Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "31" жовтня 2007 р.                                                     Справа № 2/2246

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого - судді Тимошенка О.М.

при секретарі Савчук С.В.

за участю представників сторін

від позивача Ковальчук І.В. дов. від 25.12.06

від відповідача Слободяник П.В. дов.від 18.10.07

за участю прокурора Барілов Д.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тусмо" (м. Житомир)

про стягнення 83615,16 грн.

Військовий прокурор в інтересах держави в особі позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 83615,16 грн. штрафних санкцій за прострочення поставки речового майна, з яких: 45256,56грн. пені, 38358,60грн. штрафу.

Прокурор та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив щодо позовних вимог позивача зазначивши у відзиві на позовну заяву №380 від 31.10.07р. (а.с.38-40), що вина відповідача в простроченні виконання поставки відсутня, оскільки саме позивач створив умови за яких поставка в строк не могла бути виконана.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, господарськоий суд,

ВСТАНОВИВ:

21.07.2006 року між Міністерством оборони України (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТУСМО" (постачальник) укладено договір на поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби №251/4/3/06/81/91 на загальну суму 547980,00грн.(п.1.2 договору).

Відповідно до ст.712 п.1 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним,домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктами 1.2 та 2.2 договору передбачено, що відповідач зобов'язався поставити продукцію згідно з рознарадкою, що є додатком до договору (а.с.10), з обов'язковим дотриманням передбачених нею асортименту, кількості, адреси одержувачів та строків поставки.

Останнім строком поставки речового майна зазначено - ІІІ квартал 2006 року, тобто до 30.09.2006 року.

Позивач у позовній заяві вказав, що відповідач прострочив поставку продукції, здійснивши її 22.12.06р. на суму 225780,00грн., 25.12.06р. на суму 107400,00грн., 22.12.06р. на суму 214800,00грн.

Відповідно до п.4.4 договору, розрахунок за фактично поставлену продукцію здійснюється  протягом 45 днів з дати надання постачальником належним чином оформлених документів.

На виконання умов договору, Міністерство оборони України виконало свої зобов'язання по оплаті поставленої продукції, що підтверджується рахунками-фактурами з відмітками про оплату №СФ-257,№СФ-258,№СФ-259 (а.с.14-22).

Суть спору полягає у тому, що позивач просить стягнути на свою користь з відповідача суму неустойки, у зв'язку із простроченням відповідачем строків поставки продукції.

Відповідно до п.6.3 договору, за недопоставку або не своєчасну поставку продукції постачальник сплачує неустойку в розмірі 0,1% від вартості недопоставленої продукції за кожну добу затримки, а за прострочення понад 30 днів з постачальника стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом,пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного або неналежно виконаного зобов'язання (п.3 ст.549 ЦК України), що відповідно до розрахунку позивача становить 45256,56грн.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (п.2 ст.549 ЦК України), що відповідно до розрахунку позивача складає 38358,60грн.

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву №380 від 31.10.2007 року (а.с.38-40) не заперечує щодо факту прострочки поставки продукції.

Однією із причин неналежного виконання умов договору відповідач зазначив затримку  з поставкою тканини ЗАТ "Камвольно-суконна компанія "Чексіл", з яким відповідач уклав договір №78 від 22.02.2006 року, що у свою чергу потягнуло затримку виконання зобов'язання відповідача перед позивачем.

Відповідно до ст.193 п.7 Господарського кодексу України, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Крім того, як зазначає відповідач саме Міністерство оборони України створило умови, які не дозволяли відповідачу своєчасно виконати замовлення, а саме:

- позивачем несвоєчасно було проведено тендер і рішення про виконання товариством замовлення було прийнято тільки 27.06.2006року, а умови поставки визначені договором тільки 21.07.2006 року;

- конфекційні карти на виготовлення виробів були узгоджені Міноборони лише 05.09.2006 року (а.с.53-58). При цьому Міноборони змінило умови п.1.2 договору, а саме, умовами договору було передбачено виготовлення виробів з тканини зразка 5236 або її еквівалента чорного кольору. При узгодженні конфекційних карт на вироби Міноборони визначило  виготовлення виробів виключно з тканини напіввовняної чорного кольору 5236;

- як вбачається з листа №02/41-690 від 08.08.06р. (а.с.51),  ЗАТ"КАС"Чексіл" керувалося строками призначеними відділом постачання речового майна Департаменту ПМР Міноборони. Узгоджені Міноборони строки не доводились до відома відповідача і визначалися Міноборони самостійно на умовах двохсторонніх відносин Міноборони та ЗАТ"Чексіл";

- вищезазначеним листом ЗАТ "КСК"Чексіл" попередило Міноборони, що тканина зразка 5236 чорного кольору  виробником буде виготовлена тільки до 30.10.2006 року;

- листом №295 від 14.09.2006 року, відповідач просив позивача перенести термін постачання продукції на четвертий квартал 2006 року (а.с.52), однак позивач ніяким чином на даний лист не відреагував.

З наведеного вбачається, що позивач змінивши умови п.1.2 договору створив ситуацію при якій відповідач не взмозі був виконати зобов'язання у строк, при цьому відповідач приймав заходи щодо попередження позивача про неможливість виконання договору у вказаний строк, що говорить про те, що відповідач не є таким, що ухиляється від виконання зобов'язання, оскільки тканина позивачу була поставлена.

У зв'язку з виладеним, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки до 20000,00грн. пені та 15000,00грн. штрафу, відповідно до ст.551 п.3 ЦК України, згідно якої, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як встановлено судом, позивачу не завдано збитків, а викладені відповідачем обставини, суд вважає такими, що мають істотне значення.

Витрати, пов'язані з оплатою державного мита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82 – 85 ГПК України, Господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2. Зменшити розмір неустойки, яка стягується з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУСМО".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУСМО" (м.Житомир, вул.Денишівська,4; ) :

- на користь Міністерства оборони України (03168, м.Київ, пр-т Повітрофлотський,6; ) - 20000,00грн. пені, 15000,00грн. штрафу;

- в доход Державного бюджету України - 836,15грн. державного мита;

- в доход Державного бюджету України, р/р 3002 у ГУДКУ у Житомирській області, МФО 811039, - 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання 05.11.07.

Суддя                                                                     Тимошенко О.М.