ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2007 р.
Справа № 3/254

за позовом:  Відкритого акціонерного товариства "Тернопільобленерго",  вул. Енергетична, 2, м. Тернопіль, 46010

в особі Монастириського району електромереж, вул. Шевченка, 59, м. Монастириськ, Тернопільська область, 48300

до відповідача:  Агропромислового приватного об"єднання "Слава",  вул. Чорновола, 2,                          м. Снятин

про стягнення заборгованості за електроенергію, пені, інфляційних нарахувань, річних на суму 7888 грн. 36 коп.

Cуддя  Фрич Марія Миколаївна

При секретарі   Толочко Інна Валеріївна

Представники:

Від позивача:  Татарин Світлана Володимирівна - юрисконсульт, (довіреність № 1464/24 від 08.06.2007 року)

Від відповідача: представники не з"явились;

СУТЬ СПОРУ: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 7453 грн. 01 коп. заборгованості за спожиту електроенергію, 153 грн. 56 коп. пені, 253 грн. інфляційних збитків та 28 грн. 79 коп. річних.

Відповідач в судове засідання не з"явився, відзиву на позов не подав. Відповідно до            ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 1.1 укладеного між сторонами договору № 342 від 21.02.07р. на постачання електричної енергії (далі - Договір) "Енергопостачальна організація" (Позивач) взяв на себе зобов"язання постачати "Споживачеві" (Відповідач) теплову енергію у відповідності з умовами Договору, а Споживач зобов"язувався своєчасно проводити оплату за використану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені Договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб"єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов"язання належним чином відповідно до Закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов"язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Пункт 2.3.3. Договору встановлює обов"язок відповідача проводити оплату за використану енергію відповідно до додатку № 2 Договору "Порядок розрахунків", згідно п. 3 якого, споживач до 25 числа, що передує розрахунковому періоду, здійснює платіж на наступний розрахунковий період у сумі вартості 100% заявленого (очікуваного) обсягу споживання електричної енергії.

За доводами позивача, відповідач у встановлені договором терміни не розрахувався за отримані послуги, в зв"язку з чим заборгованість згідно поданого розрахунку становить 7453 грн. 01 коп.

Як зазначив позивач, після звернення з позовною заявою до суду Відповідачем оплачено (30.10.07р.) основну суму боргу (7455 грн.). Дана обставина свідчить про відсутність предмету спору в цій частині позову, що відповідно до п.1-1 ст. 80 ГПК України, є підставою для припинення провадження по справі.

Зважаючи на те, що відповідачем не подано належних доказів своєчасного здійснення розрахунків за поставлену теплову енергію по Договору, суд приходить до висновку про те, що порушення строків виконання зобов"язання в спірному випадку мало місце, що не спростовано відповідачем і підтверджується матеріалами справи.

Пунктом 4.2.1. Договору та п. 12 Додатку № 2 до Договору "Порядок розрахунків", передбачено відповідальність Споживача (Відповідача) у випадку несвоєчасної оплати розрахунків у вигляді пені в розмірі 0,2 % за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, інфляційну суму за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань у відповідностві до чинного законодавства та 3 % річних з простроченої суми. Відповідачу нараховано 153 грн. 56 коп. пені.

Згідно із ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання.

Зважаючи на те, що факт прострочки виконання грошового зобов"язання не спростовано відповідачем і доводиться матеріалами справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення пені в сумі 153 грн. 56 коп.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно поданого розрахунку відповідачу нараховано 253 грн. інфляційних збитків та 3% річних в розмірі 28 грн. 79 коп.

Зважаючи на те, що порушення строків виконання грошового зобов”язання мало місце, що підтверджується матеріалами справи і відповідачем не подано доказів у спростування вимог позивача, суд вважає обгрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 153 грн. 56 коп. пені, 253 грн. інфляційних збитків, 3 % річних в сумі 28 грн. 79 коп. та наявність підстав для задоволення позову в цій частині

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 526, 549, 625 Цивільного кодексуУкраїни, ст. ст. 193, 231 Господарського кодексу України, ст. 49, п. 1-1 ст. 80, ст. ст. 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити частково.

Стягнути з Агропромислового приватного об"єднання "Слава", вул. Чорновола, 2,              м. Снятин, Івано-Франківська область (рахунок 206281235 Івано-Франківська філія Львів.АБ "Електрон банк" МФО 336428, ) на користь Відкритого акціонерного товариства "Тернопільобленерго", вул. Енергетична, 2, м. Тернопіль, 46010 в особі Монастириського району електричних мереж, вул. Шевченка, 59, м. Монастириська, 48300 (поточний рахунок із спеціальним режимом 35 в Ощадбанку МФО 398079) - 153 грн. 56 коп. пені, 253 грн. інфляційних збитків, 3 % річних в сумі 28 грн. 79 коп., 102 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті частині позову - провадження по справі припинити.

Наказ суду видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                            Фрич Марія Миколаївна

рішення підписане 03.12.07

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________ Бабінець Уляна Василівна