СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

19 грудня 2007 року

Справа № 20-9/220

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гонтаря
В.І.,

суддів                                                                      Борисової
Ю.В.,

Щепанської О.А.,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1,
довіреність №  3168 від 05.07.07,  фізична особа - підприємець  ОСОБА_2;

відповідача:
Сарахман Сергій Олександрович, довіреність №
б/н  від 12.12.07,  Фонд комунального майна Севастопольської
міської ради;

відповідача, не з'явився,  Севастопольська міська рада;

розглянувши апеляційну скаргу
приватного  підприємця  ОСОБА_2 на рішення господарського суду міста
Севастополя (суддя Рибіна С.А.) від 05.11.2007 у справі № 20-9/220

за позовом          приватного  підприємця
ОСОБА_2

(АДРЕСА_1)

до
Фонду комунального майна Севастопольської міської ради

(вул. Леніна, 3,Севастополь,99011)

та Севастопольської  міської
ради

(вул. Леніна,
3,Севастополь,99011)

про припинення права відповідача на
13/25 частин в спільному майні та визнання права власності на цю долю в об'єкті
нерухомості - вбудованому нежитловому приміщенні, розташованому за адресою вул.
Серафімовича, 28 в місті Севастополі за позивачем

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду міста Севастополя від 05.11.2007 у даній справі приватному
підприємцю  ОСОБА_2 відмовлено в
задоволенні позову до Фонду комунального майна Севастопольської міської ради і
Севастопольської міської ради про припинення права відповідача на 13/25 частин
в спільному майні та визнання  за
позивачем права власності на цю долю в об'єкті нерухомості - вбудованому
нежитловому приміщенні, розташованому за адресою вул. Серафімовича, 28, в місті
Севастополі.

Позивач звернувся з
апеляційною скаргою до Севастопольського апеляційного господарського,  в якій
просить  скасувати рішення суду
першої інстанції від 05.11.2007 та прийняти нове рішення  про
задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Сторона вважає, що рішення
прийнято з порушенням норм  матеріального
права, а саме статті 365  Цивільного
кодексу України,  яка  не передбачає
можливості припинення  права  на частку
в спільному майні тільки  при наявності  сукупності вимог, вказаних в  частині 1 даної статті.

Також заявник апеляційної
скарги вказує на помилковий висновок суду про те, що  договір
купівлі -продажу  від
10.11.2005  об'єкта  нерухомості, площею 195 кв.м., розташований  за адресою : вул. Серафімовича, 28, в місті
Севастополі, був укладений фізичною особою ОСОБА_2, а в суд звернувся  приватний підприємець ОСОБА_2, що не
відповідає нормам чинного  законодавства,
так як суб'єкт підприємницької діяльності, згідно норм Цивільного і
Господарського кодексів України, тягне відповідальність  за своїми зобов'язаннями всім своїм майном,
як суб'єкт господарювання, залишаючись при цьому фізичною особою.

У зв'язку з відпусткою
судді Сотула  В.В., на підставі розпорядження
заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду
від19.12.2007, до складу судової колегії було введено суддю Щепанську О.А.,
головуючим у справі призначено суддю Гонтаря В.І.

Представник
Севастопольської міської ради, повідомлений про час і  місце розгляду справи належним чином,  не скористався  своїм процесуальним правом на участь в
судовому засіданні 19.12.2007. Судова колегія визнала можливим розглянути
справу  за відсутністю другого
відповідача на підставі наявних у справі матеріалів.

Повторно розглянувши справу, в
порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України,
судова  колегія  встановила наступне.

На підставі  нотаріально
засвідченого договору  купівлі
-продажу від серії ВЕІ № 032986, реєстровий № 3330 від 10.11.2006 суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_2 придбав у
ОСОБА_3 12/25 часток вбудованих нежитлових приміщень, загальною площею
195 кв м, що знаходяться за адресою м. Севастополь, вул. Серафімовича, б.
28  (арк.с24), та є співвласниками  спірного
об'єкта.

01.03.2007 позивач письмово
звернувся до Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради з  заявою
про покупку 13/25 часток в сумісному майні.(арк.с. 68,зв.)

Зазначене звернення позивача  відповідач
відхилив, у зв'язку з чим суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_2  звернувся до господарського суду
міста Севастополя з позовною заявою до
Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради, Севастопольської
міської Ради про припинення права комунальної власності на 13/25 частки  в спільному майні та  визнання
права власності на цю долю в об'єкті нерухомості - вбудованому
нежитловому приміщені, розташованому за адресою: вул. Серафімовича, 28 в місті
Севастополі за позивачем (арк.с2-3.).

Позивач обґрунтовує позовні
вимоги тим, що, згідно статті 365 Цивільного кодексу Україні,  він має переважне право на придбання частки у
спільному майні. Враховуючи відмову відповідача реалізувати йому решту спільного
майна, позивач вважає що це право власності відповідача може бути припинено за
рішенням суду.

Рішенням суду першої інстанції від
05.11.2007 в позові відмовлено .

Суд дійшов до висновку, що позивачем
не надані суду докази, які підтверджують наявність інших ознак, необхідних для
припинення права власності в примусовому порядку та не обґрунтована можливість
такого припинення без їх наявності.

Крім того, договір купівлі-продажу
від 10.11.2006 12/25 часток вбудованих нежилих приміщень, загально площею 195
кв.м, що знаходяться за адресою: м. Севастополь, вул. Серафімовича, б. 28. був
укладеній між громадянами України ОСОБА_3 та ОСОБА_2, майно зареєстровано на
праві власності за громадянином ОСОБА_2, в той час як до відповідача (Фонду
комунального майна Севастопольської міської Ради) та суду звернувся  суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_2.

Дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників судового
процесу, судова колегія  не знаходить
підстав для скасування рішення суду першої інстанції у зв'язку з наступним.

Згідно статті 355
Цивільного кодексу України майно,
що  є   у
власності   двох  або
більше  осіб (співвласників),  належить їм на праві спільної власності
(спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на
праві спільної сумісної власності.

Власність  двох
чи  більше  осіб
із  визначенням  часток кожного з них у праві власності є
спільною частковою власністю (частина 1 статті 356  Цивільного кодексу України ).

У статті 365 Цивільного
кодексу України  визначені перелік і
порядок  примусового припинення у
співвласника  права на частку у спільній
власності, згідно з частиною 1 якої право
особи  на  частку
у  спільному  майні
може  бути припинене за рішенням
суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди  інтересам
співвласника та

членам його сім'ї.

Оскільки  законодавець
чітко визначив  коло умов, за
наявності яких  це можливо, доводи
заявника  апеляційної скарги  про те, що
достатньо  тільки одної умови,
вказаній  в частині 1 статті 365
Цивільного кодексу України, є
безпідставним.

Суд першої інстанції  правомірно
відмовив  в  позові, посилаючись  на те, що
не можна  визнати  обґрунтованим
довід  позивача стосовно того,
що  спірне майно займає незначне місто в
загальній площі  комунального майна, яке
знаходиться у розпорядженні місцевої ради, з тих підстав що, за змістом своїх
позовних вимог ОСОБА_2 просить припинити право власності на конкретний об'єкт,
з конкретною площею, розташований за конкретною адресою, а саме,  на 13/25 часток в спірному  об'єкті нерухомості.  Але, частка територіальної громади
Севастопольської міської ради  в даному
об'єкті  перевищує 50% від всього
спільного майна.

Також є обґрунтованим
висновок суду  про те, що  позивач, в порядку  статті 33 Господарського процесуального
кодексу України, належними доказами  не
підтвердив, що річ (спірний об'єкт) являється неподільною  і спільне володіння  майном є
неможливим.

З врахуванням викладеного,
підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 101,103 (пункт 1),
105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення
господарського суду міста Севастополя від 05.11.2007 у справі № 20-9/220
залишити без змін.

Апеляційну скаргу приватного підприємця
ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Головуючий суддя
В.І. Гонтар

Судді
Ю.В. Борисова

О.А. Щепанська