ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

25.09.2007  року                                                            Справа № 16/263

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Лазненко Л.Л.

суддів                                        Бородіної Л.І.

Журавльової Л.І.

секретар

судового засідання                     Чернікова Я.В.

та за участю

представників сторін:

від позивача:                              Сторожко І.О., представник по довіреності,

довіреність № 36-4016 від 03.05.2007;

від відповідача:                               повноважний та компетентний                                                                                                     представник не прибув;

розглянув у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу                      Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м.Нікополь Дніпропетровської області

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від                                                  04.06.2007

по справі                                        № 16/263 (суддя Шеліхіна Р.М.)

за позовом                                 Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м.Нікополь Дніпропетровської області

до відповідача                              Державного підприємства "Ровенькиантрацит", м.Ровеньки Луганської області

про                                                  стягнення 3892 грн. 30 коп. збитків

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Луганської області від 04.06.2007 по справі № 16/263 відмовлено Відкритому акціонерному товариству "Нікопольський завод феросплавів", м.Нікополь Дніпропетровської області в позові про стягнення з Державного підприємства "Ровенькиантрацит", м.Ровеньки Луганської області 3892 грн. 30 коп. збитків у вигляді вартості вагової недостачі з урахуванням залізничного тарифу.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем у справі не доведені обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, а з того відсутні підстави для задоволення позову.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, позивач звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № 4531-4016 від 26.06.2007 (а.с.48-50).

За доводами апеляційної скарги господарським судом порушені норми матеріального та процесуального права, а невідповідність висновків, викладених у оскарженому рішенні, обставинам справи є підставою для його скасування.

За прийнятим новим рішенням скаржник наполягає на задоволенні позову по справі.

Розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 06.07.2007 по справі № 16/263, відповідно до ст.28 Закону України “Про судоустрій України”, для розгляду апеляційної скарги Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" від 26.06.2007 на рішення господарського суду Луганської області від 04.06.2007 у справі № 16/263, призначена судова колегія у складі суддів: Лазненко Л.Л. - суддя –головуючий колегією,  Медуниця О.Є.–суддя, Перлов Д.Ю. -  суддя.

Ухвалою від 06.07.2007 судовою колегією порушено апеляційне провадження по справі № 16/263.

Відзивом № 10/20-02 від 18.07.2007 на апеляційну скаргу № 4531-4016 від 26.06.2007 відповідач висловив про своє непогодження з доводами позивача-скаржника.

24.07.2007 в судовому засіданні апеляційної інстанції оголошено перерву до 31.07.2007 для повного та всебічного з'ясування усіх обставин у справі.

В судовому засіданні 31.07.2007 позивач у справі наполягав на задоволенні апеляційної скарги, але не довів суду обставини в обґрунтування своїх доводів, що недостача вугілля сталася саме з вини відповідача, а також продукція приймалася за кількістю, згідно порядку, визначеному договором поставки.

Понад з цим, позивачем не представлений суду розрахунок суми нестачі, виходячи з відсотку вологості, узгодженому сторонами протоколом розбіжностей до договору від 22.12.2005-03.01.2006 № 217у/08.

Понад з цим, судовою колегією враховано письмове клопотання № 565 від 26.07.2007 відповідача про перенесення розгляду справи з об'єктивних обставин, яке задоволено, а розгляд апеляційної скарги відкладений на 21.08.2007, у позивача витребувано: належні та допустимі докази, що недостача вугілля сталася з вини відповідача по справі; докази дотримання обумовленого договором поставки від 22.12.2005-03.01.2006 № 217у/08 порядку приймання продукції за кількістю, тобто достовірні докази засвідчення належним чином недостачі вантажу; розрахунок суми нестачі вугілля, виходячи з відсоткової норми недостачі, узгодженої двосторонньо протоколом розбіжностей до договору поставки (до справи).

Розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 17.08.2007 по справі № 16/263, відповідно до ст.28 Закону України “Про судоустрій України”, ст.46 Господарського процесуального кодексу України, для розгляду апеляційної скарги Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" від 26.06.2007 на рішення господарського суду Луганської області від 04.06.2007 у справі № 16/263, у зв'язку з відпусткою суддів Медуниці О.Є. та Перлова Д.Ю., здійснено заміну: виключено із складу колегії суддів по розгляду апеляційної скарги у справі           № 16/263 суддів Медуницю О.Є. та Перлова Д.Ю. і введено до складу колегії суддів Іноземцеву Л.В. та Якушенко Р.Є.

Ухвалою судової колегії від 21.08.2007 відкладений розгляд апеляційної скарги на 28.08.2007, оскільки сторони по справі не забезпечили явку своїх представників у судове засідання апеляційної інстанції та без поважних причин не виконали ухвалу суду від 21.08.2007 по справі № 16/263.

28.08.2007 позивач і відповідач у справі теж не прибули в судове засідання Луганського апеляційного господарського суду, залишили без виконання ухвали суду по справі, з того розгляд апеляційної скарги перенесений судовою колегією на 25.09.2007.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 24.09.2007 по справі № 16/263, відповідно до ст.28 Закону України “Про судоустрій України”, ст.46 Господарського процесуального кодексу України, для розгляду апеляційної скарги Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" від 26.06.2007 на рішення господарського суду Луганської області від 04.06.2007 у справі № 16/263, у зв'язку з відрядженням судді Іноземцевої Л.В. та відпусткою судді Якушенко Р.Є., здійснено заміну та призначений інший склад колегії суддів: Лазненко Л.Л. - суддя –головуючий колегією,  Бородіна Л.І.–суддя, Журавльова Л.І. -  суддя.

Відповідач без поважних причин не забезпечив участь свого представника в судове засідання 25.09.2007, хоча належним чином обізнаний про час, день, місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджено документально поштовим повідомленням № 4126618.

Судова колегія, з урахуванням думки позивача, визначила, що неявка відповідача до судового засідання не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду.

Судова колегія визначила, що заявлене скаржником по справі письмове клопотання про зменшення розміру позовних вимог у справі № 16/263 не може бути задоволеним, оскільки не відповідає вимогам чинного законодавства та не кореспондується з нормою ст.101 Господарського процесуального кодексу України.

"Контррозрахунок" суми позовних вимог по справі № 16/263, наведений заявником скарги в клопотанні, оглянутий судовою колегією апеляційної інстанції в судовому засіданні 31.07.2007.

Докази надіслання відповідачеві такого розрахунку позивачем суду не надані.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України в процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції (ст.99 ч.2 Господарського процесуального кодексу України).

Заслухавши повноважного і компетентного представника позивача, розглянувши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскарженого по справі рішення з наступних обставин.

Як повно, об'єктивно та всебічно досліджено судами двох інстанцій:

- між сторонами по справі 22.12.2005 укладений договір поставки                  № 217у/08 від 03.01.2006 (а.с.9-11);

- вартість, якість, обсяг поставки вугілля марки А визначені в додатку № 1 до вказаного договору, що є його невід'ємною частиною (а.с.15);

- за умовами договору відповідач по справі є Постачальником, а позивач - Покупцем вугілля;

- сторонами по договору передбачено, що поставка вугілля провадиться залізничним транспортом на умовах FСА-станція відправлення, згідно Правил Інкотермс 2000, а мінімальна партія - вагон (65 тон метричних) - п.2.2, датою поставки вважається дата штампа залізничної станції відправлення на залізничній накладній - п.2.6.

Поза увагою суду не залишено й те, що сторонами по договору двосторонньо обумовлено, що приймання вугілля за кількістю здійснюється Покупцем у місті призначення відповідно з Інструкцією П-6 "Про порядок прийомки продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю", затвердженої Держарбітражем при Раді Міністрів СРСР 15.06.1965 зі змінами та доповненнями від 14.11.1974 (п.2.8).

Докази внесення у подальшому змін і доповнень до цього пункту договору позивачем суду не надано, навіть на час розгляду апеляційної скарги.

Відповідачем здійснена поставка позивачу вугілля по договору, згідно залізничних накладних №№ 48342066, 48323405, 48342067, 48342059, 48342065, 48342074, 48342058 (а.с.24-30), в яких відправником зазначений вантаж щодо його маркування, а також містяться відомості про те, що "вугілля-антрацит завантажено навалом нижче бортів у вологому стані".

Окрім цього, на оборотній частині накладних є відмітки, зроблені станцією при видачі вантажу: "вантаж по справжній накладній прибув у справному вагоні, виданий без ознак втрати".

Обґрунтуванні пояснення з цього позивачем, яким заявлений позов у зв'язку з недостачею поставленого вугілля, суду не надано.

Враховуючи, що залізницею зафіксовано прибуття вагонів у справному стані, без ознак втрати, вагони були видані позивачу без перевірки ваги, згідно до ст.52 Статуту Залізниці України.

Позивач наполягає на задоволенні позову, посилаючись на розрахунки за вугілля та виявлення невідповідності вантажу в вагонах з даними, наведеними в вищеназваних накладних.

Понад з цим, позивачем у справі не доведено суду, згідно ст.33 Господарського процесуального кодексу України, певними засобами доказування, належними та допустимими доказами, стосовно наявності недостачі вугілля та що це сталося саме з провини відповідача.

Як свідчать матеріали справи, позивачем не дотримані умови договору поставки від 22.12.2005 № 217у/08 від 03.01.2006 про приймання вугілля за кількістю, чим він позбавив себе можливості надати суду докази, які мали засвідчити наявність недостачі вантажу.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем при прийнятті вантажу на станції призначення порушені умови договору - п.2.8 і Інструкцію П-6: не складені акти про недостачу ваги у вагонах в розмірі 13,55 тон, не зважена пуста тара, не зазначений у актах приймання (а.с.17, 19) вантажу наявність та стан захисного маркування і, взагалі, не вказано в актах чи могла вміститись нестача чи ні (п.14, 25 Інструкції П-6).

Пунктом 14 Інструкції П-6 передбачено, що перевірка ваги нетто здійснюється в порядку, встановленому стандартами, технічними умовами та іншими обов'язковими для сторін правилами, у разі неможливості переваги продукції без тари визначення ваги нетто здійснюється шляхом перевірки ваги брутто в момент отримання продукції і ваги тари після звільнення її з під продукції. Результати перевірки оформляються актом.

В акті про результати перевірки ваги тари має бути зазначеною також вага нетто продукції, визначена шляхом вирахування із ваги брутто ваги тари. Визначення ваги нетто шляхом вирахування ваги тари і ваги брутто по даним, зазначеним у супровідних та транспортних документах, без перевірки фактичної ваги брутто і ваги тари не допускається.

Таким чином, оскільки позивач не дотримався обумовленого договором          № 217у/08 від 03.01.2006 порядку приймання продукції за кількістю, то він не довів, що нестача вугілля сталася з вини відповідача - Державного підприємства "Ровенькиантрацит".

Понад з цим в порушення п.п."п" п.25 Інструкції П-6 позивачем в актах прийомки № 4210/1 від 28.06.2006 та № 4210/2 від 29.06.2006 не зазначено - чи могла вміститися недостача кількості вугілля у спірних вагонах, належним чином не вказано про стан цих вагонів, у якому стані прибув вантаж, не описаний стан маркировки.

Також слід зазначити, що позивачем невірно складений розрахунок суми позову, а саме ним помилково застосований 1% норми природної втрати замість 2%. Пунктом 27 Правил видачі передбачено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах.

Незважаючи на те, що протоколом узгодження розбіжностей до договору         № 217/у/ від 22.12.2005 сторонами по справі визначений відсоток (а.с.13-14) норми нестачі, коли вугілля надходить у вологому стані, на час пред'явлення позову та вирішення по суті спору за даною справою місцевим господарським судом, позивач розрахував суму позову, виходячи з 1%, тобто не у відповідності з приписами ст.27 Правил видачі вантажів.

Згідно п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом № 644 Міністерства транспорту України від 21.11.2000 норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів зданих до перевезення у вологому стані становить 2% маси зазначеної в перевізних документах. У вагонах №№ 67704882, 67372649, відвантажених по накладним №№ 48323405, 48342066, недостачі вугілля не буде, оскільки недостача вугілля не перевищує норму нестачі у розмірі 2%.

Відповідно з вимогами п.п."о" п.25 Інструкції П-6 в актах прийомки зазначається маркировка місць по документах та фактична.

В накладних №№ 48342058, 48342059, 48342074, 48342065, 48342067 в графі 4 "Заяви та відмітки відправника" зазначено про маркування вантажу. В порушення п.п."о" п.25 Інструкції П-6 позивачем в актах прийомки № 4210/1 від 28.06.2006 та № 4210/2 від 29.06.2006 не зазначено про наявність маркировки при прийнятті вантажу, таким чином не доведено, що під час перевезення втрати вантажу не було.

Безпосередньо посвідчення № 4210/8 від 27.06.2006, № 4210/2 від 29.06.2006 видані з порушенням п.21 Інструкції П-6, оскільки в них не зазначено для участі в прийомці якої саме продукції уповноважені представники громадськості.

Судова колегія вважає безпідставними доводи позивача стосовно того, що маса тари повинна прийматися за трафаретом на вагоні, відповідно до Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України за № 862/5082 від 24.11.2000.

Судова колегія вважає, що вказані Правила визначають порядок приймання вантажів до перевезення та видачі вантажів саме між залізницею та відправником, або одержувачем вантажу, та безпосередньо не стосуються до випадків приймання вантажів за кількістю між відправником та одержувачем без участі залізниці. Між іншим, позивач та відповідач прямо передбачили у п.2.8 договору № 217у/08 від 03.01.2006, що приймання вугілля за кількістю здійснюється покупцем (позивачем у справі) у місці призначення у відповідності до Інструкції П-6.

У п.п."к", "л", "п", "с" п.25 Інструкції № П-6 визначений перелік відомостей, що повинні бути зазначені у акті про нестачу, серед яких: "условия хранения продукции на складе получателя до приемки ее; состояние тары и упаковки в момент осмотра продукции, содержание наружной маркировки тари; могла ли вместиться недостающая продукция в тарное место, в вагон, контейнер и т.п.; точное количество недостающей продукции и стоимость ее". Ці відомості не були зазначені позивачем у актах про  приймання продукції по кількості № 4382/1 від 01.12.2006 та № 4382/2 від 02.12.2006.

Враховуючи, що у актах відсутні конкретні дані про стан маркування вантажу та можливість розміщення у вагонах нестачі, не виключена можливість виникнення нестачі після отримання вагонів від залізниці, що не спростовано позивачем у справі.

Окрім того, суд першої інстанції вірно зазначив, що позивачем неправомірно до стягнення заявлено залізничний тариф, при цьому суму не розраховано, розрахунку до позову не надано.

На підставі викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що доводи заявника апеляційної скарги спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, рішення господарського суду Луганської області відповідає чинному законодавству і скасуванню не підлягає.

Позов у справі задоволенню не підлягає за відсутністю підстав з цього.

Судові витрати, сплачені за подання апеляційної скарги, покладаються на її заявника - позивача по справі, згідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України, за згодою представника позивача, у судовому засіданні по справі оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, п.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м.Нікополь Дніпропетровської області № 4531-4016 від 26.06.2007 на рішення господарського суду Луганської області від 04.06.2007 по справі № 16/263 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 04.06.2007 по справі    № 16/263 (суддя Шеліхіна Р.М.) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова  апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Луганський апеляційний господарський суд.

Результати розгляду апеляційної скарги оголошено в судовому засіданні.

Головуючий суддя                                                            Л.Л.Лазненко

Суддя                                                                                Л.І.Бородіна

Суддя                                                                                Л.І.Журавльова