СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

10 грудня 2007 року

Справа № 2-21/6397-2007А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
Дугаренко О.В.,

суддів
Заплава Л.М.,

Фенько Т.П.,

секретар судового засідання                                        Макарова Г.О.

за участю представників сторін:

позивача:  ОСОБА_1, паспорт  НОМЕР_1, Суб'єкт підприємницької
діяльності  ОСОБА_1;

відповідача: не
з'явився, Державна служба охорони культурної спадщини;

третьої особи: Калашников
Олександр Олександрович, довіреність №
02-29-3351   від 25.12.06,  Феодосійська міська рада;

розглянувши апеляційну скаргу
Державної служби охорони культурної спадщини на постанову господарського суду
Автономної Республіки Крим (суддя
Чонгова С.І.) від 28.08.2007 по справі № 2-21/6397-2007А

за позовом           Суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

до           Державної служби охорони культурної спадщини
(вул. Січневого повстання 21, кор. 20,Київ 15,01015)

3-тя особа  Феодосійська міська рада  (вул. Земська, 4,Феодосія,98100)

про визнання відмови неправомірною

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 28 серпня 2007 року у справі № 2-21/6397-2007А
позов Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 до Державної служби охорони
культурної спадщини України, 3-тя особа Феодосійська міська рада, про визнання
відмови неправомірною,  задоволено.
Постановлено визнати протиправною відмову Державної служби охорони культурної
спадщини України, м. Київ, від 15.09.2006 у надані позитивного висновку з
відведення земельної ділянки площею 0,0731 га, розташованої в м. Феодосія,
вул.. Горького, 1-е (кадастровий номер 01 116 0 155), в
охоронюваної зоні пам'ятки архітектури національного значення Башня Костянтина.
Зобов'язано Державну службу охорони культурної спадщини України, м. Київ, дати
позитивний висновок з відводу земельної ділянки площею 0,0731 га, розташованої
в м. Феодосія, вул.. Горького, 1-е (кадастровий номер 01 116 0
155), в охоронюваної зоні пам'ятки архітектури національного значення Башня
Константина. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Феодосія
03,40 грн. - судового збору.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просив постанову господарського суду Автономної
Республіки Крим скасувати, прийняти по справі нове судове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

У судове засідання, призначене на
10 грудня 2007 року представник відповідача не з'явився, про час та місце
розгляду справи сповіщався належним чином, про
причини неявки судову колегію не повідомив. Позивач у судовому засіданні
заперечував проти  задоволення
апеляційної скарги, вказуючи на законність та обґрунтованість постанови
господарського суду Автономної Республіки Крим. Представник третьої особи
просив прийняти рішення відповідно до закону.

З матеріалів справи вбачається, що
18 травня 2004 року позивач уклав договір купівлі-продажу з Приватним
підприємством “Дельфін”, відповідно до якого ПП “Дельфін”  зобов'язався передати у власність СПД ОСОБА_1
об'єкт нерухомого майна, - нежилу будівлю “Центру дозвілля “Криматракціон”,
який розташований за адресою: м. Феодосія, вул.. Горького, 1-е, а Покупець у
свою чергу зобов'язався прийняти об'єкт та сплатити за нього ціну відповідно до
вимог, визначених у договорі та пройти реєстрацію в Феодосійському міжміському
бюро реєстрації та технічної інвентаризації.

Відповідно до пункту 1.2.1.
договору -за договором відчужуються А -нежила будівля площею 120,9 кв. м.,
розташована на земельній ділянці площею 0,0731 га, яка належить Покупцю на
праві оренди (Договір оренди, посвідчений 12.07.2002 приватним нотаріусом
Феодосійського міського нотаріального округу за реєстром № 1316).

Згідно з пунктом 1.3. договору
нежила будівля належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого
19.07.2001 приватним нотаріусом Феодосійського міського нотаріального округу за
реєстром № У 5159, зареєстрованого в Феодосійському МБРТІ 06.05.2004  за реєстраційним номером 5744921.

З матеріалів справи вбачається, що
договір купівлі-продажу, укладений 18.05.2004, між Суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1 та Приватним підприємством “Дельфін” засвідчений приватним
нотаріусом Феодосійського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим №
901.

Колегією суддів встановлено, що
право власності позивача на придбане нерухоме майно зареєстроване Феодосійським
міжміським бюро реєстрації та технічної інвентаризації 27.05.2004 номер запису
130 в книзі 5, що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на рухоме
майно.

Відповідно до пункту 1 статті 120
Земельного кодексу України при переході права власності на будівлю і споруду
право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі
цивільно-правових угод, а право користування -на підставі договору оренди.

Пунктом  1 статті 377 Цивільного кодексу України
визначено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду,
переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо
договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір
земельної ділянки не  визначений, до
набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка
зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

З матеріалів справи вбачається, що
01 грудня 2004 року між позивачем та Феодосійською міською Радою був укладений
договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого на підставі рішення 30
сесії 4 скликання Феодосійської міської Ради від 01.10.2004 № 1681 Орендодавець
(Феодосійська міська Рада) надає, а Орендар (СПД Кальмус) приймає у строкове
платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Феодосія,
вул.. Горького, 1-е, зона “Центральна” № 2, кадастровий номер 01 1160 155.

Згідно з пунктом 2 договору -в
оренду передалася земельна ділянка загальною площею 0,0731 га, у тому числі по
угіддям: забудовані землі, які використовуються в комерційних цілях 0,0731 га
за рахунок земель МПП “Дельфін”, які входять в категорію земель житлової та
громадської забудови в межах м. Феодосія. На земельній ділянці знаходяться
об'єкти: нежила будівля “Центр дозвілля “Криматракціон”.

Отже, з наявних документів в
матеріалах справи вбачається, що призначення земельної ділянки не змінилось.

Як вбачається з акту  приймання-передачі земельної ділянки до
договору, Феодосійська міська Рада передає земельну ділянку, яка розташована за
адресою: м. Феодосія, вул.. Горького, 1-е, площею 0,0731 га, межі якої
встановлені в натурі, а СПД ОСОБА_1 приймає земельну ділянку, яка знаходиться
за адресою: м. Феодосія, вул.. Горького, 1-е, площею 0,0731 га для
обслуговування центру дозвілля “Криматракціон”.

Відповідно до вимог статті 124
Земельного кодексу України - передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі
рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Частиною 6 статті 123 Земельного
кодексу України визначено, що проект відведення земельної ділянки погоджується
із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної
спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по
об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації
або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і,
в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про
надання земельної ділянки.

Статтею 5 Закону України “Про
охорону культурної спадщини” встановлено, що
до повноважень центрального органу виконавчої влади у сфері охорони
культурної спадщини належить погодження проектів відведення земельних ділянок
на території пам'яток національного значення та в зонах їх охорони. Ці
повноваження наказом Міністерства культури і мистецтв України від 16.02.2005 №
86 було делеговано Державній службі охорони культурної спадщини.

09 вересня 2006 року відповідач
відмовив позивачу у наданні позитивного висновку щодо відведення земельної
ділянки площею 0,0731 га, розташованої у м. Феодосія, вул.. Горького, 1-е
(кадастровий номер 01 1160 155) у охоронній зоні пам'ятника
архітектури національного значення Башня Костянтина, вказуючи на те, що позивач
провів незаконні будівельні роботи, що призвело до спотворення візуального
сприйняття пам'ятки національного значення.

Однак, колегією суддів встановлено, що згідно з  протоколом про адміністративні правопорушення
від 28.04.2006, складеного головним спеціалістом інспекції комітету з охорони
культурної спадщини, позивач по даній справі проводив неузгоджені з органами
охорони культурної спадщини ремонтно-відділочні роботи, штукатурку будівель,
ремонт паркану. Далі, на підставі вказаного протоколу адміністративною комісією
виконавчого комітету Феодосійської міської ради позивач був притягнений до
адміністративної відповідальності. Однак, з матеріалів справи вбачається, що  постановою Феодосійського міського суду від
16.06.2006 у справі № 2-А-511-2006р постанову № 17/193 від 24.05.2006  накладену адміністративною комісією при
виконавчому комітеті Феодосійської міської Ради про накладення штрафу на
ОСОБА_1 було скасовано повністю. Феодосійським міським судом було встановлено,
що шкоди при проведенні ремонтних робіт на спірному об'єкті пам'ятнику
архітектури не зафіксовані.

Відповідно до статті 34 Закону
України “Про охорону культурної спадщини” передбачено, що території пам'яток,
охоронних зон, заповідників, музеїв-заповідників, охоронювані археологічні
території належать до земель історико-культурного призначення, включаються до
державних земельних кадастрів, планів землекористування, проектів землеустрою,
іншої проектно-планувальної та містобудівної документації. Встановлення зон
охорони пам'яток та затвердження меж історичних ареалів населених місць не може
бути підставою для примусового вилучення з володіння (користування) земельних
ділянок у юридичних та фізичних осіб за умов дотримання землевласниками та
землекористувачами правил використання земель історико-культурного призначення.

Отже, враховуючи вищевикладене,
колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість відмови відповідачем
позивачу по справі у погодженні відведення земельної ділянки. Таким чином,
апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, тоді як постанова
господарського суду Автономної Республіки Крим
має бути залишена без змін.

Керуючись статтями 24, 195, 198,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби
охорони культурної спадщини залишити без задоволення.

Постанову господарського суду
Автономної Республіки Крим від 28.08.2007 у справі № 2-21/6397-2007А залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту проголошення.

Головуючий суддя                                        О.В.
Дугаренко

Судді
Л.М. Заплава

Т.П. Фенько