ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 вересня 2007 р.

№ 12/9

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

головуючого -судді

Дерепи В.І.

суддів :

Грека Б.М. -(доповідача у справі)
Стратієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1

на постанову

Львівського апеляційного
господарського суду від 12.06.07

у справі

№ 12/9

господарського суду

Закарпатської області

за позовом

Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1

до

Товариства з обмеженою
відповідальністю “ВІА”

про

розірвання договору

за участю представників від:

позивача

ОСОБА_2. (дов. від 06.07.05)

відповідача

Матвіїв С.І. (дов. від 12.09.07),
Костич О.І. (дов. від 18.09.07)

В С Т А Н О В
И В :

Суб`єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_1звернувся до господарського суду Закарпатської
області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІА” про
повернення в натурі 8370 кг деревного вугілля, стягнення 70193 грн., в тому
числі, 55380 грн. основного боргу, 5538 грн. штрафу, 2070,06 процентів, 7204,94
інфляційних втрат, а також повернення безпідставного набутого майна - 704460 кг
деревного вугілля.

Рішенням господарського суду
Закарпатської області від 20.12.06 (суддя Журавчак Л.С.), залишеним без змін
постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12.06.07 (колегія
суддів у складі: головуючого-судді Р.Марко, суддів: С. Бойко, Т. Бонк), в
позові відмовлено у зв'язку з безпідставністю та недоведеністю вимог.

Не погоджуючись з рішенням та
постановою у справі, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, в частині відмови у вимогах
щодо повернення безпідставно набутого майна - деревного вугілля у кількості
70460 кг, та прийняти в цій частині нове рішення, яким згадану вимогу
задовольнити. Касаційна скарга мотивована тим, що не зазначення у накладних
вартості товару не є перешкодою для заявлення вимог про витребування майна з
чужого незаконного володіння.

Таким чином, судові акти
оскаржуються лише в частині відмови у вимогах щодо повернення безпідставно
набутого майна -деревного вугілля у кількості 70460 кг. В іншій частині рішення
та постанова не оскаржуються, а відтак, не перевіряються Вищим господарським
судом України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши  доводи  касаційної скарги, перевіривши правильність
застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено
судами попередніх інстанцій, 30.09.03 між позивачем та відповідачем укладений
договір спільної діяльності. Рішенням по справі №1/35 від 11.08.06, яке в
даному випадку має преюдиційне значення, встановлено переплату з боку
відповідача на користь позивача в розмірі 2610 грн. за отримане вугілля. Тому
вимоги про стягнення сум є необґрунтованими. Втім, судові акти в цій частині
скаржником не оскаржуються, а відтак, господарським судом касаційної інстанції
не перевіряються.

Щодо повернення безпідставно
набутого майна -деревного вугілля у кількості 70460 кг, то судами попередніх
інстанцій з цього приводу встановлено, що дана поставка не підтверджена
належними доказами у справі, а відтак, не може вважатися доведеною. Суди
зокрема вказали на те, що накладні, на які позивач посилається, як на докази
поставки, не можуть бути визнані належними доказами в розумінні ст. 34
Господарського процесуального кодексу України, оскільки вони підписані не
директором відповідача, а водієм, який не мав права їх підписувати
(довіреностей на отримання товару ця особа (водій) не мав, та позивачу не
надавав), крім того, вага в цих накладних вказана приблизно, що не дає
можливості вважати доведеним факт поставки відповідачу 70460 кг вугілля.

Крім того, рішенням суду по справі
№1/35, що має преюдиційне значення, встановлено відсутність зобов'язання з
оплати заборгованості за поставлену продукцію. Позивач в підтвердження своїх
вимог долучив до матеріалів справи накладні, втім, суд дав їм належну правову
оцінку. Інших доказів, які б підтверджували факт поставки продукції, позивачем
не надано. Втім, в документах, якими позивач підтверджує свої вимоги відсутні
точні дані про кількість товару та підписи особи, уповноваженої на отримання
товарно-матеріальних цінностей.

Колегія судів виходить із наявних у
справі документів, та вважає, що обставини справи щодо факту поставки вугілля
відповідачеві досліджувалися судом та їм дана відповідна правова оцінка.

Оскільки відповідно до ст. 1117
Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання
про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази, то Вищий господарський суд
України змушений погодитись з висновками місцевого суду щодо недоведеності
позовних вимог.

Посилання позивача на те, що суд
невірно оцінив накладні, надані на підтвердження факту поставки, по суті є
спонуканням господарського суду касаційної інстанції до переоцінки доказів, що
є неприпустимим. Такої позиції також дотримується Верховний суд України
зокрема, в постанові від 17.07.07 у справі №289/2б-99.

Отже, доводи касаційної скарги
спростовуються вищевикладеним та не можуть бути підставою для скасування
постанови у справі, а тому, її залишити без змін, так як вона ухвалена при
повному з'ясуванні судом всіх обставин справи та при вірному правозастосуванні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського  процесуального
кодексу  України,  Вищий
господарський    суд   України

П О С Т А Н О
В И В :

Касаційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1залишити без задоволення,
постанову Львівського апеляційного господарського суду від 12.06.07 у справі №
12/9 залишити без змін.

Головуючий - суддя
В. Дерепа

Судді
Б. Грек

Л. Стратієнко