КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2007                                                                                           № 46/858б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Коваленка В.М.

суддів:                                          Вербицької О.В.

Гарник Л.Л.

при секретарі:                     Котелянець О.О.

За участю представників:

від ініціюючого кредитора – Білоцький В.В. (дов. № 1204/9/10 від 20.04.2007 року);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного комерційного банку "Росток Банк"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 26.02.2007

у справі № 46/858б (Шабунін С.В.)

за заявою                               Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-інвестиційна компанія "МН Ексім"

про                                                  визнання боржника банкрутом

Суть ухвали і скарги:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 26 лютого 2007 року, яка прийнята у справі № 46/858-б (суддя – С.В. Шабунін), за заявою Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва (надалі – Ініціюючий кредитор) до товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна інвестиційна компанія “МН Ексім” (надалі – Боржник, Товариство) про визнання останнього банкрутом, визнані кредиторами Товариства акціонерний комерційний банк “Росток банк”, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Київського міського відділення Лівобережної міжрайонної виконавчої дирекції, Київський міський центр зайнятості, Подільська філія акціонерного комерційного банку “Київ” з відповідними сумами грошових вимог, затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Боржника. При цьому, Боржник ліквідований, а провадження у справі припинено. Також, органи державної реєстрації, статистики та податкові органи зобов’язано здійснити, відповідно, виключення Товариства з державного реєстру та зняти з податкового обліку (т. 2 а.с. 127-129).

Акціонерний комерційний банк “Росток банк” (надалі – Кредитор, Банк), не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу повністю, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції (т. 2 а.с. 132-135).

Представник Банку в судовому засіданні 11.06.2007 року уточнив прохальну частину апеляційної скарги і просив скасувати оскаржувану ухвалу повністю, за винятком пункту першого її резолютивної частини, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції (т. 2 а.с. 162-163).

Представник акціонерного комерційного банку “Київ” у судовому засіданні 11.06.2007 року погоджується з вимогами, що викладені Кредитором в апеляційній скарзі, а тому просить скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 26 лютого 2007 року, а апеляційну скаргу – задовольнити (т. 2 а.с. 162-163).

Київський міський центр зайнятості у відзиві на апеляційну скаргу від 25.05.2007 року погоджується з вимогами, що викладені Кредитором в апеляційній скарзі, а тому просить скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 26 лютого 2007 року, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції (т. 2 а.с. 143-144).

Представник Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва у судовому засіданні 11.06.2007 року не погоджується з вимогами, що викладені Банком в апеляційній скарзі, а тому просить залишити ухвалу господарського суду м. Києва від 26 лютого 2007 року без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення з підстав, викладених у наданих поясненнях (т. 2 а.с. 162-163).

У судовому засіданні 11.06.2007 року була оголошена перерва до 11 г. 20 хв. 18.06.2007 року для оголошення резолютивної частини постанови (т. 2 а.с. 162-163).

Враховуючи, що матеріали справи містять належні докази повідомлення кредиторів Боржника - акціонерного комерційного банку “Росток банк” та акціонерного комерційного банку “Київ” - про день і час судового засідання з розгляду апеляційної скарги Кредитора, що підтверджується протоколом судового засідання від 11.06.2007 року та розпискою від 11.06.2007 року (т. 2 а.с. 162-163, 164), апеляційний суд вважає за можливе оголосити резолютивну частину постанови за результатами розгляду апеляційної скарги Кредитора без участі представників вищезгаданих кредиторів.

Заслухавши усні пояснення представників Банку, Ініціюючого кредитора та іншого присутнього кредитора Боржника у судовому засіданні, дослідивши та вивчивши матеріали справи, апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19 жовтня 2004 року було порушено провадження у справі № 46/858-б про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна-інвестиційна компанія “МН Ексім” за заявою Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва в порядку ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (т. 1 а.с. 1-2).

Постановою господарського суду м. Києва від 01 листопада 2004 року Товариство визнано банкрутом з відкриттям ліквідаційної процедури та призначенням ліквідатором Товариства Державну податкову інспекцію у Дніпровському районі м. Києва як ініціюючого кредитора за його згодою, якого зобов’язано письмово повідомити про визнання господарським судом відсутнього боржника банкрутом усіх відомих йому кредиторів відсутнього боржника, а також, за підсумками роботи надати суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Товариства. При цьому, завершена підприємницька діяльність банкрута, строк виконання всіх грошових зобов’язань визнано таким, що настав, припинено нарахування неустойки, процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості Товариства, а також, припинено повноваження органів управління Боржника щодо управління та розпорядження його майном (т. 1 а.с. 58-59).

Державна податкова інспекція у Дніпровському районі м. Києва подала клопотання № 5182/9/10-008 від 14.11.2005 року про призначення арбітражним керуючим Мальцева Д.О., обґрунтовуючи свої вимоги можливістю виявлення майна відсутнього боржника, що тягне за собою відповідно до положень ч. 3 ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" заміну ліквідатора за клопотанням кредитора арбітражним керуючим (т. 2 а.с. 51).

Ухвалою господарського суду м. Києва від 14 листопада 2005 року клопотання ліквідатора задоволено, усунено Державну податкову інспекцію у Дніпровському районі м. Києва від виконання обов’язків ліквідатора Товариства, призначено ліквідатором Боржника арбітражного керуючого Мальцева Д.О., якого зобов’язано за результатами роботи надати суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Товариства. При цьому, строк ліквідаційної процедури продовжено на шість місяців (т. 2 а.с. 54-55).

Ліквідатором Товариства до господарського суду м. Києва поданий звіт  ліквідатора від 11.01.2007 року з додатками та ліквідаційний баланс Боржника, в якому (звіті) ліквідатор зазначає про проведення всіх необхідних дій під час ліквідаційної процедури та невиявлення активів та несформування ліквідаційної маси, необхідної для погашення вимог кредиторів Товариства (т. 2 а.с. 71-73).

Ухвалою господарського суду м. Києва від 26 лютого 2007 року визнані кредиторами Товариства акціонерний комерційний банк “Росток банк”, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Київського міського відділення Лівобережної міжрайонної виконавчої дирекції, Київський міський центр зайнятості, Подільська філія акціонерного комерційного банку “Київ” з відповідними сумами грошових вимог, затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Боржника. При цьому, Боржник ліквідований, а провадження у справі припинено. Також, органи державної реєстрації, статистики та податкові органи зобов’язано здійснити, відповідно, виключення Товариства з державного реєстру та зняти з податкового обліку. Крім цього, відхилено клопотання Банку про припинення ліквідаційної процедури у справі, передбаченої ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", перехід до загальної процедури та усунення арбітражного керуючого Мальцева Д.О. від виконання обов’язків ліквідатора Товариства і призначення ліквідатором Боржника арбітражного керуючого Дяченка С.В.

В обґрунтування своєї позиції суд першої інстанції посилається на те, що заяви про грошові вимоги до Боржника є обґрунтованими та підлягають задоволенню, перехід від спрощеної процедури ліквідації до загальних судових процедур під час провадження у справі про банкрутство відсутнього боржника можливий тільки у випадку виявлення ліквідатором майна такого боржника, а оскільки з матеріалів справи та звіту ліквідатора вбачається, що під час ліквідаційної процедури майна Товариства не виявлено, відповідне клопотання Кредитора задоволенню не підлягає. Крім того, до суду надійшли ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора, з дослідження яких вбачається, що клопотання ліквідатора про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу та ліквідацію Товариства обґрунтоване та підлягає задоволенню. При цьому, місцевий господарський суд керувався нормами ст.ст. 5, 32, 40, 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 39 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців” та ст. 86 Господарського процесуального кодексу України (надалі – ГПК України) (т. 2 а.с. 127-129).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Банку, Ініціюючого кредитора та іншого присутнього кредитора Боржника у відкритому судовому засіданні, апеляційний господарський суд вважає, що ухвала господарського суду м. Києва від 26 лютого 2007 року, яка прийнята у даній справі, є законною і обґрунтованою у зв’язку з повним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, відповідністю висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. За таких умов, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Кредитора без задоволення.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне констатувати, що Кредитор, в порушення вимог статті 33 ГПК України, не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень при апеляційному провадженні.

Так, скаржник посилається на неврахування місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали обставин, які мають суттєве значення для повного розгляду даної справи та прийняття законного та обґрунтованого рішення. Зокрема, на думку Кредитора, судом першої інстанції не була з’ясована обставина щодо наявності чи відсутності у Боржника права власності на об’єкт нерухомості у вигляді квартир у житловому будинку за адресою: м. Київ, вул. Андрющенка, 4-д, хоча, можливо, на даний час і здійснюється процедура оформлення Товариством права власності на зазначені об’єкти нерухомості. Крім того, ліквідатором було направлено заяву до Дніпровського РУГУ МВС України у м. Києві про порушення кримінальної справи, висновки по вирішенню якої мали істотне значення для повного та всебічного розгляду справи про банкрутство Боржника, що також не було враховано місцевим судом, який не надав належної оцінки даній обставині.

Поряд з цим, Банк у апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не було взято до уваги приписи ст.ст. 3-1, 25, 32 (ч. 4) Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі – Закон) та не дано відповідної оцінки виконанню ліквідатором вимог Закону. При цьому, на думку скаржника, діяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Мальцева Д.О. здійснювалася з грубим порушенням положень Закону, оскільки ним не було проведено роботи з акумуляції ліквідаційної маси, не було вчинено заходів щодо виявлення і повернення майна Боржника.

Апеляційна інстанція дійшла висновку, що наведені посилання Кредитора викладені без урахування фактичних обставин справи та наявних у її матеріалах доказів.

З матеріалів справи, наданого ліквідатором Боржника звіту, доданих до нього документів та ліквідаційного балансу (т. 2 а.с. 71-96) вбачається, що ним під час проведення ліквідаційної процедури Товариства всі, передбачені ст. 25 Закону, повноваження та обов’язки ліквідатора у ліквідаційній процедурі Товариства були виконані належним чином. Вказані обставини підтверджуються, зокрема, наявними у матеріалах справи повідомленнями, запитами до органів ДАІ, БТІ, управління земельних ресурсів, банківських установ щодо інформації про залишок коштів на рахунках та здійснення операцій по рахунках Боржника, податкових органів, а також, відповідями на вказані запити, згідно яких підтверджуються відомості та інформація, викладені ліквідатором у звіті від 11.01.2007 року (т. 2 а.с. 71-73) щодо відсутності у Боржника зареєстрованих транспортних засобів, нерухомого майна, земельних ділянок, залишку коштів та дебіторів, у зв’язку з чим відсутні підстави та можливість сформувати ліквідаційну масу для погашення вимог кредиторів Товариства відповідно до ст.ст. 26, 31 Закону.

У зв’язку із вищевикладеним аналізом обставин справи та наявних у її матеріалах доказів, з урахуванням положень чинного законодавства про банкрутство, слід зробити висновок про те, що ліквідатором під час ліквідаційної процедури були здійсненні всі необхідні та обов’язкові дії, проведення ліквідаційної процедури Боржника відповідає вимогам Закону, а порушень з боку ліквідатора норм Закону у зв’язку з цим не виявлено.

У зв’язку з викладеним, також слід зазначити, що обставина щодо наявності у Боржника права власності на об’єкт нерухомості не підтверджується наявними у матеріалах справи на момент прийняття оскаржуваної ухвали доказами. Зокрема, відповідно до повідомлення Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна № 25856 від 26.07.2006 року (а.с. 92) станом на 24.07.2006 року, згідно з даними книг реєстрації бюро, квартири в будинку № 4-д по вул. Андрющенка на праві власності за Товариством не реєструвалися. Апеляційна інстанція вважає, що даний документ, наявний у матеріалах справи, є доказом у розумінні ст. 34 ГПК України на підтвердження обставини щодо відсутності зареєстрованого за товариством нерухомого майна, як це і було зазначено у звіті ліквідатора, а відтак, посилання Кредитора на нез’ясування та неврахування при розгляді справи та прийнятті оскаржуваної ухвали даної обставини є неналежними та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

При цьому, також слід наголосити, що з тексту скарги не вбачається, що Кредитор спростовує додані до звіту ліквідатора докази та документи, що були складені та отримані під час здійснення процедури ліквідації Товариства.

До вищевикладеного апеляційний господарський суд вважає за необхідне додати, що заява ліквідатора про порушення кримінальної справи відносно посадових осіб Товариства, а також результати її розгляду правоохоронними органами, жодним чином не можуть вплинути на проведення ліквідаційної процедури, зокрема на розшук та виявлення майна Боржника, у зв’язку з чим неналежними є також посилання скаржника в частині ненадання судом першої інстанції належної оцінки вищеназваному факту.

Підсумовуючи вищевикладене, апеляційна інстанція констатує, що порядок здійснення ліквідаційної процедури ліквідатором Боржника порушений не був, складення  звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а прийняття оскаржуваної ухвали про затвердження останніх, ліквідацію Товариства та припинення провадження у справі є правомірним та обґрунтованим.

Таким чином, Кредитором не доведена неправомірність розгляду та  затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу, припинення провадження у даній справі та прийняття оскаржуваної ухвали з неповним з’ясуванням усіх обставин справи.

Враховуючи викладене, керуючись нормами ст.ст. 25, 32 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст.ст. 4-1, 32, 33, 34, 43, 91, 94, 99, 101 –105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу акціонерного комерційного банку “Росток банк” залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м. Києва від 26 лютого 2007 року у справі № 46/858-б без змін.

2.Справу №  46/858-б повернути до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Коваленко В.М.

Судді                                                                                          Вербицька О.В.

Гарник Л.Л.

27.06.07 (відправлено)