ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2007 р.
Справа № 15а/311-4565

10 год. 50 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі

при секретарі судового засідання Суховій Р.М.

Розглянув справу

за позовом  Відкритого акціонерного товариства "Тернопільській комбайновий завод", вул. Лук'яновича, 8, м. Тернопіль

до Державної виконавчої служби у м. Тернополі № 1, вул. Київська, 3а, м. Тернопіль

за участю представників сторін:

позивача: Мірінович У.А. - довіреність № 92/2039 від 06.09.2006р.

відповідача: Харкава Л.О.- доручення № 457/15 від 19.01.2007р.

Суть справи:

Відкрите акціонерне товариство "Тернопільський комбайновий завод", м. Тернопіль звернулося у господарський суд з позовом до Державної виконавчої служби у м. Тернополі № 1, м. Тернопіль про скасування постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №995488 від 22.09.2006р., серії АА №995487 від 22.09.2006р. та серії АМ №010945 від 22.09.2006р. як таких, що винесені ДВС № 1 у м. Тернополі безпідставно; а також про зобов’язання Тернопільської філії інформаційного центру Міністерства юстиції України 17.10.2006р. виключити з державного реєстру обтяжень рухомого майна Запис 6 за №3901505 від 17.10.2006р., здійснений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження серії АМ №010945 від 22 вересня 2006 року та Запис 7 за №3973953 від 30.10.2006р., здійснений на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження серії АМ №010941 від 22 вересня 2006 року, знятої з оригіналу серії АА №995487 (із урахуванням уточнення позовних вимог від 20.11.2006р. та доповнення до позовної заяви від 15.01.2007р.).

Враховуючи положення Прикінцевих та перехідних положень КАС України, справа розглядається за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою господарського суду від 21.11.2006р. відкрито провадження у адміністративній справі №15а/311-4565, призначено попереднє судове засідання на 29.11.2006р., крім того, в якості забезпечення адміністративного позову зупинено дію постанови Державної виконавчої служби у м. Тернополі № 1 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 995488 від 22.09.2006р.

За результатами розгляду клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову від 15.01.2007р., ухвалою господарського суду від 17.01.2007р. дане клопотання задоволено частково, а саме вжито заходи забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії: постанови Державної виконавчої служби у м. Тернополі № 1 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження серії АА № 995487 від 22 вересня 2006 року та постанови Державної виконавчої служби у м. Тернополі № 1 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження серії АМ № 010945 від 22 вересня 2006 року; заборонено Державній виконавчій службі у м. Тернополі № 1, вул. Київська, 3а, м. Тернопіль вчиняти будь-які дії щодо рухомого майна Відкритого акціонерного товариства "Тернопільський комбайновий завод", вул. Лук'яновича, 8, м. Тернопіль.

У зв’язку з надходженням апеляційної скарги № 893-15 від 29.01.2007р. на ухвалу господарського суду від 17.01.2007р., матеріали даної справи 08.02.2007р. було надіслано у Львівський апеляційний господарський суд, що підтверджується супровідним листом № 282 від 08.02.2007р.

За результатами розгляду апеляційної скарги Державної виконавчої служби у м. Тернополі № 1, Львівським апеляційним господарським судом винесено ухвалу від 28.03.2007р., згідно якої ухвалу господарського суду Тернопільської області від 17.01.2007р. у справі № 15а/311-4565 залишено без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

У судовому засіданні 08.05.2007р. о 12 год. 40 хв. оголошено перерву до 10 год. 30 хв.17.05.2007р.

В розпочатому судовому засіданні учаснику судового процесу роз’яснено його процесуальні права та обов’язки згідно ст.ст. 49, 51, 130 Кодексу адміністративного судочинства України.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу не здійснюється за відсутності відповідного клопотання сторони.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги повністю, стверджуючи, що постанову постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №995488 від 22.09.2006р., серії АА № 995487 від 22.09.2006р. та серії АМ № 010945 від 22.09.2006р. винесено ДВС № 1 у м. Тернополі незаконно та безпідставно; у зв’язку з чим просить їх скасувати; крім того, зобов’язати Тернопільську філію інформаційного центру Міністерства юстиції України 17.10.2006р. виключити з державного реєстру обтяжень рухомого майна Запис 6 за № 3901505 від 17.10.2006р., здійснений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження серії АМ № 010945 від 22 вересня 2006 року та Запис 7 за № 3973953 від 30.10.2006р., здійснений на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження серії АМ №010941 від 22 вересня 2006 року, знятої з оригіналу серії АА № 995487.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, заперечень на позов не подав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у зв’язку з наступним.

Відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших посадових і службових осіб, інших суб’єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 3 ст. 2 КАС України).

Статтю 17 КАС України визначено, що компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів і інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України „Про виконавче провадження” (далі - Закон).

Відповідно до ст. 1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів  (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Постановою державного виконавця ДВС № 1 у м. Тернополі про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 995488 від 22.09.2006р. (виконавче провадження №479 та н-з № 45/91 від 25.04.2005р.) накладено арешт на все майно, що належить ВАТ „Тернопільський комбайновий завод", а саме на транспортні засоби боржника в сумі 1654413,16 грн.

Водночас, 22 вересня 2006 року державним виконавцем ДВС № 1 у м. Тернополі винесено ще дві постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно, серії АА №995487 та серії АМ № 010945 в рамках одного і того ж виконавчого провадження № 479 та н-з № 45/91 від 25.04.2005р., якими накладено арешт на рухоме майно, що належить ВАТ „Тернопільський комбайновий завод", а саме на транспортні засоби боржника в сумі 1654413,16 грн. Згідно тверджень позивача, зазначені постанови Відкритому акціонерному товариству „Тернопільський комбайновий завод»не надсилались та не надавались.

Винесення постанов про арешт майна боржника та заборону його відчуження, відповідно, серії АА №995487 та серії АМ № 010945 в рамках одного і того ж виконавчого провадження № 479 та н-з № 45/91 від 25.04.2005р. що і постанова про арешт майна боржника та заборони його відчуження серії АА №995488 від 22.09.2006р., а відтак і накладення арешту в забезпечення однієї і тієї ж суми три рази суперечить вимогам статей 49, 55 Закону України „Про виконавче провадження», якими визначено, що арешт накладається в межах суми, що підлягає до стягнення.

Всупереч вимог ч. 3 ст. 55 Закону та п. 5.6.7 Інструкції, відповідачем не надіслано позивачу копій постанов державного виконавця про арешт майна боржника.

У разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень щодо одного й того самого боржника, вони  об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах  загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат на виконавче провадження (ст. 49 Закону).

На виконанні в Державній виконавчій службі у м. Тернополі № 1 знаходиться зведене виконавче провадження № 23 (згідно постанови про об'єднання у зведене виконавче провадження від 26.09.2001р.) щодо стягнення на підставі рішень суду з ВАТ „Тернопільський комбайновий завод" заборгованості в користь Пенсійного фонду України, держави та юридичних осіб; а також зведене виконавче провадження № 55 (згідно постанови про об'єднання у зведене виконавче провадження від 26.10.2006р.) щодо стягнення на підставі рішень суду з ВАТ „Тернопільський комбайновий завод" заборгованості в користь фізичних осіб по заробітній платі.

Постанови державного виконавця ДВС № 1 у м. Тернополі про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 995488 від 22.09.2006р., серії АА № 995487 та серії АМ № 010945 винесено в рамках одного і того ж виконавчого провадження № 479 та н-з № 45/91 від 25.04.2005р. щодо стягнення з ВАТ «Тернопільський комбайновий завод»в користь Державного ком. управління з державного матеріального резерву боргу в сумі 1654413,16 грн.

Таким чином, у відповідності до норм ст. 49 Закону, виконавче провадження № 479 та н-з № 45/91 від 25.04.2005р. мало б бути приєднане до зведеного виконавчого провадження № 23 і саме в межах даного зведеного виконавчого провадження ДВС повинні були вчинятися виконавчі дії.

Арешт, згідно норм ч. 6 ст. 55 Закону, застосовується:

1) для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації;

2) для виконання рішення про конфіскацію майна боржника;

3) при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 6 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою стягувача, з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення, державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника (крім  коштів) та оголосити заборону на його відчуження.

Однак, відповідачем, всупереч норм ч. 6 ст. 24 Закону (не в момент відкриття виконавчого провадження, а під час здійснення виконавчого провадження, без відповідної заяви стягувача - Державного ком. управління з державного матеріального резерву) та без наявності підстав, передбачених ч. 6 ст. 55 Закону, безпідставно накладено арешт на майно ВАТ «Тернопільський комбайновий завод».

Статтею 50 Закону передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації. Стягнення на майно боржника звертається в розмірах і обсягах, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням витрат на виконання та стягнення виконавчого збору.

Пунктом 5.1. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Міністерства юстиції України 15 грудня 1999р. № 74/5 (надалі - Інструкції) визначено порядок звернення стягнення на грошові кошти та інше майно боржника, а саме: звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів ДПІ, банків тощо), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації.

За наявності даних про кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах, та на зберіганні в банках чи інших кредитних установах, на них накладається арешт, про що виноситься постанова (ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", п. 5.6.1. Інструкції).

Частиною п’ятою статті 55 Закону визначено, що у разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладене стягнення. Боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу. Остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається державним виконавцем. При проведенні виконавчих дій щодо опису та арешту майна боржника державний виконавець складає акт опису й арешту майна (п. 5.6.6 Інструкції).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно Постанови КМУ від 23.12.2004р. №1734 «Про затвердження переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави» (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ від 13.04.2005р. №272), ВАТ «Тернопільський комбайновий завод»має стратегічне значення для економіки та безпеки держави.

Відповідно до ст. 64 даного Закону у разі накладення арешту на майно підприємств –боржників, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, державний виконавець у трьохденний строк повідомляє Фонд державного майна України про накладення арешту на майно підприємств-боржників, а також дані про склад і вартість майна, на яке накладено арешт, і про розмір вимог стягувача.

При умові, отримання повідомлення відповідного органу Управління чи Фонду державного майна України про вчинення цими органами дій щодо порушення справи про банкрутство боржника –юридичної особи, державний виконавець звертається до суду з заявою про відстрочку виконання відповідно до ст. 33 Закону.

Тобто, Закон передбачає особливий порядок накладення арешту на майно підприємств-боржників, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, а саме встановлено обов’язкове повідомлення Фонду державного майна України про вчинення зазначених дій, що не враховано відповідачем при вчиненні виконавчих дій. Як стверджує позивач, ДВС у м. Тернополі № 1 у 3-денний строк повідомлення про накладення арешту на майно товариства ні власнику, ні Фонду державного майна України не було надіслано, що не заперечно відповідачем.

У оскаржуваних постановах не зазначено меж суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій на виконання та не складено акта опису майна з врахуванням вимог ст. 64 Закону щодо черговості.

Щодо вимог позивача про зобов’язання Тернопільської філії інформаційного центру Міністерства юстиції України 17.10.2006р. виключити з державного реєстру обтяжень рухомого майна Запис 6 за №3901505 від 17.10.2006р., здійснений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження серії АМ №010945 від 22 вересня 2006 року та Запис 7 за №3973953 від 30.10.2006р., здійснений на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження серії АМ №010941 від 22 вересня 2006 року, знятої з оригіналу серії АА №995487 (із урахуванням уточнення позовних вимог від 20.11.2006р. та доповнення до позовної заяви від 15.01.2007р.) слід зазначити наступне.

Як свідчить подана позивачем копія витягу реєстратора Тернопільської філії Інформаційного центру Міністерства юстиції України з Державного реєстру, на підставі постанови серії АМ № 010945 від 22.09.2006р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 17 жовтня 2006 року за № 3901505 зареєстровано обтяження –право обтяжувача на все рухоме майно, а саме транспортні засоби ВАТ „Тернопільський комбайновий завод" на суму 16 544 130,16 грн. (Запис 6) та  на підставі постанови серії АМ № 010941 від 22.09.2006р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 30 жовтня 2006 року за № 3973953 зареєстровано обтяження –право обтяжувача на все рухоме майно ВАТ „Тернопільський комбайновий завод" в межах суми 1 654 413,16 грн. (Запис 7).

Отже, реєстратором Тернопільської філії Інформаційного центру Міністерства юстиції України зареєстровано в Державному реєстрі обтяження –рухоме майно, вартість якого складає шістнадцять мільйонів п'ятсот сорок чотири тисячі сто тридцять гривень шістнадцять копійок на підставі постанови ДВС № 1 у м. Тернополі від 22.09.2006р. в порядку виконавчого провадження № 479 та н-з № 45/91 від 25.04.2005р., відповідно з якою накладено арешт на рухоме майно ВАТ „Тернопільський комбайновий завод" на суму один мільйон шістсот п’ятдесят чотири тисячі чотириста тринадцять гривень шістнадцять копійок.

Статтею 3 Закону України “Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень” від 18.11.2003р. № v0493581-03, який набрав чинності з 01.01.2004р. передбачено, що обтяженням є право обтяжувача (уповноваженого органу при публічному обтяженні –органу державної влади або його посадової особи, який відповідно до закону наділений повноваженнями обтяжувати рухоме майно, що належить юридичній чи фізичній особі) на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов’язує виникнення прав і обов’язків щодо рухомого майна.

Публічне обтяження, згідно норм ст. 41 Закону України “Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень”, припиняється на підставі рішення уповноваженого органу з дня набрання ним законної сили, а також внаслідок реалізації прав, що випливають із змісту публічного обтяження

У відповідності до ст. 43 Закону України “Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень” підставами для реєстрації зміни відомостей щодо виникнення, зміни чи припинення обтяжень є заява обтяжувача.

Частиною 5 статті 43 Закону України “Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень” визначено, що відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі   підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та  інших обов'язкових платежів та інформація про припинення  обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

Враховуючи неправомірність прийняття оскаржуваних постанов, що підтверджено викладеними вище обставинами, суд вважає за необхідне зобов’язати реєстратора Тернопільської філії інформаційного центру Міністерства юстиції України припинити обтяження рухомого майна Відкритого акціонерного товариства "Тернопільській комбайновий завод", вул. Лук'яновича, 8, м. Тернопіль (ідентифікаційний код 05754502), зареєстрованого 17.10.2006р. за № 3901505 Запис 6 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження серії АМ № 010945 від 22 вересня 2006 року та зареєстрованого 30.10.2006р. за № 3973953 Запис 7 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження серії АМ № 010941 від 22 вересня 2006 року (знятої з оригіналу серії АА №995487).

Згідно ст.ст. 69 - 71 КАС України доказами в адміністративному судочинства є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, здійснені позивачем, згідно ст. 94 КАС України, присуджуються йому з Державного бюджету України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 1, 5, 49, 50, 55, 56, 64 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 2, 4, 6, 7, 17, 18, 69, 71, 86, 94, 158, 160, 162, 163, 181 та п. 6 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Адміністративний позов задоволити.

2. Скасувати постанови Державної виконавчої служби у м. Тернополі № 1 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №995488 від 22.09.2006р., серії АА №995487 від 22.09.2006р. та серії АМ №010945 від 22.09.2006р.

3. Зобов’язати реєстратора Тернопільської філії інформаційного центру Міністерства юстиції України припинити обтяження рухомого майна Відкритого акціонерного товариства "Тернопільській комбайновий завод", вул. Лук'яновича, 8, м. Тернопіль (ідентифікаційний код 05754502), зареєстрованого 17.10.2006р. за № 3901505 Запис 6 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження серії АМ № 010945 від 22 вересня 2006 року та зареєстрованого 30.10.2006р. за № 3973953 Запис 7 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження серії АМ № 010941 від 22 вересня 2006 року (знятої з оригіналу серії АА №995487).

4. Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалами від 21.11.2006р. та 17.01.2007р. скасувати.

5. Повернути з Державного бюджету України 3 (три) грн. 40 коп. сплаченого судового збору на користь Відкритого акціонерного товариства "Тернопільській комбайновий завод", вул. Лук'яновича, 8, м. Тернопіль (ідентифікаційний код 05754502).

На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі  до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя