ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

15.11.2007
Справа №2-14/10083-2007

За позовом Міського виробничого управління житлово-комунального господарства, м. Армянськ, мікрорайон Васильєва, 2

До відповідача Міського відділу освіти м. Армянська, м. Армянськ, мікрорайон Васильєва, 14-А

Про  стягнення 76088,34  грн.

Суддя Курапова З.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Сулейманова Є.І., копія дов. № 888 від 13.04.2007. у справі

Від відповідача –  Кузнєцова Є.Д. – начальник відділу освіти

Суть спору: Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача  76088,34 грн., у т.ч. 59808,75 грн. індексу інфляції та 16279,59  грн.  річних.

Заявою від 20.08.2007. позивач зменшив позовні вимоги, просить стягнути 73158,63 грн., у т. ч.  57110,54 грн. індексу інфляції та 16048,09 грн. річних.

Позивач свої позовні вимоги пояснює невиконанням відповідачем рішення Господарського суду АРК у справі № 2-313103-2003, непогашенням зазначеної судом заборгованості, у зв’язку з чим  відповідачу нараховане  за період листопад 2003 р. по березень 2007 р. 57110,54 грн. індексу інфляції та 16048,09 грн. річних.

Відповідач з у клопотанні № 120801-06 від 15.10.2007. позовні вимоги не визнав за мотивами пропуску позивачем строку позовної давності на стягнення індексу інфляції та річних та просить застосувати строк позовної давності.

У судовому засіданні оголошена перерва з 01 по 15 листопада 2007 р. відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, після перерви засідання продовжено за участю представників сторін.

Розглянув матеріали справи, заслухав доводи  представників позивача та відповідача,  суд -

Встановив :

Рішенням Господарського суду АРК від 23.10.2003. у справі № 2-313103-2003,  за позовом  Міського виробничого підприємства житлово-комунального господарства м. Армянська    до відповідача  Міського відділу освіти м. Армянська про стягнення  158963,51 грн., у т.ч.  156986,53 грн. заборгованості за надані послуги по відпуску води та приому стоків в комунальну каналізацію по договору № 80153 від 01.05.99., 1584 грн. пені і 392,47   грн. річних,  позов задоволений, з  Міського відділу освіти м. Армянська   на користь Міського виробничого управління житлово-комунального господарства м. Армянська стягнуто 158963,51 грн. заборгованості, 1589,64 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Вказане рішення набрало законної чинності. 04 листопада 2003 р. Господарським судом АРК виданий наказ про примусове виконання рішення у справі № 2-313103-2003.

Постановою ДВС у м. Армянськ від 13.02.2006. відкрито виконавче провадження  по виконанню наказу ГС АРК № 2-313103-2003.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Як зазначено в рішенні Господарського суду АРК від 23.10.2003. № 2-313103-2003 заборгованість в сумі 156986,53 грн.  виникла станом на 01.07.2003.

Позивач нарахував індекс інфляції та річні, починаючи з листопаду 2003 р., тобто   з моменту прийняття рішення суду, і по березень 2007 р.

Відповідно до ч.2 ст. 625  Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із змісту  ч.2 ст. 625 ЦК України право на стягнення індексу інфляції та річних виникає у кредитора з моменту порушення боржником зобов’язання.

Згідно ст. 610, 612  ЦК України, порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання); боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Обов’язок відповідача оплатити борг виник на підстави договору № 80153 від 01.05.99. і додаткової угоди до нього від 01.05.99.,   що визначено у  рішенні Господарського суду АРК  від 23.10.2003. у справі № 2-313103-2003.

Відповідно до п.5.1.,5.4. договору № 80153 від 01.05.1999. на відпуск води із комунального водопроводу та прийому стоків в комунальну каналізацію, укладеного  між  МВУ ЖКГ і міським відділом освіти,  розрахунки за воду здійснюються абонентом щомісячно протягом 3-х днів з моменту отримання рахунку.

Відповідно до ст. 71 Цивільного кодексу України (у редакції 1963 р.),  діючого у період виникнення заборгованості,  а також ст. 257 Цивільного кодексу України  загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність – це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно розрахунку  позивача, наданому у матеріали справи № 2-313103-2003, заборгованість відповідача за водоспоживання  в сумі 156986,53 грн. виникла у період  з  січня 2002 р.   по червень 2003 р., відповідно нарахування індексу інфляції та річних позивач мав право здійснити   включно по червень 2006 р.

Позивач звернувся з позовом у суд  відповідно до поштового штампу на конверті 12.07.2007., тобто зі значним пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Доводи представника позивача, що рішення ГС АРК  від 23.10.2003. у справі № 2-313103-2003 не виконано відповідачем до цього часу та позивач має право нарахувати індекс інфляції та річні за весь період невиконання рішення суду, не можуть бути  прийняти до уваги, тому що рішення суду не породжує нових зобов’язань відповідача, а прийнято з рахунком умов укладеного між сторонами договору.

Необхідно також зазначити, що   у позові по справі № 2-313103-2003 позивач не пред’являв вимог про стягнення індексу інфляції,  після прийняття рішення суду по вказаної справі 23.10.2003. позивач вперше звернувся з позовом про стягнення індексу інфляції та річних  більш чим через 3 року 8 міс.

Клопотання представника позивача про поновлення строку позовної давності задоволенню не підлягає, тому що  доводів і доказів поважності причин пропущення строку позовної давності позивач не надав і такі доказі у позивача відсутні.

При таких обставинах, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Державне мито та витрати на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу   підлягає віднесенню на позивача.

У судовому засіданні, яке відбулося 15 листопада 2007 р., оголошені тільки вступна та резолютивна частині рішення.

Відповідно до ст. 84  Господарського процесуального кодексу України рішення оформлено і підписано 16 листопада 2007 р.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 49, 82, 84 Господарського  процесуального кодексу  Україні, суд –

ВИРІШІВ:

У позові  відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Курапова З.І.