ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.11.07 р.
Справа № 22/273пн

Суддя господарського суду Донецької
області Волошинова Л. В.

при секретарі судового засідання
Настич Л. Г.

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом: прокурора Совєтського
району м. Макіївки в інтересах держави в особі Макіївської міської ради

до відповідача: суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 м. Макіївка

про зобов'язання відповідача
звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0015 га, розташовану за
адресою м. Макіївка, АДРЕСА_1., знести споруди, та привести вказану земельну
ділянку у первісний, придатний для використання за цільовим призначенням стан.

за участю

прокурора: Лисенко Л.І.

представників

від позивача: Аксьончикова Н.О. -
за довір.

від відповідача: не з'явився

третя особа

СУТЬ СПРАВИ:

Прокурор Совєтського району м.
Макіївки звернувся до господарського суду Донецької області з позовом в
інтересах держави в особі  Макіївської
міської ради до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 м. Макіївка про
зобов'язання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею
0,0015 га, розташовану за адресою м. Макіївка, АДРЕСА_1., знести споруди, та
привести вказану земельну ділянку у первісний, придатний для використання за
цільовим призначенням стан.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор посилається на факт самовільного зайняття відповідачем земельної
ділянки площею 0,0015 га, що розташована у м. Макіївка, АДРЕСА_1 і
використовується для продажу овочів та фруктів. Прокурор зазначив, що на
сьогоднішній день відсутнє рішення Макіївської міської ради  про надання відповідачу спірної земельної
ділянки.

Позивачем позов прокурора
підтримано.

Відповідач про день та час розгляду
справи був повідомлений належним чином, але відзиву на позовну заяву не подав,
не використав своє право на участь у судовому засіданні, представника в судове
засідання не направив. Враховуючи, що наявних в матеріалах справи документів та
пояснень достатньо для прийняття рішення, суд вважає за можливе відповідно до
ст.75 ГПК України вирішити спір по суті.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

27.08.2007р. була проведена
перевірка дотримання вимог земельного законодавства України відповідачем.

Результати перевірки викладені в
акті обстеження ділянки по вул. Кірова Совєтського району м.Макіївки від
27.08.2007р.

Перевіркою встановлено, що на
вказаній земельній ділянці знаходиться виносна торгівельна точка по продажу
фруктів та овочів. Зазначена земельна ділянка огороджена конструкцією із
металевих елементів, а саме стін та стелі.

Правовстановлюючі документи на
земельну ділянку відсутні, що є порушенням ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу
України.

28.11.2007р. фахівцями Управління з
контролю за використанням та охороною земель у Донецькій області була проведена
перевірка дотримання вимог земельного законодавства України, результати якої
викладені в акті перевірки від 28.11.2007р.

Перевіркою встановлено, що на час
перевірки відповідачем самовільно зайнята і використовується земельна ділянка
площею 0,0015 га, розташована за адресою м. Макіївка, АДРЕСА_1, для
функціонування торгівельної точки з продажу овочів та фруктів, яка огороджена
металевою конструкцією, без правовстановлюючих документів в порушення ст. ст.
125, 126 Земельного кодексу України.

Листом від 20.11.2007р. Макіївська
міська рада зазначила, що суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 м.
Макіївка, згідно архівних земельно - кадастрових даних ( з 1991р.), земельна
ділянка площею 0,0015 га, яка розташована за адресою : м. Макіївка, вул.
Кірова, б.7, для продажу овочів та фруктів, у користування або у власність у
встановленому законом порядку не надавалась.

За результатами розгляду матеріалів
справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до частини першої статті
13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу,
від імені якого це право здійснюють органи державної влади і органи місцевого
самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, іншими законодавчими
актами України.

Cтаттею 2 Земельного кодексу
України передбачено, що земельні
відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і
розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні
особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Завданням земельного законодавства
є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян,
юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та
охорони земель.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 116
Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права
власності та права користування земельними ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних
ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами
та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у користування.

Згідно зі ст. 125 Земельного
кодексу України право власності та право постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою,
та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки
виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання
земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання
документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

За приписами ст. 126 Земельного
кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Право оренди землі оформляється
договором, який реєструється відповідно до закону.

Визначення терміну „самовільне
зайняття земельних ділянок” наведене в ст. 1 Закону України „Про державний
контроль за використанням та охороною земель” від 19.06.2003р № 963-ІV. За
приписами цієї статті, самовільне зайняття земельних ділянок - це будь-які дії
особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки
чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі (на
місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його
державної реєстрації.

Виходячи з матеріалів справи,
відповідач не оформив право власності або право користування на спірну земельну
ділянку та не зареєстрував його у встановленому законом порядку, чим порушив
приписи Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини
справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що спірна
земельна ділянка використовується відповідачем самовільно, з

порушенням земельного
законодавства, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, актом Управління
з контролю за використанням  та  охороною земель у Донецькій області від 28.11.2007р.

Заходів щодо усунення порушень
земельного законодавства відповідачем не вжито, самостійно земельну ділянку
відповідачем не звільнено.

Згідно статті 212 Земельного
кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню
власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за
час незаконного користування ними. Підприємства, установи, організації та
громадяни, винні у самовільному зайнятті земель, зобов'язані самостійно (за
власний рахунок) привести ділянку до стану, придатного для використання,
відновити порушені межові знаки, знести самовільно зведені будівлі.

Відповідно до ч. 3 ст.212 цього
Кодексу повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за
рішенням суду.

Таким  чином, суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 13 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 116, 123, 125, 126, 212
Земельного кодексу України, ст. 16 Закону України „Про оренду землі”, ст.ст. 1,
2, 22, 32, 33, 43, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд,
-

ВИРІШИВ:

Позов прокурора Совєтського району
м. Макіївки в інтересах держави в особі
Макіївської міської ради до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
м. Макіївка про зобов'язання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку площею 0,0015 га, розташовану за адресою м. Макіївка, АДРЕСА_1., знести
споруди, та привести вказану земельну ділянку у первісний, придатний для
використання за цільовим призначенням стан, задовольнити.

Зобов'язати суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 м. Макіївка (86112, Донецька область, м.
МакіївкаАДРЕСА_1, Інд.№ НОМЕР_1, поточного рахунку не має) звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку площею 0,0015 га, розташовану за адресою м. Макіївка,
АДРЕСА_1., знести споруди, та привести вказану земельну ділянку у первісний,
придатний для використання за цільовим призначенням стан.

Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 м. Макіївка (86112, Донецька область, м. МакіївкаАДРЕСА_1,
Інд.№ НОМЕР_1, поточного рахунку не має) на користь Державного бюджету
України  державне  мито  в  розмірі 85 грн.

Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 м. Макіївка (86112, Донецька область, м. МакіївкаАДРЕСА_1, Інд.№
НОМЕР_1, поточного рахунку не має) на користь Державного бюджету України
(розрахунковий рахунок № 0004 у ГУ ДКУ у Донецькій області, МФО
834016, отримувач: , державний бюджет м. Донецьк,
Ворошиловський район; призначення платежу: код бюджетної класифікації 22050000)
витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у судах в розмірі
118 грн.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
Волошинова Л.В.