ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.07                                                                                           Справа№ 24/193А

За позовом  - Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова, м.Львів

До відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю „Транспортно-експедиційної компанії „Леополіс –Логістік”, м.Львів

Про стягнення суми 52943,98грн.

Суддя Хабіб М.І.

Секретар Савченко Ю.А.

Представники:

Від позивача –Кондрат Н.В. –старший державний податковий інспектор

Від відповідача –не з’явився

Суть спору: Позов подано ДПІ у Шевченківському районі до ТзОВ „Транспортно-експедиційної компанії „Леополіс - Логістік” про стягнення заборгованості станом на 27.08.2007 року в сумі 52943,98грн. в т.ч. 39201,48грн. по податку на додану вартість та 13742,50грн.  по податку на прибуток підприємств.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем проведено перевірку фінансово-господарської діяльності відповідача за період з 01.04.2005р. по 30.06.2006р., за результатами якої складено акт від 17.10.2006р. № 450/289/23 -031/32712858 та винесені податкові повідомлення-рішення  від 27.10.2006р.№ /0-24694 на суму  34501,88 грн. та №   /0 -24695 на суму 13750,50 грн., які були оскаржені відповідачем  в адміністративному порядку. Скарги відповідача залишено без задоволення. Крім того, рішенням від 28.12.2006р. № 29367/25-009  про результати розгляду первинної скарги донараховано ПДВ в сумі 3133,60грн., та прийнято податкове повідомлення-рішення №/1/541 від 15.01.07р. на загальну суму  4700,40грн. Податкові повідомлення- рішення не оскаржені відповідачем в судовому порядку. Відповідачеві  були надіслані 10.05.2007р. та 22.06.2007р. податкові вимоги на суму 52 943,98 грн., однак відповідач не вжив заходів для добровільного погашення податкових зобов”язань.

Крім того, у позовній заяві позивач просить з метою забезпечення позову накласти арешт на рахунки відповідача, згідно із довідкою, що  додається, в частині видатків та заборонити відчуження будь-якого майна.

При розгляді справи позивач не наполягає на вжитті заходів забезпечення адміністративного позову.

Відповідач явку представника в судові засідання не забезпечив, вимог суду не виконав, ніяких пояснень не подав, ухвали суду, надіслані на адресу відповідача, повернені суду відділенням зв”язку з відміткою „  по закінченню терміну зберігання”.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивачем проведено перевірку фінансово-господарської діяльності відповідача за період з 01.04.2005р. по 30.06.2006р., за результатами якої складено акт від 17.10.2006р. № 450/289/23 -031/32712858, згідно з яким перевіркою встановлені порушення, зокрема:

- в порушення вимог п. 5.2.1 ст. 5 Закону України „ Про оподаткування прибутку підприємств” від 22.05.1997р. № 283/97-ВР в  ІІІ кв.2005р. занижено податок на прибуток в сумі 9 167,00грн.;

- в порушення пп. 3.1.1п.3.1 ст.3, пп.. „а” п.6.5 ст.6, п.п. 7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України       „ Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. № 168/97-ВР за серпень-жовтень 2005р. занижено податок на додану вартість в сумі 23 001,25 грн.

На підставі згаданого акта перевірки 27.10.2006р. були винесені податкові повідомлення-рішення: № /0-24694, яким визначено суму податкового зобов”язання

по ПДВ - 34 501,88 грн. , в т.ч.23001,25 грн. за основним платежем та 11500,63грн. за штрафними санкціями; та  №   /0 -24695, яким визначено суму податкового зобов”язання за платежем податок на прибуток підприємств -13750,50 грн., в т.ч 9167грн. за основним платежем та  4 583,50 грн. за штрафними санкціями.

17.11.2006р. відповідач оскаржив названі податкові повідомлення-рішення  в адміністративному порядку.

За результатами розгляду первинної скарги  начальником ДПІ у Шевченківському районі м. Львова прийнято рішенням від 28.12.2006р. № 29367/25-009, яким  оскаржені податкові повідомлення –рішення залишені без змін, та донараховано ПДВ в сумі 3133,60 грн.

Згідно із податковим повідомленням –рішенням №/1/541 від 15.01.07р. відповідачеві визначено податкове зобов”язання  по ПДВ  на суму 4 700,40 грн. , в т.ч.3133,60 грн. за основним платежем та 1566,80 грн.. за штрафними санкціями;

У задоволенні повторної скарги рішенням ДПІ у м. Львові від 28.02.2007р.. № 3678/25-005/2  відповідачеві відмовлено, оскаржувані рішення залишені без змін.

Рішенням ДПА у Львівській області від 15.03.2007р. № 4979/10/25005/284 повторну скаргу відповідача залишено без розгляду.

На підставі згаданого вище акта перевірки та рішення ДПІ у м. Львові від  28.02.2007р.. № 3678/25-005/2 податковими повідомленнями –рішеннями від 06.03.2007р. відповідачеві повторно визначені  суми податкових зобов”язань:

- рішенням  № /5478 по ПДВ  в сумі 34 501,88 грн. , в т.ч.23001,25 грн. за основним платежем та 11500,63грн. за штрафними санкціями;

- рішенням  № /5477, яким визначено суму податкового зобов”язання за платежем податок на прибуток -13750,50 грн., в т.ч 9167,00 грн. за основним платежем та  4 583,50 грн. за штрафними санкціями.

Граничний строк сплати встановлено  10 днів.

Названі  податкові повідомлення-рішення надіслані відповідачеві 14.03.2007р., відповідач одержав ці рішення 22.03.2007р., що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення, п квит. № 31994, яке є в матеріалах справи.

11.05.2007р. відповідачеві надіслана перша  податкова вимога № 1/577 на суму 52 943,98 грн., яка вручена відповідачеві  19.05.2007р., підтвердженням чого є повідомлення про вручення поштового відправлення, п квит № 130379. Друга податкова вимога № 2/722 від 22.06.2007р. на суму 52943,98 грн. була надіслана відповідачеві 26.06.2007р., однак повернена позивачеві відділенням зв”язку у зв”язку із неможливістю вручення та по закінченню терміну зберігання.

10.07.2007р. друга податкова вимога розміщена на дошці податкових оголошень 10.07.2007р., що підтверджено актом №29/24-0 від 10.07.2007р.

Доказів оскарження в судовому порядку  названих вище податкових повідомлень-рішень та податкових вимог, суду не подано.

Дослідивши всі обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В силу п.п. 2.2.1 п.2.2  ст.2 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ з наступними змінами і доповненнями ( далі –Закон), контролюючі органи мають право здійснювати перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати  тих податків і зборів, які віднесені до їх компетенції.

Відповідно до п.п.4.2.1 п.4.2 ст.4 Закону, якщо  сума податкового зобов”язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність та повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність  за своєчасне і повне погашення нарахованого  податкового зобов”язання та має право на оскарження цієї суми у встановленому порядку.

Згідно із п.п. 5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону, податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2  цього  пункту.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов”язання платника податків (  п.п.5.2.4, п.5.2 ст.5 Закону).

Узгоджена сума податкового зобов”язання, не сплачена платником податків у встановлені строки, визнається сумою податкового боргу платника податків. ( п.п. 5.4.1 п.5.4.ст.5 Закону).

В силу п.п.5.2.5 п.5.2 ст.5 Закону з урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити рішення контролюючого органу про нарахування податкового зобов”язання до суду. Про кожен випадок судового оскарження рішень платник податків зобов”язаний повідомити контролюючий орган.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі акта перевірки позивачем визначено суму податкового зобов”язання  платника податку, про  що були прийняті податкові повідомлення-рішення, які були оскаржені відповідачем в адміністративному порядку, однак скарги відповідача залишені без задоволення.

Отже, в силу Закону визначені позивачем суми податкового зобов”язання після закінчення процедури адміністративного  оскарження вважаються узгодженим податковим зобов”язанням, яке підлягало сплаті у строк,  встановлений у податкових повідомленнях-рішеннях  від 06.03.2007р. Доказів сплати узгодженого податкового зобов”язання, визначеного контролюючим органом, відповідач суду не подав, як і не подав доказів оскарження в судовому порядку  рішень позивача про визначення  суми податкового зобов”язання по ПДВ та податку на прибуток приватних підприємств.  Відтак,  заявлена до стягнення сума є податковим боргом, яка підлягає до стягнення, а позов до задоволення.

З огляду на те, що позивач  не поніс судових витрат, оскільки звільнений від сплати судового збору, керуючись ст. 94 КАС України, судові витрати  з відповідача не стягуються.

Керуючись 49, 51, 60, 61, 94, 97, 98, 122-124, 128, 127, 130, 135, 138, 139, 143, 151-154, 158-163, 186, п.п. 3, 6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задоволити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Транспортно-експедиційної компанії „Леополіс –Логістік”, ідент. код 32712858, адреса: 79000, м. Львів, вул.. Величковського, буд.36, кв. 49,  в доход Державного бюджету України  - 52 943,98 грн. боргу.

Виконавчий лист видати після набрання постановою законної сили.

2.  Постанова набирає законної сили у строки, встановлені ст.254 КАС України,  і може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку і строки, встановлені ст.186 КАС України.

Суддя                                                                                                       Хабіб М.

Постанова складена в повному об”ємі  і підписана 05.11.2007р.