СУД
ПОСТАНОВА

"13" грудня 2007 р.

Справа №  6/293

Господарський суд Кіровоградської
області у складі судді Баранця О.М., розглянувши матеріали справи № 6/293

за позовом: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м. Кіровоград

до відповідача:   Державної податкової інспекції у м.
Кіровограді,                       м.
Кіровоград

про недійсним акта

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, фізична
особа - підприємець;

від позивача -ОСОБА_2 , довіреність
№ КД-6973  від  10.10.2007 року;

від відповідача - Коряковцев Я.В.,
довіреність № 127  від 04.04.2007 року;

від відповідача - Кучер Ю.О. ,
довіреність № 57  від 04.09.2007 року.

Час прийняття постанови - 17 год.
41 хв.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
подано позов про визнання акта перевірки Державної податкової інспекції у м.
Кіровограді          №
666/17-1/ від 02.11.2006 року нечинним та скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Кіровограді            № /3 від 17.07.2007 року.

Позивач змінив предмет позову та
просить визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової
інспекції у м. Кіровограді             №
/3 від 17.07.2007 року.

Позивач вважає позовні вимоги таким
що підлягають задоволенню з наступних підстав. Державною податковою інспекцією
у м. Кіровограді не додержано обов'язкових вимог правових норм, які регулюють
порядок проведення документальної планової перевірки. Віднесення до складу
валового доходу оплату послуг відповідно до договорів б/н від 18.07.2003 року
здійснено правомірно.

Відповідач заперечує проти позову.
Висновки акту перевірки № 666/17-1/ від 02.11.2006 року правомірні, а
тому підстави для задоволення позову відсутні.

13.12.2007 року проголошена вступна
та резолютивна частина постанови, яка виготовлена в повному обсязі 17.12.2007
року.

Розглянувши матеріали даної справи,
заслухавши позивача, пояснення представників сторін, здійснивши оцінку наявних
в матеріалах справи доказів, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

З результатами планової перевірки
суб'єкта господарювання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання
вимог податкового законодавства за період з 01.04.2005 року по 30.06.2006 року
Державною податковою інспекцією у м. Кіровограді складено акт №
666/17-1/ від 02.11.2006 року.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
до складу валових витрат включено витрати не пов'язані з отриманням доходу від
надання бухгалтерських послуг. До складу валових витрат віднесено вартість
оплачених консультаційних послуг наданих фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3
згідно з договором від 28.07.2003 року № 1 (консультаційні послуги по питанням
маркетингових досліджень та податкового планування) у сумі 231888,61 грн.
Відповідно до копій наданих документів встановлено, що до складу валового
доходу позивачем відносились кошти, що надійшли на розрахунковий рахунок від
надання лише бухгалтерських послуг товариству з обмеженою відповідальністю «Алекс
Трейд» згідно з договором від
18.07.2003 року.

До складу валових витрат включено
витрати не пов'язані з отриманням доходу від надання бухгалтерських послуг
наданих фізичною особою-підприємцемОСОБА_3 згідно з договором № 1 від
28.07.2003 року. Перевіркою донараховано
30145,04 грн. податку з доходів фізичних осіб.

Державна податкова інспекція у м.
Кіровограді податковим повідомленням-рішенням № /0 від 15.11.2006
року визначила фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 суму податкового зобов'язання
з податку з доходу фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за
основним платежем в сумі 30145,04 грн.

Державна податкова інспекція у м.
Кіровограді, Державна податкова адміністрація у Кіровоградській області та
Державна податкова адміністрація України за результатами первинної та повторних
скарг фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишила скарги без задоволення

Державна податкова інспекція у м.
Кіровограді податковим повідомленням-рішенням № /1 від 23.01.2007
року визначила фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 суму податкового зобов'язання
з податку з доходу фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за
основним платежем в сумі 30145,04 грн.

Державна податкова інспекція у м.
Кіровограді податковим повідомленням-рішенням № /2 від 06.04.2007
року визначила фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 суму податкового зобов'язання
з податку з доходу фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за
основним платежем в сумі 30145,04 грн.

Державна податкова інспекція у м.
Кіровограді податковим повідомленням-рішенням № /3 від 17.07.2007
року визначила фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 суму податкового зобов'язання
з податку з доходу фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за
основним платежем в сумі 30145,04 грн.

Господарський суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Господарський суд вважає, що
Державна податкова інспекція у                   м. Кіровограді не доказала належними
доказами правомірність своїх висновків, які стали підставою для прийняття
спірного акта.

Відповідно до ст. 13 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» оподаткуванню
підлягають доходи громадян, одержані протягом календарного року від здійснення
підприємницької діяльності без створення юридичної особи. Оподатковуваним
доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом
(виручки у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими
витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. До складу витрат,
безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать витрати, які
включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації
згідно з Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Господарський суд прийшов до
висновку, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 правомірно віднесла до складу
валового доходу оплату послуг які перелічені в договорі б/н від 18.07.2003 року
та вказані в актах прийому-передачі, а саме маркетингові, бухгалтерські та
послуги з податкового планування.

Постановою Правління Національного
банку України від 21.01.2004 року № 22 “Про затвердження Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті” визначено, що
розрахунковий документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу
про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

П. 3.8 вищевказаної Інструкції
визначено, що реквізит “Призначення платежу” платіжного доручення заповнюється
платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на
підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувача. Повноту інформації
визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Питання щодо внесення змін до
реквізиту “Призначення платежу” платіжного доручення після зарахування коштів
на рахунок отримувача має вирішуватися між платником та отримувачем коштів у
порядку, узгодженому між ними.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Алекс Трейд» листом № 123 від 01.07.2006 року підтвердило, що
за період з 01.04.2005 року по 30.06.2006 року грошові кошти відповідно до
конкретних платіжних доручень, сплачувались фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1
за надані маркетингові, бухгалтерські та послуги з податкового планування як
зазначено в актах виконаних робіт відповідно до договору б/н від 18.07.2003
року.

Таким чином, товариство з обмеженою
відповідальністю «Алекс Трейд» та фізична особа-підприємець ОСОБА_1 узгодили,
що призначення платежів відповідно до платіжних доручень в період з 01.04.2005
року по 30.06.2006 року є за надані товариству з обмеженою відповідальністю
«Алекс Трейд» маркетингові, бухгалтерські та послуги з податкового планування
як зазначено в актах виконаних робіт відповідно до договору б/н від         18.07.2003 року, а не тільки за
бухгалтерські послуги.

Державна податкова інспекція у м.
Кіровограді мала можливість достовірно встановити мету перерахування вказаних
грошових коштів, звернувшись з відповідним запитом до товариства з обмеженою
відповідальністю «Алекс Трейд» в період проведення перевірки.

Відповідно до п.п. 5.1 ст. 5 Закону
України “Про оподаткування прибутку підприємств” валові витрати виробництва та
обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого використання у власній господарській
діяльності.

До складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем
продукції (робіт, послуг) (п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України “Про
оподаткування прибутку підприємств" є

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
правомірно включив до складу валових витрат вартість нарахованих
консультаційних послуг наданих ПП ОСОБА_3 згідно договору № 1 від 28.07.2003
року «Про надання консультаційних послуг»

Крім того, господарський суд вважає
за необхідне зазначити наступне. Недодержання податковим органом вимог правових
норм, які регулюють порядок прийняття рішення про визначення платнику податків
суму податкового зобов'язання, у тому числі стосовно його форми, строків прийняття,
тощо, може бути підставою для скасування такого акту лише у тому разі, коли
відповідне порушення спричинило прийняття неправильного акта. Окремі порушення
встановленої процедури прийняття акта не можуть бути підставою для визнання
його недійсним, якщо інше не передбачено законодавством. Працівник Державної
податкової інспекції у м. Кіровограді ОСОБА_4 на момент проведення перевірки
частково перебувала на лікарняному. Термін проведення перевірки було продовжено
за погодженням з начальником Державної податкової інспекції у м. Кіровограді.

Стягненню з Державного бюджету
України на користь позивача підлягає 3,40 грн. судового збору.

Керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції
України, ст. ст. 89, 160, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства
України , господарський суд, -

П О С Т А Н
О В И В:

1.
Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним податкове
повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Кіровограді №
/3 від 17.07.2007 року про визначення фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 суму податкового зобов'язання з податку з доходу фізичних осіб від
здійснення підприємницької діяльності за основним платежем в сумі 30145,04 грн.

3. Стягнути з Державного бюджету
України (рахунок                               № 0002, УДК у
Кіровоградській області, банк отримувача ГУДКУ у Кіровоградській області, МФО
823016, ідентифікаційний код 24145329) на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, відомості про банківські реквізити відсутні), - витрати по
сплаті судового збору в розмірі 3,40 грн.

4.
Після набрання судовим рішенням законної сили, за заявою стягувача, буде
виданий виконавчий лист.

5.
Сторони мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову в порядку
і строки відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.
Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається
заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції
викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної
інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження чи
апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею,
залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка
їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється
ухвала.

Суддя

О.М.Баранець