СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

11 грудня 2007 року
Справа № 2-7/4553-2006

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Фенько Т.П.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Дугаренко О.В.,

секретар судового засідання                                        Макарова Г.О.

за участю представників сторін:

10.12.2007

позивача-Прокурор Совєтського району Автономної Республіки Крим - не з'явився

ДПІ в  Совєтському районі АР Крим -Трегуб В.О., дов.№  77/2/Т/10-0   від 26.11.2007.

Ємцова А.І., дов. №  216/Є/17-1   від 25.01.2007.

відповідача- Нафонайлов В.В., дов. №  б/н   від 16.09.2005

після перерви 11.12.2007

сторони не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Таврія" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Дворний І.І.) від 06 листопада 2006 року у справі №2-7/4553-2006

за позовом           Прокурора Совєтського району Автономної Республіки Крим (вул. Первомайська, 13, смт.Совєтський,97200)

(вул.Павліченко,1, місто Севастополь)

в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції в Совєтському районі Автономної Республіки Крим (вул. Механізаторів, 1, смт.Совєтський,97200)

до           Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Таврія" (вул. Коперативна, 26-а, с. Октябрське, Совєтський р-н,97212)

про стягнення 260764,65 грн.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Совєтського району звернувся в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції в Совєтському районі Автономної Республіки Крим до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до сільськогосподарського виробничого кооперативу "Таврія" про стягнення 260764,65 грн.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Дворний І.І.) від 06.11.2006 у справі № 2-7/4553-2006 позов Прокурора Совєтського району Автономної Республіки Крим в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції в Совєтському районі Автономної Республіки Крим до сільськогосподарського виробничого кооперативу "Таврія" про стягнення 260 764, 65 грн. задоволено.

Судом стягнуто з сільськогосподарського виробничого кооперативу "Таврія" на користь державного бюджету Совєтського району Некрасовської сільської ради заборгованість по податку з доходів фізичних осіб у сумі 260 764, 65 грн.

Судом стягнуто з сільськогосподарського виробничого кооперативу "Таврія" в дохід державного бюджету України 2 607, 64 грн. державного мита та на користь Державного підприємства "Судовий інформаційний центр" 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Зазначене рішення мотивовано тим, що факт неперерахування утриманого податку з доходів фізичних осіб належним чином встановлений й підтверджується матеріалами справи.

Не погодившись з рішенням суду, сільськогосподарський виробничий  кооператив "Таврія" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позовних вимог  позивачеві відмовити.

Відповідач обґрунтовує вимоги апеляційної скарги тим, що суд ухвалив  рішення без з’ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, а саме не доказана належним чином правильність нарахування податків та їх розмір.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа    адміністративної    юрисдикції  - переданий на вирішення адміністративного суду  публічно-правовий  спір,  у  якому хоча б однією зі сторін є орган  виконавчої  влади,  орган  місцевого  самоврядування,  їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі  законодавства,  в  тому  числі  на виконання делегованих повноважень.

Оскільки позов у даній справі заявлений прокурором в інтересах Державної податкової інспекції в Совєтському районі Автономної Республіки Крим про стягнення 260 764, 65 грн. на користь відповідного місцевого бюджету, то в такому разі в судовому порядку захищаються публічні інтереси у сфері поповнення бюджетів та державних цільових фондів. На підставі вищевикладеного, судова колегія дійшла висновку, що даний спір є публічно правовим і підлягає розгляду за правилами  Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою від 15.01.2007 справа відкладена на 29.01.2007.

Ухвалою від 29.01.2007 була призначена додаткова судово-бухгалтерська експертиза і провадження у справі зупинено.

Ухвалою від 29.11.2007 провадження у справі поновлено і призначена до розгляду на 10.12.2007.

В судовому засіданні 10.12.2007 була оголошена перерва до 11.12.2007.

В судове засідання представник прокуратури не з'явився, про день слухання справи був сповіщений. Судова колегія вважає можливим розглянути апеляційну скаргу у відсутність представника прокуратури, що не з'явився.

Розглянувши справу у порядку, передбаченому статтею 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Феодосійською міжрайонною державною податковою інспекцією Автономної Республіки Крим, яка в подальшому на підставі Наказу Державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим №150 від 24.03.2006 „Про реорганізацію Феодосійської міжрайонної державної податкової інспекції”  була реорганізована в Державну податкову інспекцію в Совєтському районі Автономної Республіки Крим, була проведена планова комплексна документальна перевірка сільськогосподарський виробничий  кооператив "Таврія" з  питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2003 по 30.09.2004, за результатами якої 15.12.2005 складено акт № 333/23-1/30825338.

Зазначеним актом перевірки встановлено, що сальдо між нарахованою та перерахованою до бюджету сумою податку з доходів фізичних осіб складає 260 764, 65 грн.

Таким чином, на підставі фактів, зафіксованих перевіряючими, податковий орган зробив висновок, що в порушення статті 19, 20 Декрету Кабінету Міністрів України „Про прибутковий податок з громадян”, пункту 20 Інструкції „Про прибутковий податок з громадян”, підпункту 20.3.2 пункту 20.3 статті 20 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” та підпунктів 3.2.1 пункту 3.2 статті 3 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” сільськогосподарським виробничим  кооперативом "Таврія" було утримано з заробітної плати працівників, але не перераховано до бюджету суму податку з  доходів фізичних осіб у сумі 260 764, 65 грн.

При аналізі висновку судово-бухгалтерської експертизи № 700 від 08.08.2006, яка була призначена ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 09.02.2006, були виявлені протиріччя та невідповідність між поставленим питанням та відповіддю. Висновку експерт побудований на правовому аналізі понять "податкова заборгованість" і "податковий борг", що свідчить про вихід спеціаліста –економіста за межі свої  повноважень. З цього приводу, слід зазначити, що  експерт не виконав поставлене перед ним завдання, а саме не встановив документального обґрунтування первинних документів бухгалтерської та податкової звітності.

Прерогатива призначення судової експертизи належить суду. Оскільки, згідно зі статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд  оцінює  докази,  які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх  безпосередньому,  всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд має право призначити судову експертизу в рамках конкретної адміністративної справи на будь-якій стадії розгляду.

З метою всебічного, повного та об’єктивного  розгляду справи  ухвалою від 29.01.2007 Севастопольським апеляційним господарським судом була призначена у справі повторна додаткова судово-бухгалтерська експертиза.

При досліджені експертом встановлено, що  сума заборгованості сільськогосподарського виробничого кооперативу «Таврія»з податку з доходів фізичних осіб перед бюджетом   за наданими на дослідження документами станом на 01.10.2004 становить 259 169, 75 грн., однак відповідно до даних головної книги підприємства та журналу –ордеру №8 „Розрахунки з бюджетом” за 2004 рік заборгованість відповідача перед бюджетом з податку з доходів фізичних осіб складає суму у розмірі 260 764, 65 грн.

За даними експерта зазначена заборгованість виникла з 01.10.2002.

Розбіжність по сумі заборгованості у розмірі 1 594, 90 грн. не підтверджується  документами, наданими для експертизи. Сума розбіжності у розмірі 366, 41 грн. виникла у 2002 році за рахунок необґрунтованого зменшення відповідачем суми заборгованості станом на 01.04.2002 у журналі-ордері №8 „Розрахунки з бюджетом” за 2002  рік. Причини розбіжностей за 2003 рік  експерт встановити не має можливості, тому що журнал-ордер № 8  по розрахункам з бюджетом за цей період для експертизи не наданий у зв’язку з його знищенням сільськогосподарським виробничим кооперативом «Таврія»згідно довідки № 225 від 25.10.2007.

У судовому засіданні 10.12.2007 відповідач подав клопотання про призначення додаткової судово-бухгалтерської експертизи у зв’язку з  тим, у попередніх експертизах предметом дослідження були бухгалтерські документи, у яких прибутковий податок з  громадян був нарахований у відповідності з положеннями „Інструкції про прибутковий податок з  громадян” з урахуванням вимог Указу Президента України „Про збільшення неоподатковуваного мінімуму та ставки прогресивного оподаткування доходів громадян” №519/94 від 13.09.1994, яким були введені ставки прогресивного оподаткування доходів громадян в залежності від суми місячного доходу.

На думку сільськогосподарського виробничого кооперативу  "Таврія", застосування даної шкали суперечить нормам статті 7 Декрету Кабінету Міністрів України „Про прибутковий податок з громадян” №13-92 від 26.12.1992, згідно з якою неоподаткований мінімум відповідав мінімальній заробітній платі.

Представник податкового органу не підтримав клопотання відповідача, оскільки вважає, що проведення третьої судово-бухгалтерської експертизи не є доцільним і звернув  увагу судової колегії на те, що кошти, які були утримані з  заробітної  плати працівників не перераховані до бюджету і не повернуті громадянам, якщо, як стверджує відповідач, вони утримані з  порушенням правил, встановлених законодавством.

Судова колегія вирішила залишити клопотання представника сільськогосподарського виробничого кооперативу  "Таврія" без задоволення виходячи з  наступного.

По-перше, згідно з пунктом 127 „Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз” економічна  експертиза включає    дослідження  документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності; дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій, дослідження документів фінансово-кредитних операцій, тобто завданням експерта є встановлення документальної обґрунтованості тих матеріалів, які надані сторонами для експертизи, він аналізує вже зафіксовані, наявні  данні, і не повинен складати нові бухгалтерські документи в порядку перерахунку, як того вимагає відповідач.

По-друге, проаналізувавши норми статті 7 Декрету Кабінету Міністрів України „Про прибутковий податок з громадян” та вимоги Указу Президента України „Про збільшення неоподатковуваного мінімуму та ставки прогресивного оподаткування доходів громадян”, судова колегія встановила, що ніяких  протиріч вони не містять. Пунктом 4 Указу Президента України №519/94 постановлено  Кабінету Міністрів України привести у десятиденний строк рішення Уряду у відповідність з цим Указом, а у статті 7 Декрету Кабінету Міністрів України  №13-92 міститься посилання на Указ Президента України №519/94 в частині обчислення  нових  ставок  прибуткового податку за правилами прогресивного оподаткування доходів громадян.

Згідно зі статтею 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами   в   адміністративному  судочинстві  є  будь-які фактичні дані,  на підставі  яких  суд  встановлює  наявність  або відсутність обставин,  що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі,  та інші обставини,  що мають значення для правильного вирішення справи.  Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін,  третіх  осіб  та  їхніх представників, показань   свідків,   письмових   і   речових  доказів,  висновків експертів.

На думку судової колегії, висновок експерта № 388 від 25.10.2007  є належним доказом у даній справі, тому результати експертного дослідження приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до підпункту 20.3.2 пункту 20.3 статті 20 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" у разі коли податковий агент до або під  час  виплати доходу  на користь  платника податку  не здійснює нарахування, утримання або сплату (перерахування) цього податку, відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок таких дій, покладається на такого податкового агента.  При цьому платник податку –отримувач  таких доходів звільняється від  обов'язків  погашення  такої  суми податкових зобов'язань або податкового боргу.

Згідно підпункту 3.2.1 пункту 3.2 статті 3 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у будь-яких випадках,  коли платник податків згідно із законами  з питань оподаткування уповноважений утримувати податок, збір (обов'язковий платіж),  якими оподатковуються інші  особи,  у тому   числі   податки   на   доходи   фізичних  осіб, а також будь-які інші податки,  що  утримуються з джерела виплати,  сума таких податків, зборів (обов'язкових платежів) вважається бюджетним  фондом,  який належить  державі або територіальній громаді та створюється від їх імені.

Аналіз вищезазначених правових положень дає можливість чітко визначити, що відповідач має правовий обов’язок по сплаті заборгованості з  податку з доходів фізичних осіб до бюджету, на підставі чого судова колегія вважає, що позов підлягає задоволенню в частині суми стягнення, яка підтверджується висновком експерта № 388 від 25.10.2007, а саме  259 169, 75 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 195, пунктом 3 частини 1 статті 198, пунктом 3 частини 1 статті 202, частиною 2 статті 205, статтями 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Таврія" задовольнити частково.

2.Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 06.11.2006 року у справі № 2-7/4553-2006 скасувати.

3.Прийняти нову постанову.

4. Позов задовольнити частково.

5.Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Таврія"(Совєтський район, с.Октябрське, вул..Коперативна, 26, КРД АППБ "Аваль" місто Сімферополь, ідентифікаційний код 30825338) на користь державного бюджету Совєтського району Некрасовської сільської ради ( код платежу 11010100, банк одержувач УГК в АРК місто Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО 24037189) заборгованість по податку з доходів фізичних осіб  у сумі 259169,75 грн.

6. Поручити господарському суду Автономної Республіки Крим надати виконавчий лист.

Постанову може бути оскаржено до Вищого Адміністративного суду України  протягом одного місяця з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя                                                  Т.П. Фенько

Судді                                                                                К.В. Волков

О.В. Дугаренко