ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  20/368

22.11.07

За позовом    Державного підприємства Одеський обласний радіотелевізійний

передавальний  центр

до                    Закритого акціонерного товариства «Телекомпанія «ТЕТ»

про                 внесення змін до договору

Суддя Палій В.В.

Секретар Молочна Н.С.

Представники:

Від позивача         Волкова А.В.- предст. (дов. від 16.10.2007р.)

Від відповідача     Калінчук А.О.- предст. (дов. від 23.10.2007р.), Буцан Є.А.- предст. (дов. від

23.10.2007р.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Державного підприємства Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр до Закритого акціонерного товариства «Телекомпанія «ТЕТ»про внесення змін до договору №23/Х/2004 про надання послуг зв’язку для розповсюдження телепрограм від 01.07.2004р., а саме, позивач просить суд змінити договірну ціну починаючи з 01.01.2007р. за допомогою коригуючого коефіцієнту 1,28, яка встановлена Додатком №1 (б) від 01.03.2006р. та Додатком №1 (а) від 17.08.2005р. до договору №23/Х/2004 про надання послуг зв’язку для розповсюдження телепрограм від 01.07.2004р., який укладений між позивачем та відповідачем.

У судовому засіданні 24.10.2007р. представник відповідача надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

Представник відповідача в засіданнях також проти заявлених позовних вимог заперечує повністю, вважає, що істотної зміни обставин не відбулося.

24.10.2007р. у судовому засіданні оголошено перерву до 13.11.2007р.

У судовому засіданні 13.11.2007р. представник позивача надав суду письмові пояснення по справі.

Представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, з метою ознайомлення та надання заперечень на письмові пояснення позивача.

Клопотання судом задоволено.

У судовому засіданні 13.11.2007р. оголошено перерву до 22.11.2007р.

У судовому засіданні 22.11.2007р. представник відповідача надав суду додаткові заперечення на позовну заяву, представник позивача надав суду додаткові письмові пояснення до позову.

У судовому засіданні 22.11.2007р. судом, за згодою сторін, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши документи і матеріали, подані учасниками процесу, заслухавши пояснення представників сторін та з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги і заперечення, оцінивши докази, які мають значення для справи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2004 року між Одеським обласним радіотелевізійним передавальним центром (виконавець) та Закритим акціонерним товариством «Телекомпанія «ТЕТ» (замовник) було укладено договір №23/Х/2004 про надання послуг для розповсюдження телепрограм. Предметом договору є надання виконавцем замовнику послуг зв’язку по розповсюдженню телепрограм замовника, згідно ліцензії серії НР 30936 від 04.06.2003р. на право користування  каналами мовлення та відповідних Додатків до неї, виданої замовнику Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення. Інформація про канали мовлення, на яких здійснюється трансляція  телепрограм  замовника, технічні параметри сигналу, тип обладнання, за допомогою якого надаються послуги, та місце розташування цього обладнання, визначається у відповідних Додатках  до цього Договору.

Послуги по розповсюдженню телепрограм надаються замовнику з використанням технічних засобів, які є власністю замовника та за допомогою технічних засобів, які є власністю виконавця (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 2.5 договору послуги, що надаються виконавцем у відповідності до умов даного договору, оплачуються замовником, виходячи з розцінок, наведених у Протоколі узгодження договірної ціни (Додаток №1 до цього договору), який є невід’ємною частиною цього Договору. У вартість обслуговування входить використання контрольно-вимірювальної техніки та її повірка.

01.07.2004р. сторонами підписано Протокол узгодження договірної ціни до договору №23/Х/2004 про надання послуг для розповсюдження телепрограм від 01.07.2004р., відповідно до якого за послуги зв’язку для розповсюдження телепрограм замовника, згідно ліцензії Серії НР №0936 від 04.06.2003р. на право користування каналами мовлення та відповідних Додатків до неї, виданої замовнику Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення, за допомогою ТВ твердотільних передавачей, сторони встановили ціни, що наведені в таблиці нижче, керуючись Максимально граничними тарифами (наказ КРРТ 3135 від 31.12.2003р.): м. Одеса, договірна ціна грн. в год. склала 9,45грн. з ПДВ.

17.05.2005р. сторонами підписано Протокол узгодження договірної ціни до договору №23/Х/2004 про надання послуг для розповсюдження телепрограм від 01.07.2004р., відповідно до якого за послуги зв’язку для розповсюдження телепрограм замовника, згідно ліцензії Серії НР №0936 від 04.06.2003р. на право користування каналами мовлення та відповідних Додатків до неї, виданої замовнику Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення, за допомогою ТВ твердотільних передавачей, сторони встановили ціни, що наведені в таблиці нижче, керуючись Максимально граничними тарифами (наказ КРРТ 3135 від 31.12.2003р.): м. Ізмаїл (СПС у м. Ізмаїл), договірна ціна грн. за год. склала 3,2 грн. з ПДВ.

01.03.2006р. сторонами підписано Протокол узгодження договірної ціни до договору №23/Х/2004 про надання послуг для розповсюдження телепрограм від 01.07.2004р., відповідно до якого за послуги зв’язку для розповсюдження телепрограм замовника, згідно ліцензії Серії НР №0936 від 04.06.2003р. на право користування каналами мовлення та відповідних Додатків до неї, виданої замовнику Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення, за допомогою ТВ твердотільних передавачей, сторони встановили ціни, що наведені в таблиці нижче, керуючись Максимально граничними тарифами (наказ КРРТ 3135 від 31.12.2003р.): м. Одеса, договірна ціна грн. за год. склала 9,92грн. з ПДВ.

Позивач у позовній заяві зазначає про те, що у випадку надання телекомунікаційних послуг відповідачу застосовувався договірний тариф, оскільки відповідно до п. 5 Максимально граничних тарифів на оренду технічних засобів мовлення (2003р.) за  технічне обслуговування та експлуатацію технічних засобів замовників оплата здійснюється за договірними цінами. Договірна ціна залежить від діючих тарифів, оскільки зросли діючі тарифи та телекомунікаційні послуги, то відповідно зросла і договірна ціна. Тому з 01.01.2007р. договірна ціна збільшилась з урахування підвищуючого коефіцієнту 1,28 і повинна становити 10,59грн., що становить 61,4% від нині діючого тарифу в м. Одеса та, 2,83грн., що становить 66% в м. Ізмаїл. Позивач зазначає про те, що шляхом переговорів згода щодо зміни ціни між сторонами не була досягнута. За наведених обставин, позивач звернувся до суду та просить суд змінити договірну ціну за допомогою коригуючого коефіцієнту 1,28, яка встановлена Додатком №1 (б) від 01.03.2006р. та Додатком №1 (а) від 17.08.2005р. до договору №23/Х/2004.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, посилається на те, що розмір договірної ціни змінювався сторонами у 2005-2006р., відповідно посилання позивача на збільшення вартості електроенергії, рівень індексу інфляції за період з 2004-2006рр. є некоректним, у зв’язку з тим, що у зазначений період за домовленістю сторін відбулось збільшення договірної ціни. Посилання позивача на те, що договірна ціна залежить від діючих тарифів, а також, що у випадку зростання тарифів відповідно пропорційно зростає договірна ціна є безпідставними, оскільки таке положення не передбачено умовами договору та чинним законодавством України. Відповідач також вказує на те, що  для розповсюдження програм відповідача позивачем використовуються технічні засоби мовлення, що належить відповідачу. При цьому саме відповідач несе витрати, пов’язані з ремонтом власних РЕЗ мовлення та придбання необхідних запчастин та комплектуючих. За наведених обставин, відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України кожен має право звернутись до суду за захистом  своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси можуть захищатися також  шляхом установлення, зміни і припинення правовідносин.

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на ст.652 ЦК України, відповідно до якої, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, а у випадку не досягнення сторонами згоди –з підстав, встановлених ч.4 цієї статті, змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не  підлягають задоволенню з наступних підстав:

Частиною 2 статті 652 ЦК України встановлено, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний,  з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

При цьому відповідно до ч. 4 зазначеної статті зміна договору у зв’язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Позивачем не доведено одночасної наявності умов визначених Цивільним Кодексом України. Крім того, із суті спору суд не вбачає виняткового випадку, який був би підставою для зміни за рішення суду договору у зв’язку з істотною зміною обставин.

Відповідно до п. 1.2 договору №23/Х/2004 послуги по розповсюдженню телепрограм надаються замовнику з використанням технічних засобів, які є власністю замовника та за допомогою технічних засобів, які є власністю виконавця.

Як вбачається із доданих до позовної заяви Протоколів узгодження договірної ціни від 01.07.2004р., від 17.05.2005р. та від 01.03.2006р. сторони, при встановленні цін за послуги зв’язку для розповсюдження телепрограм замовника керувались Максимально граничними тарифами (наказ КРРТ 3135 від 31.12.2003р.), які погоджено Комітетом свободи слова та інформації Верховної Ради України, затверджено Національною Радою України з питань телебачення і радіомовлення, погоджено Концерном РРТ, Управлінням кадрів Апарату Верховної Ради України. Відповідно до п. 7 Максимально граничних тарифів на оренду технічних засобів мовлення, в разі зростання експлуатаційних витрат (при змінах цін і тарифів у народному господарстві України на еклектичну і теплову енергію, зміною систем оподаткування та інше) понад 10% максимально граничні тарифи цього Прейскуранту підлягають обов’язковому перегляду. Матеріали справи не містять доказів перегляду Максимально граничних тарифів на оренду технічних засобів мовлення, які були погоджені Комітетом свободи слова та інформації Верховної Ради України, затверджені Національною Радою України з питань телебачення і радіомовлення, погоджені Концерном РРТ, Управлінням кадрів Апарату Верховної Ради України.

Щодо рішення Національної комісії з питань регулювання зв’язку України від 25.01.2007р., на яке позивач посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог, то зазначеним рішенням Комісія погодилась із обґрунтованістю розрахунку коефіцієнта підвищення 1,28, який застосовано Концерном РРТ при коригуванні тарифів на телекомунікаційні послуги. При цьому, згідно з Рішенням, Концерн РРТ повинен був надати НКРЗ на розгляд та погодження Методику розрахунку економічно обґрунтованих тарифів та телекомунікаційні послуги, що надаються Концерном РРТ. Матеріали справи не містять доказів погодження Національною комісією з питань регулювання зв’язку України Методики розрахунку економічно обґрунтованих тарифів та телекомунікаційні послуги, що надаються Концерном РРТ.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Державного підприємства Одеський обласний радіотелевізійний передавальний  центр суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України на позивача покладаються витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст.ст. 49, 82 –85 ГПК України, господарський суд м. Києва,  -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                                        В.В. Палій