КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2007                                                                                           № 21/444

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Дикунської  С.Я.

суддів:                                          Дзюбка П.О.

Пантелієнка  В.О.

при секретарі:                              Назаровій В.В.

За участю представників:

від позивача- Бєгунової К.В. (дов. № 271д від 29.12.2006 р.)

від відповідача-                                      Мартиненка О.О. (дов. № 02-14/5 від26.01.2007 р.)

від третьої особи 1-                                не з’явився

від третьої особи 2 -                               не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державна акціонерна компанія "Хліб України"

на рішення Господарського суду м.Києва від 18.12.2006

у справі № 21/444 (Шевченко Е.О.)

за позовом                               Державне підприємство "Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу"

до                                                   Державна акціонерна компанія "Хліб України"

третя особа відповідача           Приватне сільськогосподарське підприємство "Кобзар"

Дніпропетровське обласне дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії "Хліб України"

третя особа позивача

про                                                  стягнення 9143,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 18.12.2006 р. у справі № 21/444  позов задоволено : з ДАК “Хліб України” на користь ДП “Агенство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу” 9 143 грн. – основної заборгованості, 102 грн. витрат по сплаті держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що місцевим судом при прийнятті рішення не взято до уваги, що доказом сплати коштів є виключно оригінал платіжного доручення  та виписки банку, які відсутні в матеріалах справи, ці оригінали не було витребовано для огляду в засідання суду першої інстанції, тощо.

В судовому засіданні представник апелянта скаргу підтримав, просив її задовольнити, рішення  скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити за наведених в апеляційній скарзі підстав.

Представник позивача доводи апелянта заперечив, просив не брати їх до уваги, а відтак рішення місцевого суду як законне та обґрунтоване залишити без змін.

Представники третіх осіб в жодне засідання апеляційної інстанції не з’явились, хоча про час і місце розгляду справи повідомлені належно, про причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надали, отже апеляційний суд вважає за необхідне справу розглянути за їх відсутності.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так,  05.07.2006 р. ДП “Агенство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу” звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до ДАК “Хліб України” про стягнення 9 143 грн. боргу. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що на виконання п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 690 від 15.05. 2003 р. та на підставі ст. 59 ГК України, між позивачем і відповідачем станом на 31.07.2003 р. підписано розподільчий баланс та акт приймання-передачі дебіторської заборгованості до розподільчого балансу від 31.07.2003 р., останні  погоджено протоколом Урядової комісії з реструктуризації ДАК “Хліб України” № 5 від 02.09.2003 р., за яким до позивача переходить право вимоги до дебіторів відповідача за розрахунками з оплати мінеральних добрив, поставлених відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 977 від 03.09.1997 р. У відповідності до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України “Про утворення державного підприємства “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу” № 690 від 15.05.2003 р., відповідач передав за розподільчим балансом позивачу дебіторську заборгованість за одержані мінеральні добрива на підставі згаданої Пстанови Кабінета Міністрів України  № 977 від 03.09.1997 р., в тому числі й право вимоги до ПСП “Кобзар” на суму 9 143 грн., як актив балансу, в забезпечення переданої за розподільчим балансом кредиторської заборгованості перед Державним бюджетом. В процесі роботи по стягненню заборгованості позивачем встановлено, що до підписання розподільчого балансу ПСП “Кобзар” розрахувався за отримані мінеральні добрива з Дніпропетровським ОДП ДАК “Хліб України”, що діяло за договором доручення від імені та за рахунок ДАК "Хліб України". Розрахунок підтверджується платіжним дорученням від №155 від 23.12.2002 р. Згідно ч 1. п. 2. Акту передачі-приймання дебіторської заборгованості до розподільчого балансу від 31.07.2003 р. в разі виявлення факту проведення повного або часткового розрахунку дебіторів з відповідачем, що зменшує суму дебіторської заборгованості, переданої позивачу за розподільчим балансом, відповідач зобов'язаний перерахувати протягом одного місяця отримані суми на рахунок позивача. 23.06.2006 р. позивачем на підставі ст. 530 ЦК України надіслано вимогу № 1055 про сплату боргу в сумі 9 143 грн., в якій відповідачу запропоновано перерахувати грошові кошти протягом    семи днів з дня отримання вимоги за банківськими реквізитами позивача, цю вимогу відповідачем отримано 26.06.2006 р. Станом на  05.07.2006 р. суму в розмірі 9 143 грн. перераховано не було, тощо.

Позиція ДАК “Хліб України”, викладена в відзиві на позов, відповідає доводам апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, з’ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами письмові докази й положення  чинного законодавства, дійшов  висновку про підставність й обґрунтованість позовних вимог, а відтак задовольнив їх. Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду за таких обставин.

Так, задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд посилався на те, що матеріалами справи підтверджено невиконання відповідачем в порушення вимог ст.ст. 109, 512, 530, 1000 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ч. 4 ст. 59 Господарського кодексу України своїх зобов’язань, отже на підставі ст.ст. 193, 526 ЦК України сума в розмірі 9  143 грн. підлягає стягненню.

Апеляційний суд вважає такі висновки суду першої інстанції законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом.

Доводи апелянта в скарзі про те, що доказом сплати коштів є виключно оригінал платіжного доручення № 155 від 23.12.2002 р., який відсутній в матеріалах справи та не надавався місцевому суду спростовуються оглянутим в засіданні суду апеляційної інстанції  оригіналом  платіжного доручення № 155 від 23.12.2002 р., належним чином завірена копія якого міститься в матеріалах справи та поясненнями представника позивача щодо надання  згаданого платіжного доручення для огляду місцевому суду.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, а скарга –  не підлягає задоволенню, підстав для скасування судового рішення немає.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК  України,  Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної акціонерної компанії “Хліб України” залишити без задоволення, рішення господарського суду  м. Києва від 18.12.2006  р. у справі № 21/444  – без змін.

Матеріали справи № 21/444 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя                                                                      Дикунська  С.Я.

Судді                                                                                          Дзюбко П.О.

Пантелієнко  В.О.

14.03.07 (відправлено)