ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.07                                                                                        Справа №  11/565д/07

Господарський суд Запорізької області у складі:

головуючий –суддя Гончаренко С.А.,

при секретарі судового засідання –Кузнецов О.М.,

розглянувши  у відкритому судовому засіданні матеріали справи

позивач: Концерн “Міські теплові мережі” в особі філії Концерну “Міські теплові мережі” Жовтневого району (69057, м. Запоріжжя, вул. Адм. Нахімова, 4)

відповідач: Закрите акціонерне товариство “Емонт” (69002, м. Запоріжжя, вул. Глісерна, 10/1)

у присутності представників

позивача:           Сахарова О.О. –дов № 4835/27 від 31.10.2006р.

Ведмідь А.Є. –дов. №117/27 від 10.01.2007р.

відповідача: Шмигельська А.С. –дов. б/н від 31.08.2007р.

про спонукання укласти додаткову угоду до договору,-

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду надійшла позовна заява філії Концерну “Міські теплові мережі” Жовтневого району до ЗАТ “Емонт” про спонукання укласти додаткову угоду до договору № 761 від 01.08.2003р. “Про постачання теплової енергії в гарячій воді”.

26.07.2007р. порушено провадження по справі, судовий розгляд призначений на 03.09.2007р. В судовому засіданні, яке відбулось 03.09.2007р. сторони заявили клопотання про продовження строку розгляду справи та відкладення судового розгляду. Ухвалою від 03.09.2007р. строк розгляду продовжений на один місяць, справа відкладена до 25.10.2007р.

Як на підстави для задоволення позовних вимог позивач посилається на відсутність правових підстав приймати платежі за поставлену теплову енергію від кінцевого споживача (населення), тому що укладання договорів про надання послуг з теплопостачання з кожним із мешканців окремо є компетенцією ЗАТ “Емонт”, як балансоутримувача житлового фонду, у тому числі внутрішньо-будинкових мереж.

Просить суд зобов’язати відповідача укласти додаткову угоду до існуючого договору № 761 від 01.08.2003р. “Про постачання теплової енергії в гарячій воді” в якій визначити порядок приймання оплати за спожиту теплову енергію від ЗАТ “Емонт” як балансоутримувача. Вважає порядок оплати суттєвою умовою для договору.

В судовому засіданні, яке відбулось 25.10.2007р. позивач доповнив позовну заяву посиланням на “Правила користування тепловою енергією”, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007р.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, вважає їх необґрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що при укладанні договору № 761 сторонами була досягнення домовленість по всім істотним умовам. Посилається на п. п. 1, 3 ст. 6 ЦК України, яка передбачає право сторін укладати угоди, не встановлені актами цивільного законодавства та врегульовувати відносини між собою на власний розсуд. Вважає п. 6,2 договору № 761 правомірним та таким, що не суперечить чинному законодавству. Стверджує, що позивач до теперішнього часу продовжує приймати платежі за теплову енергію від населення. Звертає увагу суду на відсутність у Законі України “Про житлово-комунальні послуги” заборони розрахунків виробника теплової енергії безпосередньо із населенням.

У задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи і вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступні обставини:

01.08.2003р. між Концерном “Міські теплові мережі” в особі філії Концерну “Міські теплові мережі” як енергопостачальною організацією з одного боку та закритим акціонерним товариством “Емонт”, як споживачем теплової енергії, з іншого боку, був укладений договір № 761 “Про постачання теплової енергії в гарячій воді”.

Відповідно до п. 6.2 Договору Споживач (відповідач по справі) зобов’язався припинити стягування з мешканців вартості спожитої ними теплової енергії, яка раніше включалась до складу оплати комунальних послуг і оплачуваної на розрахунковий рахунок Споживача, а Енергопостачальна організація (позивач по справі) зобов’язується забезпечити умови, необхідні для прийняття оплати від мешканців безпосередньо на свій розрахунковий рахунок.

24.06.2004р. набув чинності Закон України “Про житлово-комунальні послуги”, відповідно до частини першої Розділу VІІІ “Заключні положення” якого, договори по наданню житлово-комунальних послуг, укладені до вступу в силу цього Закону, повинні бути приведені у відповідність з ним до 01.01.2006р. Договори, які не були приведені у відповідність з цим Законом у вказаний термін, втрачають силу.

Позивач виконуючи приписи зазначеного Закону розірвав укладені раніше прямі договори з населенням, що мешкає у багатоквартирних домах, які знаходяться на балансі відповідача, і на теперішній час не має правових підстав на отримання оплати за спожиту теплову енергію від мешканців безпосередньо на свій розрахунковий рахунок.

Відповідно до “Правил користування тепловою енергією”, затверджених постановою Кабінету міністрів № 1198 від 03.10.2007р. відповідач по справі є споживачем теплової енергії і в силу п. 4 має право використовувати теплову енергію лише на підставі договору з теплопостачальною організацією.

Пунктом 1 ст. 29 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” передбачено, що договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, квартиронаймачем та балансоутримувачем, а згідно із ст. 22 цього ж Закону, виробник (енергопостачальна організація) зобов’язаний укласти договір з виконавцем.

Ст. 19 Закону України “Про теплопостачання” передбачено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. У разі якщо така організація не є теплотранспортуючою, то теплотранспортуюча організація не має права відмовити теплогенеруючій організації у транспортуванні теплової енергії, якщо це дозволяють технічні можливості системи.

Багатоквартирний будинок виключає технічну можливість виробника теплової енергії поставляти її до точки розподілу, в якій здійснюється передача безпосередньо в квартири мешканців. Теплові мережі Концерну “Міські теплові мережі” мають приєднання лише до внутрішньобудинкових мереж, балансоутримувачем яких є ЗАТ “Емонт”.

Згідно статті 180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами в передбачених законом порядку та формі досягнута угода по всім його істотнім умовам. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Пунктом 4 ст. 26 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” передбачено, що порядок оплати за житлово-комунальні послуги є істотною умовою договору.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що п. 6.2 Договору № 761 від 01.08.2003р. “Про постачання теплової енергії в гарячій воді” суперечить вимогам чинного законодавства, тому вважає на необхідне позовні вимоги задовольнити: зобов’язати відповідача укласти додаткову угоду про зміну Розділу VI “Порядок розрахунків”.

Судові витрати слід віднести на відповідача, тому що спір з його вини доведено до судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 46, 47-1, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Зобов’язати Закрите акціонерне товариство “Емонт” (69002, м. Запоріжжя, вул. Глісерна, 10/1, ) укласти з Концерном “Міські теплові мережі” в особі філії Концерну “Міські теплові мережі” Жовтневого району (69057, м. Запоріжжя, вул. Адм. Нахімова, 4, ) укласти додаткову угоду до Договору № 761 від 01.08.2003р. “Про постачання теплової енергії в гарячій воді” про зміну Розділу VI “Порядок розрахунків”.

Стягнути з Закритого акціонерне товариства “Емонт” (69002, м. Запоріжжя, вул. Глісерна, 10/1, , р/р 0001 у ЗФ ВАТ АБ “Приватінвест”, МФО 313184) на користь Концерну “Міські теплові мережі” в особі філії Концерну “Міські теплові мережі” Жовтневого району (69057, м. Запоріжжя, вул. Адм. Нахімова, 4, , р/р 0001 в АКБ “Індустріалбанк”, МФО 313849) 85,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                Гончаренко С.А.

За згодою сторін в засіданні 25.10.2007р. оголошена вступна і резолютивна частини рішення. Рішення в повному обсязі складено 26.10.2007р.