КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2007                                                                                           № 05-6-25/888

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Губенко Н.М.

суддів:            Барицької  Т.Л.

Ропій  Л.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - СільвановичС.В. – представник, дов. №7 від 24.04.2007,

від відповідача - ШилоВ.І. – представник, дор. №117/Д від 01.10.2007,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Обслуговуючий кооператив "Лотос-2007"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 28.09.2007

у справі № 05-6-25/888 (Морозов С.М.)

за позовом                               Обслуговуючий кооператив "Лотос-2007"

до                                                   Садово-дачний кооператив "Орхідея-3"

про                                                  запобігання вчиненню дій

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2007 №05-6-25/888 у прийнятті позовної заяви Обслуговуючого кооперативу „Лотос-2007” відмовлено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України.

Ухвала мотивована тим, що враховуючи положення ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 1, 12 ГПК України, дана позовна заява не підлягає розгляду в господарських судах України, оскільки спори про визнання дій такими, що порушують права та про запобігання вчиненню дій не підвідомчі господарським судам.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.09.2007 № 05-6-25/888 з підстав порушення норм матеріального і процесуального права.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються, зокрема, тим, що, як стверджує заявник, положення ч. 2 ст. 124 Конституції України, ст.ст. 15, 16 ЦК України передбачають захист судом прав і свобод людини і громадянина, а також юридичної особи, встановлюють юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість кожному захищати права і свободи будь-якими незабороненими законом засобами, тобто кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав і свобод, в тому числі судовий захист.

Відповідач письмовий відзив на апеляційну скаргу не надав, що відповідно до ст. 96 ГПК України не перешкоджає перегляду ухвали місцевого господарського суду.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

Позивачем до Господарського суду міста Києва подана позовна заява про визнання дій відповідача, які спрямовані на отримання у власність земельної ділянки у розмірі близько 66 га в урочищі „Осокорки” Дарницького району м. Києва, такими, що порушують право членів позивача на набуття ним права на земельні ділянки в урочищі „Осокорки” Дарницького району м. Києва, якими вони правомірно і добросовісно володіють та фактично користуються та які входять в межі земельної ділянки, яку просить відвести відповідач; запобігання вчиненню дій відповідачем, які спрямовані на отримання у власність чи оренду земельної ділянки у розмірі близько 66 га в урочищі „Осокорки” Дарницького району м. Києва шляхом заборони відповідачу набувати у власність чи оренду земельну ділянку у розмірі 66 га в урочищі „Осокорки” Дарницького району м. Києва; стягнення з відповідача судових витрат.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням; господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України передбачено, що суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Питання про прийняття позовної заяви вирішується суддею, який має право відмовити у її прийнятті у випадках, передбачених статтею 62 ГПК. Так, на підставі пункту 1 статті 62 ГПК суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо спір непідвідомчий господарському суду, зокрема коли його вирішення чинним законодавством віднесено до компетенції іншого органу. Перелік підстав відмови у прийнятті позовної заяви, встановлений статтею 62 ГПК, є вичерпним. (п. 3.2 роз’яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 № 02-5/289 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

Оскільки вирішення даного спору відповідно до законів України та міжнародних договорів України не віднесено до відання інших органів та цей спір не відноситься до спорів, зазначених у ст. 12 ГПК України, як таких, що не підвідомчі господарським судам, то даний спір є підвідомчим господарському суду, у зв’язку з чим судом першої інстанції безпідставно застосовано п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України.

Слід зазначити, що роз’яснення президії Вищого арбітражного суду України № 02-5/62 від 08.02.1996 „Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам”, на яке є посилання в оскаржуваній ухвалі, втратило чинність згідно з рекомендаціями президії Вищого господарського суду України від 31 травня 2007 року N 04-5/103.

Частиною 4 ст. 106 ГПК України встановлено, що у випадку скасування апеляційною інстанцією ухвали про відмову у прийнятті позовної заяви справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції і передачі справи на розгляд місцевого господарського суду.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.09.2007 №05-6-25/888 скасувати.

2.          Справу № 05-6-25/888 передати на розгляд Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Губенко Н.М.

Судді                                                                                          Барицька  Т.Л.

Ропій  Л.М.