ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.07
Справа №АС9/620-07.

За позовом: Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Суми

До відповідача: Відкритого акціонерного товариства «Центроліт» м. Суми

Про стягнення: 35145 грн. 64 коп.

Суддя                   М.С. Лущик

Представники:

Від   позивача:     Груздо Т.С.

Від відповідача :  Анісімов  В.В.

Представники сторін заявили клопотання про недоцільність здійснення фіксації судового процесу технічними засобами, тому відповідно до Розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, хід судового засідання фіксується у протоколі судового засідання.

Суть спору:  позивач  просить стягнути з відповідача 35 145 грн. 64 коп., з яких: 33 555 грн. 12 коп. - розмір нарахованих позивачем адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу щодо створення 3 робочих місця призначених  для працевлаштування інвалідів у 2006 році та 1 590 грн. 51 коп. –пені за несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій станом на 20.09.2007р.

Відповідач  в судовому засіданні  пояснив, що вимоги позивача не визнає та повністю підтримує свою позицію, викладену у відзиві на позовну заяву. Так, відповідно до відзиву, відповідач вважає, що вимоги позивача є неправомірними та необґрунтованими зважаючи на наступне:

У 2006 році відповідачем було створено 36 робочих місця для роботи інвалідів та забезпечив їх працевлаштування. При цьому відповідач неодноразово повідомляв Сумське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, Сумський центр зайнятості та Управління  соціального захисту населення Сумської міської ради про створенні   робочі місця, наявні вакансії для інвалідів, що підтверджується відповідними листами ВАТ “Центроліт” від 31.08.2006р. та від 06.12.2006р. з квитанціями про їх відправлення. Крім цього, відповідач просить врахувати, що ним було неодноразово направлено до Сумського міського центру зайнятості звітність про наявність вакансій –форма №3-ПН з вказівкою у них відомостей про вільні робочі місця для інвалідів –графа 15 (копії додано). Усі інваліди, які претендували на роботу, були прийняті на роботу, позивачем в позовній заяві не наведено доводів  про перешкоджання з боку відповідача в праві інвалідів на працевлаштування та не підтверджено цих фактів відповідними доказами.

Крім цього, як зазначає відповідач, пунктом 3 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого постановою КМУ від 03.05.1995р. №314, яке діяло у 2006 році, передбачено, що  обов’язковою умовою для працевлаштування інвалідів є відповідність робочого місця інваліда встановленим  вимогам відносно нозології такого інваліда, тобто особливостей особи з обмеженими можливостями . За відсутності звернення інвалідів, в т.ч. і до відповідача, та не надання даних  про їх нозологічні особливості неможливо влаштувати відповідні робочі місця згідно цих особливостей.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши  наявні докази для вирішення справи по суті, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з наступного:

Ст. 4 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів" №875-ХІІ від 21.03.1991 р. зі змінами та доповненнями (далі Закон) передбачено, що держава створює правові, економічні, політичні, соціально-побутові і соціально-психологічні умови для задоволення потреб інвалідів у відновленні здоров'я, матеріальному забезпеченні, посильній трудовій та громадській діяльності.

Згідно ч. 5 ст. 20 Закону, фінансування заходів щодо соціальної, трудової, фізкультурно-спортивної та професійної реабілітації інвалідів, надання позик на створення робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, забезпечення інвалідів технічними реабілітаційними засобами, оплата навчання та перекваліфікація здійснюються Фондом соціального захисту інвалідів.

Відповідно до ч. 1 ст.19 Закону для підприємств (об'єднань), установ і організацій незалежно від форм власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 8 до 25 чоловік – у кількості одного робочого місця.

Статтею 20 Закону встановлено обов'язок підприємств (об'єднань), установ і організацій незалежно від форм власності і господарювання, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ч.1 ст. 19 Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (в об'єднанні), установі, організації за кожне робоче місце не зайняте інвалідом, а якщо працює від 8 до 15 осіб - в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві ( в об'єднанні), установі.

Сплату адміністративно-господарських санкцій підприємства (об'єднання), установи і організації провадять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов'язкових платежів). У разі відсутності коштів адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані шляхом звернення стягнення на майно підприємства (об'єднання), установи і організації в порядку, передбаченому законом.

Пунктом 2 Порядку сплати підприємствами (об'єднаннями), установами і організаціями адміністративно-господарських санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 р. №70, передбачено, що суми адміністративно-господарських санкцій  та пені перераховуються роботодавцям  на рахунок, відкрити в органах Державного казначейства до  15 квітня року, в якому відбулося порушення нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Згідно звіту про зайнятість інвалідів за 2006 рік (форма 10-ПІ), що наданий до Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів Відкритим акціонерним товариством «Центроліт» середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу підприємства у 2006 році становила 909 чоловік.

Таким чином, згідно ст.19 Закону, на підприємстві відповідача  у 2006 році норматив складає 36 робочих місць. Фактично ж, згідно даних, наданих підприємством у звіті, було створено   33 робочих місця для працевлаштування інвалідів. Отже,  Відкритим акціонерним товариством «Центроліт» не виконано норматив по створенню трьох робочих місць  по працевлаштуванню інвалідів. Відповідно до наданого Відкритим акціонерним товариством «Центроліт»  звіту, розмір середньої річної заробітної плати на підприємстві за 2006 рік становить 11185 грн. 04 коп.

Таким чином, сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання Відкритим акціонерним товариством «Центроліт»нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2006 році, становить  33555 грн. 12 коп.

Відповідно до Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми  адміністративно – господарських санкцій та пені за невиконання  нормативу робочих місць  для працевлаштування інвалідів 9затвю Постановою КМУ від 31.01.2007 року № 70) порушення строку оплати  суми адміністративно – господарських санкцій тягне за собою нарахування пені му розмірі 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку  за кожний календарний день  прострочення.

Пеня за несвоєчасну сплату адміністративно – господарських санкцій станом на 20.09.2007 року становить 1590 грн. 51 коп.

Загальна сума заборгованості складає 35145 грн. 64 коп.

Законом України "Про внесення змін та доповнень" до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік", передбачено, що надходження до Фонду України соціального захисту інвалідів належать до надходжень спеціального фонду Державного бюджету України на 2006 рік. Таким чином, несплата Відкритим акціонерним товариством «Центроліт»    адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2006 році, до Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів призвела до ненадходження цих коштів до Державного бюджету України, що, в свою чергу, перешкоджає державі у створенні економічних, соціально-побутових, соціально-психологічних умов для задоволення потреб інвалідів, - чим порушуються інтереси держави та соціальні гарантії прав інвалідів.

За змістом статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" саме Фонду соціального захисту інвалідів надано право на стягнення адміністративно-господарських санкції за недодержання законодавчо встановленого нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів. Пункт 4 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що до компетенції адміністративних судів відносяться спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Доказів сплати 33555 грн. 12 коп. штрафних санкцій за три нестворених робочих місця для працевлаштування інвалідів в 2006 року  та пені  в сумі 1590 грн. 51 коп., що разом становить 35145,64 грн. відповідно до вимог ст.19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” відповідач суду не подав, тому суд вважає вимоги позивача правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а заперечення відповідача до уваги не приймаються.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ст. 17, ст. 104 -106 Кодексу адміністративного судочинства  України ст.ст.19, 20  Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів", суд,  -

ПОСТАНОВИВ:

1.  Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з  Відкритого акціонерного товариства «Центроліт» ” (4000, м. Суми, вул.. Брянська, 1,код 00217875)  на користь Сумського обласного відділення фонду України соціального захисту інвалідів (40030, м. Суми, вул. Горького, 2, р/р 0002 відділення Державного казначейства у Сумській області в  банку ГУДКУ м. Суми, МФО 837013, , код бюджетної класифікації 50070000) 33555 грн. 12  коп. штрафних санкцій та 1590 грн. 51 коп. пені.

3. Роз’яснити сторонам, що Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного господарського суду. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

4.          Згідно ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання, апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

5.  Роз’яснити позивачу, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, виконавчий лист видається за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено. Якщо судове  рішення ухвалено на  користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину судового рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.( ст. 258 КАСУ).

СУДДЯ                                                                                            М.С.ЛУЩИК