ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2007 р.                                                 Справа №  12/412/07

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при  секретарі Хімороді В.Г.,

з участю представників сторін:

від позивача –Біланенко О.Ф., довіреність у справі;

від відповідача –не з”явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 12/412/07

за позовом ДП „Херсонський річковий порт” акціонерної холдінгової компанії „Укррічфлот”, м. Херсон, Одеська площа, 6,

до товариства з обмеженою відповідальністю „Спецмортранс”, м. Миколаїв, пр. Миру, 36,

про стягнення заборгованості у розмірі 277 427 грн. 83 коп. за договором № 02-25/52  від 25.05.2006 року ,-

На підставі Розпорядження голови господарського суду Миколаївської області № 364 від 29.08.2007 року справу  № 12/412/07 було прийнято до свого провадження для подальшого розгляду та вирішення по суті.

В С Т А Н О В И В:

ДП „Херсонський річковий порт” акціонерної холдінгової компанії „Укррічфлот” (надалі-позивач) звернулося  до господарського суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Спецмортранс” (надалі-відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 277 427 грн. 83 коп. за договором № 02-25/52  від          25.05.2006 року.

Позивач обгрунтовує свої позовні вимоги наступним:

25.05.2006 року між сторонами був украдений договір № 02-25/52, відповідно до умов договору, позивач виконував роботи по перевантаженню мінеральних добрив плавучем краном КПл-114 на причалах відповідача по варіантам «судно-плавкран-судно», «судно-плавкран-вагон»в об'ємі 30 000 тон на місяць.

Позивач належним чином виконав свої зобов'язання, що підтверджується наступним:

·          актом виконаних робіт від 01.04.2005 року,  (рахунок за № 631 на суму                  53 100 грн.). Вказана сума сплачена частково з залишком боргу 4 875 грн. 86 коп. (розрахунок у матеріалах справи);

·          актом виконаних робіт від 02.10.2006 року (рахунок № 30278 від 27.10.2005 року на суму 3 052 грн.78 коп.). Вказана сума сплачена частково з залишком боргу         2 968 грн. 71  коп. (розрахунок у матеріалах справи);

·          актом виконаних робіт від 01.11.2006 року (рахунок № 3269 на суму 120 000грн.);

·          актом виконаних робіт від 31.12.2006 року (рахунок № 3874 на суму 120 000 грн.).

Відповідно до п. 5.1 договору оплата послуг позивача здійснюється товариством шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок, після закінчення місячного об'єму переробки протягом  5-ти банківських днів на підставі акта виконаних робіт.

Відповідач свої зобов'язання з оплати послуг виконав частково. На момент звернення до суду відповідач мав заборгованість перед позивачем у розмірі 247 844 грн. 57 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є його порушенням.

Ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним

правопорушення у сфері господарювання, а згідно ч. 2 ст. 218 учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Позивачем на підставі зазначеної статті нараховано 3%  річних у розмірі 3 213 грн. 04 коп. та збтики від інфляції у розмірі 7 467 грн. 69 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу  України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Також позивачем, відповідно до пункту 5.2 договору відповідачу нараховано пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки у розмірі               16 036 грн. 08 коп.

Дані позовні вимоги підлягають задоволенню частково у сумі 10 038 грн. 35 коп., оскільки відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення пені застосовується позовна давність в один рік.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, у судове засідання не з”явився, відзив по суті позовних вимог не надав.

Відпоівдно до ст. 49 ГПК України сплачене держмито слід віднести на рахунок сторін пропорційно задоволеним вимогам позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 80, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.          В частині стягнення суми основного боргу  позовні вимоги задовільнити у повному обсязі.

2.          В частині стягнення пені  позов задовільнити частково, в частині річних та збитків від інфляції позов задовільнити повністю.

3.          Стягнути  з товариства з обмеженою відповідальністю „Спецмортранс”, м. Миколаїв, пр. Миру, 36 () суму основної заборгованості у розмірі 247 844 грн. 57 коп.,  пеню у розмірі 10 038 грн. 35 коп., 3% річних у розмірі 3 213 грн. 04 коп.,  збитки від інфляції у розмірі 7 467 грн. 69 коп., державне  мито  2 685 грн. 77 коп. та  118 грн. на формаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь ДП „Херсонський річковий порт” акціонерної холдінгової компанії „Укррічфлот”, м. Херсон, Одеська площа, 6 (код 03150208).

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                        Коваль С.М.