ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  43/453

13.09.07

За позовом   товариства з обмеженою відповідальністю „АВАТАР-СЕКЬЮРІТІ”

до                   товариства з обмеженою відповідальністю „ЧОТИРИ ПЛЮС БРЕНД”

про                 стягнення 44 566, 13 грн.

Суддя    Пасько М.В.

Представники:

від позивача         Ткаченко Д.Р. –предст. за дов.,

від відповідача     не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „ЧОТИРИ ПЛЮС БРЕНД” про стягнення  44 566, 13 грн. заборгованості, яка виникла  у зв’язку з неналежним виконанням умов договору про надання охоронних послуг № 22 від 01.12.06.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.07.07 порушено провадження у справі  № 43/453 та призначено її розгляд на 05.09.07.

Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, представник Відповідача в судове засідання не з’явився, вимог ухвали господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі не виконав, відзив на позовну заяву не надав, у зв’язку з чим розгляд справи було відкладено на 13.09.07.

Представник Відповідача в судове засідання призначене на 13.09.07 не з’явився.

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз'яснення Президії ВАСУ від 18.09.97р.             № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з клопотанням про забезпечення позову, шляхом накладання арешту на розрахункові рахунки та майно відповідача.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що грошові суми, які є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути або зменшитись за кількістю на момент виконання рішення.

Статтями 66 та 67 ГПК України передбачені підстави та заходи забезпечення позову, а саме: господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду; позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки, позивачем не додано достатньо доказів, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Судом у відповідності до ст. 81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками процесу документи, заслухавши пояснення представника Позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.06 між товариством з обмеженою відповідальністю „АВАТАР-СЕКЬЮРІТІ” (далі Позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю „ЧОТИРИ ПЛЮС БРЕНД” (далі Відповідач) було укладено договір про надання охоронних послуг № 22 (далі Договір), відповідно до умов якого Позивач приймає на себе обов’язки по підтримці внутрішнього розпорядку, організації та забезпечення перепускного режиму, охорони приміщень і майна  Відповідача на об’єкті офісні приміщення розташовані за адресою: м. київ, вул. Велика Васильківська, 9/2, оф. 18, № 20.

Відповідно до протоколу узгодження договірної ціни від 01.12.06 вартість охоронних послуг складає 10 150, 00 грн. за місяць.

Згідно п. 2.3 Договору фактичне виконання робіт фіксується сторонами в двосторонньому акті приймання-передачі робіт, що складається на останній день поточного місяця чи на останній день дії Договору.

Відповідно до п.п. 2.5 та 2.6 Договору Відповідач зобов’язався здійснювати попередню оплату за охоронні послуги за місяць, в якому надаються послуги, щомісячно, не пізніше 15 числа поточного місяця. Замовник має право зробити авансову передоплату.

Позивач на виконання умов договору надав Відповідачу відповідні послуги, що підтверджується актами приймання-передачі робіт підписаними між сторонами.

Відповідач умови договору належним чином не виконав, надані послуги оплатив частково.

04.04.07 та 10.05.07 Позивач направив на адреси Відповідача претензії № 32 та № 44 з вимогою погасити заборгованість, відповіді на яку не надійшло.

Відповідно до розрахунку Позивача, заборгованість Відповідача за договором                      про надання охоронних послуг № 22  від 01.12.06 складає 35 300, 00 грн. основного боргу, 1 671, 13 грн. пені та 7 595, 00 грн. штрафу. Сплата пені та штрафу передбачена п. 6.1 договору.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно приписів ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а обставини, що відповідно до законодавства можуть бути підтверджені певними засобами доказування не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Дво-чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно ст. 205 ЦК України правочин може вчинятись усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Право- чин, для якого законом не встановлена письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

Як вбачається з договору обидві сторони правочину брали на себе окремі, чітко визначені зобов’язання.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов’язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу.

Відповідно до ст.225 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки, відповідно до ст.ст.11, 526 ЦК України  зобов’язання повинні виконуватись своєчасно та належним чином, а одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається (ст. 525 ЦК України)  позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) є порушенням цього зобов’язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов’язання настають наслідки, передбачені договором або законом.

Дії відповідача є порушенням грошових зобов’язань, тому є підстави для застосування встановленої договором відповідальності.

Тому позовні вимоги в частині стягнення пені та штрафу підлягають задоволенню в повному обсязі.

Приймаючи до уваги те, що спір виник внаслідок неправильних дій Відповідача, витрати  по  оплаті  держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України  покладаються  на  Відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „ЧОТИРИ ПЛЮС БРЕНД”                (юридична адреса: 01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 26; фактична адреса: 01004, м. Київ,                вул. Велика Васильківська, 9/2, оф. 18, , п/р 01 в                    ТОВ „Комерційний банк „ДАНІЕЛЬ” м. Києва, МФО 380980, або з будь якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „АВАТАР-СЕКЬЮРІТІ” (03067, м. Київ,                 вул. Гарматна, 8, , п/р 301 в  ФАБ „ПІВДЕННИЙ” в             м. Києві, МФО 320917) 35 300, 00 грн. основного боргу, 1 671, 13 грн. пені, 7 595, 00 грн. штрафу, 445, 66 грн. державного мита, 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Суддя                                                                                                               М.В.Пасько