ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"08" листопада 2007 р.
справа № 20-11/410

За позовом Відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія “Севастопольенерго”

до Дочірнього підприємства Акціонерної компанії  “Хліб України” “Севастопольський комбінат хлібопродуктів”

про стягнення заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії

Суддя   Дмитрієв В.Є.

Представники:

від позивача                    Охріменко В.І., довіреність № 11280/0/2-07 від 26.07.2007

від відповідача          не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач  звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії.

В процесі судового розгляду представник позивача уточнив позовні вимоги у зв`язку з частковим погашенням заборгованості, просить стягнути з відповідача           3574,24 грн., позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов Договору № 44 від 27.12.2004.

В судові засідання представник відповідача не з’явився, про час, дату та місце розгляду справи був  повідомлений своєчасно, належним чином, доказів поважності причин неявки суду не надав, вимог суду не виконав.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні представнику позивача   були роз'яснені його права і обов'язки.

Розглянувши матеріали  справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення сторін,  суд,  встановив:

Відносини електроенергетики в Україні регулюються Законом України „Про електроенергетику”, Порядком постачання електричної енергії споживачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.1999 № 441 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.04.2002  № 475 та Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31.07.1996 в редакції постанови НКРЕ від 22.08.2002  № 928 (далі - Правила).

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України, статті 26 Закону України “Про електроенергетику”, пункту 1.3 “Правил користування електричної енергії”, затверджених постановою НКРЕ від 31 липня 1996 року № 28 (далі Правила № 28) споживання електричної енергії можливо лише на підставі договору з енергопостачальником.

27.12.2004 між Відкритим акціонерним товариством “Енергетична компанія “Севастопольенерго” та Дочірнім підприємством Акціонерної компанії  “Хліб України” “Севастопольський комбінат хлібопродуктів”   було укладено договір № 44  на забезпечення електричною енергією, який був пролонгований  (далі - Договір).

Законодавством, що регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, постачанням та використанням електричної енергії є  Закон України “Про електроенергетику” та інші нормативно-правові акти, до яких відноситься “Порядок постачання електричної енергії споживачам”, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 9 квітня 2002 року № 475.

Відповідно до пункту 6.1 Правил № 28 договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регламентує відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем, та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін.

Відповідно до ч.2 ст. 26 Закону “Про електропостачання” споживач електричної енергії зобов`язаний дотримуватися вимог нормативно –технічних документів та договору про поставку електричної енергії.

Відповідно до п . 5.1 Правли встановлено, що договір являється основним документом, який регулює відношення між споживачем та постачальником.

Відповідно до п .2.2.2 Договору споживач прийняв на себе обов`язок дотримуватись режимів споживання електричної енергії,відповідно до вимог розділу № 5 договору.

Відповідечем  всупереч вимогам Договору  не надавалися відомості  про розмір очікуваного споживання  електричної енергії на 2006 та 2007 роки, у зв`язку з чим, позивач листами № 8673/25 від 25.11.2005 та № 10369/0/2-06 від 30.11.2006 повідомив відповідача про встановлення ліміту споживання електричної енергії  відповідачеві  на рівні фактичних об`ємів  споживання у відповідних періодах поточних років.

Відповідно до  п. 4.2.4  Правил та ст. 26 Закону  за перевищення договірних величин  споживання електричної енергії  та потужності визначених у   розділі 5 Договору   відповідач відшкодовує позивачу  двохкратну  вартість різниці  між фактично спожитою та договірною величиною.

Відповідно до встановлених об`ємів споживання електричної енергії позивача на листопад 2006 по майданчику ТП –57 складає 16500 кВт/год., а на червень 2007  по майданчику - 11028 кВт/год.

Відповідно до п. 8.3 Договору відповідач надав звіти про споживання електричної енергії в листопаді 2006 по майданчику ТП –57 - 35772 кВт/год., в у червні 2007 року по майданчику ТП –57 - 13292 кВт/год.

Таким чином,   у відповідача утворилася заборгованість за перевищення договірної величини споживання електричної енергії в розмірі 3574,24 грн., яка  на момент подачі позовної заяви  погашена не була.

Відповідно до п. 6 ст. 26 Закону “Про електропостачання”  у випадку перевищення договірної величини потужності споживачі (крім населення, професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних закладів I - IV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною величиною потужності.

Згідно з ст. 525, 526 Цивільного Кодексу України  зобов’язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк згідно з вказівками закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок –згідно зі звичайними вимогами. Одностороння відмова від виконання зобов’язань та одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених  законом.

В процесі судового розгляду представник відповідача здійснив часткове погашення заборгованості (витяг банку –арк..с.36), в результаті чого заборгованість відповідача на момент вирішення спору складала 3000,0 грн., проте позивач позовних вимог не уточнив.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково в розмірі 3000,0 грн., однак у зв`язку з тим, що часткова оплата була здійснена відповідачем після подачі позовної заяви, суд вважає за необхідне покласти судові витрати на відповідача в розмірі пропорційному сумі заборгованості відповідача  на час звернення з позовом до суду.

Пунктом 7 статті 26  Закону України “Про електроенергетику” встановлено, що споживач,     якому     електрична    енергія    постачається енергопостачальником,  що  здійснює  підприємницьку  діяльність  з постачання   електричної   енергії   на   закріпленій   території, зобов'язаний  оплачувати  її  вартість  виключно коштами шляхом їх перерахування   на   поточний   рахунок   із  спеціальним  режимом використання  енергопостачальника.

Таким чином, дана сума підлягає стягненню з відповідача на рахунок із спеціальним режимом використання.

Відповідно до ч.3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї державне мито незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, витрати позивача по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу суд покладає на відповідача пропорційно заборгованості відповідача  на час звернення з позовом до суду.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85, 116, 117  Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

1.          Стягнути з Дочірнього підприємства Акціонерної компанії  “Хліб України” “Севастопольський комбінат хлібопродуктів”  (99009 м. Севастополь, вул. Делегатська, 4, р/р 0003 в СФ АКИБ “Укрсиббанк” , МФО 384588, ) на користь Відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, , рахунок з спеціальним режимом користування № 5510 в ПІБ м. Севастополя, МФО 324515) заборгованість в розмірі 3000,0 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

2.     Стягнути з Дочірнього підприємства Акціонерної компанії  “Хліб України” “Севастопольський комбінат хлібопродуктів”  (99009 м. Севастополь, вул. Делегатська, 4, р/р 0003 в СФ АКИБ “Укрсиббанк” , МФО 384588, )  на користь Відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, , р/р № 260073537 в АБ «ПІБ»м. Київ, МФО 300506) 79,7 грн. –державне мито, 92,2 грн. –витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3.  В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Копії рішення направити на адресу сторін рекомендованою кореспонденцією.

Суддя                                                                                                                  В.Є. Дмитрієв

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84 Господарського

процесуального кодексу України і підписано 13.11.2007