ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.10.07 р.                                                                               Справа № 38/259

Господарський суд Донецької області у складі судді Радіонової О.О.

при секретарі судового засіданні Тулаінової І.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні  в  м. Донецьку справу

за позовом: Приватного підприємства „Диск” м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Водолей-1” м. Донецьк

про стягнення 12 000грн.00коп.

за участю

представників сторін:

від позивача: Ротару М.І. представник за дов. № б/н від 10.09.2007р.

від відповідача: не зявився

Суть спору:

Позивач, Приватне підприємство „Диск” м. Донецьк, звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Водолей-1” м. Донецьк   про стягнення заборгованості у сумі 12 000грн.

Відповідач у судове засідання не з’явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причину неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджено відмітками канцелярії суду на ухвалі від 21.09.2007р. про порушення справи та ухвалі  від 01.10.2007р. про відкладання справи.  На адресу господарського суду 08.10.2007р. повернувся конверт з поштовим повідомленням № 7763472 з відміткою “організація вибула”,  тому справу розглянуто за наявними в ній матеріалами, відповідно до вимог ст. 75 ГПК України.

Судове засідання відкладалося у зв’язку з неявкою до судового засідання відповідача та необхідністю представлення сторонами витребуваних судом документів.

02.10.2007р. на адресу господарського  суду надійшов лист із Головного управління статистики у Донецькій області від 26.09.2007р. №22-15/2968, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю „Водолей-1” м. Донецьк  знаходиться в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України як юридична особа (ідентифікаційний код 30255094) та знаходиться за адресою: 83052, м. Донецьк, бул.Шевченка,133/404.

Лист судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду від 01.10.2007р. суд зобов’язував позивача у триденний строк направити копію позовної заяви із додатком за адресою: 83052, м. Донецьк, бул.Шевченка,133/404.

15.10.2007р. на адресу господарського суду надійшло клопотання від позивача, в якому позивач просить суд залучити до  матеріалів справи документи у підтвердження направлення позовної заяви відповідачу та докази зарахування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118грн. у доход Державного бюджету України. Клопотання судом розглянуто, задоволено та залучено до матеріалів справи.

Перед початком розгляду справи по суті представника позивача  було ознайомлено з правами та обов’язками відповідно із ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні позивач надав клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке судом прийняте до розгляду, уваги та задоволено.

Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі та вислухавши  уповноваженого представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.06.2007р. між Приватним підприємством „Диск” м. Донецьк (за договором – продавець, далі – позивач ) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Водолей-1” м. Донецьк   ( за договором – покупець, далі – відповідач)  було укладено договір № б/н       (далі – Договір), згідно до п.1.1 якого продавець зобов’язується передати у власність покупцю партію  товару – преформа 48,4 гр. в кількості 53000 шт. За ціною 0,58 грн. ( з ПДВ). Покупець зобов’язується прийняти цей товар та сплатити товар у кількості та за ціною, вказаною в накладній.

Пунктом 2.1 договору передбачалося, що покупець  зобов”язаний сплатити вказану в накладній вартість отриманого товару не пізніше 3 банківських днів від дня відпустки.

На виконання вимог договору  позивачем був поставлений відповідачу товар на суму 30 178грн.18коп., що підтверджується видатковою накладною від 02.07.2007р. № РН-0000400 на суму 30 178грн.18коп.

Днем відпустки товару вважається день підписання покупцем накладної на відпуск товару ( п. 2.2 договору).

У встановлений договором строк відповідач не розрахувався за поставлений товар.

23.07.2007р. за № 12 позивачем була направлена претензія, в якій позивач пропонував відповідачу у добровільному порядку сплатити суму у розмірі                                  30 178грн.18коп., на яку відповідач надіслав відповідь №12-0 від 08.08.2007р., у якій просив продовжити строк виконання зобов’язань на 1 місяць, у зв’язку з тимчасовою відсутністю грошових коштів.

Оскільки  до теперішнього часу відповідач не розрахувався з позивачем за поставлений товар, позивач просить суд стягнути  з відповідача частково суму заборгованості у розмірі 12 000грн.

Відповідно вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається  як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач у підтвердження позовних вимог посилається на договір купівлі-продажу № б/н від 28.06.2007р.,  видаткову накладну від 02.07.2007р. №РН-0000400, претензію від 23.07.2007р. № 12, відповідь на претензію №12-0 від 08.08.2007р., правовстановлюючі документи тощо.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки між сторонами по справі уклалися господарські правовідносини, то  судом застосовані положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, який регулює право відношення у господарській сфері.

Господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема,  з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать (абзац третій ч. 1 ст. 174 ГК України)

Суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору   ( п. 1 ст. 193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом в силу приписів  абзацу 2 п. 1 ст. 193 ГК України.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інши правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов’язків може бути настання або не настання певної події.

Ст.509 ЦК України передбачено, що у силу зобов”язання одна особа (боржник) зобов”язана здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботи, оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов”язку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК передбачений строк (термін) виконання зобов'язання. Якщо  у  зобов'язанні  встановлений  строк  (термін)  його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Покупець зобов”язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару ( ч. 1 ст.692 ЦК України).

Суд вважає, оскільки відповідач до теперішнього часу не розрахувався за поставлений товар,  вимога позивача щодо часткового погашення суми заборгованості у розмірі 12 000грн. є доказаною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Позовні вимоги підтверджуються представленими доказами по справі та не спростовуються жодним доказом відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на відповідача, оскільки він необґрунтовано довів розгляд справи до суду.

Враховуючи викладене та керуючись 174, 193 Господарського кодексу України,  ст.ст.11, 509, 526, 530, 692 ЦК України, ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85, 90 Господарського процесуального кодексу України,  господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства „Диск” м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю „Водолей-1” м. Донецьк   про стягнення заборгованості у сумі 12 000грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Водолей-1” м. Донецьк  (83052, м. Донецьк, бул.Шевченка,133/404,  р/р 3260 в Петр ДОТ АКБ УСБ м. Донецьк, МФО 334011, ) на користь Приватного підприємства “Диск” м. Донецьк (83017, м. Донецьк, бул.Шевченка,26, р/р 3001 в ДФ АО “Укринбанк” м. Донецьк, МФО 334873, ) заборгованість у сумі                   12 000грн., держмито у сумі 120грн. та витрати на інформаційно-технічне  забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

У адресу Товариства з обмеженою відповідальністю „Водолей-1” м. Донецьк  винести окрему ухвалу.

Рішення оголошено у судовому засіданні 15.10.2007року.

Видати наказ після набрання рішення законної сили, по закінченні десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                         Радіонова О.О.

Надруковано 3 примірника:

1 – до справи

2—сторонам у справі