ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

01 жовтня 2007 р.

№ 2-1069/2007

Колегія  суддів
Вищого господарського суду України
у складі:

Головуючого  судді                                              Кузьменка
М.В.,

суддів
Васищака І.М.,

Палій В.М.,

розглянувши            касаційну скаргу ОСОБА_1на рішення
Апеляційного суду Вінницької області від 18.04.2007р.

у  справі                     №2-1069/07 Ленінського
районного суду м. Вінниці

за позовом                 ОСОБА_1

до відповідача               ОСОБА_2

треті особи                          Товариство
з обмеженою відповідальністю

"Виробнича
фірма Віс",

ОСОБА_3,

ОСОБА_4

про                              визнання
недійсною заяви про вихід з складу засновників

в с т а н о в
и л а :

Ухвалою Верховного суду України від
06.07.2007р. ОСОБА_1відмовлено у відкритті касаційного провадження за її
скаргою на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 18.04.2007р.,
прийняте у даній справі. Подана касаційна скарга та додані до неї документи
вказаною ухвалою передані до Вищого господарського суду України на підставі п.6
Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації
та корпоративних спорів " і надійшли 27.08.2007р.

Однак, зазначена касаційна скарга
передана до Вищого господарського суду України помилково і не може бути
прийнята до розгляду.

29.12.2006р. набрав чинності Закон
України від 15.12.2006р. №483-V “Про внесення змін до деяких законодавчих актів
України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та
корпоративних спорів”. Зазначеним Законом внесені зміни, зокрема, до ст.12 ГПК
України. Так, відповідно до п.4 ч.1 ст.12 ГПК України, до компетенції
господарських судів віднесені справи, що виникають з корпоративних відносин у
спорах між господарським товариством та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із
створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства,
крім трудових спорів.

При цьому, п. 5 Прикінцевих
положень Закону визначено, що  після
набрання чинності цим Законом касаційні скарги (подання) на судові рішення у
справах, передбачених пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону,
підлягають розгляду за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.2 Прикінцевих
положень Закону, після набрання чинності цим Законом заяви і скарги у справах,
передбачених абзацом першим пункту 1 та пунктом 4 частини першої статті 12
Господарського процесуального кодексу України, по яких не порушено (не
відкрито) провадження, розглядаються господарським судом у порядку,
встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Однак, рішення у даній
справі прийнято після набрання чинності вказаним законом Ленінським районним
судом м. Вінниці, а не господарським судом. Зазначене  рішення переглянуте в апеляційному порядку
Апеляційним судом Вінницької області 18.04.2007р. (після 29.12.2006р.)

Згідно п.6 Перехідних положень
підлягають передачі до Вищого господарського суду України  касаційні скарги (подання) на рішення судів у
справах, передбачених пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону, що подані
до набрання чинності цим Законом.

Крім того, зазначена справа не
відноситься і до справ, визначених ст.12 ГПК України.

Так, за змістом вищевказаних
пунктів ст.12 ГПК України, до справ, які підвідомчі господарським судам,
віднесені:

-
справи у спорах, що
виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів,
у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав;

-          справи, що виникають з корпоративних
відносин у спорах між господарським товариством та його учасником
(засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між
учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що
пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності
цього товариства, крім трудових спорів.

Як вбачається з матеріалів справи,
спір у даній справі не виник у зв'язку з приватизацією майна. Також, зазначений
спір не може бути віднесений до переліку спорів, які визначені п.4 ч.1 ст.12
ГПК України.

Виходячи з положень наведеної
норми, господарському суду підвідомчі корпоративні спори: між учасниками
товариства; між учасником та господарським товариством.

Предметом спору у даній справі є
визнання недійсною заяви учасника товариства -ОСОБА_2. про вихід з товариства.
Однак, позов подано особою, яка не є учасником товариства -ОСОБА_1.

Отже, за своїм суб'єктним складом,
виходячи з положень ст.12 ГПК України, зазначена справа не віднесена до справ,
розгляд яких належить до компетенції господарських судів.

ОСОБА_1., як вбачається з матеріалів
касаційної скарги та оскаржуваного судового акта є дружиною відповідача.
Підставою заявленого позову є порушення права спільної сумісної власності
подружжя і його вимоги грунтуються на нормах Сімейного кодексу України.

Враховуючи зазначене, касаційна
скарга не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України і
підлягає поверненню до Верховного суду України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.86, 107, Прикінцевими положеннями Закону України "Про внесення змін
до деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань
приватизації та корпоративних спорів",

у х в а л и л
а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1на рішення
Апеляційного суду Вінницької області від 18.04.2007р. у справі №2-1069/07
Ленінського районного суду м. Вінниці повернути до Верховного суду України.

Копію ухвали направити сторонам,
третім особам, Ленінському районному суду м. Вінниці та Апеляційному суду
Вінницької області.

Головуючий суддя
М.  Кузьменко

Суддя
І.Васищак

Суддя
В.Палій