Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2007 р.
Справа № 08/296-07

Колегія суддів у складі:

головуючого-судді -
Могилєвкіна Ю.О., суддів -Пушай В.І., Плужник О.В.

при секретарі - Гудкової І.В.

за
участю представників сторін:

позивача -ОСОБА_2

відповідача -Зотової Т.В.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача (вх. № 3278Х/3-7)
на рішення господарського суду Харківської області від 10.10.07 по справі №
08/296-07

за позовом
Фізичної особи - підприємцяОСОБА_1, м. Київ

до  ПП "Промінь", м.
Харків

про
стягнення 6020,00 грн. ,-

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 03.10.07 р.
(суддя Ковальчук Л.В.) по справі № 08/296-07 позовні вимоги - задоволені.
Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 6020 грн., 102
грн. держмита та 118 грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.

Рішення господарського суду мотивоване з тих підстав, що позивач,
в силу ст.33 ГПК України, довів факт заборгованості відповідача за надання йому
послуг по перевезенню вантажів відповідно до умов укладеного договору
№29/03-КвП2, а відповідач не надав доказів сплати отриманих послуг.

Відповідач  з рішенням суду
першої інстанції не погоджується, подав апеляційну скаргу, в якій просить
рішення скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити, оскільки на думку
скаржника воно прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального
права, та  не при повному з'ясуванні
обставин, що мають значення для справи.

В підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, відповідач
вказує на те, що суд першої інстанції при винесенні рішення невірно застосував
п.4.3. Договору № 29/03-КвП2 від 29.03.2007 р. та п.26 Заявки № ДБ-000000072
від 30.03.2007 р., оскільки суд не врахував порядок оплати за перевезення:
протягом трьох банківських днів після отримання оригіналів документів: рахунку,
акта виконаних робіт, податкової накладної, договору, заявки та
товарно-транспортної накладної, що підтверджують виконання послуг саме
перевізником.

До того ж, як зазначає відповідач, місцевий господарський суд не
прийняв до уваги п.2.12 вищезазначеного договору, за яким перевізник не має
права передавати свої обов'язки по перевезенню третім особам.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт послався на те, що суд
першої інстанції не взяв до уваги трактування п.5.2.2. зазначеного договору,
який свідчить про те, що перевізник несе повну матеріальну відповідальність за
правильність та повноту оформлення документів на перевезення вантажу.

Стосовно оплати експедитором послуг перевізника, відповідач
вказує, що п.3.2.4 вищезазначеного договору регулює обов'язок експедитора
(відповідача по справі) сплатити послуги перевізника (позивача) при наявності
товарно-супровідних документів, що підтверджують виконання послуг саме
перевізником.

Крім того, на думку відповідача, суд першої інстанції не
застосував ст.47 Статуту автомобільного транспорту УРСР від 1969 р. за якою
товарно-транспортні накладні є основними транспортними документами, що
визначають взаємовідносини між вантажовідправниками, вантажоодержувачами та
автотранспортними підприємствами і організаціями. В матеріалах справи відсутні
докази виконання перевезення ФОП ОСОБА_1як і доданою до матеріалів справи міжнародною
товарно-транспортною накладною № 058.

Також, відповідач вказує на порушення місцевим господарським судом
ст.84 ГПК України, оскільки у рішенні суду не міститься стислого викладу
відзиву на позов та у мотивувальній частині не зазначено правового обґрунтування
і доведених фактичних обставин справи.

Позивач, в свою чергу, вважає рішення законним та обґрунтованим,
просить залишити його в силі, а апеляційну скаргу  без задоволення.

При цьому, позивач вказує на те, що факт не отримання вантажу  відповідач не заперечує.

Крім того, позивач зазначає, що через неправомірні дії
відповідача, він вимушений витрачати кошти на перебування у м. Харкові, які він
просить стягнути з відповідача, як судові витрати.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази
по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги
в межах вимог, передбачених ст.101 ГПК України, колегія суддів приходить до
висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а
апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої
інстанції, між сторонами по справі було укладено договір № 29/03-КвП2 від
29.03.2007 р.  про організацію
перевезення вантажів автомобільним транспортом. Відповідно п.п. 1.1; 1.2
зазначеного договору, позивач по справі (перевізник) зобов'язався на підставі
письмових заявок від відповідача виконувати транспортні перевезення вантажу
транспортними засобами, належними перевізнику згідно з умовами  договору та заявок.

Відповідач в свою чергу, зобов'язався сплатити вартість послуг у
порядку та розмірі, зазначених у договорі та заявках, які є невід'ємними
додатками до нього.

Згідно п. 4.3 договору, всі розрахунки між сторонами повинні
здійснюватися в національній валюті України, оплата -шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий рахунок перевізника протягом 3-х банківських
днів з часу отримання від перевізника оригіналів документів: акту виконаних
робіт, податкової накладної, ТТН (СМR) та інших документів, передбачених
заявкою та завірену копію дорожнього листа при виникненні простоїв за шляхом
слідування.

Позивачем було здійснено перевезення (за заявкою № ДБ-000000072
від 30.03.2007 р. вищенаведеного договору) за маршрутом Teningen-Харків, де
передбачено термін доставки вантажу -13.04.2007 р. -16.04.2007 р., 08:00 та
вартість перевезення -6020,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав всі взяті на
себе зобов'язання щодо перевезення вантажу в повному обсязі.

Позивачем 01.06.2007 р. та 14.06.2007 р. на адресу відповідача
було направлено рахунок № 12/4 від 12.04.2007 р., акт  № 12/4 від 12.04.2007 р. у двох екземплярах,
СМR № 0461057, що підтверджується квитанцією пошти та описом цінного листа.
Зазначені документи отримані відповідачем 18.06.2007 р., що підтверджується
поштовим повідомленням № 1280703.

Відповідно до вимог
ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування і
подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В
даному випадку саме відповідач повинен був довести суду першої інстанції
підстави для відмови у сплаті наданих позивачем послуг.

На запитання судової колегії, що також підтверджено матеріалами справи,
представник відповідача пояснив, що інших договорів на перевезення спірного
вантажу (вантажу зазначеного в договорі та заявці наданої до договору)
відповідачем укладено не було. Також, представник відповідача підтвердив
отримання вантажу зазначеного в заявці  №
ДБ-000000072 від 30.03.2007 р. та договорі № 29/03-КвП2 від 29.03.2007 р. та
несплату отриманого товару, тобто позивачу, або іншій особі, котрою на думку
відповідача були надані послуги.

Суд першої інстанції правомірно послався на ст. 526 ЦК України,
згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а
за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Всупереч зазначеній нормі законодавства, відповідач не виконав
належним чином взяті на себе зобов'язання в частині своєчасної оплати,
внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 6020,00 грн., яка несплачена
до теперішнього часу.

На підставі
вищевикладеного, рішення господарського суду Харківської області від 10.10.2007
р. прийнято з урахуванням фактичних обставин справи та діючого законодавства,
без порушень норм матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню
без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Разом із запереченням на апеляційну скаргу
позивачем наданий лист за текстом котрого
є прохання на стягнення витрат по проїзду, послуги нотаріусу та послуги
адвокату. Оскільки зазначений лист не підписаний повноважною особою і до нього
надані не засвідчені належним чином ксерокопія квитка, ксерокопія
довідки-рахунку нотаріуса та ксерокопія довідки адвоката, зазначене
прохання  (клопотання) не підлягає
розгляду та задоволенню.

Керуючись ст. ст. 44,
49, 99, 101, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу
України, ст. 625 ЦК України, судова колегія, -

постановила:

Рішення господарського суду Харківської області від 10.10.2007 р.
по справі            № 08/296-07 залишити
без змін, а апеляційну скаргу -без задоволення.

Головуючий суддя
Могилєвкін Ю.О.

судді
Пушай В.І.

Плужник О.В.

Повний текст постанови
підписаний 07.12.2007 р.