.          В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано
відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 22 жовтня 2007 року.

Суддя
Ю.О. Скиданова