ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2007 р.
№ 13/363-15/417

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Воліка І.М.,

Михайлюка М.В.,

Дунаєвської Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Центрального інституту післядипломної педагогічної освіти Академії педагогічних наук України на постанову Київського апеляційного господарського суду від 11 червня 2007 року у справі № 13/363-15/417 Господарського суду міста Києва за позовом Центрального інституту післядипломної педагогічної освіти Академії педагогічних наук України, м. Київ, до Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго", м. Київ, про стягнення 84 599грн.,

за участю представників сторін:

позивача: не з’явився;

відповідача: Гуменюк Т.М. (дов. № Д 07/502 від 23.01.2007р.),

в с т а н о в и в:

У березні 2003 року позивач –Центральний інституту післядипломної педагогічної освіти АПН України –пред'явив у господарському суді позов до відповідача –АЕК "Київенерго", про стягнення 84 599грн.

Вказував, що 29.09.2002р. внаслідок розриву магістральної тепломережі, яка належить відповідачу, виник витік гарячої води, що спричинило затоплення підвального приміщення методичного корпусу № 3, яке розташоване під № 52-А по вул. Артема в м. Києві.

Посилаючись на відмову відповідача відшкодувати йому понесені збитки, позивач просив стягнути на його користь 84 599грн. матеріальної шкоди.

Спір розглядався судами неодноразово.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30 листопада 2007 року (суддя Хоменко М.Г.) в позові відмовлено.

Рішення  мотивоване посиланнями на ту обставину, що позивачем не надано доказів щодо витоку гарячої води з мереж відповідача.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11 червня 2007 року (колегія суддів у складі: Григоровича О.М. –головуючий, Гольцової Л.А., Рябухи В.І.) рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та постановити нове рішення про задоволення його вимог.

Розглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів знаходить за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають  застосуванню до даних правовідносин.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, спір виник внаслідок затоплення 29.09.2002р. підвального приміщення методичного корпусу Центрального інституту післядипломної педагогічної освіти АПН України № 3, яке розташоване під № 52-А по вул. Артема в м. Києві.

30.09.2002р. представниками позивача було складено акт про те, що 30.09.2002р. о 9-й годині ранку було виявлено прорив тепломережі, що призвело до затоплення підвального приміщення.

Відповідно до ст. 440 ЦК УРСР (чинного на момент виникнення спору), шкода, заподіяна особі або майну громадянина, а також шкода, заподіяна організації, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі.

Ухвалою суду від 03 червня 2003 року було призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Експертам були поставлені питання щодо причин залиття гарячою водою підвального приміщення та визначення розміру збитків від затоплення.

Судами встановлено, що згідно повідомлення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 4355/4356 від 06.10.2003р., експерти не в змозі дати висновок, оскільки підвальне приміщення знаходиться в занедбаному, засміченому стані, встановити час проведення в ньому останнього ремонту неможливо, також неможливо визначити в ньому наявність пошкоджень, викликаних затопленням гарячою водою і відокремити їх від пошкоджень, викликаних тривалою експлуатацією без проведення відповідних ремонтних робіт.

Згідно довідки відповідача № 01 юр/1689 від 03.06.2003р., 29 –30.09.2002р. на магістральних теплових мережах, які проходять через територію АЕК "Київенерго" проривів та руйнувань не було.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, коли позивачем не доведено, що затоплення підвального приміщення методичного корпусу № 3, яке розташоване під № 52-А по вул. Артема в м. Києві сталося з вини відповідача, а Київський науково-дослідний інститут судових експертиз не може дати висновку щодо джерела надходження води до приміщення позивача, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відмову в позові.

Частиною 1 ст. 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Посилання касаційної скарги на ту обставину, що затоплення підвального приміщення відбулося внаслідок руйнування магістральних трубопроводів тепломережі, яка належить відповідачу, не заслуговують на увагу суду та спростовуються правильними висновками, викладеними в постанові суду апеляційної інстанції.

Матеріали справи свідчать про те, що висновки судів попередніх інстанцій відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, нормам матеріального і процесуального права, є законними та обґрунтованими.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Центрального інституту післядипломної педагогічної освіти Академії педагогічних наук України залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 11 червня 2007 року у справі № 13/363-15/417 залишити без змін.

Судді:                                                                                          І.М. Волік

М. В. Михайлюк

Н.Г. Дунаєвська