ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

24.09.07р.

Справа № А18/293-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю

"Агровиробничий комплекс "Україна"

м.Дніпропетровськ

до   Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції  м.Дніпропетровська

м.Дніпропетровськ

про визнання неправомірними дії

Суддя  Петрова В.І.

Представники сторін:

від позивача Фролова О.В. дов. № 08/179-0 від 09.08.2007 р. представник

від позивача Шамкова Г.А. дов. № 08/178-А від 09.08.2007 р. представник

від відповідача Гора Т.О. дов.№ 26739/10/10-1 від 25.12.2006 р. представник

від відповідача Товста Н.А. дов. № 12263/10/10-1 від 11.06.2007 р. представник

СУТЬ СПОРУ:

З урахуванням доповнень до позову, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агровиробничий комплекс "Україна" просить:

- визнати неправомірними дії Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська в частині внесення всього майна АТЗТ ВО АПК "Україна" в Державний реєстр обтяжень рухомого майна;

- визнати недійсними першу та другу податкові вимоги в зв'язку з неузгодженістю податкового зобов'язання і вважати їх такими, що не були врученими.

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірністю дій відповідача щодо внесення 13.03.2000р. в державний реєстр застав рухомого майна позивача під № 949-1226 для примусового стягнення створеного незаконними засобом податкового боргу.

Позовні вимоги (з урахуванням доповнень) обґрунтовані неправомірністю дій відповідача щодо внесення 13.03.2000р. в державний реєстр застав рухомого майна позивача під № 945-1226 та винесення  першої  та другої податкових вимог, оскільки означені вимоги  є неузгодженими та такими що не вручені особисто під розпис.

Відповідач проти позовних вимог заперечує з посиланням на ст. 99 КАС України, відповідно до якої позивачем пропущений строк звернення до адміністративного суду. Щодо заходів прийнятих податковим органом, а саме податкової застави та податкових вимог, то їх застосовано до АТЗТ ВО “АПК “Україна” правомірно, у відповідності до вимог пп. 8.2.1. п.8.2. ст.8 та пп.6.2.3. п.6.2 ст.6 Закон України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. №2181-ІІІ (далі –Закон №2181).

В судовому засіданні за згодою сторін були оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд –

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією в Індустріальному районі м.Дніпропетровська (відповідач) правонаступник Лівобережна МДПІ м.Дніпропетровська за результатами позапланової перевірки акціонерного товариства закритого типу виробничого об’єднання “Агровиробничий комплекс “Україна” (позивач) з питань дотримання вимог валютного законодавства України при виконанні контрактів №15-ОМ-97 від 22.07.97р. та 2/3 від 21.03.96р. складено акт ША - 021182 від 21.06.2001р. (а. с.6, 7), згідно якого встановлено порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що стало підставою для винесення рішення № 251-22/20303613/8600 від 27.06.01р. про застосування та стягнення сум штрафних (фінансових) санкцій, донарахованих сум податків, зборів (обов’язкових платежів) та пені за порушення податкового та іншого законодавства від 27.06.01р.

В ході перевірки встановлено, що позивачем в порушення ст.2 Закону України “Про регулювання товарообмінних (бартерних) операцій у галузі зовнішньоекономічної діяльності” №351-XIV від 23.12.1998р. зі змінами та доповненнями та на підставі ст.3акону України “Про регулювання товарообмінних (бартерних) операцій у галузі зовнішньоекономічної діяльності” за не одержаний товар, що експортується за бартерним договором, підприємству нарахована пеня у сумі 29112,48 грн.

В порушення ст.2 Закону України “Про регулювання товарообмінних (бартерних) операцій у галузі зовнішньоекономічної діяльності” доповненнями та на підставі ст.3 Закону України “Про регулювання товарообмінних (бартерних) операцій у галузі зовнішньоекономічної діяльності” за не одержаний товар, що експортується за бартерним договором, підприємству нарахована пеня у сумі 7140,75 грн.

В порушення п.1 ст.5 Закону України «Про операції з давальницькою сировиною у зовнішньоекономічних відносинах» №327/95-ВР від 15.09.95р., із змінами та доповненнями  підприємству  нарахована пеня у сумі 6001,69 грн., яка згідно ст.5  Закону України «Про операції з давальницькою сировиною у зовнішньоекономічних відносинах»підлягає стягненню після надходження готової продукції з цієї давальницької сировини.

За результатами перевірки донарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 36 253,23грн.

Не погодившись з рішенням ДПІ у Індустріальному районі м.Дніпропетровська від 27.06.2001р., позивач оскаржив означене рішення до господарського суду Дніпропетровської області.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05-11.03.2002р. по справі №А27/7 позивачу в позові відмовлено. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.06-04.07.2002р. рішення господарського суду  залишено без змін, апеляційну скарга АТЗТ ВО “Агровиробничого комплексу Україна” – без задоволення.

Ухвалою ВСУ від 25.11.2004 р. –відмовлено у порушені касаційного провадження з перегляду ухвали ВГСУ від 14.09.2004 р. АТЗТ ВО “Агровиробничого комплексу Україна”

Згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а. с.14) 13.03.2002 р. за №949-1226 зареєстровано передачу рухомого майна АТЗТ з ІІ ВО "АПК Україна у податкову заставу.

У відповідності до пп. 8.2.1. п.8.2. ст.8 Закону № 2181 (норма права, чинна на час внесення частини майна до податкової застави АТЗТ ВО “Агровиробничого комплексу Україна”) одним із випадків виникнення права податкової застави  є несплата у граничні строки суми податкового зобов’язання, визначеної контролюючим органом, - з дня, наступного за останнім днем граничного терміну такого погашення, визначеного у податковому повідомленні.

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст.59 ГК України припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб - засновників суб'єкта господарювання чи їх правонаступників, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - за рішенням суду.

Як вбачається з правовстановлюючих документів, які наявні в матеріалах справи - ТОВ “Агровиробничий комплекс “Україна”() не є правонаступником АТЗТ ВО АПК “Україна” (),  отже й платником податків, відносно якого застосовані штрафні (фінансові) санкції в розумінні Закону № 2181, на якого покладено обов’язок сплатити податки і збори, тому й  вимоги викладені в позовній заяві не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.94, 158-163, розділом VІІ Прикінцевих та перехідних положень КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Суддя

В.І. Петрова

Постанову виготовлено 30.10.2007 р.