СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 листопада 2007 р.

Справа № 14/81

за
позовом                              ЗАТ
"Видавничий Дім "Високий Замок"

вул.Володимира
Великого,2, м.Львів, 79026

до
відповідача   Суб"єкт
підприємницької діяльності                                     ОСОБА_1

с.Липівка,
Рогатинський район, Івано-Франківська область,77000

Представники:

Від позивача:  Перетятько О.В., юрисконсульт, (довіреність №
1/297 від 23.10.07р.)

Від
відповідача: не з"явилися.

СУТЬ СПОРУ: подано позов про
стягнення заборгованості в сумі 38 352,86 грн.

Представник позивача
позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, свої обгрунтування виклав у
позовній заяві.

Представник відповідача  двічі в засідання суду не з"явився,
відзиву на позовну заяву не надав.

За наведених обставин та в силу ст.75
ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами без участі
представника відповідача, якого належно повідомлено про час, дату та місце
проведення засідання суду, що підтверджується повідомленнями про вручення
поштових відправлень №6597740 від 20.10.07, № 6696659 від 08.11.07 та №6852642
від 22.11.07.

Заслухавши представника позивача та
розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

01.01.2007 року між
сторонами укладений договір за № 01-01-2007.

Відповідно до п.1.1 вищезазначеного
договору позивач (постачальник) зобов"язаний постачати видання, а
відповідач (покупець) зобов"язується приймати та реалізовувати їх через
роздрібну торгівельну мережу згідно з переліком, а також на умовах та в терміни
відповідно до договору.

Позивач зазначає, що між
сторонами підписувались аналогічні договори на 2005, 2006 роки, також
наголошує, що взяті на себе зобов"язання, відповідно до вищевказаного
договору, він виконував та виконує по даний час своєчасно та повно.

За період з січня 2006р. по
січень 2007р. включно, згідно умов договору та зведених помісячних накладних,
що знаходяться в матеріалах справи і є додатком до позовної заяви, відповідачу
було поставлено друкованих видань на загальну суму 107 607,00 грн.

Як зазначається в  п.4.5. договору, покупець (відповідач)
зобов"язаний розрахуватися з постачальником (позивачем) за  одержаний товар до 20 числа наступного
місяця.

Відповідач за отримані  видання за період з липня 2005 року по січень
2007 року, згідно акту звірки між сторонами, що знаходиться в матеріалах
справи, розраховується несвоєчасно та не в повному обсязі.

Відповідно до акту звірки
розрахунків, підписаного сторонами, борг відповідача  становить 34 792,75 грн.

Відповідач останню оплату здійснив
19.06.2007 року в сумі 10000 грн., що підтверджується банківською випискою
від  19.06.2007 року.

Позивач зазначає, що останнє
відвантаження товару було ним здійснено
в січні 2007 року.

11.05.2007 року  відповідачу було
передано  лист-претензію за № 352/пр від
07.05.2007 року з проханням оплатити зоборгованість в добровільному порядку.

Відповідач відповіді на претензію не
надав, боргу не сплатив.

Отже, заборгованість відповідача  без нарахування штрафних санкцій становить
33792,75 грн.

Пунктом 5.1. договору,
передбачено штрафні санкції за несвоєчасне перерахування покупцем коштів на
рахунок постачальника у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє
протягом періоду, за який сплачується пеня, від неоплаченої суми за кожен день
прострочення платежу.

Позивач зробив розрахунок
штрафних санкцій, які станом на 01.08.2007 року нараховані в таких розмірах:
пеня в сумі 2856,5 грн.; збитки завдані інфляційними процесами в сумі 1703,61
грн., що в сумі з дебіторською заборгованістю становить 38352,86 грн.

Беручи до уваги вищевикладене, суд
приходить до висновку про задоволення позову і виходить з наступних підстав:

- у відповідності до частини 1
статті 509 Цивільного кодексу України № 435-ІУ від 16 січня 2003 року,
зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 частиною 1 Цивільного
кодексу України передбачені загальні умови виконання зобов'язання, а саме  зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог
щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій, передбачених законами або договором.

Таким чином на підставі норм чиннного
цивільного та господарського кодексу позивачем вжито всіх заходів досудового
врегулювання спору, які не дали результатів, а тому останній звернувся до суду
за захистом порушеного права.

Згідно 625 ЦКУ, боржник, який прострочив
виконання грошового забов"язання , на вимогу кредитора  забов"язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не
встановлено інший розмір процентів.

Позивачем проведено розрахунок штрафних санкцій, які станом на
01.08.2007 року нараховані в таких розмірах: пеня в сумі 2856,5 грн.; збитки
завдані інфляційними процесами в сумі 1703,61 грн., що в сумі з дебіторською
заборгованістю становить 38352 грн. 86 коп. , що підтверджується матеріалами
справи,  розрахунками, що є додатками до
позовної заяви.

Викладені вище обставини підтверджуються матеріалами справи,  є обгрунтованими, а тому суд приходить до
висновку про задоволення позову.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України слід покласти на
відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 49, 82-84 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з суб"єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1,  Івано-Франківська область, Рогатинський
район, село Липівка (свід. НОМЕР_1, інд. под. НОМЕР_2) на користь закритого
акціонерного товариства "Видавничий Дім "Високий Замок", 79026,
м.Львів, вул.В.Великого, 2, (р/р 260032958 в ЛОД АППБ "Аваль",
м.Львів, МФО 325570, , свід. № 17955126, інд. под. № 55)

33 792,75 грн. основного
боргу,  пені в сумі 2 856,5 грн.;  інфляційних збитків в сумі 1703,61 грн.,
382,52 грн. держмита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у
разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного
строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84
Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                Булка Володимир Ігорович

Рішення підписане ______________.

Виготовлено
в АС "Діловодство суду"

Помічник судді Гандера М.В.