ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.11.07
Справа № 13/451-07.

За позовом           відкритого акціонерного товариства «Нафтопроммаш»

до відповідача   відкритого акціонерного товариства «Укрнафта» в особі

Структурної одиниці відкритого акціонерного товариства

«Укрнафта» Охтирського Управління бурових робіт

про  стягнення  24599 грн. 99 коп.

Суддя         ЛИХОВИД Б.І.

За участю представників сторін:

від  позивача:            П’яткова О.С.

від відповідача:            Розторгуєва В.Б., довіреність № юр-22/д від 15.01.2007 року

В судовому засіданні 15.10.2007 року було оголошено перерву до 12.11.2007 року.

СУТЬ СПОРУ: позивач просить суд стягнути з відповідача борг в сумі 24599 грн. 99 коп.

Відповідач подав до суду відзиви на позовну заяву від 11.10.2007 року та від 19.11.2007 року, в яких проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що позивачем не подано доказів в підтвердження вимог, викладених в позовній заяві та на те, що позивачем пропущено строк позовної давності по даним вимогам.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача, дослідивши наявні докази по справі, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, виходячи з наступного:

Як зазначив позивач – відкрите акціонерне товариство «Нафтопроммаш», протягом 2000 – 2005 років він здійснював поставку нафтогазовидобувного обладнання та запчастин до нього на адресу відповідача – Охтирського управління бурових робіт відкритого акціонерного товариства «Укрнафта».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не в повному обсязі провів розрахунки за отриману продукцію та його борг становить 24599 грн. 99 коп., про що свідчить підписаний бухгалтерами акт звірки розрахунків від 23.09.2004 року (в справі).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи і визнається сторонами, протягом 2002-2007 років, між сторонами по справі існували господарські відносини, які полягали в поставці позивачем на адресу відповідача обладнання та запасних частин до нього та виконання інших робіт.

Заборгованість, на яку посилається позивач в позовній заяві виникла станом на 17.02.2004 року, строки  виконання щодо оплати за отриманий товар визначені договорами та накладними-рахунками.

Умовою платежів за договорами № 3/229-262.03. МТР від 22.09.2003 року та № 3/230-241.03.МТР від 29.08.2003 року була попередня оплата, іншими двома договорами № 3/021-57.03.МТР від 23.01.2003 року та № 3/027-110.03.МТР від 05.02.2003 року було передбачено відстрочення платежу строком на 30 днів з моменту поставки товару.

Підтвердженням того, що заборгованість виникла 17.02.2004 року та те, що позивач дізнався про порушення свого права ще 17.02.2004 року, є акт звірки взаємних розрахунків від 23.09.2004 року. Станом на 01.11.2003 року заборгованість відповідача відповідно до бухгалтерських даних становила 175387 грн. 42 коп.. З листопада 2003 року по червень 2004 року позивачем було поставлено продукцію та виконано роботи на суму 100101 грн. 39 коп., відповідачем в цей час було проведено оплату на суму 250888 грн. 82 коп.

У відзиві на позовну заяву від 19.11.2007 року відповідачем фактично заявлено про застосування строку позовної давності.

Акт звірки, на який посилається позивач, підписані тільки бухгалтерами підприємств  - сторін по справі і є документами, за якими бухгалтерії підприємств звіряють бух облік операцій.

Таким чином, суд не вбачає відповідних підстав для застосування п. 1 ст. 267 ЦК України, щодо переривання перебігу позовної давності.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позивач не звернувся до суду з вимогою про захист своїх порушених прав у встановлений строк, та не подав до суду до суду клопотань щодо відновлення вищезазначеного строку, а, тому, відповідно до п. 4 ст. 267 ЦК України, є підстави для відмовлення позивачу в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості на загальну суму 24599 грн. 99 коп. задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 82-85 Господарського  процесуального  кодексу  України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          В позові – відмовити.

Суддя                                                                                Б.І.ЛИХОВИД

Повний текст рішення підписано: 26.11.2007 року