ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  22/334

24.09.07

За позовом     Відкрите акціонерне товариство "Редакційно - видавничий комплекс "Деснянська правда"

до                     Товариство з обмеженою відповідальністю "А. С. К."

про                    стягнення 8163,26 грн.

Суддя    Шкурат А.М.

Представники

від позивача           Калівошко Л.О.

від відповідача    не з’явився

ОБСТАВИНИ  СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариство “Редакційно-видавничий комплекс “Деснянська правда” звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “А.С.К.” 5 797,70 грн. основного боргу, 1 408,98 грн. пені, 241,69 грн. суми трьох процентів річних та 714,89 грн. інфляційних нарахувань, а загалом 8 163,26 грн.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує укладеними з відповідачем договорами купівлі-продажу № 241 від 25 лютого 2005 року та № 72 від 26 грудня 2005 року, на підставі якого позивач передав відповідачу товар згідно з накладними на загальну суму 5 797,70 грн. Відповідач свої зобов’язання по оплаті не виконав і станом на дату пред’явлення позову розмір заборгованості становить 5 797,70 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 1 408,98 грн. пені, 241,69 грн. суми трьох процентів річних та 714,89 грн. інфляційних нарахувань.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав та не надіслав, представник відповідача в судове засідання не з’явився.

Враховуючи те, що нез’явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2005 року між позивачем і відповідачем був укладений договір купівлі-продажу № 241 (надалі –договір № 1), за яким позивач зобов’язався продати, шляхом періодичних поставок на протязі 2005 року, а відповідач зобов’язався купити на підставі власних замовлень поліграфічну продукцію у домовленій кількості за існуючими на день продажу цінами згідно з рахунками-фактурами (накладними), що являтимуться невід’ємною частиною цього договору (пункт 1.1. договору № 1).

Строк дії договору № 1 –з часу його підписання і до 31 січня 2005 року (пункт 5.1 договору № 1).

26 грудня 2005 року між позивачем і відповідачем був укладений договір купівлі-продажу № 72 (надалі –договір № 2), за яким позивач зобов’язався періодично поставляти для продажу, а відповідач зобов’язався купити на підставі власних замовлень поліграфічну продукцію у домовленій кількості за існуючими на день продажу цінами згідно накладної, яка є невід’ємною частиною цього договору (пункт 1.1. договору № 2).

Строк дії договору № 2 –з часу його підписання і до 31 грудня 2006 року (пункт 6.1 договору № 2).

Позивач на виконання умов договорів поставив відповідачеві продукцію –згідно з накладними № 53977 від 24 листопада 2005 року - на суму 2 850,00 грн., № 54199 від 7 грудня 2005 року - на суму 254,50 грн., № 60029 від 10 січня 2006 року - на суму 233,50 грн., № 60033 від 10 січня 2006 року - на суму 117,50 грн., № 60195 від 23 січня 2006 року - на суму 2 850,00 грн., а загалом поставлено товару на суму 6 305,50 грн.

Поставлена за накладними продукція була прийнята відповідачем, що підтверджується засвідченими печаткою підписами на накладних з боку відповідача.

Відповідно до умов пункту 2.1. договорів, відповідач зобов’язується проводити оплату вартості кожної одержаної партії продукції щомісячно, але не пізніше 30 банківських днів від дня її одержання.

Відповідач провів частковий розрахунок за поставлену продукцію –на суму 507,80 грн., внаслідок чого сума заборгованості складає 5 797,70 грн.

Відповідач доказів повної оплати вартості прийнятої ним продукції не надав, твердження позивача про існуючу заборгованість за продукцію в сумі 5 797,70 грн. не спростував.

Згідно зі статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмові від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У частині першій статті 193 Господарського кодексу України також наголошено, що суб’єкти господарювання  та  інші учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов’язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору.

Позивач свої зобов’язання виконав належним чином, тоді як відповідач від виконання свого обов’язку сплатити визначену договором суму у встановлений договором строк ухилився, внаслідок чого порушив норми статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення основного боргу у загальній сумі 5 797,70 грн., у зв’язку з чим задовольняє позовні вимоги в цій частині.

Відповідно до частини другої статті 193 Господарського кодексу України порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Згідно із частиною другою статті 217 Господарського кодексу України, штрафні санкції є видом господарських санкцій, які застосовуються у сфері господарювання. Відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним  правил  здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

В разі несвоєчасної оплати товару відповідач згідно з пунктом 2.2. договору № 1 та пунктом 4.1. договору № 2 сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день заборгованості.

Отже, підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення пені в сумі 1 408,98 грн., нарахованої по 27 червня 2007 року.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох процентів річних у сумі 241,69 грн., нарахованих по 27 червня 2007 року, а також вимоги позивача про стягнення з відповідача 714,89 грн. інфляційних нарахувань, обчислених за період з січня 2006 року по червень 2007 року включно, є правомірними та підлягають задоволенню.

Державне мито у сумі 102,00 грн. та витрати позивача на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 525, 526, 625 (ч.2) ЦК України,  ст.ст. 193 (ч. 1), 217 (ч.2), 230 (ч.1) ГК України, ст.ст. 49, 82-85 ГПК України -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “А.С.К.” (03057, м. Київ, вул. Нестерова, буд. 3, корп. 1, оф. 501, код 16297781, п/р № 336 в ВАТ КБ «Хрещатик»в м. Києві, МФО 300670) на користь Відкритого акціонерного товариства “Редакційно-видавничий комплекс “Деснянська правда” (14000, м. Чернігів, пр. Перемоги, буд. 62, код 14242681, п/р № 4 в АК Полікомбанку м. Чернігова, МФО 353100) 5 797 (п’ять тисяч сімсот дев’яносто сім) грн. 70 коп. основного боргу, 1 408 (одна тисяча чотириста вісім) грн. 98 коп. пені, 714 (сімсот чотирнадцять) грн. 89 коп. інфляційних нарахувань, 241 (двісті сорок одна) грн. 69 коп. суми трьох процентів річних, 102 (сто дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після  закінчення  десятиденного  строку з дня  його прийняття.

Суддя                                                                            А.М.Шкурат

06.11.2007 року