ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2007 р.
№ 10/93

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Панової І.Ю.–головуючого

Продаєвич Л.В.,

Ткаченко Н.Г.

розглянувши касаційну скаргу
ліквідатора сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "СТОВ                    ім. Шевченка" МуравськоїО.С.

на постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18 липня 2007 року

у справі
господарського суду
№ 10/93
Кіровоградської області

за заявою
Маловисківської міжрайонної державної податкової інспекції, м. Мала Виска Кіровоградської області

до
Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "СТОВ                    ім. Шевченка"

про
Банкрутство

ліквідатор
Муравська О.С.

за участю представників сторін:

не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 18.04.2007 у справі № 10/93 ( суддя Жак В.В.)   скаргу спілки співвласників майнових паїв СТОВ ім. Шевченка на дії ліквідатора СТОВ арбітражного керуючого Муравської О.С  визнано частково обґрунтованою, усунено ліквідатора Муравську О.С. від виконання нею обов'язків ліквідатора СТОВ ім. Шевченка з 18.04.2007р, призначено ліквідатором банкрута СТОВ ім. Шевченко Корольчук М.Ф., зобов'язано арбітражного керуючого Муравську О.С. передати ліквідатору Корольчук М.Ф. всю бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки, штампи, матеріальні та інші цінності, що знаходяться у банкрута, продовжено строк ліквідаційної процедури до 01.11.2007р, зобов’язано ліквідатора Корольчук М.Ф. вжити заходи та сприяти усуненню порушень чинного законодавства, допущених ліквідатором Муравською О.С. при здійсненні ліквідаційної процедури, подати звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс не пізніше 01.11.2007р.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18 липня 2007 року у справі № 10/93( Колегія суддів: Джихур О.В., Лисенко О.М., Прудніков В.В.)  апеляційну скаргу арбітражного керуючого  ліквідатора Муравської О.С. залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Кіровоградської області  від  18.04.2007 залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними судовими актами ліквідатор сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "СТОВ                    ім. Шевченка" Муравська О.С. звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 18.04.2007 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18 липня 2007 року у справі № 10/93, посилаючись на те, що  судами попередніх інстанцій не було враховано те, що реалізація майна банкрута СТОВ ім. Шевченка проведена та здійснена згідно вимог ст. 26 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши в касаційному порядку ухвалу господарського суду та постанову суду апеляційної інстанції  на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судами  першої та апеляційної інстанції  норм матеріального і процесуального права та норм Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"  вважає, що касаційна скарга не підлягає  задоволенню, виходячи з такого.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Кіровоградської області 10.11.2003 порушено  провадження у справі № 10/93  про банкрутство СТОВ ім. Шевченка.

Постановою від 29.04.2004р, господарський суд визнав СТОВ ім. Шевченка банкрутом, відкрив  ліквідаційну процедуру, призначив ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Муравську О.С.

07.12.2005р до господарського суду Кіровоградської області зі скаргою на дії ліквідатора Муравської О.С. звернувся голова Спілки власників майнових паїв СТОВ ім. Шевченка Санжара В.І., зазначивши що в ході проведення ліквідаційної процедури ліквідатором було продано майно співвласників майнових паїв.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області  від 18.04.07 встановлено, що ліквідатор Муравська О.С. при проведенні ліквідаційної процедури в період з травня по липень 2005  здійснювала  продаж майна банкрута при відсутності достатніх та належних доказів правонаступництва СТОВ ім. Шевченка по відношенню до СВК ім Шевченка, належності майна на праві власності банкруту СТОВ ім. Шевченка.

Судами встановлено, що згідно  Статуту  СВК  ім.   Шевченка майно  кооперативу поділяється  на пайовий і неподільний фонди. Неподільний фонд утворюється за рахунок вступних внесків та майна кооперативу (за винятком землі). Пайові внески членів кооперативу до нього не включаються. Пайовий фонд кооперативу складається з часток індивідуальних майнових паїв членів колишнього колективного сільгосппідприємства ім. Шевченка.

Суди попередніх інстанцій посилаються на те, що загальними зборами СВК ім. Шевченка 28.03.2001 р. (протокол № 3) було прийнято рішення реорганізувати сільськогосподарський виробничий кооператив ім. Шевченка в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю (СТОВ). При реорганізації СВК ім. Шевченка у СТОВ ім. Шевченка було порушено порядок реорганізації, встановлений чинним законодавством. Відповідно до ст. 37 чинного на момент реорганізації Цивільного кодексу України від 18.07.1963 року юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання). При реорганізації майно переходить до нововиниклих юридичних осіб в день підписання передаточного балансу.

Судами встановлено, що на момент прийняття рішення про реорганізацію СВК ім. Шевченка у СТОВ ім. Шевченка членами СВК ім. Шевченка були 231 особа. Із змісту установчого договору та статуту СТОВ ім. Шевченка вбачається, що засновниками (членами СТОВ) стали лише 7 осіб, які внесли до статутного фонду новоствореного СТОВ грошові кошти . Докази внесення засновниками до статутного фонду СТОВ ім. Шевченка іншого майна та передавальний баланс, акт приймання-передачі майна від СВК ім. Шевченка до СТОВ ім. Шевченка  - відсутні.

Згідно п.13 Порядку оформлення правонаступництва за зобов'язаннями реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001р. №63 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.04.2001р №306/5497 (далі Порядок) при реорганізації КСП всі його члени припиняють членство в ньому і відповідно до чинного законодавства мають право на отримання майнового паю.

При визнанні об'єму правонаступництва слід врахувати, що він визначається за передавальним (роздільним) балансом, складеним на дату реорганізації КСП і затвердженим вищим органом управління КСП, який може бути уточнений на дату врегулювання майнових відносин у частині боргових зобов'язань підприємства і затверджений загальними зборами співвласників або іншим уповноваженим органом. Разом з установчими документами підприємства - правонаступника роздільний (передавальний) баланс є правовою підставою для встановлення наявності та обсягів правонаступництва за майновими правами та обов'язками КСП (п.17 Порядку).

До статутних фондів підприємств - правонаступників КСП передається майно лише в частині, вартість якої дорівнює сукупній вартості майнових паїв членів КСП -засновників такої юридичної особи - правонаступника (п.18 Порядку).

Судом апеляційної інстанції в постанові від 18 липня 2007 встановлено, що матеріалами справи не підтверджується, факт повернення майнового паю  224 особам - членам СВК.

Матеріали справи свідчать, що на основну частку нерухомості, яка відноситься до пайового фонду КСП на підставі позову ліквідатора Муравської О.С. третейський суд визнав право власності за СТОВ ім. Шевченка на підставі рішень якого органи БТІ здійснили державну реєстрацію об'єктів нерухомості. Зокрема право власності було визнано на будівлі свинарників №№2-8, курятника, ангару, АЗС, овочесховища, контори, зважувальної, пилорами та інші, які відносяться до пайового фонду (т.4 а.с.72).

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01.07.2004р №1952-ІУ (зі змінами) не встановлено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно здійснюється на підставі рішень третейського суду.

Таким чином вважається цілком правомірним висновок господарського суду, що при здійсненні ліквідаційної процедури в період з травня по липень 2005р ліквідатор Муравська О.С. здійснила продаж майна, належні та достатні докази належності якого на праві власності СТОВ ім. Шевченка відсутні.

Відповідно до вимог ч. 9 ст. 3-1 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"невиконання або неналежне виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого згідно з цим Законом,за відсутності наслідків, передбачених цією статтею, може бути підставою для усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх обов'язків, про що господарський суд виносить ухвалу.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що неналежне виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора ,в даному випадку , може бути підставою для усунення ліквідатора від обов'язків  за ухвалою та ініціативою суду.

Суди попередніх інстанцій у повному обсязі відповідно до вимог ст. 43 ГПК України  з'ясували обставини, які мають значення для справи,  а саме те, що ліквідатор Муравська О.С. приймала заходи до встановлення майна,яке належить банкруту,але ці заходи не були вичерпними і достатніми, суд апеляційної інстанції прийняв до уваги той факт, що від продажу майна ліквідатором одержані гроші на загальну суму 634435,04, з яких 354996,33 грн. направлено на виплату заборгованості по заробітній платі, 36582,83 грн. виплачено кредиторам другої та третьої черг.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що господарський суд та суд апеляційної інстанції обгрунтовано дійшли висновку про відсутність підстав для застосування п.8 ст. 3-1 Закону України " Про  відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", тобто відсутні підстави для анулювання ліцензії арбітражного керуючого Муравської О.С.

Ухвала господарського суду та постанова суду апеляційної інстанції відповідають вимогам діючого законодавства, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ліквідатора сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "СТОВ ім. Шевченка" Муравської О.С. залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 18.04.07 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.07.2007 у справі № 10/93 залишити без змін.

Головуючий                                                                           І.Ю. Панова

Судді                                                                                                   Л.В. Продаєвич

Н.Г. Ткаченко