ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"02" жовтня 2007 р.                                                                   Справа № А4/392-07

Суддя господарського суду Київської області Попікова О.В. розглянувши справу

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю „Резинпромсервіс”

до
Броварської об’єднаної державної податкової інспекції

про
скасування податкового повідомлення-рішення

секретар судового засідання: Холоденко Н.О.

за участю представників:

від позивача
Князьський О.С. дов. від 10.07.2007р.

від відповідача
Білановська К.М. дов. від 10.02.2007р. № 2617

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні  2.10.2007р. о 10 год. 55 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 8.10.2007р., про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови.

Встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю „Резинпромсервіс”  (надалі - позивач) до Броварської ОДПІ (надалі відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення від 16.06.2007р. № 0, яким позивачеві зменшено заявлену до відшкодування суму ПДВ за декларацією жовтня 2006р. на 300000 грн. та нараховано 99552 грн. штрафних санкцій з цього податку (позовні вимоги з урахуванням заяви від 16.08.2007р.)

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем в акті перевірки безпідставно зроблено висновок про порушення позивачем при здійсненні взаєморозрахунків з СПД Дергачовим А.М. пп. 7.7.2  п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість". Позивач стверджує, що господарські операції з СПД Дергачовим А.М. були здійснені ним з дотриманням вимог законодавства, при цьому СПД Дергачов А.М. видав належним чином оформлені податкові накладні, а позивач здійснив фактичну оплату товару, сплативши при цьому суми податку на додану вартість в ціні придбаного товару. Таким чином, на думку позивача, висновки відповідача є безпідставними та такими, що не відповідають вимогам  Закону України „Про податок на додану вартість".

Відповідач –Броварська ОДПІ у своїх запереченнях на позовну заяву від 10.08.2007р. вважає позовні вимоги безпідставними та просить суд залишити позов без задоволення з огляду на наступне:

- позивач в порушення вимог п.п. 7.7.2 п. 7.7 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” завищив суму бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень 2006р. на 300000 грн. внаслідок того, що на виконання умов договору, укладеного між позивачем та СПД Дергачовим А.М., останній виписав податкові накладні по попередній оплаті, проте сам товар поставлено не було. В обґрунтування заперечень відповідач посилається на вимоги пп. 7.5.1 п. 7.5 та п.п. 7.7.1 п. 7.7 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, якими передбачено, що право на отримання бюджетного відшкодування має виключно отримувач товару, проте ТОВ „Резинпромсервіс” за наведених обставин не може вважатись отримувачем товарів і відповідно податкове повідомлення-рішення є правомірним.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне:

За наслідками виїзної позапланової перевірки ТОВ „Резинпромсервіс” з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість шляхом перерахування на рахунок платника у банку за вересень, жовтень 2006р., працівниками Броварської ОДПІ складено довідку від 29.12.2006р. № 7523-4, з якої вбачається наступне:

- згідно з поданою ТОВ „Резинпромсервіс” до Броварської ОДПІ податковою декларацією з ПДВ за жовтень 2006р. (вх.від 16.11.2006р. № 23332) та розрахунком суми бюджетного відшкодування, сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку складає 301990 грн., згідно з даними декларації залишок від’ємного значення попереднього податкового періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду (р.24 ) складає 367437 грн.; сума податкового кредиту попереднього податкового періоду (рядок 17 податкової декларації попереднього податкового періоду) складає 301990 грн.; сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг) складає 301990 грн. Перевіркою достовірності нарахування суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню за жовтень 2006р. відхилень між даними платника і даними перевірки не виявлено, сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню становить 301990 грн.

11 червня 2007 року працівниками Броварської ОДПІ було проведено невиїзну позапланову документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю „Резинпромсервіс” з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість шляхом перерахування на рахунок платника банку за жовтень 2006р., за наслідками якої складено акт № 37423432904353.

Як вбачається з згаданого акта перевірки, в ході її проведення, виявлено порушення ТОВ „Резинпромсервіс” вимог пп.7.7.2 п.7.7. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість", а саме встановлено завищення заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2006р. в розмірі 300000грн.

Підставою для висновку щодо завищення заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ, податкова служба визначила в акті перевірки наступні обставини: ТОВ „Резинпромсервіс” до складу податкового кредиту за вересень 2006р. включено суми ПДВ згідно податкових накладних отриманих від СПД Дергачовим А.М. загалом на суму 300000 грн., які виписані останнім на виконання угоди від 6.09.2006р. № 357 про поставку каучуку. Згідно отриманої від ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька відповіді, податкові накладні № 116 від 12.09.2006р. на суму ПДВ 50000 грн. та № 118 від 13.09.2006р. на суму 250000 грн., виписані СПД Дергачовим А.М. по попередній оплаті, але товар не постачався.

Таким чином, з огляду на вимоги пп.7.7.2 п.7.7. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість", оскільки ТОВ „Резинпромсервіс” товар не отримував, останній не вважається отримувачем товару і відповідно це призвело до завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень 2006р. на суму 300000 грн.

На підставі згаданого акта перевірки Броварською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 16.06.2007р. № 0, яким позивачеві зменшено заявлену до відшкодування суму ПДВ за декларацією жовтня 2006р. на 300000 грн. та нараховано 99552 грн. штрафних санкцій з цього податку на підставі п.п. 17.1.3 п. 17.1 статті 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Згідно вимог п. 1.7 статті  1 Закону України „Про податок на додану вартість” податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до вимог пп. 7.4.1 п. 7.4 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду.

Приписами  пп. 7.5.1 п. 7.5 статті  7 Закону України "Про податок на додану вартість" передбачено, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит визначається дата здійснення першої з наступних подій: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг); або дата отримання податкової накладної.

Будь-яких інших правил чи застережень щодо дати виникнення права у платника податку на податковий кредит Законом України "Про податок на додану вартість" не передбачено.

Обов'язковою умовою включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених (нарахованих) в складі ціни за товари (роботи, послуги), відповідно до пп. 7.4.5 п. 7.4 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, є наявність податкової накладної, виданої продавцем. Згідно з пп. 7.4.5 п. 7.4 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту). У разі коли на момент перевірки платника податку податковим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються непідтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, непідтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Як зазначено  в акті перевірки та підтверджено під час судового розгляду, між позивачем та СПД Дергачовим А.М. 6 вересня 2006р. було укладено договір купівлі-продажу № 357, відповідно до умов яких продавець –СПД Дергачов А.М. зобов'язалось поставити, а позивач –ТОВ „Резинпромсервіс” прийняти та оплатити товар (каучук СКН-40, СКН-18). Загальна сума поставки складає 1800000 грн., ціни вказані з врахуванням ПДВ.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та СПД Дергачовим А.М. на виконання зазначеного договору відбулися господарські взаємовідносини, а саме: ТОВ „Резинпромсервіс” здійснило 100 % попередню оплату товару загалом на суму 1800000 грн. (з врахуванням 300000 грн. ПДВ), що підтверджується копіями банківських виписок від 12.09.2006р. на суму 300000 грн. та від 13.09.2006р. на суму 1500000 грн. Наведені обставини не заперечуються і податковою службою (зокрема, про це зазначено в акті перевірки). Розрахунки за придбаний товар відбувались у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок продавця –СПД Дергачова А.М.

При цьому, на виконання зазначеного договору СПД Дергачов А.М. видав позивачеві податкові накладні № 116 від 12.09.2006р. на загальну суму 300000 грн., в.т.ч. 50000 грн., та податкову накладну № 118 від 13.09.2006р. на загальну суму 1500000 грн., в т.ч. 250000 грн. ПДВ (копії в матеріалах справи). Суми ПДВ по податковим накладним, виписаних СПД Дергачовим А.М.  включено ТОВ „Резинпромсервіс” до податкового кредиту у відповідному податковому періоді.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент проведення перевірки, позивач на підтвердження суми податкового кредиту за вересень 2006 року мав податкові накладні, отримані від СПД Дергачова А.М. які містять всі необхідні реквізити, визначені вимогами п.п 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”.

Відповідно до пп. 7.2.3 п. 7.2 ст. 7 зазначеного закону податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг).

З матеріалів справи вбачається, що податковий кредит вересня 2006р. по операціям з придбання товарів у СПД Дергачова А.М., формувався позивачем по факту списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товару (по першій події). Будь-яких зауважень до порядку складання зазначених податкових накладних з боку податкових органів  не вказано.

Згідно пп. 7.2.4 п. 7.2 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Як вбачається з залучених до справи матеріалів зустрічної перевірки СПД Дергачова А.М., проведеної ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька, остання  у відповіді на запит від 25.12.2006р. повідомляє, що СПД Дергачов А.М., зареєстрований як платник ПДВ у ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька та має відповідне свідоцтво платника ПДВ № 59405310 від 8.09.2005р., суми ПДВ згідно виписаних СПД Дергачовим А.М. податкових накладних включені останнім до податкових зобов’язань відповідних періодів та відображені у реєстрі виданих податкових накладних, розрахунки між підприємцями проводились у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок СПД Дергачова А.М. За результатами перевірки не встановлено порушень чинного законодавства. При цьому, у відповіді на запит зазначено, що товар на виконання угоди не постачався.

До матеріалів справи також залучено копія видаткової накладної від 15.09.2006р. № РН, з якої вбачається, що ТОВ „Резинпромсервіс” було отримано каучук СКН 40 та СКН 18 загалом на суму 1800000 грн., та договір відповідального зберігання від 15.09.2006р., згідно умов якого згаданий товар каучук СКН 40 у кількості 85 т. та каучук СКН 18 у кількості 75 т. знаходиться на відповідальному зберіганні СПД Дергачова А.М.

З огляду на зміст наведених норм Закону України „Про податок на додану вартість” та враховуючи наведені обставини справи, суд вважає, що податкові накладні, виписані позивачеві СПД Дергачовим А.М., протягом вересня 2006р. є належними первинними документами, що підтверджують правомірність віднесення позивачем відповідних сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

Приписами підпункту 7.7.1 цієї статті передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.  При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно вимог п.п. 7.7.2 п. 7.7 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема залученої декларації з податку на додану вартість за жовтень 2006р. та розрахунку суми бюджетного відшкодування: залишок від’ємного значення попереднього податкового періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду (р.24 ) складає 367437 грн.; сума податкового кредиту попереднього податкового періоду (рядок 17 податкової декларації попереднього податкового періоду) складає 301990 грн.; сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг) складає 301990 грн., і відповідно сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню становить 301990 грн.

Броварською ОДПІ не надано належних доказів на підтвердження факту несплати до бюджету контрагентом позивача, перерахованих йому у складі вартості придбаного товару сум податку на додану вартість або не включення цих сум до податкових зобов'язань за відповідні звітні податкові періоди, або  доказів визнання недійсною угоди, укладеної між позивачем та СПД Дергачовим А.М.

За наведених обставин справи, суд вважає, що сума податкового кредиту позивача за спірний період сформована на підставі належним чином оформлених податкових накладних отриманих від СПД Дергачова А.М., зареєстрованого платником податку на додану вартість, суми податку на додану вартість сплачені в ціні придбаного товару на суму 300000 грн., правомірно віднесено позивачем до складу податкового кредиту у вересні 2006р., за умови встановлення під час судового розгляду, що залучена до матеріалів справи декларація за жовтень 2006р., містить від’ємне значення суми ПДВ, розрахованої відповідно до вимог підпункту 7.7.1 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, господарчий суд вважає неправомірним висновок Броварської ОДПІ про порушення позивачем вимог п.п. 7.7.2 п. 7.7 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” щодо завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень 2006р. на 300000 грн.

При цьому, слід зауважити наступне: факт отримання товару за угодою із СПД Дергачовим А.М., так само як і факт вільного розпорядження позивачем товару (зокрема передача його на відповідальне зберігання), за який він розрахувався, сплативши при цьому в ціні товару суму ПДВ, не впливає на формування позивачем податкового кредиту по таких операціях, і відповідно є хибним висновок податкової служби з посиланням на положення п.п. 7.7.2 п. 7.7 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” щодо завищення позивачем  суми бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень 2006р., оскільки останній не може вважатись фактичним отримувачем товару, і відповідно позбавляється права на  отримання бюджетного відшкодування.

Враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини, господарський суд вважає висновок відповідача про завищення  суми бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень 2006р. на 300000 грн.   безпідставним.

І відповідно є безпідставним застосування до позивача штрафних санкцій, визначених приписами підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

З огляду на викладене, господарський суд визнає правомірними та задовольняє позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Резинпромсервіс” про скасування податкового повідомлення-рішення Броварської ОДПІ від 16.06.2007р. № 0, яким позивачеві зменшено заявлену до відшкодування суму ПДВ за декларацією жовтня 2006р. на 300000 грн. та нараховано 99552 грн. штрафних санкцій з цього податку.

Судові витрати (3,40 грн. судового збору) розподіляються відповідно до вимог ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 71, 94, 158 –163, Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

постановив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Броварської ОДПІ від 16.06.2007р. № 0, яким позивачеві зменшено заявлену до відшкодування суму ПДВ за декларацією жовтня 2006р. на 300000 грн. та нараховано 99552 грн. штрафних санкцій з цього податку.

2. Стягнути з державного бюджету України на користь  ТОВ „Резинпромсервіс” (Київська обл., Броварський р-н, с. Гоголів, вул. Леніна, 32, ) 3,40 грн. судового збору.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.  ст.  185-187 КАС України.

Суддя                                                                                                 Попікова О. В.

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі –  8 жовтня  2007р.