ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.07                                                                                        Справа №  11/690/07

Господарський суд Запорізької області у складі:

головуючий –суддя Гончаренко С.А.,

при секретарі судового засідання –Радченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Коммерсант” (71100, Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Макарова, 23)

до відповідача: Бердянська міська рада Запорізької області (71112, Запорізька обл., м. Бердянськ, пл. І Бердянської ради, 2)

Представники:

від позивача: Світлицький Д.А. - дов. б/н від 01.11.07.

від відповідача: Грімова С.А. - дов. № 06 від 10.01.07.

про: визнання права власності,-

До господарського суду надійшла позовна заява ТОВ “Коммерсант” до Бердянської міської ради про визнання права власності на переплановану будівлю “В” зі зменшенням площі на 4,6 м2, основну будівлю насосної “С”, вбиральні-души “Т, Ц, Х, У”, в м. Бердянськ Запорізької області по вул. Макарова, 23.

25.10.07. порушено провадження по справі і справа призначена до розгляду.

У судовому засіданні 06.11.07. позивач позовні вимоги уточнив, просить визнати право власності на переплановану будівлю “В” зі зменшенням площі на 4,6 м2, основну будівлю насосної “С”, вбиральні-души “Т, Ц, Х, У”, в м. Бердянськ Запорізької області по вул. Макарова, 23. Просить суд позов задовольнити, посилаючись на статті 328, 376 Цивільного кодексу України, ст. 95 Земельного кодексу України, зазначивши, що на підставі договору оренди землі від 04.03.2004р., свідоцтва про право власності САА № 595751 від 19.12.2003 р. має право вимагати визнання права власності на нерухоме майно.

Відповідач проти позову не заперечує.

Вивчивши матеріали справи і вислухавши пояснення представників позивача, відповідача суд встановив:

Позивачу ТОВ “Коммерсант” на підставі договору оренди земельної ділянки від 04.03.2004 р. Земельна ділянка надана для обслуговування пляжу та бази відпочинку. Договір оренди землі укладений строком до 20.12.2028 р.

В 2006-2007 позивачем самочинно побудовано будівлю насосної “С” площею 24,3 м2 та споруджено вбиральні-души “Т, У, Х, Ц”. Також позивачем виконано перепланування внутрішніх приміщень будівлі “В” за рахунок зменшення площі на 4,6 м2. Цей факт зафіксовано комунальним підприємством з технічної інвентаризації шляхом складення технічного паспорту.

Відповідно до пункту ґ) ч. 1 ст. 95 Земельного кодексу України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Статтями 316, 317, 319 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 2 та 3 ст. 375 ЦК України встановлено, що власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частина 2 ст. 331 ЦК України зазначає, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Із матеріалів справи слідує, що при будівництві спірного нерухомого майна –насосної “С”, вбиралень-душів “Т, У, Х, Ц”, переплануванні будівлі “В” не було порушено будівельних, санітарних та протипожежних вимог, конструкції забезпечують подальшу безпечну експлуатацію споруд. Даний факт підтверджено, зокрема, технічним висновком ТОВ „Бердянськцивільпроект” від 24.09.07 р.

На момент розгляду справи право власності на комплекс будівель та споруд по вул. Макарова, 23, в  м. Бердянськ Запорізької області зареєстроване за позивачем.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання права власності за ТОВ “Коммерсант” є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі покласти на позивача відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 46, 47-1, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю “Коммерсант” (71100, Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Макарова, 23) право власності на переплановану будівлю “В” зі зменшенням площі на 4,6 м2, основну будівлю насосної “С”, вбиральні-души “Т, Ц, Х, У”,  в м. Бердянськ Запорізької області по вул. Макарова, 23.

Суддя                                                                                          С.А. Гончаренко