Харківський апеляційний господарський суд
Ухвала

Іменем України

Адміністративна справа                              Головуючий по 1-й інстанції                                                                               № АС-42/731-06                                                Суддя –Яризько В.О.

Доповідач по 2-й інстанції

Суддя –Бабакова Л.М.

16 квітня 2007 р.                                                    м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду у складі:        головуючого судді Карбань І.С., суддів Бабакової Л.М., Шутенко І.А.

При секретарі  Міракові Г.А.

За участю представників сторін:

позивача –Малахова Ю.А. –дов. № 29/10/10-025 від 09.01.07р.

відповідача –не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційного суду заяву про апеляційне оскарження та апеляційну скаргу (вх. 1030Х/2-4) позивача, ДПІ у Київському районі м. Харкова, на Постанову господарського суду Харківської області від 05.02.2007 року по справі № АС-42/731-06

за позовом ДПІ у Київському районі м. Харкова

до  ТОВ "SINTON", м. Харків

про зобов’язання надати документи

Встановила:

Постановою господарського суду Харківської області від 05.02.2007р. (суддя  Яризько В.О.) в позові було відмолено.

Позивач, ДПІ у Київському районі м. Харкова, з Постановою господарського суду не згодний, подав заяву про апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, в яких просить апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідач, ТОВ "SINTON", заперечень на апеляційну скаргу не надав, у судове засідання не з’явився та про причини неявки Харківський апеляційний господарський суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 03.04.2007р. № 2852431, яке мається в матеріалах справи.

Судова колегія вважає можливим розглядати справу за наявними в ній матеріалами на підставі ч. 2 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, заслухавши представника позивача, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

ДПІ у Київському районі м. Харкова просив суд зобов’язати ТОВ "SINTON" надати до ДПІ документи, які підтверджують факт надмірної сплати ПДВ за деклараціями за березень, травень 2006р., а саме надати документи, які підтверджують факт сплати ПДВ до держбюджету за вказаний період безпосередньо контрагентами відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були проведені позапланові документальні перевірки відповідача щодо правильності заявленого бюджетного відшкодування ПДВ за березень 2006р., травень 2006р., про що складені відповідні акти перевірок № 2878/23-32440036 від 10.10.2006р. та № 2342/23-5/32440036 від 10.08.2006р.

Даними актами перевірок підтверджено відшкодування за березень 2006р. у сумі 75550,00 грн., за травень 2006р. у сумі 488583,00 грн. Згідно цих актів перевірок від’ємне значення податку на додану вартість за вказані періоди у відповідача виникло за рахунок придбання з податком на додану вартість ТМЦ, робіт, послуг з метою їх подальшого використання у межах господарської діяльності.

Як вбачається з актів перевірок, відповідачем до перевірки надані всі документи податкового та бухгалтерського обліку, які підтверджують правомірність сум, заявлених до відшкодування за даний період, в повному обсязі.

Позивачем не направлявся запит до відповідача щодо надання додаткових документів.

Позивач в апеляційній скарзі необґрунтовано вказав, що за результатами зустрічних перевірок контрагентів відповідача підтвердити до відшкодування суми ПДВ за спірні періоди неможливо, оскільки один із контрагентів визнаний банкрутом, а на інші запити не отримана відповідь.

Покупець товару сплачує вартість товару, в т.ч. і ПДВ у складі вартості товару, продавцю, і обов'язок по сплаті податку на додану вартість до бюджету покладається на продавця товару.

Жодною нормою чинного законодавства не передбачений обов'язок платника податків –відповідача надавати документи, що стосуються фінансово-господарської діяльності, бухгалтерського та податкового органу іншого підприємства (в даному випадку –контрагентів).

Згідно п. 3 ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні” органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право одержувати у платників податків (посадових осіб платників податків) пояснення з питань, що виникають під час перевірок та стосуються реалізації повноважень органів державної податкової служби, встановлених цим та іншими законами України.

Крім того, позивач не звертався до відповідача з обґрунтованим запитом про надання документів, на який відповідач не надав документи або відповіді.

Неможливість проведення органом податкової служби перевірок або зустрічних перевірок контрагентів платника не зобов’язує відповідача надавати які-небудь документи. При цьому, як вбачається з актів перевірок, відповідачем були надані всі необхідні документи для проведення таких перевірок.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з  ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб’єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Отже, вимоги позивача щодо надання документів стосовно інших підприємств є неправомірними, оскільки наявність цих документів у відповідача чинним законодавством не передбачена, більш того, таких документів у відповідача не має.

Судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок, що в позовній заяві позивач просить надати документи, надання яких не передбачено чинним законодавством, тому такі вимоги виходять за межі компетенції органів державної податкової служби та не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження в матеріалах справи.

Судова колегія вважає, що постанова господарського суду Харківської області від 05.02.2007р. підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга позивача –без задоволення.

Керуючись ст.ст. 167, 195, 196, п. 1 ст. 198, ст. 200, 205, 206, 209, 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Харківської області від 05.02.2007р. по справі № АС-42/731-06 залишити без змін.

Дана ухвала набирає чинності з дня її проголошення.

Роз'яснити сторонам, що вони мають право на дану ухвалу подати касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Справу направити до суду першої інстанції.

Головуючий суддя          Карбань І.С.

Судді                                                     Бабакова Л.М.

Шутенко І.А.