ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.11.07 р.                                                                               Справа № 2/328

Суддя господарського суду Донецької області Мартюхіна Н.О.

при секретарі судового засідання Трубачовій А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Комунального підприємства “Компанія “Вода Донбасу” м. Донецьк в особі Слов’янського регіонального виробничого управління м. Слов’янськ

до відповідача: Комунальне підприємство “Комунальник” сел. Райгородок

про стягнення заборгованості в сумі 29555,16грн.

За участю

представників сторін:

від позивача:        Нудна О.А. – за довір.

від відповідача:    Удовиченко В.Л. - за  довір.

СУТЬ СПОРУ:

У судовому засіданні 21.11.2007р.  в відповідності до ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 28.11.2007р.  об 10 год. 30 хв.

Позивач, Комунальне підприємство “Компанія “Вода Донбасу” м. Донецьк в особі Слов’янського виробничого управління м. Слов’янськ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Комунального підприємства “Комунальник” сел. Райгородок про стягнення заборгованості в суму 29555,16грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір № 10 від 10.01.2005р., № 86 від 12.12.2005р., № 74 від 30.12.2004р., № 91 від 30.12.2005р., № 72 від 26.12.2006р., рахунки, акти зняття показань водолічильника.

Позивачем до прийняття рішення по справі було надано заяву від 28.11.2007р. № 02-41/44078, де позивач відмовляється від стягнення суми інфляційної складової та 3% річних за договором по водовідведенню за період з червня по вересень 2006р. та з травня по червень 2007р. З приводу зазначеного судом розглядаються остаточні позовні вимоги позивача.

Відповідач позовні вимоги визнає частково, вказує на те, що 3140м3 води відповідно до показань водолічильників було витрачено на полив городів у літній сезон 2006р. та 2007р. та просить зазначені об’єми виключити з суми боргу за водовідведення, решту позовних вимог визнає.

Господарським судом Донецької області ухвалою від 11.10.2007р. на підставі ст. 25 ГПК України було замінено Державне підприємство по зовнішньому централізованому водопостачанню “Укрпромводчермет” на його правонаступника – Комунальне підприємство “Компанія “Вода Донбасу”.

Зважаючи на достатність представлених документів, дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Комунальним підприємством “Компанія “Вода Донбасу” та Комунальним підприємством “Комунальник” укладено договори про надання послуг з водовідведення № 10 від 10.01.2005р. та № 86 від 12.12.2005р.

Розділом 1 “Предмет договору” встановлено, що підприємство приймає господарські – побутові та близькі до них по складу стічні води Абонента, що поступають на очисні споруди в межах погоджених об’ємів та погодженого помісячного графіку в межах гранично допустимих забруднюючих речовин, а Абонент спускає стічні води та своєчасно оплачує послуги з водовідведення в відповідності з діючими тарифами, умовами договору. Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджені наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994р. № 65 та зареєстровані Міністерством юстиції України 22.07.1994р. № 165/374, Правилами приймання стічних вод підприємства в комунальні та відомчі системи каналізації міст та селищ України, затверджені місцевими органами державної виконавчої влади, Інструкцією про платежі за забруднення навколишнього середовища комунальними та відомчими водопроводами та каналізація ми населених пунктів України затвердженої Наказом Держжитлокомунгоспу України від 30.12.1992р. № 80.

Об’єктом водовідведення є житловий будинок № 17, вул. Молодежна, сел. Донецький.

Сторони при виконанні договору керуються договором, правилами користування, Правилами приймання, іншими документами та діючим законодавством.

Відповідно до п. 2.1. договору кількість стічних вод, що  надходить в каналізацію Підприємства від Абонента, визначається по кількості води, що поступає з мереж Підприємства відповідно до показань водолічильників, що встановлені в точці підключення мереж Абонента к мережам Підприємства. При відсутності вказаних вимірювальних приборів кількість стічних вод визначається по діючим нормам водоспоживання або іншим письмово погодженим видам взаємних розрахунків в відповідності з п. 21.2. Правил користування.

Згідно до п. 2.3. договорів кількість прийнятих стічних вод оформлюється двостороннім актом з вказанням місяця, в якому здійснено приймання стоків, номеру договору, показань приладів обліку або розрахунків. Для складання акта Абонент направляє не пізніше останнього числа поточного місяця свого представника з довіреністю, підписаною уповноваженими на то особами, на право підпису акту в ЖЕУ Підприємства.

При неявці Абонента до вказаного числа або необґрунтованій відмові їм підписання акту Підприємство складає односторонній акт, один екземпляр якого  в 3-ий строк направляє Абоненту та який є підставою для оплати.

Відповідно до п. 3.1. договорів надані підприємством в відповідності з договорами послуги з приймання стоків Абонент сплачує в відповідності з діючим законодавством.

Абонент самостійно здійснює поточні платежі за послуги водовідведення рівномірно в продовж місяця по 1/3 частині платежу в наступні періоди: 10,20, 30 числа поточного місяця, виходячи з заявленого об’єму стічних вод, діючого на цей період часу тарифу на приймання стічних вод (3.3. договорів).

Згідно до п. 3.4. договорів кінцевий розрахунок за послуги з водовідведення за поточний місяць: Абонент самостійно здійснює оплату Підприємству на підставі підписаного акту платіжним дорученням з врахуванням поточних проплат в строк до 5-го числа місяця, наступного за звітним. В разі перевищення суми планових платежів, різниця буде враховуватися в суму планового платежу поточного місяця.

В обґрунтування заявленої суми за послуги водовідведення в розмірі 13445,97грн. позивачем до матеріалів справи надані рахунки на загальну суму 16440,67грн.,  які виставлялися на підставі актів знання показань лічильників за договором на зовнішнє централізоване водопостачання.

Відповідач за послуги з водовідведення розрахувався частково в розмірі 2994,70грн., що підтверджено матеріалами справи та не заперечується сторонами.

У судовому засіданні відповідач заперечує, щодо оплати 3140м3 води, оскільки вони були витрачені на полив городів в літні сезони 2006р. та 2007р.

До матеріалів справи надано заяву КП “Комунальник” від 29.05.2006р., де відповідач просить видати технічні умови на встановлення лічильників води для поливу присадибних  ділянок : діаметром 20мм – 3шт., діаметром 25мм – 1 шт.

Згідно до акту обстеження водомірного вузла від 29.10.2007р., судом встановлено, що на підключення дому № 17 по вул. Молодіжна для полива городів зняті показання водомірів № 1 –КВ-2,5 зав. № 148622 показання на 29.10.2007р. – 00560 пройшов повірку 15.03.2006р.; № 2 –кв-2,5 зав. № 133881 показання 00340, повірка – 21.03.06р.; № 3 ЛП-2х3,5 зав. № 2019 показання – 01260 повірений 2.03.06р., № 4 КВ-2,5 зав. № 139037 показання – 00980 повірений 15.03.2006р. Водомірний вузол опломбований представника постачальника відповідальність за збереження пломб несе Споживач. За всіма показниками водолічильників було витрачено 3140м3 води, тобто об’єм витрат на полив підтверджується показаннями водолічильників.

Позивачем надано пояснення, де він вказує, що кількість стічних вод, що поступають від Абонента в каналізацію Підприємства визначається відповідно до показань водолічильників. 29.05.2006р. Відповідач звернувся з заявою про видачу технічних умов на встановлення лічильників води для поливу присадибних ділянок: діаметром 20мм – 3шт., діаметром 25мм – 1шт. Станом на 01.11.2007р. акти вводу в експлуатацію приборів обліку Відповідача відсутні.

Відповідно до пояснення Максименко Романа Вікторовича, який є робітником Комунального підприємства “Компанія “Вода Донбасу” слюсар лабораторії метрології КИП судом встановлено, що робітниками комунального підприємства “Компанія “Вода Донбасу” 31.05.2006р. було здійснено пломбування приборів обліку води в кількості чотирьох штук та зняті первинні нульові показання, зазначені лічильники встановлені для поливу городів.

На підставі зазначеного суд зазначає, що матеріалами справи доведено звернення відповідача про прийняття лічильників в експлуатацію для полива городів та прийняття зазначених лічильник в експлуатацію.

Щодо заперечення позивача відносно того, що не складений акт вводу в експлуатацію приборів обліку, то зазначене спростовується поясненнями Максименко Р.В. та актом обслідування водомірного вузла від 29.10.2007р., де зазначено, що прибори обліку були прийняті в експлуатацію та водомірний вузол опломбований.

Пунктом 21.9. Правил встановлено, що вода, яка використовується на полив вулиць та зелених насаджень, городів, на заповнення водоймів та заливку катків, при розрахунку за пропуск стічних вод не враховується.

З приводу зазначеного вимоги  позивача, щодо стягнення з відповідача заборгованості за водовідведення підлягають частковому задоволенню в розмірі 8296,37грн., оскільки 3140м3, що складає 5149,60грн. використано відповідачем для поливу городів, а відповідно до п. 21.9. Правил зазначені об’ємі не враховуються при  розрахунках за пропуск стічних вод.

Крім того між Комунальним підприємством “Компанія “Вода Донбасу”  (Енергопостачальна організація) та Комунальним підприємством “Комунальник” (Споживач) укладено договори про постачання теплової енергії в гарячій воді № 72 від 26.12.2006р., № 74 від 30.12.2004р., № 91 від 30.12.2005р.

Відповідно до розділу 1 “Предмет договору” встановлено, що Енергопостачальна організація бере а себе зобов’язання постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а Споживач зобов’язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором.

Згідно до п. 2.1. договорів теплова енергія постачається Споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до договорів у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення -  в період опалювального сезону.

Розділом 3 договорів “Облік теплової енергії” встановлено, що облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку/розрахунковим способом.

Спожива, що має прилади обліку, щомісячно подає до Енергопостачальної організації звіт про фактичне споживання теплової енергії, в терміни, передбачені в додатку № 1 до договорів.

При відсутності приладів обліку або виході його з ладу – кількість теплової енергії, що відпущена споживачу, визначається Енергопостачальною організацією, як виняток, розрахунковим способом.

Споживач теплової енергії зобов’язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договорами (п. 3.2.2. договорів).

Відповідно до п. 6.1., 6.2. договорів розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктом 6.3 договорів передбачено, що Споживач за 3 днів до початку розрахункового періоду сплачує Енергопостачальній організації вартості зазначеної в договорі кількості  теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця.

Якщо споживач розраховується за показниками приладів обліку: при перевищенні фактичного використання теплової енергії понад заявлене та сплачене до початку розрахункового періоду, це перевищення окремо оплачується Споживачем не пізніше 25-го числа поточного місяця; у випадку, коли фактичне використання теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду залишок (сальдо) розрахунків визначається за фактичними показниками приладів обліку (п. 6.4. договору).

Згідно до п. 6.5. договорів Споживач, що не має приладів обліку, кількість фактично спожитої теплової енергії визначають згідно з договірним навантаженням з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія від теплових джерел Енергопостачальної організації та кількості годин (діб) роботи теплоспоживального обладнання Споживача в розрахунковому періоді. Різниця між заявленою та фактично спожитою тепловою енергією сплачується  не пізніше 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до п. 7.2.3. договір споживач несе відповідальність  за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію – пеня в розмірі 0,5% належної до сплати суми за кожен день прострочення.

В підтвердження виконання договору з боку позивача надано рахунки від 31.8.2004р. на суму 997,49грн., від 31.01.2005р. на суму 1254,60грн., від 31.03.2005р. на суму 1484,61грн., від 28.02.2005р. на суму 1465,10грн., від 30.04.2005р. на суму 425,17грн., від 28.02.2006р. на суму 1563,29грн., від 31.03.2006р. на суму 1379,38грн., від 28.04.2006р. на суму 344,84грн., від 31.10.06р. на суму 324,65грн., від 30.11.2006р. на суму – 324,65грн., від 30.11.2006р. на суму 1505,82грн., від 29.12.2006р. на суму 1160,98грн., від 28.02.2007р. на суму 1402,37грн., від 31.01.2007р. на суму 1103,5грн., від 28.04.2007р. на суму 436,8грн., від 30.03.2007р. на суму 1115грн.

Відповідач умови договір виконав частково за отриману теплову енергію розрахувався частково в розмірі 6834,95грн., таким чином на момент слухання справи за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 12790,05грн.

Відповідач суму боргу за отриману теплову енергію в розмірі 12790,05грн. у судовому засіданні визнав в повному обсязі.

Факт наявності заборгованості за теплову енергію в розмірі 12790,05грн. підтверджується двостороннім актом звірки від 17.07.2007р., який підписаний та скріплений печатками з обох сторін.

Таким чином на момент слухання справи за відповідачем за обома договорами рахується заборгованість в розмірі 21086,42грн.

Відповідач доказів погашення суми боргу не представив, тому, вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від  виконання зобов’язання  і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України),

Зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Аналогічні положення щодо виконання зобов’язань містить Господарський кодекс України. Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші  учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних  вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву,  що  зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача пеню за договором з постачання теплової енергії в розмірі 2314,71грн. за період з 05.02.2007р. по 05.07.2007р. та за договором по водовідведенню в розмірі 163,89грн. за період з 05.02.2007р. по 05.07.2007р., а всього за договорами 2478,6грн.

Зазначені вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на викладене, у відповідності з приписами Закони України "Про відповідальність за  несвоєчасне  виконання  грошових зобов'язань"  розмір  пені  не  може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ однак позивач було здійснено розрахунок на підставі п. 7.2.3. договору про постачання теплової енергії, яким передбачено стягнення пені в розмірі 0,5%, що протиречить вимогам вищевказаного закону,  позовна вимога про стягнення пені у сумі 2314,71грн.,  яка нарахована позивачем згідно пункту 7.2.3. договору    підлягає задоволенню частково у сумі 210,65грн.

Щодо розрахунку пені за договором про надання послуг з водовідведення в розмірі 163,89грн., то перевіривши розрахунок суми пені суд вважає, що наданий позивачем розрахунок є арифметично вірним, а також таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам тому зазначені вимоги позивача підлягають задоволення в повному обсязі.

Також позивач просить стягнути з відповідача за договором про постачання теплової енергії 3% річних в розмірі 69,76грн. за період з січня 2005р. по квітень 2007р., індекс інфляції в розмірі 28,94грн. та за договором про надання послуг з водовідведення 3% річних в розмірі 342,72грн. за період з лютого 2005р. по червень 2007р. та індекс інфляції в розмірі 66,52грн. на підставі ст. 625 ЦК України.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитору зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги позивача щодо застосування до відповідача відповідальності за порушення грошового зобов’язання у вигляді стягнення нарахованого індексу інфляції на суму боргу в розмірі 95,46грн., 3% річних за прострочку виконання грошових зобов’язань в сумі 412,48грн. підлягають задоволенню.

Відповідно зі ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Оскільки  відповідачем   до теперішнього часу, виконані позивачем зобов’язання не оплачені, то суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та  такими, що підлягають частковому задоволенню.

У судовому засіданні в відповідності до приписів ст. 85 ГПК України за згодою сторін було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, що передбачений ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 599, 615, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 78, ст. ст. 82 –85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства “Компанія “Вода Донбасу” Слов’янського регіонального виробничого управління м. Слов’янськ до Комунального підприємства “Комунальник” с. Райгородок про стягнення заборгованості в сумі 29555,16грн. задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства “Комунальник” (84150, Донецька область, с. Райгородок, вул. 1 Травня, 4, р/р 8511 в ДОФ АКБ “Укрсоцбанк” м. Слов’янськ, МФО 334226, ) на користь Комунального підприємства “Компанія “Вода Донбасу” в особі Слов’янського регіонального виробничого управління (84112, м. Слов’янськ, вул. Леніна, 13, п/р 3506 в філії “Відділення ПІБ в м. Слов’янськ”, МФО 334226, ) заборгованість в розмірі 21086,42грн., пеню в розмірі 374,54грн., 3% річних в розмірі 412,48грн., індекс інфляції в розмірі 95,46грн., витрати по сплаті державного мита в розмірі 219,68грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 87,71грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 03.12.2007р.

Суддя                                                                         Мартюхіна Н.О.