ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.10.2007
Справа  №15/92

За позовом
товариства з обмеженою відповідальністю „РОС ”, м. Мукачево

до приватного
підприємця ОСОБА_1, с. Старе Давидково Мукачівського району

про стягнення 7637,75 грн., в тому числі
5757,75 грн. основного боргу по сплаті орендної плати згідно з договором оренди
від 02.01.07 та 1880,00 грн. пені,

Суддя -Ващиліна Н.М.

Представники сторін:

від позивача -Матрофайло
Н.М., представник по довіреності від 24.10.07;

від відповідача -не
з'явився;

СУТЬ СПОРУ: товариством
з обмеженою відповідальністю „РОС” заявлено позов до приватного підприємця
ОСОБА_1 про стягнення 7637,75 грн., в тому числі 5757,75 грн. основного
боргу по сплаті орендної плати згідно з договором оренди від 02.01.07 та
1880,00 грн. пені.

Представник позивача просить
задовольнити позов з мотивів, викладених у позовній заяві, посилаючись на його
обґрунтованість матеріалами справи.

Відповідач, належним чином
повідомлений про час і місце розгляду справи, письмових пояснень по суті спору
не подав, витребуваних ухвалою суду від 11.10.07 (вищезгадана ухвала надіслана
відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яка отримана
ним особисто 13.10.07), явку уповноваженого представника у судове засідання не
забезпечив, тому справа розглядається у відповідності до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Вивчивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника                     позивача, суд
встановив:

Між сторонами, а саме товариством з
обмеженою відповідальністю „РОС ” (орендодавець) та приватним підприємцем
ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди від 02.01.07 нежитлового
приміщення площею 13,6 кв.м. по АДРЕСА_1 для використання під офіс.

Термін оренди вказаного приміщення
сторони встановили до 30 грудня 2007 року.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського
кодексу України за  договором  оренди
одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату
на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

П. 5.1. договору передбачено, що
орендна плата встановлена в розмірі 1146,35 в місяць і повинна здійснюватися не
пізніше 5 числа поточного місяця.

Відповідачем не було здійснено оплату
за користування орендованим приміщенням за п'ять місяців і його заборгованість
станом на 01 серпня 2007 року склала 5757,75 грн.

За згодою сторін договір оренди
достроково розірвано.

01.08.07 сторони уклали додаткову
угоду про розірвання договору оренди б/н від 02.01.07, за якою вищевказаний
договір розірвано та визнано відповідачем заборгованість в сумі 5757,75 грн.

Письмові попередження від 24.07.07,
від 01.08.07, від 10.09.07 та претензію від 24.09.07 з вимогами погасити
заборгованість по орендній платі відповідач залишив без відповіді та
задоволення.

У відповідності до ст. 193
Господарського кодексу України від 16.01.03 №436-IV, ст. 526 Цивільного кодексу
України від 16.01.03 №435-IV, господарське зобов'язання (зобов'язання) має
виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання
-відповідно до вимог, що за певних умов звичайно ставляться.

Позивач умови договору оренди виконав
належним чином.

Згідно з п. п. 5.1, 5.2.
вищезазначеним договору орендар зобов'язався своєчасно сплачувати щомісячну
орендну плату в повному обсязі і в строк передбачений даним договором.

Враховуючи вищезазначене, в частині
стягнення основного боргу позов підлягає задоволенню.

Позовні вимоги в частині стягнення
пені належить задоволити частково з огляду на наступне.

У відповідності до ст.1 Закону
України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”
№543/96-ВР від 22.11.69 (з наступними змінами та доповненнями) за прострочення
платежу пеня сплачується в розмірі, встановленому за згодою сторін. Сторони за
договором оренди від 02.01.07 (п.8.2. договору), у випадку прострочення по
сплаті орендних платежів, погодили пеню в розмірі 0,2% від суми боргу за кожен
день прострочення. Однак, згідно ст. 3 вищевказаного Закону розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати розмір подвійної облікової ставки Національного
банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Оскільки позивачем невірно здійснено
розрахунок пені, судом скореговано розмір пені з врахуванням його обмеження
подвійною обліковою ставкою НБУ згідно з Законом України „Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” від 22.11.96 №543/96-ВР.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.1 Законом України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань”, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу
України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

Стягнути з приватного
підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_2(іден. номер НОМЕР_1, свідоцтво серія НОМЕР_2) на користь
товариства з обмеженою відповідальністю „РОС ”, пл. Миру, 29/17, м.
Мукачево (р/р 001 в Мукачівській філії ЗГРУ КБ ”Приватбанк”, МФО
312378, ) суму 6131 /шість тисяч сто тридцять одну/ грн. 80
коп., в тому числі 5757 /п'ять тисяч сімсот п'ятдесят п'ять / грн. 75 коп.
заборгованості орендної плати та 374 /триста сімдесят чотири/ грн. 05 коп.
пені, а  також суму 102 /Сто дві/ грн. у
відшкодування  витрат по оплаті  державного
мита  та 118 /Сто
вісімнадцять/  грн. у відшкодування
витрат на  інформаційно -технічне  забезпечення
судового процесу.

2.
Рішення набирає законної сили в порядку ст.85 ГПК України.

Суддя
Н.М. Ващиліна