ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

16.08.2007
Справа №2-14/2126-2007

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Професіонал», м. Сімферополь, пр. Кірова,291

До відповідача Кримського державного виробничого підприємства «Кримтролейбус», м. Сімферополь, вул. Київська,78

Про  стягнення  50110,98   грн.

Суддя Курапова З.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Мельникова О.Л., копія   дов. від 15.03.2005. у справі

Від відповідача –   Пученіна  Т.В., копія дов. від 29.05.2006. у справі

Суть спору: Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача  50110,98 грн., у т.ч.  16448 грн. заборгованості та  33050 грн.  збитків. В цину позову позивач також включив 494,98 грн. державного мита і 118 грн. витрат за інформаційно – технічне забезпечення судового процесу. Фактично цина позову становить 49498 грн.

Заявою від 06.03.2007. позивач  зменшив позовні вимоги на суму боргу 16448 грн., у зв’язку з її оплатою відповідачем платіжними дорученнями від 23.01, 25.01, 06.02.2007.,  просить стягнути  33050 грн. збитків.

Заявою № 13607 від 03.04.2007.  позивач змінив позовні вимоги та просить вважати договір № 39-1001-06 від 10.01.2006.  на розміщення та установку реклами діючим, спонукати  відповідача  в рахунок відшкодування збитків безкоштовно розмістити рекламоносії    позивача на тросових системах і кронштейнах контактної сеті відповідно до договору № 39-1001-06 від 10.01.2006. протягом 8 місяців.

Свої  первісні позовні вимоги позивач пояснює тим, що на виконання умов Договору № 39-1001-06 від 10.01.2006. позивач вносив платежі за розміщення рекломоносіїв, всього сплачено 16448 грн. Однак послуги відповідачем не були надані. Невиконанням відповідачем умов договору, позивачу заподіяні збитки  зривом рекламної компанії, рекламна продукція вартістю 33050 грн.  виготовлена спеціально для розміщення  реклами по вказаному договору на тросових мережах  і кронштейнах контактної мережі  та не може бути  використана в інших містах.

Змінені позовні вимоги позивач пояснює тим, що відповідачем  порушений порядок розірвання договору, тому просить визнати договір діючим. У зв’язку  з понесеними збитками по виготовленню реклами просить спонукати відповідача безкоштовно розташувати рекламу  на протязі 8 місяців.

Відповідач первісні позовні вимоги та змінені позовні вимоги не визнав за мотивами, що відповідно до умов договору та технічних умов  усі роботи, пов’язані з монтажем і демонтажем рекломоносіїв, виконує тільки позивач   під наглядом служби електоргосподарства позивача. Відповідач   самостійно розташував рекламу, що могло  сприяти  реальної погрозі  життю та здоров’ю відповідача, у зв’язку з чим  позивач листами від 16.03.2006., від 03.04.2006.  сповістив відповідача про розірвання договору, договір розірваний  за провиною позивача в наслідок  порушення умов договору, у зв’язку з чим  матеріальна шкода відшкодуванню не підлягає.

У судовому засіданні оголошена перерва з   30 липня  по 16 серпня 2007 р. відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, після перерви засідання продовжено за участю представників сторін.

Розглянув матеріали справи, заслухав доводи  представників позивача та відповідача,  суд -

Встановив :

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення у справі змінити підставу або предмет позову.

Відповідно до  роз’яснень Вищого господарського суду України № 02-5289 від 18.09.97. ( з наступними змінами), зміна предмету позову означає зміну матеріально-правової вимоги до позивача. Зміна підстави позову означає зміну обставин, якими позивач обґрунтовує  свою вимогу до відповідача. Одночасна зміна і предмету, і підстав позову не допускається.

Первісний позов був заявлений про стягнення заборгованості по договору в сумі 16448 грн. за сплачені та не надані відповідачем послуги та стягнення матеріальної шкоди в сумі  33050 грн., тобто предметом позову є стягнення грошових сум – заборгованості та матеріального збитку, підставою позову є  укладений між сторонами договір.

У змінених позовних вимогах позивач просить  визнати договір діючим, у зв’язку з неналежним його виконанням і спонукати відповідача  в рахунок відшкодування збитків безоплатно розташувати рекламні носії, тобто предметом позову є визнання договору діючим і про спонукання до виконання певних дій, підставою позову є укладений між сторонами договір.

Таким чином, позивачем зміненій тільки предмет позову, тому суд розглядає справу у рамках змінених позовних вимог.

10.01.2006. Кримське державне виробниче підприємство «Кримтролейбус» (Підприємство ) і ТОВ «Професіонал» (Рекламодавець)  уклали договір № 39-1001-06 на розміщення та установку рекломоносіїв, відповідно до якого Рекламодавцю надається право використати тросові мережі та кронштейні контактної мережі для розміщення рекламних носіїв, засоби кріплення  та розміри яких повинні відповідати  технічним умовам  використання  елементів контактної мережі для розміщення рекломоносіїв, обумовлені та узгоджені з Підприємством (п.1.1. договору); Підприємство дає дозвіл на використання тросових мереж Рекламодавцю та виконує роботи по монтажу (демонтажу) рекламоносіїв в місцях, зазначених і узгоджених зі службою електрогосподарства  Підприємства (п.1.2. договору).

В обов’язки Підприємства входить зазначення та затвердження технічних умов на використання тросових мереж і кронштейнів контактної мережі для розміщення рекламоносіїв  (п.2.1.1. договору), виконання робіт по монтажу рекламоносіїв (п.2.1.4. договору).

Рекламодавець узгоджує з Підприємством місце та технічні умови  розміщення кожного рекломоносія окремо  (п.2.2.2. договору), подає Підприємству заявку на розміщення рекломоносіїв у місцях, зазначених протоколом узгодження розміщення та установки рекламоносіїв, який є доповненням до цього договору (п.2.2.3. договору).

Відповідно до п.8.1.1. договору всі роботи, пов’язані з монтажем і демонтажем рекламоносіїв, виконує тільки Підприємство відповідно до тарифних ставок, узгодженим з Рекламодавцем.

Пунктами 8, 9 Технічних умов   на установку рекламної символіки  на опорах контактної мережі тролейбуса, виданого ТОВ «Професіонал», зазначено, що монтаж і демонтаж рекламних носіїв здійснюється з обов’язковим узгодженням і під наглядом  представника  електрогосподарства КДВП «Кримтролейбус»; зазначення місця для розміщення рекламоносія зазначається з обов’язковим виїздом на місце комісії ІТР служби електрогосподарства.

Таким чином, договором і технічними умовами зазначено, що роботи по розміщенню рекламних носіїв на тролейбусних електромережах може виконувати тільки відповідач – підприємство «Кримтролейбус», що виключає можливість рекламодавця самостійно розташовувати свої рекломоносії у цілях   усунення  нещасних випадків.

Доказів подачі заявки відповідачу   на виконання робіт по розміщенню реклами позивач не надав.

Відповідно до пояснень представника позивача, на підставі укладеного договору № 112 від 01.11.2004. про надання рекламно – інформаційних послуг між ТОВ «Професіонал» і Фірмою «Оригінал-М», остання самостійно розмістила  рекламу позивача на електромережах відповідача.

Листами № 311015129 від 16.03.2006. і № 42401-5113 від 03.04.2006. відповідач сповістив позивача, що у зв’язку з невиконанням умов договору та технічних умов, договір є розірваним з 03.04.2006., а рекломоносії будуть демонтовані. Відправка вказаних листів  підтверджується журналом вихідної кореспонденції відповідача за 16.03. і 03.04.2006.

Доводи позивача, що відповідачем порушені вимоги ст. 188 Господарського кодексу України, відповідач розірвав договір в однобічному порядку, не одержав відповіді  позивача  про результати її розгляду не звернувся до суду з вимогами про розірвання договору, не можуть бути прийняти до уваги, тому що ч. 1 ст.651 Цивільного кодексу України, частиною 1 ст. 188 ГК України зазначено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому  порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.3 ст. 651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Пунктом 7.3. ч.1  договору передбачено, що договір може бути розірваний в однобічному порядку у випадку невиконання або неналежного виконання зобов’язань, при цьому строки попередження про розірвання договору в однобічному порядку договором не передбачені.

Саме порушення умов договору з боку позивача по самостійному розташуванню рекламних носіїв є випадком, який може бути підставою для однобічного розірвання договору.

Доводи позивача, що відповідно до п.7.3. ч.2 договору позивач був зобов’язаний письмово повідомити  позивача не менші чим за місяць до дати розірвання договору, при  відсутності майнових вимог між сторонами, не можуть бути прийняти до уваги, тому що зазначена умова  передбачає бажання однієї із сторін на розірвання  договору, яке не пов’язане з порушенням умов договору.

Таким чином, договір розірваний позивачем відповідно до умов договору, тому вимоги позивача визнати договір діючим  необґрунтовані.

Крім того, відповідно до ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, справи що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також  між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов’язані  із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України від 16.01.2003. та статті 20 Господарського кодексу України, кожна особа  має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.  Ця ж норма встановлює способи захисту цивільних прав та інтересів, а саме: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов’язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органів державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Таким чином, проаналізувавши приведені норми законодавства та матеріали справи, можна зробити висновок, що позивач невірно обрав спосіб захисту свого права, оскільки ні законом ні договором не передбачено визнання  договору діючим.

Також не підлягають задоволенню вимоги позивача про спонукання  відповідача в рахунок відшкодування збитків безкоштовно розташувати  рекламоносії позивача на тросових межах  і кронштейнах контактної межі відповідно до договору № 39-1001-06 на розташування та установку рекламоносіїв від 10.01.2006., протягом 8 місяців, тому що, як зазначено вищі,   договір є розірваним, розірвання договору в однобічному порядку позивачем здійснено відповідно до умов договору внаслідок порушення договірних зобов’язань позивачем, тому матеріальна шкода в сумі 33050 грн., яка складає суму потрачених позивачем коштів на виготовлення рекламних носіїв, не може бути стягнута з відповідача.

Крім того, ні законом ні договором не передбачена можливість спонукання відповідача  безкоштовно  надавати послуги та виконувати роботи.

При таких обставинах, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Державне мито та витрати на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу   підлягають  віднесенню на позивача.

У судовому засіданні, яке відбулося 16 серпня 2007 р., оголошені тільки вступна та резолютивна частині рішення.

Відповідно до ст.84  Господарського процесуального кодексу України рішення оформлено і підписано 20 серпня 2007 р.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 49, 82, 84 Господарського  процесуального кодексу  Україні, суд –

ВИРІШІВ:

1.          У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Курапова З.І.