ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2007 р.
Справа № ПА-9/204

Господарський суд Івано-Франківської області у складі : судді Фанди Оксани Михайлівни при секретарі судового засідання Нестеренко Андрію Волдимировичу  та Кіндрат Галини Романівни  розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом  Військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах  є  Міністерство оборони України в особі Державного підприємства "Івано-Франківського ліспромкомбінату", вул. Ребета, 6, м. Івано-Франківськ, 76000

до відповідача  Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області,  вул. Лесі Українки,1, м. Житомир,10003

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Релігійна місія "Карітас-Спес" Римсько-католицької Церкви в Україні, вул. Костьольна, буд. 17, м. Київ, 01001

про визнання недійсним розпорядження

За участю представників сторін:

Від позивача:  Капелюх Вікторія Олександрівна, (довіреність №  4від04.01.2007р. ).

Учасник судового засідання:  Логіпов В.О. - представник  прокуратури , ( посвідчення №18 від 07.08.2007 року),

Від відповідача:  представники не з"явилися;

Третя особа: Цехотський В.М. - представник , (довіреність №  4від04.01.2007р. ).

СУТЬ СПРАВИ: Заявлено вимогу про визнання недійсним розпорядження Житомирської районної державної адміністрації за № 603 від 4 серпня 2006р. " Про внесення змін в розпорядження голови райдержадміністрації № 7 від 06.01.005р." щодо помилкового включення земельної ділянки площею 5, 9260 га , на якій розташовані бази відпочинку для дітей , що є у власності релігійної місії " Карітас - Спес" Римсько - Католицької церкви в Україні, в державний акт на право  постійного користування землею Шепетівському військовому  лісгоспу МО України на території Зарічанської сільської ради .

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує , що  в 2003 році розпочав переоформлення державних актів на земельні ділянки , що були надані військовому лісгоспу для ведення лісового господарства , відповідно до наказу Міністра оборони України від 21.01.1997року №22.

Наказом  начальника Житомирського гарнізону за №44 від 10 жовтня 2003 року, за постійним землекористувачем - Шепетівським військовим лісгоспом ДП «Івано-Франківського ЛПК України», було закріплено земельні лісогосподарські ділянки, що використовувалися для потреб Міністерства оборони України в тому числі і військове містечко №167 с. Зарічани Житомирської області площею 697 га.

У відповідності до вимог норми ст.123 Земельного законодавства України начальник Шепетівського військового лісгоспу уповноважений юридичною особою (ДП «Івано-Франківським ЛПК МО України») звернувся з клопотанням до Житомирської районної державної Адміністрації Житомирської області про затвердження технічної документації із землеустрою по встановленню зовнішніх меж і виготовлення державного Акту на право постійного користування земельною ділянкою, що належить до категорії Земель оборони України на території Новогуйвинської селищної та Зарічанської сільської рад.

6 січня 2005 року Житомирська районна державна адміністрація Житомирської області винесла Розпорядження за №7 «Про затвердження технічної документації із землеустрою по встановленню меж і виготовленню державного акта на право постійного користування землею Шепетівському військовому лісгоспу МО України на території Новогуйвинської селищної та Зарічанської сільської рад».

10 жовтня 2005 року за реєстраційним №01 були виготовлені та видані державні Акти на право постійного землекористування земельною ділянкою серії ЯЯ №073506 площею 491,1265 га. на території Зарічанської сільської ради та серії ЯЯ №073508 площею 186,3180 га. на території Новогуйвинської селищної ради для ведення лісового господарства.

4 серпня 2006 року Житомирська районна державна адміністрація винесла Розпорядження за №603 «Про внесення змін в розпорядження голови райдержадміністрації №7 від 06.01.2005 року», щодо помилкового включення земельної ділянки площею 5,9260 га, на якій розташовані бази відпочинку для дітей, що є у власності релігійної місії «Карітас-Спес»Римсько-Католицької церкви в Україні, в державний Акт на право постійного користування землею  Шепетівському військовому лісгоспу МО України на території Зарічанської сільської ради.

Розпорядження  від 4 серпня 2006 року Житомирської районної державної адміністрації винесла  №603 позивач вважає  незаконним оскільки земельна лісогосподарська ділянка (масив) площею 491,1265 га. на території Зарічанської сільської ради має особливий правовий режим є суцільним лісовим масивом і відповідно до чинного законодавства не може передаватися  у власність частинами.

Окрім того, позивач вказує ,що після винесення оскаржуваного Розпорядження за №603 Житомирська районна державна адміністрація зобов'язана була в 10 денний термін (після винесення розпорядження) повідомити землевласника (землекористувача) про допущення технічної помилки та про її виправлення.

Відповідач представника в судове засідання не направив позав заяву про розгляд срави за його відсутності .Позовні вимоги заперечив у письмових поясненнях . При цьому зазначив, що відповідно ч.І статті 120 Земельного Кодексу України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування —на підставі договору оренди.

Відповідач вказує , що  Релігійна Місія "Карітас-Спес" в м. Житомирі Римсько-католицької церкви купила у приватну власність на аукціоні дитячий оздоровчий табір "Льонок", загальною площею 1940,70 кв.м, який знаходиться за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Зарічани на земельній ділянці 5,4 га. , про що свідчить  договір купівлі-продажу на аукціоні АВМ № 179071 від 21 червня 2000 року та договір купівлі-продажу АВР № 883164 від 23 квітня 2001 року ,за яким: Релігійна Місія купила  на аукціоні базу відпочинку  , що знаходиться на балансі ВАТ "Мелодія" , загальною площею 599,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: с. Зарічани Житомирського району.

22 серпня 2005 року  Житомирською районною державною адміністрацією прийнято розпорядження "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складанню договору оренди землі, з метою передачі її в оренду релігійній місії «Карітас-Спес»Римсько-католицької церкви в Україні на території Зарічанської сільської ради".

11 жовтня 2005 року укладено договір оренди землі № 2910 за яким: орендодавець Житомирська районна державна адміністрація Житомирської області, в особі голови районної державної—адміністрації Колосівського Валерія Євгеновича, та орендар  Релігійна Місія "Карітас-Спес" в  м. Житомирі Римсько-католицької церкви уклали цей договір про наступне: орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування будівель та споруд оздоровчих таборів відпочинку дітей які знаходяться: на території Зарічанської сільської ради Житомирського района та області за межами населеного пункту.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону.

Власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Відповідач вказує , що Житомирська районна державна адміністрація Житомирської області відповідно до ст.7 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" у своїй діяльності керується Конституцією України, цим та іншими законами України та не має право обмежувати користування своєю власністю Релігійну Місію «Карітас-Спес»в м. Житомирі Римсько-католицької церкви ,так як усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Тому, Житомирська районна державна адміністрація не має законних підстав визнати недійсним Розпорядження Житомирської районної державної адміністрації за № 603 від 4 серпня 2006 року «Про внесення змін в розпорядження голови райдержадміністрації №7 від 06.01.2005 року», так як така дія призведе до порушення прав і законних інтересів релігійної місії Карітас-Спес»в м. Житомирі Римсько-католицької церкви в частині землекористування орендованою релігійною місією території Зарічанської сільської ради Житомирського району, на якій знаходиться їх приватна нерухомість.

Відповідач вказує , що  розпорядження Житомирської районної державної адміністрації за № 603 від 4 серпня 2006 року «Про внесення змін в розпорядження голови райдержад№7 від 06.01.2005 року»було прийнято в межах компетенції голови місцевої держаної адміністрації для усунення помилкового включення земельної ділянки площею 5,9260 га, на якій розташовані бази відпочинку для дітей, що є у власності релігійної місії Карітас-Спес»в м. Житомирі Римсько-католицької церкви.

Третя особа  позовні вимоги також заперечила ,  в обгрунтування зазначила , що  згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. В позовній заяві позивачем взагалі не розкрито в чому саме полягають порушення інтересів держави, чи в чому існує загроза інтересам держави, що є основним критерієм згідно п. 2 ст. 121 Конституції України при подачі позову до господарського суду на підставі ст. 2 ГПК України, а обставини, на яких грунтуються позовні вимоги не доведені.

Третя особа вказує , що  Міністерство Оборни України  здійснює формування та реалізацію державної політики у сфері оборони, у формуванні оборонного бюджету, а також здійснює контроль за виконанням підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності мобілізаційних завдань, організовує всебічне забезпечення Збройних Сил України всіма видами майна, матеріальними та іншими ресурсами, здійснює в межах своїх повноважень функції управління об'єктами державної власності, що належать до його сфери управління, створює, реорганізовує та ліквідує у встановленому порядку підприємства, установи та організації і контролює їх діяльність.

Вказуючи на те, що оскаржуваним рішенням відповідач безпідставно вилучив із землекористування Івано - Франківського ЛПК земельну ділянку площею 5,926 га, військовим прокурором не було досліджено той факт, що до отримання позивачем Державного акту на постійне користування земельною ділянкою, тобто до 10.10.2005 року спірна земельна ділянка була передана Міністерством оборони - суб'єктом владних повноважень , структурним підрозділом якого є ДП Івано - Франківський ЛПК - на підставі рішення міністра Оборони України № 10357/3 від 31.12.2004 р. як така, що за призначенням не використовується до земель запасу Зарічанської селищної ради Житомирського району. В зв'язку із чим, постійний землекористувач - Житомирська КЕЧ району (а не Шепетівський військовий лісгосп, як вказує позивач) відповідно до діючого в МОУ порядку, передбаченому положеннями наказу №483 МО України від 22.12.1997р. передала, а Зарічанська селищна рада прийняла спірну земельну ділянку до земель запасу згідно акту приймання - передачі від 18.02.2005р..

Крім того , третя особа  вказує , що  згідно Земельного Кодексу ,стаття 77 та ст. 1 Закону України „Про використання земель оборони": землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових астин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України.

На  спірній земельній ділянці на протязі десятків років - з 70-х років минулого століття, розміщується оздоровчий дитячий табір . Договором купівлі-продажу на аукціоні бази відпочинку, що знаходились на балансі ВАТ "Мелодія" та договором купівлі-продажу дитячого оздоровчого табору " Льонок ", що знаходились на балансі ВАТ "Льонотекс ",  релігійна місія набула права на будівлі, розташовані на вказаній земельній ділянці. Цей факт прямо вказує на те, що зазначена земельна ділянка за призначенням не використовується, оскільки на ній розміщені не військові частини , а майно підприємства іншої форми власності.

Третя особа вказує , що   набула  права на користування земельною ділянкою у відповідності до вимог  ст. 120 Земельного кодексу, яка регламентує перехід права на земельну ділянку при переході права на будівлю і споруду.

З урахувапння вищевикладеного  релігійна місія вважає , що Житомирською райдержадміністрацією в межах її повноважень, наданих Законом України „Про місцеве самоврядування", вірно було прийняте оскаржуване позивачем розпорядження, а вищевказані непорозуміння виникли внаслідок неправильного застосування позивачем та військовим прокурором    рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 року, в якому говориться, що інтереси держави не можна ототожнювати з майновими інтересами суб'єктів господарювання державних форм   власності.

Розглянувши матеріали справи ,  заслухавши пояснення представників стоірн , суд встановив , що Виконавчим комітетом Житомирської обласної ради народних депутатів за землекористувачем - Житомирською КЕЧ району закріплено в безстрокове і безплатне користування 1488,7 гектарів землі  в межах згідно з планом землекористування для державних цілей. Державний акту на право користування землею Б № 022301 від 1982 року (копія додана  до матеріалів справи).

Відповідно до п. 25 Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основних правил користування наданими землями, затвердженого наказом Міністра оборони України від 22.12.97 №483 , облік усіх земель, наданих для потреб Міністерства оборони України, здійснюється ... в квартирно-експлуатаційній службі Збройних Сил України .

За відсутністю потреби або по -закінченню терміну користування землі, надані для потреб Збройних Сил України, підлягають передачі місцевим органам влади згідно з Земельним кодексом.

Передача земель місцевим органам влади проводиться за згодою Міністра оборони України або за його дорученням начальником  розквартирування військ та капітального будівництва - начальником Головного управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України.

Своєчасне виявлення земель, що не використовуються, та надання відомостей про них покладається на заступників Міністра оборони України -командувачів видів Збройних Сил України, командуючих військами військових округів, Північного ОТК, начальників управлінь центрального апарату Міністерства оборони України, а також командирів військових частин -землекористувачів.

Оформлення передачі земель місцевим органам влади здійснюють землекористувачі спільно з квартирно-експлуатаційною частиною, на обліку яких знаходяться земельні ділянки в порядку, встановленому Земельним кодексом України (п. 44, 45, 46, 50 Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основних правил користування наданими землями, затвердженого наказом Міністра оборони України від 22.12.97 № 483).

Серед підстав припинення права користування земельною ділянкою ст 141 Земельного кодексу України визначає добровільну відмову від права користування земельною ділянкою.

Припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки.

Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації (ст. 142 Земельного кодексу України).

На виконання  вимог п. 46 Положення про порядок надання в користуваї земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основь правил користування наданими землями, затвердженого наказом Міністра оборони України від 22.12.97 № 483, начальник Житомирської КЕЧ району, командир військової частини - землекористувача, звернувся по команді проханням надати дозвіл на передачу трьох земельних ділянок військове містечка № 167 загальною площею 5,926 га місцевим органам влади (лис Житомирської КЕЧ району від 28.11.03 № 3245, від 07.10.03 № 2087 є матеріалах справи).

Враховуючи пропозиції командувача військ Північного оперативно командування, за поданням Головного КЕУ ЗС України (доповідь від 17.12.04. 303/1/4/3756), Першим заступником Міністра оборони України - керівнию апарату Міністерства оборони України на ім'я Міністра оборони Україї 29.12.04 була підготовлена доповідь щодо можливості підтримати пропозиі щодо передачі зазначених земельних ділянок до земель запасу органів місцево самоврядування.

На підставі зазначених документів Міністром оборони України 31.12.04р.( прийнято рішення № 10354/3 щодо припинення права користувань відносно трьох земельних ділянок військового містечка № 167 загально площею 5,926 га в/м № 167.

Враховуючи добровільну відмову Міністерства оборони України від права користування землею, 17.02.05 Житомирською районною державною адміністрацією Житомирської області відповідно до ст. 141, 142 Земельного кодексу Україн прийнято розпорядження № 104 „Про припинення права Житомирської КЕ району на користування частинами земельних ділянок по добровільній відмові на території Тетерівської та Зарічанської сільських рад".

Акт  передачі земельної ділянки  від Міністерства оборони до Зарічанської сільської ради складений 18.02.2005року.

6 січня 2005 року Житомирська районна державна адміністрація Житомирської області винесла Розпорядження за №7 «Про затвердження технічної документації із землеустрою по встановленню меж і виготовленню державного акта на право постійного користування землею Шепетівському військовому лісгоспу МО України на території Новогуйвинської селищної та Зарічанської сільської рад».

Тобто , відповідач розпорядився земельною ділянкою і передав її іншій особі ще до припинення землекористування попереднім землекористувачем ,що не узгоджується з нормами земельного законодавства.

22 серпня 2005 року  Житомирською районною державною адміністрацією прийнято розпорядження №503 "Про затвердження технічної документації із землеустрою , щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складанню договору оренди землі, з метою передачі її в оренду релігійній місії «Карітас-Спес»Римсько-католицької церкви в Україні на території Зарічанської сільської ради". Передача землі в користування відбулась із посиланням  на  ч.І ст.120 Земельного Кодексу України .

11 жовтня 2005 року укладено договір оренди землі № 2910 за яким: орендодавець Житомирська районна державна адміністрація Житомирської області, в особі голови районної державної—адміністрації Колосівського Валерія Євгеновича, та орендар  Релігійна Місія "Карітас-Спес" в  м. Житомирі Римсько-католицької церкви  відповідно до якого  орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування будівель та споруд оздоровчих таборів відпочинку дітей які знаходяться: на території Зарічанської сільської ради Житомирського района та області за межами населеного пункту.

4 серпня 2006 року Житомирська районна державна адміністрація винесла Розпорядження за №603 «Про внесення змін в розпорядження голови райдержадміністрації №7 від 06.01.2005 року», щодо помилкового включення земельної ділянки площею 5,9260 га, на якій розташовані бази відпочинку для дітей, що є у власності релігійної місії «Карітас-Спес»Римсько-Католицької церкви в Україні, в державний Акт на право постійного користування землею  Шепетівському військовому лісгоспу МО України на території Зарічанської сільської ради.

Договори купівлі -продажу на нерухоме майно баз відпочинку  Рілігійною місією укладені в 2000-2001роках.

Тобто , відповідач обгрунтовано ( у відповідності до вимог ст. 120 Земельного кодексу України ) прийняв  розпорядження  №  503 про  передачу  в оренду  релігійній місії  земельної ділянки для обслуговування баз відпочинку.

За наведених обставин ,  є правомірним  внесення змін  в розпорядження № 7  від 06.01.2005р.  ,  шляхом прийняття   оспорюваного  розпорядження № 603 від 04.08.2006р.,  а отже  позовні вимоги є необгрунтованими і в  задоволенні позову слід відмовити . При цьому суд враховував наступне .

Хоч,  Розпорядження № 7 від 06.01.2005р. прийняте відповідачем із порушенням норм земельного законодавства  і порушувало права попереднього землекористувача - Міністерства оборони , а також  релігійної місії ,  оскільки на момент прийняття в неї виникло право на отримання в користування земельної ділянки на якій розташовано її об"єкти нерухомості ,  однак,  суд не вважає за доцільне визнавати його незаконним , оскільки Міністерство оборони  добровільно відмовилось від землекористування  ,суду не подано доказів , що його оскарження   , а  внесеня в нього змін оспорюваним розпорядженням    усунуло порушення прав  релігійної місії.

Щодо посилання  позивача на  особливий правовий режим спірної земельної ділянки ,то слід зазначити  , що  цільове призначення  землі   в акті  , виданому в 1982 р. Житомирській КЕЧ   не було визначено.

Цільове призначення -   землі  лісового фонду,  було встановлена  лише  при оформленні землекористування позивачу в 2005 р. , розпорядженням № 7  .

При цьому , слід зазначити , що згідно договору оренди землі укладеного  між відповідачем та релігійною громадою  , останьому надано в оренду землі лісового фонду лише в розмірі  2, 4856 га. . Отже , є незрозумілим   посилання позивача на норми Земельного та Лісового кодексу України , що регламентують передачу  земель лісового фонду у власність ( а не в користування, як в спірному випадку  ), площею , що не може перевищувати 5 - ти га.

Одночасно , суд зазначає і ту обставину , що відповідно  до  ст. 6 Лісового кодексу України , в редакції що була чинна на момент спірних правовідносин  , надання земельних ділянок лісового фонду у тимчасове користування провадилось  без їх вилученння  у постйіних користувачів , у порядку визначеному цим  Кодексом .

За наведених обставин , суд не вбачає  правових підстав для задоволення позову .

Керуючись  ст. .19, 124 Конституції України , ст. 120 Земельного кодексу України , ст. 6 Лісового кодексу України ( в редакції Закону  України №   2505-IV  ( 2505-15 ) від 25.03.2005,) , ст.94, 163- 167, 254  Кодексу адміністративного судочинства України,суд

П О С Т А Н О В И В :

в позові відмовити.

Постанову суду, яка не набрала законної сили, сторони мають право оскаржити в апеляційному порядку.

Заява про апеляційне оскарження  постанови  подається протягом 10 –ти днів з дня її складення  в повному обсязі, апеляційна скарга подається  протягом 20 днів  після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення  строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                              О.М. Фанда

Постанова складена в повному обсязі 26.11.2007р.

Виготовлено в "АС  Діловодство суду "