ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

27.11.07                                                                                           Справа№ 18/337А

Господарський суд Львівської області в складі:

головуючого-судді                                                              Мартинюка В.Я.

при секретарі судового засідання                                    Колтун Ю.М.

у відкритому судовому засіданні у м.Львові

розглянувши справу за позовом
Державної податкової інспекції (надалі ДПІ)
у Миколаївському районі Львівської області

до
Державного реєстратора Миколаївської районної адміністрації Львівської області

про
визнання недійсним довідки та відміну державної реєстрації припинення юридичної особи

з участю представників:

представника позивача – Cубота В.І. –головний державний податковий інспектор (довіреність за №25/10-007 від 07.11.2007 року);

представника відповідача –Собуцька І. –представник,

ВСТАНОВИВ:

що ДПІ у Миколаївському районі Львівської області звернулась з позовом в господарський суд про визнання недійсною довідки про відсутність заборгованості по податках, зборах (обов‘язкових платежах) форми 22-0ПП від 12.06.2007 року за №6098 та відміну державної реєстрації припинення юридичної особи ПП „Універсал-2”.

Підставами позову є  те, що довідка від 12.06.2007 року за №6098 про відсутність заборгованості державною податковою інспекцією не видавалась. При цьому орган державної податкової інспекції звертає увагу на те, що вона (довідка) підписана Корецьким В.М., однак, відповідно до наказу від 22.05.2007 року за №220-О виконання обов‘язків з 21.05.2007 року прокладено на заступника начальника інспекції Павлюк Г.М., яка (довідка) останнім не підписувалась. А відтак, позивач вважає, що відповідачем не правомірно було припинено державну реєстрацію ПП „Універсал-2”.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав з викладених підстав, просить їх задоволити.

Відповідач у запереченні на позовну заяву вважає, що довідка за №6098 ДПІ у Миколаївському районі форми №22-0ПП від 12.06.2007 року відповідає всім вимогам оформлення документа і містить вихідний номер, дату видачі, підпис посадової особи і відтиск гербової печатки. А відтак, відповідач вважає, що жодних порушень ним порядку реєстрації припинення юридичної особи не було допущено. Також, відповідач просить замінити первинного відповідача належним.

Представник згаданого відповідача заперечив проти позову, давши аналогічні пояснення викладеним у запереченні на позовну заяву. Просить в позові відмовити.

В клопотанні про заміну неналежного відповідача належним судом було відмовлено, оскільки, Державним реєстратором не було визначено кого саме вважати належним відповідачем, а судом, на підставі поданих доказів, не встановленого такого.

Також, судом відмовлено про залучення до участі у справі третьої особи ПП „Універсал-2”, оскільки як вбачається із свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 за №365738, державну реєстрацію такої юридичної особи припинено 21.06.2007 року.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд даючи правову оцінку спірним правовідносинам виходив з наступного.

18.10.2004 року Державним реєстратором, Миколаївською районною державною адміністрацією Львівської області було проведено державну реєстрацію ПП „Універсал-2”, підтвердженням чого є свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи.

21.06.2007 року державним реєстратором Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області в результаті ліквідації, номер запису –3000046, дата запису –21.06.2007 року проведено реєстрацію припинення ПП „Універсал-2”.

Як вбачається з листа Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області за №02-17/1330-2268/8 від 25.06.2007 року, 21.06.2007 року для проведення державної реєстрації припинення ПП „Універсал-2” засновником особисто було подано перелік документів, передбачених чинним законодавством для проведення вищезгаданої реєстраційної дії, зокрема довідка про відсутність заборгованості по податках, зборах форми №22-0ПП від 12.06.2007 року, яка визнається позивачем недійсною.

При цьому, орган державної податкової служби вважає, що така є недійсною оскільки підписана Корецьким В.М., однак, відповідно до наказу від 22.05.2007 року за №220-О виконання обов‘язків з 21.05.2007 року прокладено на заступника начальника інспекції Павлюк Г.М., яка (довідка) останнім не підписувалась.

Даючи правову оцінку даній позовній вимозі, суд звертає увагу на наступне.

Як передбачено ч.1 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог п.8 ст.3 КАС України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Як вбачається з переліку повноважень передбачених ст.10 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, органи державної податкової служби не уповноважені подавати до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання недійсним довідки про відсутність заборгованості по податках, зборах.

Таким чином, органом державної податкової служби подано позов не передбачений повноваженнями позивача.

Також слід зазначити, що у відповідності до вимог ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що згаданий кодекс покликаний захищати прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Позивач просить визнати недійсним довідку, яка не видавалась відповідачем у справі, а відтак, відповідачем і не порушувались права та інтереси позивача.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що як вбачається з представленої до матеріалів справи довідки про відсутність заборгованості по податках, зборах форми №22-0ПП від 12.06.2007 року, така видавалась самим позивачем у справі, і така відповідає всім вимогам оформлення документа і містить вихідний номер, дату видачі, підпис посадової особи і відтиск гербової печатки. Інших доказів, які б підтверджували факт підробки довідки суду не представлено.

Таким чином, у суду відсутні підстави для задоволення вимоги про визнання недійсною згаданої довідки, оскільки позивач не наділений повноваженнями для звернення з такими позовними вимогами, а відповідачем не порушувались права та інтереси позивача, оскільки ним не приймалась оспорювана довідка.

Що стосується вимоги про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи ПП „Універсал-2”, то суд зазначає наступне.

По-перше, суд звертає увагу на те, що  позивач, як і при зверненні до суду з попередньою позовною вимогою, не наділений повноваженнями для звернення з такими вимогами.

По-друге, державна реєстрація припинення юридичної особи проводиться у відповідності до вимог ст.36 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців” від 15.05.2003 року за №755-ІV, з наступними змінами та доповненнями.

У відповідності до частини 1 наведеної норми, для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації голова ліквідаційної комісії або уповноважена ним особа після закінчення процедури ліквідації, яка передбачена законом, але не раніше двох місяців з дати публікації повідомлення у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації, повинен подати (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) державному реєстратору такі документи:

заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення юридичної особи у зв'язку з ліквідацією;

свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи;

оригінал установчих документів;

акт ліквідаційної комісії з ліквідаційним балансом, який затверджено рішенням засновників (учасників) або уповноваженого ними органу;

довідку відповідного органу державної податкової служби про відсутність заборгованості по податках, зборах (обов'язкових платежах);

довідку відповідного органу Пенсійного фонду України про відсутність заборгованості;

довідки відповідних органів фондів соціального страхування про відсутність заборгованості;

довідку архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню.

Частиною 3 цієї ж норми, передбачено, що державному реєстратору забороняється вимагати додаткові документи для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, якщо вони не передбачені частинами першою та другою цієї статті.

Як передбачено частиною 8 згаданої норми, за відсутності підстав для залишення документів, які подані для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, без розгляду державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.

З огляду на викладене, у відповідача були відсутні підстави для відмови у внесенні до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи.

Отже, з врахуванням наведених обставин та вимог чинного законодавства у суду відсутні правові підстави для задоволення вимоги органу державної податкової служби про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи ПП „Універсал-2”.

За таких обставин, господарський суд вважає, що позовні вимоги є  безпідставні і необґрунтовані, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, такі із сторін адміністративного процесу не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

1.          В задоволенні позову відмовити.

2.          Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

3.          Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя