ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2007 р.
№ 20-3/216-8/076-9/074

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів :

Перепічая В.С. (головуючий),

Вовка І.В.,
Гончарука  П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві   касаційну скаргу Приватного підприємства “АПРЕЛЬ-ЮГ” на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 10.07.2007р. та на рішення господарського суду м. Севастополя від 19.04.2007р. у справі за позовом Приватного підприємства “АПРЕЛЬ-ЮГ” до Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку “Укрсоцбанк” в особі Севастопольської філії Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку “Укрсоцбанк” про стягнення сум

Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї,  суд

У С Т А Н О В И В  :

У травні 2003 р. ПП “Апрель-Юг” пред’явило у господарському суді позов  до Севастопольської філії АКБ соціального розвитку “Укрсоцбанк” про стягнення заборгованості згідно договору на будівництво від 20 травня 1998 р. б/н в розмірі 150067,35 грн.

Згодом позивач  уточнив пред’явлений ним позов і просив стягнути 134561,91 грн., у т.ч. 103666, 91 грн. заборгованості за контрактом за виконані роботи за актами №№4, 5, 6 та  30895 грн. вартості необґрунтованого збагачення відповідача за рахунок прямих матеріальних витрат позивача на капітальний та поточний ремонт приміщень, обладнання та інженерних комунікацій в майні відповідача –споруді по вул. Леніна, 15 в місті Севастополі за актами №№ 1, 2, 3 на підставі ст. 469 ЦК УРСР.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням господарського суду м. Севастополя від 19.04.2007р. (суддя Рибіна С.А.), залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 10.07.2007р. (судді Видашенко Т.С. –головуючий, Заплава Л.М., Черткова І.В.),  у позові було відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати судові рішення і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст.ст. 161, 162, 332, 334  Цивільного кодексу УРСР (діяв у спірний період) зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до вказівок закону, договору.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

За договором підряду підрядник зобов'язується виконати на свій риск певну роботу за завданням замовника з його або своїх матеріалів, а замовник зобов'язується прийняти й оплатити виконану роботу.

На виконання робіт, передбачених договором підряду, складається кошторис. Якщо виникла необхідність значно перевищити складений кошторис, підрядник зобов'язаний своєчасно попередити про це замовника. В цьому разі замовник має право відмовитися від договору, відшкодувавши підряднику понесені ним витрати. Якщо підрядник не попередив замовника про перевищення кошторису, він зобов'язаний виконати роботу, не вимагаючи відшкодування надкошторисних витрат.

Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи,  20.05.1998р. року між ПП “Апрель-Юг”  та СФ АКБ СР “Укрсоцбанк” було укладено контракт на  будівництво (далі –Контракт).

Відповідно до  пункту 1 Контракту та проектної документації  позивач як  підрядник зобов'язався в межах динамічної договірної  ціни виконати роботи  по реконструкції  житлового будинку по вулиці Леніна будинок 17 в  місті  Севастополі під банківську установу, здати відповідачу об’єкт під ключ та усувати недоліки, які виникли в межах гарантійних строків експлуатації.

Пунктом 2.1 Контракту встановлено, що динамічна договірна  ціна робіт, які доручено виконувати підряднику, складає 492,9 тис. грн. з урахуванням ПДВ.

Пунктом 2.2 Контракту передбачено підстави для зміни договірної ціни робіт, а саме:

-          при внесенні змін до обсягів та складу робіт,

-          при зупиненні робіт з підстав, які залежать від Замовника або в зв’язку із обставинами непереборної сили за умов виконання Підрядником своїх зобов’язань щодо збереження виконаних робіт,

-          при змінах за пропозицією або з вини Замовника строків будівництва,

-          при необхідності обліку інфляційних факторів,

-          при введенні нових законодавчих та нормативних актів, які впливають на вартість будівництва,

-          при здійсненні відхилень фактичних умов виробництва від проектних, виявити які на стадії погодження підрядник не зміг.

Згідно пункту 4.1 Контракту замовник  здійснює щомісячно  проміжні платежі  підряднику за виконані роботи на підставі актів виконаних робіт КБ № 2, підписаних уповноваженими представниками сторін. Акти виконаних робіт надаються підрядником уповноваженому представнику замовника не пізніше 5 числа місяця, наступного за звітним. Уповноважений представник  протягом двох днів перевіряє реальність акту та підписує його в частині реально виконаних обсягів робіт.

Пунктом 4.2 передбачено, що оплата виконаних робіт здійснюється замовником протягом трьох  банківських днів після підписання акту.

Відповідачем за виконані за контрактом роботи було виплачено позивачу 795123,04 грн.

01.01.2001р. між сторонами був підписаний акт звірки розрахунків, згідно якого, замовник не має заборгованості перед підрядником.

25.04.2001р. позивач  направив відповідачу з супровідним листом № 16 від 25.04.2001  для  підписання акти виконаних робіт  №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6 і рахунки №15 і 16.

Дані  акти виконаних робіт  і  рахунки  відповідачем    відхилені, посилаючись на те, що збільшення договірної  ціни, яка встановлена в пункті 2.1. Контракту, не було погоджено сторонами належним чином.

Предметом спору є стягнення 134561,91 грн., у т.ч. 103666, 91 грн. заборгованості за контрактом за виконані роботи за актами №№4, 5, 6 та  30895 грн. вартості необґрунтованого збагачення відповідача за рахунок прямих матеріальних витрат позивача на капітальний та поточний ремонт приміщень, обладнання та інженерних комунікацій в майні відповідача –споруді по вул. Леніна, 15 в місті Севастополі за актами №№ 1, 2, 3.

Щодо стягнення 103666, 91 грн. заборгованості за Контрактом за виконані роботи за актами №№4, 5, 6, то суд, встановивши, що зміни до проектної документації з належним погодженням замовником підрядником не здійснювалися, кошториси на збільшені суми сторонами не погоджувалися, збільшення договірної ціни у встановленому порядку з замовником не погоджувалося, а підстави, які сторонами були обумовлені у пункті 2.2 Контракту, не настали, прийшов до обґрунтованого висновку про необґрунтованість доводів позивача щодо правомірності з його боку збільшення вартості робіт.

Крім того, вірним є висновок суду і про безпідставність вимог позивача в частині стягнення 30895 грн. вартості необґрунтованого збагачення відповідача за рахунок прямих матеріальних витрат позивача на капітальний та поточний ремонт приміщень, обладнання та інженерних комунікацій в майні відповідача –споруді по вул. Леніна, 15 в місті Севастополі за актами №№ 1, 2, 3 з огляду на наступне.

Статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 154 Цивільного кодексу УРСР передбачено, що коли сторони домовились укласти договір у певній  формі,  він вважається укладеним з моменту надання йому обумовленої форми, хоч би  за  законом  для  даного  виду  договорів  ця  форма   і    не потребувалась.   Якщо згідно з законом або угодою сторін договір повинен  бути укладений в письмовій формі, він може  бути  укладений  як  шляхом складання одного документа, підписаного сторонами,  так  і  шляхом обміну листами, телеграмами, телефонограмами та  ін.,  підписаними стороною, яка їх надсилає. В передбачених законом випадках договір може  бути  укладений шляхом прийняття до виконання замовлення.

Таким чином, виходячи із змісту вказаної статті, позивач посилався на те, що доказом укладення між ним та відповідачем договору підряду є допущення робітників позивача на об’єкт відповідача та акти №№ 1, 2, 3.

Однак позивачем, у відповідності із вимогами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, не було надано суду будь-яких доказів передачі матеріалів замовнику, доступу робітників позивача на об’єкт відповідача (перепустки, погоджені списки та т. ін.) та доказів наявності у особи, підпис якої є на актах, належних повноважень щодо погодження актів відповідачем.

Суд обґрунтовано звернув увагу на зазначені обставини, всім цим і іншим доказам по справі в їх сукупності, у порядку виконання вимог ст. 43 ГПК України, дав правильне юридичне обґрунтування і прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого позову.

Правильно погодився з таким висновком і суд другої інстанції.

Доводи касаційної скарги не спростовують обґрунтованості ухвалених судових рішень і направлені на переоцінку доказів, які слугували встановленню дійсних обставин справи.

Керуючись  ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 - 11112 Господарського  процесуального  кодексу  України,  Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства “АПРЕЛЬ-ЮГ” залишити без задоволення, а постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 10.07.2007р. та рішення господарського суду м. Севастополя від 19.04.2007р. без змін.

Головуючий                                                                                    В.Перепічай

С у д д і

І.Вовк

П.Гончарук