ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2007 р.
№ 5/96

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді                                              Кривди Д.С,

суддів                                             Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін:

від позивача:       Андрійчук О.В.

від відповідача:   Дворак Т.Б.

розглянувши  касаційну  скаргу  Дочірнього підприємства “Рівненський облавтодор“ ВАТ “ДАК “Автомобільні дороги України“

на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 12.07.2007р.

у справі № 5/96  Господарського суду Рівненської області

за позовом  Закритого акціонерного товариства “Ярівський гранкар’єр”

до Дочірнього підприємства “Рівненський облавтодор“ ВАТ “ДАК “Автомобільні дороги України“

про визнання частково недійсними договорів,

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство “Ярівський гранкар’єр” звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Дочірнього підприємства “Рівненський облавтодор” Відкритого акціонерного товариства ДАК “Автомобільні дороги України” про визнання недійсними пункту 1.8. договору підряду від 01.12.2003р., укладеного між Закритим акціонерним товариством “Ярівський гранкар’єр” та філією "Рокитнівський райавтодор" Дочірнього підприємства “Рівненський облавтодор” Відкритого акціонерного товариства ДАК “Автомобільні дороги України”, пункту 1.8 договору підряду від 01.01.2005р.,  укладеного між Закритим акціонерним товариством “Ярівський гранкар’єр” та філією "Рокитнівський райавтодор" Дочірнього підприємства “Рівненський облавтодор” Відкритого акціонерного товариства ДАК “Автомобільні дороги України” та визнання недійсним договору зберігання від 02.01.2005р., укладеного між Закритим акціонерним товариством “Ярівський гранкар’єр” та філією "Рокитнівський райавтодор" Дочірнього підприємства “Рівненський облавтодор” Відкритого акціонерного товариства ДАК “Автомобільні дороги України”.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 26.05.2006р. (суддя С.С.Мельничук), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.07.2006р. (судді: Н.М.Кравчук, Г.М.Гнатюк, О.Л.Мирутенко), в задоволені позовних вимог Закритому акціонерному товариству “Ярівський гранкар’єр” відмовлено.

Не погодившись з прийнятими у даній справі судовими рішеннями, Закрите акціонерне товариство “Ярівський гранкар’єр” подало касаційну скаргу

Постановою Вищого господарського суду України від 20.12.2006р. касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Ярівський гранкар’єр” задоволено частково, рішення Господарського суду Рівненської області від 26.05.2006р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.07.2006р. у справі № 5/96 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Рівненської області.

За новим розглядом справи, рішенням Господарського суду Рівненської області від 20.03.2007р. (суддя О.М.Тимошенко) в задоволені позовних вимог Закритому акціонерному товариству “Ярівський гранкар’єр” відмовлено.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Рівненської області від 20.03.2007р., Закрите акціонерне товариство “Ярівський гранкар’єр” подало апеляційну скаргу.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12.07.2007р. (судді: Я.О.Юрченко, Т.С.Процик, Н.А.Галушко) апеляційну скаргу задоволено, скасовано рішення Господарського суду Рівненської області від 20.03.2007р., позовні вимоги задоволено, визнано недійсними пункту 1.8. договору підряду від 01.12.2003р., укладеного між Закритим акціонерним товариством “Ярівський гранкар’єр” та філією "Рокитнівський райавтодор" Дочірнього підприємства “Рівненський облавтодор” Відкритого акціонерного товариства ДАК “Автомобільні дороги України”, пункт 1.8 договору підряду від 01.01.2005р.,  укладеного між Закритим акціонерним товариством “Ярівський гранкар’єр” та філією "Рокитнівський райавтодор" Дочірнього підприємства “Рівненський облавтодор” Відкритого акціонерного товариства ДАК “Автомобільні дороги України” та визнано недійсним договір зберігання від 02.01.2005р., укладений між Закритим акціонерним товариством “Ярівський гранкар’єр” та філією "Рокитнівський райавтодор" Дочірнього підприємства “Рівненський облавтодор” Відкритого акціонерного товариства ДАК “Автомобільні дороги України”.

Не погодившись з постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12.07.2007р., Дочірнє підприємство “Рівненський облавтодор“ ВАТ “ДАК “Автомобільні дороги України“ подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати  постанову Львівського апеляційного господарського суду від 12.07.2007р. та залишити в силі рішення Господарського суду Рівненської області від 20.03.2007р.. Свою вимогу Дочірнє підприємство “Рівненський облавтодор“ ВАТ “ДАК “Автомобільні дороги України“ мотивує тим, що  господарським судом  апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Розглянувши касаційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга Дочірнього підприємства “Рівненський облавтодор“ ВАТ “ДАК “Автомобільні дороги України“  підлягає задоволенню.

Скасовуючи рішення Господарського суду Рівненської області від 20.03.2007р., Львівський апеляційний господарський суд виходив з того, що власником матеріалу –гранодіориту, що є сировиною для виробництва щебеню є ЗАТ “Ярівський гранкар’єр“, а отже відповідно приписів ст. 331 ЦК України є власником виробленого щебеню, а також з того, що відповідно до наданого Положення про філію “Рокитнівський райавтодор“ ДП “Рівненський облавтодор“ ВАТ “ДАК “Автомобільні дороги України“, філія може від імені і за дорученням директора підприємства укладати договори відповідно до предмета діяльності підприємства.

Проте, з таким висновком господарського суду апеляційної інстанції погодитися не можна з огляду на таке.

Як встановлено господарським судом,

- 01.12.2003р. та 01.01.2005р. між філією "Рокитнівський райавтодор" Дочірнього підприємства “Рівненський облавтодор” Відкритого акціонерного товариства ДАК “Автомобільні дороги України” та Закритим акціонерним товариством “Ярівський гранкар’єр” укладено договори підряду, які по своїй правовій природі є змішаними правочинами, за умовами яких Підрядник зобов'язується на свій ризик виконати роботу по видобуванню гірничної маси та виробництву для Замовника щебневої продукції на Ярівському гранкар'єрі, що відведений підряднику, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу за цінами та в строк, передбаченими договором

- пунктами. 1.8 договору від 01.12.2003р. та договору від 01.01.2005р. визначено, що видобута підрядником щебенева продукція внаслідок виконання даного договору є власністю замовника.

- додатковою угодою №1 від 29.12.2003р. до договору підряду від 01.12.2003р. внесено зміни до п. 1.8, а саме: підрядник виготовляє щомісяця щебеневої продукції не менше 6,5 тис. м.куб., яка є власністю замовника, решта виготовленої продукції використовується підрядником на свій розсуд для покриття власних витрат та здійснення фінансово-господарської діяльності.

- пунктами. 1.1, 1.8, 1.9 договору підряду від 01.01.2005р. визначено, що кількість виготовленої щебеневої продукції щомісяця повинна становити не менше 6,5 тис. м.куб. Видобута підрядником внаслідок виконання даного договору щебенева продукція є власністю замовника. Замовник щомісячно доводить підряднику в письмовій формі обсяги виробництва щебеню, виконання яких підрядник підтверджує. Продукцією, випущеною підрядником понад план, він розпоряджається на власний розсуд.

Відповідно до п.п. 1, 2  ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вже було зазначено, пунктами. 1.8 договору від 01.12.2003р. та договору від 01.01.2005р. визначено, що видобута підрядником щебенева продукція, що становить не менше 6,5 тис. м.куб. по кожному договору, внаслідок виконання даного договору є власністю замовника.

При цьому, ч. 1 п. 1 ст. 331 ЦК України визначено, що особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Як встановлено господарським судом, видобування гірничої маси та виробництво щебеню за умовами договору здійснюється з допомогою засобів та обладнання, переданих замовником підряднику. При цьому, власником матеріалу –гранодіориту, що є сировиною для виробництва щебеню є ЗАТ “Ярівський гранкар’єр“.

Проте, слід погодитися з висновком господарського суду першої інстанції щодо того, що ст. 331 ЦК України є диспозитивною і дозволяє набути право власності на річ, яка виготовлена за договором іншій особі.

Крім того, відповідно до п. 1  ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вже було зазначено, пунктами. 1.8 договору від 01.12.2003р. та договору від 01.01.2005р. визначено, що видобута підрядником щебенева продукція внаслідок виконання даного договору є власністю замовника.

Отже, слід погодитися з висновком господарського суду першої інстанції про те, що визначення в умовах договору підряду замовника, як особу до якої переходить право власності на вироблену щебеневу продукцію, не суперечить нормам закону.

Що ж до ст. 203 ЦК України, якою встановлено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, то слід зазначити таке.

Як встановлено господарським судом, відповідно до наданого Положення про філію “Рокитнівський райавтодор“ ДП “Рівненський облавтодор“ ВАТ “ДАК “Автомобільні дороги України“, філія може від імені і за дорученням директора підприємства укладати договори відповідно до предмета діяльності підприємства. Згідно наданих генеральних доручень начальнику філії “Рокитнівський райавтодор“ надається право підпису при укладанні господарських та цивільно-правових угод у ході господарської діяльності підлеглої йому філії, а також право на представництво інтересів філії “Рокитнівський райавтодор“ в судах всіх інстанцій.

Слід зазначити, що за наявності належно оформлених повноважень юридичної особи керівники її відособлених підрозділів (філій, представництв, відділень) мають право укладати договори від імені юридичної особи у межах наданих повноважень. Якщо керівник відособленого підрозділу має такі повноваження, але у тексті договору помилково відсутні вказівки на те, що договір укладений від імені юридичної особи, то тільки ця обставина не може бути підставою для визнання договору недійсним. У таких випадках договір слід вважати укладеним від імені юридичної особи.

Отже, згідно ч. 1 ст. 111-10 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Оскільки апеляційним господарським судом не враховано вищенаведені норми матеріального права, що призвело до їх порушення, то прийнята даним судом постанова підлягає скасуванню, а рішення місцевого господарського суду залишенню в силі.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, п. 6 ст. 111-9, 111-10, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Дочірнього підприємства “Рівненський облавтодор“ ВАТ “ДАК “Автомобільні дороги України“ задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 12.07.2007р. у справі №5/96  скасувати.

Рішення Господарського суду Рівненської області від 20.03.2007р. у справі №5/96  залишити в силі.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства “Ярівський гранкар’єр” на користь Дочірнього підприємства “Рівненський облавтодор“ ВАТ “ДАК “Автомобільні дороги України“ державне мито у розмірі 42,50 грн. за розгляд скарги в касаційній інстанції.

Доручити Господарському суду Рівненської області видати наказ на виконання ч. 4 цієї постанови із зазначенням відповідних рахунків.

Головуючий - суддя                                                       Кривда Д.С.

судді                                                                                Жаботина Г.В.

Уліцький А.М.