ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 грудня 2007 р.

№ 3/176-2985

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Кочерової Н.О.

суддів:

Рибака В.В. Мележик Н.І.

розглянув  касаційну скаргу

приватного підприємця ОСОБА_1

на ухвалу  у справі

від 04.09.2007  Львівського апеляційного господарського
суду № 3/176-2985

господарського суду

Тернопільської області

за позовом

Державного підприємства
"Збаразький завод продтоварів"

до

Державної виконавчої служби в
Збаразькому районі приватного підприємця ОСОБА_1

про

визнання недійсними актів
ненормативного характеру

за участю
представників сторін:

від позивача      Добрянський І.В., Федорців С.І.
дов. від 11.07.2007

від відповідачів не
з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Тернопільської області від 12.07.2007 (суддя Турецький І.М.) відмовлено
приватному підприємцю ОСОБА_1 в задоволені клопотань, а саме: відкладення
слухання справи на другий термін; повернення позовної заяви ДП "Збаразький
завод продтоварів" від 20.06.07 в порядку п.4 ст. 63 ГПК України, оскільки
позивачем не сплачено державне мито; зупинення провадження у справі.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 04.09.2007 (судді: Мурська Х.В., Давид Л.Л., Кордюк
Г.Т.) приватному підприємцю ОСОБА_1 відмовлено в прийнятті апеляційної скарги
на ухвалу господарського суду.

В касаційній скарзі приватний
підприємець ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу апеляційного господарського суду,
посилаючись на порушення норм процесуального права.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги,
перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права, колегія
суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Припис статті 129 Конституції
України встановлює основні засади судочинства, до якого віднесено забезпечення
апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків,
встановлених законом.

Зазначена конституційна норма
конкретизована законодавцем в статті 12 Закону України "Про судоустрій
України", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадку
і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне та
касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного
права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом
ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, Господарський
процесуальний кодекс повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках
учасник судового процесу має право оскаржити ухвалу суду в апеляційному чи
касаційному порядку.

Як вбачається, ухвалою від
12.07.2007 господарським судом Тернопільської області було відмовлено в
задоволенні клопотань про відкладення слухання справи на другий термін, про
повернення позовної заяви ДП "Збаразький завод продтоварів" від
20.06.07 в порядку п.4 ст. 63 ГПК України, оскільки позивачем не сплачено
державне мито та про зупинення провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 ГПК
України, ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в
апеляційному порядку у випадках, передбачених Кодексом та Законом України
"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом".

Оскарження ухвали про відмову в
задоволенні клопотань про відкладення слухання справи, про повернення позовної
заяви без розгляду та про зупинення провадження у справі в апеляційному порядку
Господарським процесуальним кодексом не передбачено, а тому апеляційна скарга
на оскаржувану ухвалу не може бути прийнята до розгляду, про що правильно
вказано Львівським апеляційним господарським судом.

З урахуванням наведеного підстав
для задоволення касаційної скарги не вбачається.

Разом з тим, касаційна інстанція
зазначає, що відповідно до статті 22 ГПК України, якою закріплені права і
обов'язки сторін, сторони зобов'язанні добросовісно користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом
інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та
об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи наведене, скаржнику не
слід зловживати своїми процесуальними правами і затягувати судовий процес.

Керуючись ст. ст. 1115,
1117, 1119, 11111, 11113  Господарського процесуального кодексу України,
Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного
підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу від 04.09.07 Львівського
апеляційного господарського суду у справі № 3/176-2985 без змін.

Головуючий
Н.Кочерова

Судді:
В.Рибак

Н.Мележик