ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 жовтня 2007 р.

№ 4.3/2-276/07

Вищий
господарський суд України у складі колегії
суддів:

Божок В.С.- головуючого,

Костенко Т.Ф., Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали касаційної
скарги

ОСОБА_1

на постанову

Харківського апеляційного
господарського суду від 26.06.2007

у справі

Харківського районного суду
Харківської області

за позовом

ОСОБА_2

до

1.ОСОБА_1, 2.Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ренесанс"

про

визнання засновника

в судовому засіданні взяли участь
представники:

від позивачів:

ОСОБА_2. - паспорт серії НОМЕР_1,
ОСОБА_3.-дов. ВКА №110565 від 10.10.2006

від відповідача:

1.не з'явились; 2.Боротинець
А.Д.-дов.№156/07 від 27.08.2007

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 16.02.2007
Харківського районного суду Харківської області позовні вимоги задоволено.

Визнано за ОСОБА_2право на частку в
статутному фонді ТОВ "Ренесанс" на суму 148065 грн., у розмірі
93,39%.

Визнано за ОСОБА_1право на частку в
статутному фонді ТОВ "Ренесанс" на суму 10695 грн., в розмірі 6,6%.

Вважати засновником ТОВ
"Ренесанс" ОСОБА_2. на суму 148065грн., що складає 93,39% статутного
фонду ТОВ "Ренесанс".

Вважати засновником ТОВ
"Ренесанс" ОСОБА_1. на суму 10695грн., що складає 6,6% статутного
фонду ТОВ "Ренесанс".

Зобов'язано ТОВ
"Ренесанс" внести відповідні зміни до установчого договору від
24.12.1999 з додатковою угодою до нього від 18.12.2002 та зареєструвати зміни
до нього у Жовтневому райвиконкомі м. Харкова, за місцем реєстрації ТОВ
"Ренесанс".

Постановою Харківського
апеляційного господарського суду від 26.06.2007 рішення   Харківського районного суду Харківської
області від 16.02.2007 залишено без змін.

Судові рішення мотивовано тим, що
засновниками ТОВ "Ренесанс" є колишній чоловік та дружина, внесок до
майна товариства зроблено одним з колишнього подружжя у період шлюбу, а сама
процедура реєстрації часток у статутному фонді, має формальний характер і не
визначає прав власності подружжя. Сукупний статутний капітал, оформлений в
різних частках на обох з подружжя, не є їх загальною частковою власністю, але
частка кожного з них, яка придбана у шлюбі, є спільним майном подружжя на підставі
ст. 60 Сімейного кодексу України. А частка, яка заснована за рахунок особистого
майна одного з подружжя, тобто набутого ним до шлюбу, є особистою приватною
власністю дружини та чоловіка на підставі ст. 57 Сімейного кодексу України.

Тому, за ОСОБА_2. визнано право на
частку у статутному фонді ТОВ "Ренесанс", що складає 93,39 %, а за
ОСОБА_1. -6,6% статутного фонду товариства.

Не погоджуючись з судовими
рішеннями ОСОБА_1звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною
скаргою і просить їх скасувати посилаючись на те, що судами неповно з'ясованні
обставини, що мають значення для справи, а також  порушенні норми матеріального та
процесуального права, зокрема, ст. 58 Конституції України, ст. 13 Закону України
"Про власність", ст.ст. 71,75,80, 100,190, 316 Цивільного кодексу
України, ст. 111-10 Господарського процесуального кодексу України та суди
застосували положення Сімейного кодексу України, які не підлягають застосуванню
і не застосовували положення Кодексу про шлюб та сім'ю, які на думку скаржника
підлягали застосуванню.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України,  приймаючи
до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та
процесуального права при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить
необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити.

Харківським районним судом
Харківської області встановлено, що 30.10.1991 створено СП “Ренесанс”, Статут
якого зареєстрований 03.12.1991 у
виконавчому комітеті Жовтневої районної Ради народних депутатів.
Засновниками цього підприємства були ВНДІЖ та громадяни ОСОБА_2., ОСОБА_4.,
ОСОБА_5.,  ОСОБА_6.

Розпорядженням № 206 виконавчого
комітету Жовтневої районної Ради народних депутатів м. Харкова від 02.04.1993
СП “Ренесанс” перетворено в ТОВ “Ренесанс”, яке стало правонаступником всіх
прав та обов'язків СП “Ренесанс”. Засновниками ТОВ “Ренесанс” станом на
19.03.1993 були громадяни: ОСОБА_2.,
ОСОБА_4., ОСОБА_5.,  ОСОБА_6. та
ОСОБА_7.

Додатковими угодами № 2 від
04.06.1998, № 3 від 06.10.1998, № 4 від 26.01.1999 до Установчого договору про
створення ТОВ “Ренесанс” внесені зміни і доповнення щодо статутних вкладів
учасників товариства. Учасниками товариства залишилися ОСОБА_2. -76%, ОСОБА_6.
-24% .

01.04.1999 додатковою угодою № 5 до
Установчого договору про створення ТОВ “Ренесанс” до складу учасників
товариства введена ОСОБА_1, доля якої склала 15,75%. Відповідно учасниками
товариства залишились ОСОБА_2. -82,25%, ОСОБА_6.- 2% та ОСОБА_1.-15,75%.

24.12.1999 учасники товариства
уклали договір та прийняли нову редакцію Установчого договору . Відповідно до
договору долі в статутному фонді склали: ОСОБА_1. -98%, Кутузова В.С. -2% .

У зв'язку з виходом ОСОБА_6. з
учасників товариства її доля 18.12.2002 передана ОСОБА_2..

Актами передачі майна від
02.11.2001, 08.11.2001, 01.10.2001 в статутний фонд товариства ОСОБА_1.  передано майно на загальну суму 158760 грн.

18.12.2002 підписана додаткова
угода, відповідно до якої засновниками товариства стали ОСОБА_1. на суму
158760,00 грн., що складає 98% статутного фонду та її чоловік ОСОБА_2. на суму
3240,00, що складає 2% статутного фонду, тому товариство вважалося сімейним.

З 01.03.1996 до 2006 позивач та
відповідач знаходилися у зареєстрованому шлюбі.

У 2006 шлюб між ОСОБА_2. та
ОСОБА_1. розірвано, через що між засновниками ТОВ "Ренесанс" виник
спір відносно визначення часток в майні ТОВ "Ренесанс" у зв'язку з
різною правовою природою внесеного ОСОБА_1. до статутного фонду ТОВ
"Ренесанс" майна.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, до реєстрації шлюбу з ОСОБА_1. позивачем придбано
обладнання на суму 137370 грн., що складає 84,79%.

Обладнання на суму 21390 грн.,
передане ОСОБА_1. до статутного фонду ТОВ "Ренесанс" за актами від
02.11.2001, 08.11 2001, 01.10.2001. Дане обладнання  придбане та передане до статутного фонду
товариства під час шлюбу за спільні кошти колишнього подружжя ОСОБА_2. та
ОСОБА_1. і складає 13,20% статутного фонду ТОВ "Ренесанс".

Той факт, що на момент передачі
обладнання до статутного фонду ТОВ "Ренесанс" за вищевказаними
актами, це майно існувало, було зареєстроване у статутному фонді товариства й
передане у власність ТОВ "Ренесанс", відповідачем ОСОБА_1. не
оспорюється.

В ході розгляду справи,
відповідачем -ОСОБА_1. не  надано суду будь-яких
доказів належності переданого нею до статутного фонду майна,- особисто їй.

Крім того, згадані акти про
передачу майна до статутного фонду ТОВ “Ренесанс” від 08.11.2001, 02.11.2001 та
01.10.2001 підтверджують те, що товариство переоформлювало свої статутні
документи.

В даному випадку суди правомірно
застосували законодавство про шлюб та сім'ю, оскільки, як зазначено вище,
засновниками товариства є колишній чоловік та жінка, внесок до майна товариства
зроблено одним з колишнього подружжя у період шлюбу, а сама процедура
реєстрації часток у статутному фонді, має формальний характер і не визначає
прав власності подружжя. Сукупний статутний капітал, оформлений в різних
частинах на обох з подружжя, не є їх загальною частковою власністю, але частка
кожного з них, як придбана у шлюбі, є спільним майном подружжя на підставі
статті 60 Сімейного Кодексу України. А частка, яка заснована за рахунок
особистого майна одного з подружжя, тобто набутого ним до шлюбу, є особистою
приватною власністю дружини або чоловіка, на підставі статті 57 Сімейного
Кодексу України.

Тому, вирішуючи питання про
визнання часток у статутному фонді колишнього чоловіка та жінки, які в даний
час є засновниками товариства з обмеженою відповідальністю, суди встановили
правовий режим майна, яке передано у власність товариства у вигляді установчих
внесків, зокрема,  встановили час його
виникнення, придбання та належність до спільної сумісної власності подружжя або
до особистої приватної власності одного з них, після чого визначилися з правовими
наслідками, на підставі статей 57, 60, 69, 70, 71 Сімейного Кодексу України.

Згідно з додатковою угодою до
Установчого договору ТОВ "Ренесанс" від 18.12.2002, позивач ОСОБА_2.
та відповідач ОСОБА_1. є засновниками ТОВ "Ренесанс". Пунктом 9.4.
Установчого договору ТОВ "Ренесанс" від 24.12.1999, з відповідними
змінами, встановлено, що всі спори, розбіжності, які можуть виникнути з
наступного договору, вирішуються шляхом переговорів між засновниками. А в разі
неможливості вирішення розбіжностей шляхом переговорів, вони вирішуються у
судовому порядку.

Право на частку, як грошове
відображення внеску, визначає корпоративний статус засновників, зазначений у
статті 10 Закону України "Про господарські товариства" та статті 116
Цивільного кодексу  України.

З урахуванням вищезгаданого пункту
Установчого договору та статті 53 Закону України "Про господарські
товариства", визначається частка кожного з колишнього подружжя ОСОБА_2. та
ОСОБА_1. та визнаються засновники  ТОВ  "Ренесанс", що і встановлено
Харківським районним судом Харківської області.

Посилання відповідача на рішення
господарського суду Харківської області від 20.04.2007 зі справи № 38/167-07 за
позовом ОСОБА_8. до ОСОБА_1. про визнання договору дійсним та визнання права на
долю у статутному фонді не може бути прийнято до уваги, оскільки дане рішення
скасовано постановою від 05.09.2007 Харківського апеляційного господарського
суду.

Згідно статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Зважаючи на викладене, колегія
суддів вважає, що  Харківським районним
судом Харківської області та Харківським апеляційним господарським судом дана
правильна юридична оцінка обставинам справи, тому судові рішення
відповідають  чинному законодавству
України та обставинам справи і підстав для їх
скасування  немає.

На підставі  викладеного, керуючись ст. 1115,
п.1 ст. 1119, ст.11111 Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні касаційної скарги
відмовити.

Постанову від 26.06.2007
Харківського апеляційного господарського суду
зі  справи 43/2-276/07 залишити
без змін.

Головуючий
В.С. Божок

Судді
Т.Ф.Костенко

Г.П.Коробенко