ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "24" вересня 2007 р.                                                       по справі  № 4/113-38

за позовом Ковельська філія Відкритого акціонерного товариства "Волиньобленерго"

до відповідача Відкрите акціонерне товариство "Ковельсільмаш"

про стягнення 780,83 грн.

Суддя   Слободян П.Р.

За участю представників сторін:

від позивача: н/з.

від відповідача:н/з.

Суть спору: позивач - ВАТ “Волиньобленерго” в особі Ковельської філії просить стягнути з відповідача - ВАТ "Ковельсільмаш" 780,83грн. за перевищення договірної величини споживання електроенергії.

Відповідач вимоги ухвали суду від 27.07.2007р. не виконав, в судове засідання представник відповідача не з’явився, хоч був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст.75 ГПК України в разі неподачі відзиву на позовну заяву та витребуваних судом доказів, справу може бути розглянуто за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне:

4 травня 2005 року між ВАТ "Волиньобленерго" в особі Ковельської філії та ВАТ "Ковельсільмаш" було укладено договір № 165 на відпуск і користування електричною енергією.

У відповідності до умов вказаного договору позивачем було взято на себе зобов’язання щодо поставки відповідачу електричної енергії згідно з визначеними договором умовами та величинами, а відповідачем в свою чергу взято зобов’язання проводити своєчасно оплату використаної електроенергії та інших нарахувань.

На виконання умов зазначеного договору позивачем поставлялась відповідачу електрична енергія.

В серпні 2006р. відповідачем спожито 2119659кВт/год електроенергії. В зв’язку з перевищенням договірної величини на 2939кВт/год. позивачем було проведено двохкратне нарахування за перевищення договірної величини споживання електроенергії за серпень 2006р. в сумі 780,83грн.

У відповідності до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону, інших правових актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи викладене, позов підставний і підлягає до задоволення.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті держмита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, слід віднести за рахунок останнього.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 526, 546, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

вирішив:

Стягнути з відкритого акціонерного товариства "Ковельсільмаш",                 (м. Ковель, вул. Варшавська, 1, код 00238138) в користь відкритого акціонерного товариства "Волиньобленерго" в особі Ковельської філії                    (м. Ковель, вул. Грушевського, 56, код 00131512) 780,83грн. боргу, 102грн. державного мита та 118 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя                                                                      Слободян П. Р.