ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2007 р.                                                          Справа №  11/247-07

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                              ,

за участю представників сторін:

від позивача:  Шевченка А.М. - представника за довіреністю від 07.08.2007р.,

від відповідача: Вергелеса В.О. - представника за довіреністю від 26.11.07р. за №102,

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" (м.Київ) в особі філії - Вінницького обласного управління ВАТ "Державний Ощадний банк України", м.Вінниця

на рішення господарського суду Вінницької області

від "19" вересня 2007 р. у справі № 11/247-07 (суддя Матвійчук В.В.)

за позовом відкритого акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" (м.Київ) в особі філії - Вінницького обласного управління ВАТ "Державний Ощадний банк України", м.Вінниця

до приватного підприємства "Фірма "Дуумвірат", м.Бершадь Вінницької області

про стягнення 71410,41 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 19.09.2007 рокуу справі №11/247-07 у позові відкритого акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" в особі філії – Вінницького обласного управління ВАТ "Державний Ощадний банк України" до приватного підприємства "Фірма "Дуумвірат" про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 71 410 грн. 41 коп. відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати з наведених у скарзі підстав та прийняти нове рішення, яким позов задоволити у повному обсязі.

Мотивуючи апеляційну скаргу, позивач зазначає наступне:

- відмовляючи в задоволенні позову по справі №11/247-07, господарський суд Вінницької області в рішенні від 19.09.2007р. послався на те, що 01.12.2006р. розглядалась справа з тим же предметом спору із тих же підстав, що і спір по справі №11/247-07. Відмінність полягає лише в тому, що з позовом до суду звернувся прокурор м.Вінниці в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України в особі Відкритого акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" (м.Київ) в особі філії - Вінницьке обласне управління ВАТ "Державний Ощадний банк України". Рішенням господарського суду Вінницької області від 01.12.2006р. у справі №8/428-06 у позові було відмовлено та встановлено, що прокурором пропущено строк позовної давності;

- проте, п. 7.8. кредитного договору №000478001 від 13.12.1996р., укладеного між сторонами, передбачає, що строк дії кредитного договору встановлюється з дня надання і до повного погашення кредиту та відсотків за користування ним, що свідчить про домовленість сторін стосовно збільшення строку позовної давності в порядку                    ст. 259 Цивільного кодексу України;

- крім цього, на думку скаржника, господарським судом Вінницької області по справі №8/428-06 у поновленні строків позовної давності відмовлено, однак провадження у справі не припинено в порядку ст. 80 ГПК України, що дає право повторно звертатися до суду з позовом про стягнення боргу;

- за таких обставин, рішення господарського суду Вінницької області від 19.09.2007р. по справі №11/247-07 протирічить діючому законодавству та підлягає скасуванню.

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що господарським судом Вінницької області вже розглядалась справа (№8/428-06) з тим же предметом спору із тих же підстав, що і спір по даній справі (№11/247-07). По справі №8/428-06 прийнято рішення про відмову у задоволенні позову, яке набрало законної сили (письмовий відзив від 15.11.2007р. №99 на апеляційну скаргу, а.с.68).

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає рішення господарського суду Вінницької області незаконним та необґрунтованим, просить апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти новий судовий акт, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, вважає рішення господарського суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу - безпідставною. Просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, судова колегія вважає, що скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

13 грудня 1996 року між Бершадським відділенням Ощадбанку №2966 Державного комерційного спеціалізованого Ощадного банку України (правонаступником якого є Бершадське територіальне відокремлене безбалансове відділення №10001/076 відкритого акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.1999р. за №876 "Про деякі питання управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України") та Малим підприємством "Фірма "Дуумвірат" (правонаступником якого є приватне підприємство "Фірма "Дуумвірат" відповідно до Статуту підприємства) було укладено кредитний договір №01 (а.с.6-8), згідно якого банк надав позичальнику кредит у сумі 50000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №4587 від 13.12.1996р. та №4739 від 20.12.1996р. (а.с.9).

Згідно умов кредитного договору кредит відповідачу надавався строком на два місяці з остаточним терміном повернення кредиту і відсотків до 13 лютого 1997 року та зі сплатою 60 відсотків річних за користування кредитом (п.1.1. договору).

13.02.1997р. між сторонами укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №590 від 13.12.1996р., якою було пролонговано вказаний кредитний договір на один місяць - до 13.03.1997р. (а.с.11).

В забезпечення виконання кредитного договору між сторонами було укладено договір застави №3 від 13 грудня 1996 року (а.с.12), відповідно до якого відповідач передавав позивачу основні засоби (транспортні засоби).

Як свідчать матеріали справи,  відповідач частково виконав умови кредитного  договору, у зв'язку з чим  заборгованість з нарахованими відсотками склала 71 410 грн. 41 коп.

19.07.2007р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним  договором  в розмірі 71 410 грн. 41 коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань за кредитним договором №000478001 від 13.12.1996р.

10 вересня 2007 року відповідач звернувся до суду із заявою за №85 від 06.09.2007р. (а.с.33-34) про застосування судом позовної давності  посилаючись на те, що для даного виду вимог статтею 258 Цивільного кодексу України встановлено трирічний строк позовної давності, перебіг якого закінчився 14 березня 2000 року.

Суд першої інстанції у позові відмовив, посилаючись на положення                    ч.4 ст. 267 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у позові, є підставою для відмови у позові. Крім цього, місцевий господарський суд зазначає, що факт пропуску строку позовної давності вже встановлено рішенням господарського суду Вінницької області від 01.12.2006р. по справі №8/428-06.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у позові.

Так, рішенням господарського суду Вінницької області від 01.12.2006р. по справі №8/428-06 у позові прокурора м. Вінниці в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України в особі Відкритого акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" (м.Київ) в особі філії - Вінницьке обласне управління ВАТ "Державний Ощадний банк України" (м. Вінниця) до фірми "Дуумвірат" (м. Бершадь Вінницької області) про стягнення 71410,41 грн. боргу за кредитним договором №01 від 13.12.1996р. відмовлено у зв'язку із спливом позовної давності (а.с.32).

Даним рішенням, зокрема, встановлено, що станом на день подання позову до суду відповідач частково розрахувався з позивачем по кредитному договору №01 від 13.12.1996р.; його заборгованість з нарахованими відсотками склала 71410,41 грн.; позивач та прокурор не вказали поважності причин пропуску строку позовної давності і не надали доказів на їх підтвердження.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку, що склад сторін у справі №8/428-06 та у справі №11/247-07 інший, оскільки позивачем в обох справах є ВАТ "Державний Ощадний банк України", а відповідачем - фірма "Дуумвірат", м.Бершадь Вінницької області, а також помилково застосував ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому слід зазначити, що стаття 18 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що до складу учасників судового процесу входять: сторони, треті особи, прокурор, інші особи, які беруть участь у процесі у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних дій та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

У ст. 29 Господарського процесуального кодексу України визначено повноваження прокурора як учасника судового процесу у позовному провадженні. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах  держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Враховуючи, що рішення господарського суду Вінницької області від 01.12.2006р. у справі №8/428-06 набуло законної сили, спір вирішено між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, що і у даній справі, відповідно до п.2 с.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі №11/247-07 підлягає припиненню.

З огляду на викладене, оскаржене рішення суду першої інстанції слід скасувати та припинити провадження у справі.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 80, ст.ст. 101,103-105 Господарського процесуального кодексу України,  Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" (м.Київ) в особі філії - Вінницького обласного управління ВАТ "Державний Ощадний банк України", м.Вінниця задовольнити частково.

2.  Рішення господарського суду Вінницької області від 19 вересня 2007 року у справі № 11/247-07 скасувати.

3. Провадження у справі припинити.

4. Справу  № 11/247-07  повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий - суддя:

судді::

Віддрук. 5 прим.

1 - до справи

2 - ВАТ "Державний Ощадбанк України", м.Київ

3 - Вінницькому облупр.Ощадбанку

4 - відповідачу

5 - в наряд