ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.07 р.                                                                             Справа № 34/128

Господарський суд Донецької області у складі судді Кододової О.В. присекретарі судового засідання Котельніковій Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом – Горлівської об’єднаної державної податкової інспекції в інтересах Східної регіональної митниці

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне Україсько-Грузинське підприємство “Лєкс-Віт”  м. Горлівка

про стягнення 11342,99 грн.

за участю представників сторін:

від позивача – Костомарова О.В (за довіреністю)

від Східної регіональної митниці – Пермінов О.О. (за довіреністю)

від відповідача – не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов Горлівською об’єднаною державною податковою інспекцією в інтересах Донецької митниці до Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне Україсько-Грузинське підприємство “Лєкс-Віт”  м. Горлівка  про стягнення  податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 11342,99 грн.

Згідно Наказу  Державної митної служби України №838 від 03.10.2006року припинено Донецьку митницю шляхом приєднання до Східної регіональної митниці, тому відповідно до ст. 55 КАС України, господарський суд Донецької області заміняє позивача  Донецьку митницю її правонаступником Східною регіональною митницею.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що станом на 05 липня 20076оку  відповідач має заборгованість з податку на додану вартість у сумі 11342,99 грн., яка на теперішній час залишається не сплаченою.

Відповідач заперечення на позов не надав, у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував у повному обсязі.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до пункту 2-1 розділу 7 “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи та додатково надані документи суд встановив:

Відповідач є юридичною особою, .

По результатам  проведення  планової комплексної перевірки службової діяльності Донецької митниці було встановлено безпідставне надання пільг ТОВ СП “Українсько-Грузинського підприємства “Лєкс –Віт” по сплаті податку на додану вартість при здійсненні оформлення тракторів колісних по ВМД від 02.12.2003року №70001/3/010300 та від 02.12.2003року №70001/3//010302 з умовним нарахуванням  податку на додану вартість на суму 11730,04грн. у порушення вимог підпункту 3.1.2 пункту 3.1 статті 3 Закону України “Про податок на додану вартість”  від 03.04.1997року №168/97-ВР.

Відповідачу з метою погашення податкового боргу було виставлене податкове повідомлення щодо недобору митного платежу з податку на додану вартість №6/19 від 21.04.2006року.

06.07.2006року Донецькою митницею на адресу Горлівської ОДПІ направлено  друге подання №48 від 05.07.2006року.

Таким чином за відповідачем обліковується податковий борг з податку на додану вартість у сумі 11342,99 грн. , з яких 10664грн. – основний платіж, 533,20грн. – штрафні санкції, 145,79грн. – пеня.

Нараховане податковим органом податкове зобов’язання відповідачем не оскаржене, тому згідно пп. 5.2.1. п. 5.2. ст.5 Закону України “Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”  вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення.

Суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Згідно з п.п.3п.1ст.9 Закону України “Про систему оподаткування”  платники податків зобов’язані сплачувати належні суми податків у встановлені законами терміни.

Згідно з п.п.7.7.5 ст.7 Закону України  “Про податок на додану вартість” суми цього  податку зараховуються до Державного бюджету України.

Як вбачається із матеріалів справи, за вимогами статті  6 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та держаними цільовими фондами» відповідачу були направлені  перша податкова вимога № 1/195 від 09.06.2006р та друга податкова вимога  № 2/205 від 21.07.2006р.

Відповідно до п.п. 2.1.1 ст. 2 Закону України від 21.12.2000року №2181 “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” контролюючими органами є митні органи - стосовно акцизного збору та податку на додану вартість (з урахуванням випадків, коли законом обов'язок з їх стягнення або контролю покладається на податкові органи), ввізного та вивізного мита, інших податків і зборів (обов'язкових платежів), які відповідно до законів справляються при ввезенні (пересиланні) товарів і предметів на митну територію України або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України.

За приписами п.п. 2.3.1 ст. 2 Закону України від 21.12.2000року №2181 “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, органами, уповноваженими здійснювати заходи з погашення податкового боргу (далі - органи стягнення), є виключно податкові органи, а також державні виконавці у межах їх компетенції

Відповідно до ст.2 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” від 4 грудня 1990 року N 509-XII одним із завдань органів державної податкової служби є здійснення контролю за дотриманням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати в бюджети, державні цільові фонди податків, зборів і неподаткових доходів, установлених законодавством.

Органи державної податкової служби відповідно до ст. 10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” від 4 грудня 1990 року N 509-XII мають право здійснювати контроль за дотриманням законодавства про податки, інші платежі (п.1 ст.10 Закону); забезпечення правильності обчислення і своєчасного надходження податків та інших платежів (п.2 ст.10 Закону); подача позовів до підприємств,  установ, організацій і громадян про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок його майна (п.11 ст.10 Закону).

Відповідно до положення ст.41 Конституції України та ст.55 Закону України “Про власність” майно може бути безоплатно вилучено (конфісковано) у власника за рішенням (вироком) суду, арбітражного суду.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов’язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 3.1.1. п.3.1.ст.3 Закону України від 21.12.2000року №2181 “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”  ( надалі Закон №2181) активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Пункт 1.3 статті 1 Закону №2181 передбачає, що податковий борг (недоїмка) це податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Пунктом 1.2 статті 1 Закону №2181 передбачено, що податкове зобов'язання  це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Як наведене вище податкові зобов’язання є узгодженими. Податковий борг з податку на додану вартість відповідача склав  11342,99 грн.

Оскільки відповідач добровільно у встановленому порядку та строки не сплатив податковий борг, а прийняті позивачем заходи не дали позитивних наслідків і податковий борг у сумі  11342,99 грн. залишився відповідачем не сплаченим, то господарський суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

З огляду на вищевикладене вимоги позивача обґрунтовані та підлягають  задоволенню повністю.

Відповідно до п.4 ст. 94 КАСУ, у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична  чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті і оголошена в судовому засідання 18 грудня 2007 року повністю.

Керуючись Конституцією України, Закону України від 21.12.2000року №2181 “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, Законом “Про власність”, та ст.ст.17-20,55, 69-72,86,94,158-163,167,185,186,254, п.6,7 розділу V11 Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Замінити позивача Донецьку митницю її правонаступником Східною регіональною митницею.

Позов Горлівської об’єднаної державної податкової інспекції в інтересах Східної регіональної митниці до Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне Україсько-Грузинське підприємство “Лєкс-Віт”  м. Горлівка  про стягнення  податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 11342,99 грн.   задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне Україсько-Грузинське підприємство “Лєкс-Віт” (, юридична адреса: 84601, Донецька область,    м. Горлівка, пр. Перемоги,33 ) заборгованість перед державним бюджетом України у розмірі 11342,99 грн.   на рахунок одержувача: №26039109, Східна регіональна митниця (Код 00547939), в установі банку – Дирекція АППБ “Аваль” в м. Донецьку, МФО 335076, код платежу 028.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження буде подана, але апеляційна скарга не була подана у зазначений строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку .Про апеляційне оскарження постанови суду спочатку подається заява. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через господарський суд Донецької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                              Кододова О.В.