ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м     У к р а ї н и
РІШЕННЯ

24 липня 2007 р.           Справа 13/107-07

Господарський суд Вінницької області  у складі:

Головуючий  суддя    С. Тісецький

Секретар суду             Л.Новожилова

Представники :

позивача :     Руденко Г.В., Роїк Н.І. -  за дорученням

відповідача:  Міщенко Є.А. –за дорученням

інші:

Місце розгляду справи : приміщення суду,кімн.№1115

розглянувши справу за позовом: Відкритого акціонерного товариства «Хмільницький завод сухого знежиреного молока»до Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк»про визнання недійсним договору, -

В С Т А Н О В И В :

Справу розглянуто за межами двохмісячного терміну за клопотанням представників сторін.

Фіксація судового процесу шляхом звукозапису не здійснювалась в зв’язку з неподанням клопотання про застосування засобів технічної фіксації судового процесу,  оскільки відповідно до ч.7 ст.81-1 ГПК України технічна фіксація судового процесу це право, а не обов’язок суду.

Представник відповідача подав суду клопотання про передачу вказаної позовної заяви на розгляд за підсудністю до господарського суду м. Києва, посилаючись на те, що справи такої категорії мають розглядатись за місцем знаходження відповідача. Однак відповідно до ч.1 ст.15 ГПК України, справи у спорах, що виникають у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцем знаходження сторони, зобов’язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо.  Як видно із змісту іпотечного договору, який є предметом розгляду у нашій справі, позивач передає відповідачу майно в забезпечення зобов’язання по кредитній угоді. Згідно поштових реквізитів позивача, його місцезнаходження вказано на території Вінницької області за адресою: М.Хмільник, вул.. Червоного Козацтва, 2. Таким чином, відповідно до ст..15 ГПК України, позов поданий позивачем про визнання недійсним іпотечного договору від 02.08.2005 р. підлягає розгляду в господарському суді Вінницької області. А тому заявлене відповідачем клопотання задоволенню не підлягає.

Представник відповідача подав суду клопотання в якому просить залучити в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М.

Відповідно до ст. 1 ГПК України, право на звернення до господарського суду мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи…

Згідно ч.4 ст.27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, користуються процесуальними правами і несуть процесуальні обов’язки сторін, крім права на зміну підстави і предмета позову, збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, а також на відмові від позову чи визнання позову.

Приватний нотаріус відповідно до закону «Про нотаріат»не є суб’єктом підприємницької діяльності, а тому не може бути стороною у справі, що перебуває на розгляді в господарському суді. За таких обставин заявлене відповідачем клопотання задоволенню не підлягає.

В ході судового розгляду справи представником відповідача заявлявся відвід головуючому у справі.

Ухвалою заступника голови господарського суду Вінницької області від 21.03.2007 р., заяву про відвід відхилено.

Представник позивача подав суду клопотання в якому просить витребувати у відповідача та залучити до справи копії статутних документів першої Київської філії АТ ВАБанк. Як видно з матеріалів позовної заяви, предметом позовних вимог позивача є визнання недійсним договору від 02.08.2005 р., де сторонами є позивач та відповідач. Представник позивача не пояснив суду яке значення мають для з’ясування обставин по даній справі документи про витребування яких він клопоче. За таких обставин клопотання представника позивача задоволенню не підлягає.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, надавши юридичну оцінку поданих до справи доказів, суд з’ясував:

Позивач звернувся з позовом до суду в якому просить визнати недійсним іпотечний договір від 02.08.2005 р., відповідно до якого позивач передав відповідачу в забезпечення своїх зобов’язань по кредитному договору №156 від 20.07.2005 р. будівлі і споруди, які належить позивачу та знаходяться за адресою: Вінницька область, м.Хмільник, вул.. Червоного Козацтва, буд. 2. Як на підстави визнання вказаного договору недійсним позивач посилається на те, що договір іпотеки не має похідного характеру від кредитного договору №156 від 20.07.2005 р., що в договорі не вказані істотні умови, а саме не визначено предмет договору, крім того нотаріальне посвідчення договору мало здійснюватись за місцем знаходження майна.

Відповідач заявлений позов не визнає, вказуючи на те, що доводи позивача є необґрунтованими та просить відмовити в заявленому позові.

В судовому засіданні представники сторін підтвердили незмінність своїх позицій щодо заявленого позову.

Вислухавши пояснення представників сторін та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заявлений позивачем позов не підлягає задоволенню за наступних підстав.

20.07.2005 р. сторони уклали кредитний договір №156. Від відповідача вказаний договір був підписаний керівником Першої Київської філії АТ ВАБанк. Згідно вказаного договору відповідач надав позивачу кредит в сумі 4000000 грн. Згідно із п.1.1.2. договору, позивач мав повернути відповідачу кредит до 16 години 19.01.2007 р. Відповідно до п.1.3. кредитного договору, в якості забезпечення виконання позивачем своїх зобов’язань по кредитному договору щодо повернення кредиту виступає цілісний майновий комплекс ВАТ «Хмільницький завод сухого знежиреного молока», розташований за адресою: Вінницька область, м.Хмільник, вул.. Червоного Козацтва, 2.

На виконання п.1.3. кредитного договору, сторони 02.08.2005 р. уклали іпотечний договір, згідно якого позивач в забезпечення виконання основного зобов’язання по кредитному договору №156 передав відповідачу будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Вінницька область, м.Хмільник, вул.. Червоного Козацтва, 2.

Згідно пояснення представників сторін, свої зобов’язання перед відповідачем за кредитним договором №156 позивач на момент розгляду справи судом не виконав, та не повернув кредит в строк передбачений п. 1.1.2. кредитного договору.

Позивач вказує на те, що іпотечний договір не пов’язаний із кредитним договором. Посилаючись на ряд обставин,  а саме на те, що ціна предмету іпотеки не відповідає розміру кредиту, що кредитний договір та іпотечний договір підписано різними установами, а також нотаріальне посвідчення іпотечного договору відбулось всупереч діючому закону.

Однак такі твердження позивача є помилковими.

Так в ст..1 іпотечного договору від 02.08.2005 р., сторонами визначено зміст основного зобов’язання, з метою забезпечення якого і укладався іпотечний договір, а саме –Основне зобов’язання позичальника (позивача) перед Кредитодавцем (відповідачем) : повернути кредит в сумі 4000000 грн. на термін користування до 16-00 години 19.01.2007 р., що повністю відповідає умовам наданого кредиту за кредитним  договором  №156 від 20.07.2005 р.

Також в договорі іпотеки сторонами визначено предмет іпотеки, ним є будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Вінницька область, м.Хмільник, вул.. Червоного Козацтва, 2., що також відповідає п.1.3. кредитного договору №156.

Стосовно підписання двох договорів збоку Кредитодавця двома різними установами, то як видно із змісту іпотечного договору, його підписано збоку Кредитодавця відповідачем, а відповідно до змісту кредитного договору №156 від 20.07.2005 р., збоку Кредитодавця його підписано керівником Першої Київської філії відповідача. Разом з тим, за вказаним договором відповідач передав позивачу кредитні кошти, що говорить про обопільне схвалення вказаного кредитного договору двома сторонами.

Що стосується порядку нотаріального посвідчення іпотечного договору, то відповідно до ч.4 ст.5 Закону України «Про іпотечне кредитування»та п.91 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріальне посвідчення іпотечного договору проводиться за місцем знаходження нерухомості, яка є предметом іпотеки, або за місцем іпотекодержателя чи іпотекодавця.

Таким чином суд приходить до висновку, що іпотечний договір від 02.08.2005 р. був укладений сторонами в забезпечення виконання зобов’язань позивача по кредитному договору №156 від 20.07.2005 р.

А тому заявлений позивачем позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.5 Закону України «Про іпотечне кредитування», ст.4-3, 4-5, 25, 28, 30, 43, ст. 82, 83, 84,  115, 116  ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1.В позові відмовити.

Суддя                                             Тісецький С.С.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.85ГПК України  27.07.07