ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  27/389

09.10.07

За позовом     Відкрите акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Центру електрозв'язку №2 Київської обласної філії

до                     Київське обласне спеціалізоване ремонтно-будівельне підприємство

про                    стягнення 509,71 грн.

Суддя: Дідиченко М.А.

Секретар: Приходько Є.П.

Представники:

від позивача           Самокиш Л.В. –пред. за довірен. від 14.06.2007 року

від відповідача          не з’явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач  звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за Договором про надання послуг електрозв’язку  № 70011900 від 05.04.2000р. у розмірі 509 грн. 71 коп.,  яка складається з 467 грн. 01 коп. основного боргу, 18 грн. 04 коп. пені, 4 грн. 98 коп. 3% річних та 19 грн. 68 коп. інфляційних витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.07р. було порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 17.09.07р.

Позивач  у судове засідання  17.09.2007 року з'явився, підтримав  заявлені позовні вимоги та надав пояснення по справі.

Відповідач у судове засідання 17.09.2007 року не з'явився, вимоги ухвали суду від 28.08.2007 року не виконав, причини неявки повноважного представника відповідача суду не відомі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2007 року відкладено розгляд справи на 09.10.2007 року, зобов’язано позивача надати суду довідку з органів статистики про знаходження відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України станом на день розгляду справи, докази часткової сплати боргу відповідачем, а в разі їх відсутності –докази на підтвердження зазначених обставин.акт звірки розрахунків, підписаний повноважними особами обох сторін на день слухання справи. Відповідача зобов’язано виконати вимоги попередньої  ували суду.

Позивач у судове засідання 09.10.2007 року з’явився, підтримав свою правову позицію та збільшив розмір позовних вимог в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних витрат, шляхом  надання  їх уточненого  розрахунку, відповідно до якого позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь пеню у сумі 19 грн. 46 коп., 3% річних у сумі 6 грн. 52 коп. та 25 грн. 71 коп. інфляційних витрат.

Частина 4 ст. 22 ГПК України визначає права, які належать лише позивачу. Так, відповідно до зазначеної норми права, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог.

Враховуючи те, що судом не встановлено, що вищезазначені дії позивача суперечать законодавству або порушують права та охоронювані законом інтереси інших осіб, суд прийняв заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог до розгляду.

Відповідач у судове засідання 09.10.2007 року не з'явився, вимоги ухвали суду від 22.08.2007 року не виконав, причини неявки повноважного представника відповідача суду не відомі.

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз'яснення Президії ВАСУ від 18.09.97р. № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача,  суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Договору № 70011900  від 05.04.2000р. (далі - договір), позивач зобов’язався надавати послуги електрозв’язку, перераховані в додатках до договору, а відповідач - проводити оплату наданих послуг.

Порядок розрахунків узгоджено сторонами у 4 розділі Договору, відповідно до якого споживач сплачує послуги елекрозв`язку за спільно авансовою, з поданням рахунків погодженою системою (п. 4.2 Договору).

Відповідно до п. 4.5 Договору розрахунки за фактично отримані в кредит послуги елекрозв`язку за кожний попередній місяць проводяться споживачем протягом 10 днів з дня одержання рахунка, але не пізніше 20-го числа поточного місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до п. 4.6 договору, відповідач повинен для одержання послуг електрозв’язку  проводить щомісячно, до 20-го числа поточного місяця, попередню оплату їх вартості в розмірі не менше суми послуг, наданих у попередньому розрахунковому періоді, з подальшим перерахуванням (до 10-го числа місяця, що настає після розрахункового періоду) виходячи з фактично наданих послуг.

З доказів по справі вбачається, що позивач виконав свої зобов’язання в повному обсязі та належним чином, претензій щодо якості наданих послуг від відповідача не надходило.

За період з 01.03.2006 року по 23.07.2007 року внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов’язань за Договором у споживача виникла заборгованість за отримані послуги елекрозв`язку у сумі 467 грн. 01 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості абонента.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідач в судове засідання не з’явився та не надав  суду пояснень з приводу заявлених до нього позовних вимог.

Факт порушення відповідачем договірних зобов’язань судом встановлено та по суті не оспорено відповідачем.

Згідно п. 4 Прикінцевих положень Господарського кодексу України та п. 4 Прикінцевих положень Цивільного кодексу України, щодо господарських та цивільних відносин, які виникли до набрання чинності, положеннями ГК України та ЦК України застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ними чинностями.

Таким чином, до спірних правовідносин підлягають  застосуванню норми  Господарського та Цивільного кодексів України.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських   договорів   застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов’язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 525,526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В процесі розгляду справи, позивач надав суду довідку банку, з якої вбачається, що за період з 01.09.2007 року по 05.10.2007 року на рахунок позивача надійшли кошти від відповідача у розмірі 486 грн. 47 коп.

Таким чином, відповідач погасив заборгованість перед позивачем, яка виникла внаслідок неналежного виконання споживачем своїх зобов’язань за Договором № 70011900  від 05.04.2000р., переплативши при цьому 19 грн. 46 коп.

Відповідно до ч. 1 п. 1 1 ст. 80 ГПК України, Господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відсутній предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

Враховуючи те, що спір в частині стягнення основного боргу у сумі 467 грн. 01 коп. врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу після звернення кредитора з позовом та наданням ним відповідних доказів, суд дійшов висновку припинити провадження у справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача зазначеної вище суми боргу.

В процесі розгляду справи, позивач збільшив розмір позовних вимог в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних витрат, шляхом  надання  їх уточненого  розрахунку, відповідно до якого позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь пеню у сумі 19 грн. 46 коп., 3% річних у сумі 6 грн. 52 коп. та 25 грн. 71 коп. інфляційних витрат.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч.1 ст. 548 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 36 Закону України «Про телекомунікації», у разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Згідно ч.6 ст. 232 ГПК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідач вимоги ухвали суду не виконав, контррозрахунку пені не надав.

Таким чином, враховуючи те, що залишок погашеного відповідачем боргу становить 19 грн. 46 коп., який прирівнює до  розміру пені, який нараховано позивачем за неналежне виконання відповідачем своїх зобов’язань за Договором № 70011900  від 05.04.2000р., то суд дійшов висновку на підставі ч. 1 п. 1 1 ст. 80 ГПК України припинити провадження у справі в цій частині заявлених позовних вимог, оскільки між сторонами відсутнє спірне матеріальне правовідношення в частині стягнення пені.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, розмір 3% річних становить: 6 грн. 52 грн.

467 грн. 01 коп. (заборгованість відповідача) х 3% х 373 дні (кількість днів прострочення : 365 днів = 6 грн. 52 коп.

Розмір індексу інфляції становить: 492 грн. 72 коп. (основана заборгованість з урахуванням індексу інфляції, яка діяла за період прострочення) –467 грн. 01 коп. (заборгованість відповідача)  =  25 грн. 71 коп.

З огляду на зазначене вище, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 6 грн.  52 коп. за несвоєчасне виконання зобов’язань по Договору № 70011900  від 05.04.2000р.  та інфляційних витрат у сумі 25 грн. 71 коп. підлягають задоволенню згідно розрахунку позивача.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК України позивачем понесені судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та сплати державного мита, то зазначені витрати відшкодовуються за рахунок відповідача (ст. 49 ГПК України).

Приймаючи до уваги вищезазначене та керуючись ст.ст. 33,34,49,82-85 Господарського процесуального кодексу, ст. ст. 232 Господарського кодексу України. ст.ст. 525,526, 901 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.          Припинити провадження у справі в частині стягнення 467 грн. 01 коп. основного боргу та 19 грн. 46 коп. пені.

2.          Стягнути з Київського обласного спеціалізованого ремонтно –будівельного підприємства  (04074, м. Київ, вул. Бережанська, 5, код 21559533) з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком», в особі Центру електрозв’язку № 2 (07700, Київська область,  м. Яготин, вул. Незалежності, 56, код 01184901) 3 % річних в сумі 6 грн.  52 коп., інфляційні витрати у сумі 25 грн. 71 коп., державне мито у сумі 102,00 грн. (сто дві гривні, 00 коп.), витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 117,97 грн. (сто вісімнадцять гривень, 00 коп.)

3.          Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог  ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

03.11.2007 року

Суддя                                                                                                                    М.А. Дідиченко