ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  47/180

26.09.07

За позовом     ОФ ДП "НДІпроектреконструкція"

до                     Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" Одеська філія

про                    стягнення 16920,35 грн.

Суддя  Станік С.Р.

Представники:

Від позивача           Свириденко А.М. –представник за довіреністю

Від відповідача       Горінштейн Л.О. –представник за довіреністю

Обставини  справи:

Одеська філія Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІпроектреконструкція»звернулась до Господарського суду  Одеської області з позовом  до Одеської філії Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» про стягнення 14959,20 грн. заборгованості за Договором №276 від 02.12.2005, 1961,15 грн. –пені, а також витрат по сплаті держмита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.04.2007 було порушено провадження в справі.

Ухвалю Господарського суду Одеської області від 11.06.2007 у звязку з тим, що Одеська філія Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна»- не є юридичною особою, справу направлено для розгляду за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.07.2007 розгляд справи № 47/180 було призначено на 08.08.2007.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2007 розгляд справи у звязку з неявкою представника відповідача було відкладено до 12.09.2007.

Повноважний представник позивача у ході судового засідання 12.09.2007 надав суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просив суд стягнути з відповідача проіндексовану суму боргу з пенею станом на 01.09.2007 у розмірі –20345,40 грн. та 4147,50 грн. –збитків, з яких 3000,00 грн. витрати на юридичне обслуговування та 905,00 грн. витрати на забезпечення у судове засідання повноважного представника позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2007 розгляд справи  було відкладено до 26.09.2007.

В судовому засіданні 26.09.2007 представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив суд позовні вимоги задовольнити. Позовні вимоги (з урахуванням уточнень) мотивовані тим, що відповідачем не було виконано свої зобовязання за Договором № 276 від 02.12.2005 по повній оплаті виконаних позивачем робіт на суму 14959,20 грн.

В судовому засіданні 26.09.2007 представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив у повному обсязі. Просив суд у позові відмовити, мотивуючи свої заперечення тим, що  відповідно до п. 2.3 Договору № 276 від 02.12.2005 сторони передбачили, що кінцевий розрахунок за виконані роботи проводиться на підставі наданого рахунку і акту виконаних робіт. А оскільки позивачем рахунку на оплату послуг надано відповідачу не було, відповідно строк оплати виконаних позивачем робіт не настав.

Таким чином, розглянувши у судовому засіданні  матеріали справи, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

02.12.2005 між відповідачем – Відкритим міжнародним університетом розвитку людини «Україна»в особі Одеської філії, як замовника, позивачем –Державним науково-дослідним та проектно-вишукувальним інститутом «НДІпроектреконструкція»в особі Одеської філії, в якості виконавця, було укладено Договір № 276 на виконання (передачу) проектно-вишукувальної продукції (далі –Договір № 276), відповідно до умов якого замовник доручив, а виконавець взяв на себе розробку робочого проекту реконструкції нежилих  приміщень першого поверху жилого будинку № 12 по вул. Ядова у м. Одеса під приміщення університету для проведення учбово-педагогічної діяльності.

Пунктом 2.1 Договору  № 267 сторони погодили, що за виконання проектно-вишукувальної продукції замовник перераховує виконавцю 29918,40 грн. (в т.ч. 20%).

Згідно п. 2.2 Договору № 267, до початку робіт замовник зобовязаний передати виконавцю у повному обсязі вихідні дані і перерахувати аванс, на підставі наданого рахунку в розмірі 25% від загальної суми робіт.

Згідно банківських виписок по особовому рахунку позивача, відповідачем було здійснено авансовий платіж по Договору № 267 від 02.12.2005 в сумі 14959,20 грн.

Відповідно до пункту 2.3 Договору № 267, кінцевий розрахунок за виконану роботу проводиться в 10-денний строк на підставі наданого рахунку і акту виконаних робіт.

Відповідно до Акту здачі-прийому проектно-вишукувальної продукції по Договору № 276 від 02.12.2005, складеного виконавцем-позивачем, загальна вартість виконаних робіт, яка підлягає оплаті (з врахуванням авансового платежу в сумі 14959,0 грн.), визначена в сумі 14959,20 грн.

Також, у Акті здачі-прийому проектно-вишукувальної продукції по Договору № 276 від 02.12.2005 зазначено, що роботи виконані і передані замовнику по накладній № 27 від 28.02.2006, належним чином засвідчена копія якої знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до рахунку № 233 від 25.09.2007 на суму 14959,20 грн. за розробку робочого проекту реконструкції нежилих приміщень першого поверху жилого приміщення № 12 по вул. Ядова у м. Одеса під приміщення університету для проведення учбово-педагогічної діяльності, Одеським філіалом Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІпроектреконструкція»(позивачем) вартість виконаних робіт було визначено в сумі 14959,20 грн. Одержувачем  по даному рахунку зазначено відповідача - Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна».

Згідно відзиву на позов, відповідач зазначав про те, що строк оплати виконаних робіт по Договору № 276, тобто строк кінцевого розрахунку –не настав, оскільки розрахунок за виконані роботи проводиться на підставі наданого рахунку і акту виконаних робіт, що було передбачено сторонами у пункті 2.3 Договору № 276, а оскільки позивачем зазначені Рахунок та Акт не направлялись відповідачу і ним не отримувались, таким чином строк кінцевого розрахунку –не настав.

Претензіями № 210 від 07.08.2006, № 54 від 15.03.2007 позивач заявив вимоги про погашення заборгованості за Договором № 267 від 02.12.2005 в сумі 14959,20 грн. за  виконання (передачу) проектно-вишукувальної продукції.

У відповідь на претензії позивача № 210 від 07.08.2006 та № 54 від 15.03.2007, відповідачем було надіслано лист № 1/25-586 від 05.12.2006, згідно якого відповідач повідомив позивач про неспроможність погашення заборгованості за Договором № 276 у звязку ліквідацією Одеської філії.

Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 317 Господарського кодексу України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до статті 853 Цивільного кодексу України, замовник зобовязаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до вимог договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, то в подальшому він втрачає право посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Вимогами статті 854 Цивільного кодексу України визначено, що замовник зобовязаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи, за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Суд, дослідивши Акт здачі-прийому проектно-вишукувальної продукції по Договору № 276 від 02.12.2005 на суму 14959,20 грн. (належним чином засвідчена копія якого знаходиться в матеріалах справи, а оригінал було досліджено судом в судовому засіданні по справі), встановив, що його підписано лише повноважними представниками виконавця (позивача) та проставлено його печатку. Зі сторони замовника -  Відкритим міжнародним університетом розвитку людини «Україна»зазначений Акт  на суму 14959,20 грн. –не підписано.

Як встановлено судом, згідно пункту 2.3 Договору № 267 кінцевий розрахунок за виконану роботу проводиться відповідачем в 10-денний строк на підставі наданого позивачем рахунку і акту виконаних робіт, але позивачем  належних та допустимих доказів направлення відповідачу Актів здачі-прийому робіт (надання послуг) від 05.04.2007 № 0000В1687/3 на суму 5252,00 грн. та від 05.05.2007 № 0000В1687/4 на суму 5252,00 грн.  та відповідного рахунку –фактури № 233 від 25.09.2007 на суму 14959,20 грн.  –станом на момент розгляду спору - не надано.

Також, суд враховує і ту обставину, що єдиним розрахунковим документом, який підтверджує направлення документів –є фіскальний чек Укрпошти, а перелік направлених документів зазначається у відповідному описі вкладення, як іпозивачем на підтвердження своїх позовних вимог надані не були.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що оскільки умовами Договору № 276, а саме п. 2.3, сторони погодили що кінцевий розрахунок щодо виконаних робіт по Договору № 276 від 02.12.2005 проводиться відповідачем на підставі наданого позивачем рахунку і акту виконаних робіт, а позивачем не було надано суду на підтвердження своїх позовних вимог належні докази направлення або надання відповідачу Акту здачі-прийому робіт (надання послуг) від 05.04.2007 № 0000В1687/3 на суму 5252,00 грн. та від 05.05.2007 № 0000В1687/4 на суму 5252,00 грн.  та відповідного рахунку –фактури № 233 від 25.09.2007 на суму 14959,20 грн., таким чином,  підстави для стягнення з відповідача проіндексовану суму боргу з пенею станом на 01.09.2007 у розмірі 20345,40 грн. –і відповідно, підстави для задоволення позову –у суду відсутні.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, судом визнається, що позивачем в позовній заяві  не були наведені обставини, не надано належних та допустимих доказів на їх підтвердження, які б свідчили про обґрунтованість позовних вимог. Докази, подані позивачем, не підтверджують обставини, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог, та були спростовані доводами відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що  позовна вимога позивача про стягнення з відповідача проіндексовану суму боргу з пенею станом на 01.09.2007 у розмірі –20345,40 грн. - не є обґрунтованою та не була доведена позивачем належними та допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, враховуючи що позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення відповідачем умов Договору № 276, охоронюваних прав та інтересів позивача відповідачем не порушено не підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 448,78 грн., пені –2861,84 грн., інфляційних втрат –2075,58 грн. та збитків в сумі 4147,50 грн., в задоволенні яких суд відмовляє повністю.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на   позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу  України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1.          В позові відмовити повністю.

2.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                                        Станік С.Р.