ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" жовтня 2007 р.
Справа  № 30/220-07-6145

За позовом:  Товариство з обмеженою відповідальністю –підприємство з іноземними інвестиціями „ІКР БАБОЛНА УКРАЇНА”

До відповідача:  Біляївська районна спілка споживчих товариств

Про  визнання договору дійсним  та визнання права власності

Суддя   РОГА Н.В.

Представники:

Від позивача: Афанасьєв Р.Г.- згідно довіреності №3007-07   від 30.07.2007р.

Від відповідача: Михайлов А.С.- довіреність №1  від 04.01. 2007р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю –підприємство з іноземними інвестиціями  (далі - ПІІ) „ІКР БАБОЛНА УКРАЇНА”, звернувся до господарського суду Одеської області з позовом  до Біляївської районної спілки споживчих товариств  про визнання дійсним Договору купівлі-продажу аукціонних основних фондів підприємств і організацій споживчої кооперації України від 27.09.2004р. та визнання за позивачем права власності на об’єкти нерухомості, розташовані за адресою : Одеська обл.., м. Біляївка, вул. Заводська, 19, загальною площею 167,9 кв.м, які складаються з не житлової будівлі площею 148,9 кв.м (літ.”А”), котельні площею 14,4 кв.м (Літ.”Б”), вбиральні площею 4,6 кв.м (літ.”В”).

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на її задоволенні.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Постановою Правління Біляївської райспоживспілки Одеської облспоживспілки від 15.07.2003р. за №121 „О продаже нежилого здания в г.Беляевка (бывшей конторы РЗК)» постановлено продати через аукціон РПС нежитлові будівлі  загальною площею 167,9 кв.м, розташовані у м.Біляївка по вул.Заводська, 19 зі стартовою ціною 17 000 грн.

Згідно Протоколу №22-А від 18.12.2003р.  за результатами аукціону щодо продажу нежилої будівлі площею 167,9 кв.м, розташованої за адресою: Одеська обл.., м. Біляївка, вул. Заводська, 19 , учасниками якого були №1- Лях В.М., №2 Клімов В.В., будівлю продано директору ТОВ „ІКР БАБОЛНА УКРАЇНА” Клімову В.В. , громадянину України за 20 000 грн. (з ПДВ).

22 грудня 2003р. між  Біляївською райспоживспілкою  (Продавець) та ПІІ „ІКР БАБОЛНА УКРАЇНА” (Покупець) був укладений Договір  купівлі-продажу аукціонних основних фонді підприємств і організацій споживчої кооперації України , згідно якого Продавець продав, а Покупець купив   житлові будівлі , що знаходяться за адресою : Одеська обл.., м.Біляївка, вул..Заводська, 19, загальною площею 167,9 кв.м, які складаються з літ.”А- адмінбудівля, Літ.”Б”-  вбиральня, літ.”В”- котельня. Відповідно до п.1.2. Договору право власності на майно переходить до Покупця з моменту підписання цього договору.

22 грудня 2003р.  був підписаний Акт №22-А передачі –приймання об’єкту, придбаного на аукціоні 18.грудня 2003р., згідно якого здійснено передачі від Продавця до покупця нежилої будівлі, розташованої у м. Біляївка по вул. Заводська, 19 в Одеській області, загальною площею 167,9 кв.м, вартістю 20 000 грн.

Платіжним дорученням №167 від 24.12.2003р. ПІІ „ІКР БАБОЛНА УКРАЇНА” перерахувало на рахунок Райспоживспілки 1 700 грн.  –стартову ціну  згідно рахунку №4 від 10.12.2003р.

Платіжним дорученням №184 від 12.01.2004р. ПІІ „ІКР БАБОЛНА УКРАЇНА” перерахувало Райспоживспілці 18 300 грн. за основні засоби згідно протоколу від 30.12.2003р.

27 вересня 2004р. Біляївська райспоживспілка (Продавець)  та ПІІ „ІКР БАБОЛНА УКРАЇНА” (Покупець) підписали Договір купівлі-продажу аукціонних основних фонді підприємств і організацій споживчої кооперації України , згідно якого Продавець продав, а Покупець купив  нежитлові будівлі , що знаходяться за адресою: Одеська обл.., м.Біляївка, вул..Заводська, 19, загальною площею 167,9 кв.м, які складаються з нежитлової будівлі площею 148,9 кв.м (літ.”А”), котельні площею 14,4 кв.м (Літ.”Б”), вбиральні площею 4,6 кв.м (літ.”В”).

У п.1.2. Договору зазначено, що право власності на майно переходить до Покупця згідно умов п.1.2. попередньо заключного договору купівлі-продажу аукціонних основних фондів підприємств та організацій споживчої кооперації України від 22.12.2003р.

Позивач, зазначив, що Договір купівлі-продажу від 27.09.2004р. фактично є новою редакцією Договору купівлі-продажу від 22.12.2003р., у якому було допущено помилку стосовно визначення об’єкту купівлі –продажу ( „житлові будівлі” замість „нежитлові будівлі).

Крім того, позивач зазначив, що з  01.01.2004р. набрав чинності новий Цивільний кодекс України, відповідно до якого договори купівлі-продажу об’єктів нерухомості мають бути посвідчені нотаріально. У зв’язку із ухиленням відповідача від нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу  та погодженням на просту письмову форму оформлення Договору, і був укладений Договір купівлі-продажу від 27.09.2004р.

Позивач просить суд визнати даний Договір дійсним, так як сторони домовилися  щодо всіх його істотних умові , відбулося  фактичне виконання Договору ( майно передано Покупцю, вартість об’єкту купівлі-продажу сплачена Продавцю), на підставі  ч.2 ст.220 Цивільного кодексу України, а також визнати за позивачем право власності на   об’єкти нерухомості , розташовані за адресою : Одеська обл.., м. Біляївка, вул. Заводська, 19, загальною площею 167,9 кв.м, які складаються з не житлової будівлі площею 148,9 кв.м (літ.”А”), котельні площею 14,4 кв.м (Літ.”Б”), вбиральні площею 4,6 кв.м (літ.”В”).

Обґрунтування позовної вимоги щодо визнання права власності на зазначені об’єкти позивач до суду не надав.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що у 2003р. не було передбачено законодавством обов’язкової умови щодо нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу.  Після підписання нової редакції договору у 2004р., на адресу ПІІ „ІКР БАБОЛНА УКРАЇНА” направлялася пропозиція щодо нотаріального посвідчення Договору, але до нотаріуса представник ПІІ не з’явився. За таких обставин, відповідач вважає, що саме позивач ухилявся від нотаріального посвідчення договору.

Відповідач також вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо звернення до суду за захистом свого порушеного права та інтересу.

Розглянув матеріали справи суд доходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог   за таких підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, Договір купівлі-продажу аукціонних основних фонді підприємств і організацій споживчої кооперації України від  22 грудня 2003р.  між  Біляївською райспоживспілкою  (Продавець) та ПІІ „ІКР БАБОЛНА УКРАЇНА” (Покупець), згідно якого Продавець продав, а Покупець купив   житлові будівлі , що знаходяться за адресою : Одеська обл.., м.Біляївка, вул..Заводська, 19, загальною площею 167,9 кв.м, які складаються з літ.”А- адмінбудівля, Літ.”Б”-  вбиральня, літ.”В”- котельня, був укладений  на підставі Протоколу №22-А від 18.12.2003р.  за результатами аукціону щодо продажу нежилої будівлі площею 167,9 кв.м, розташованої за адресою: Одеська обл.., м. Біляївка, вул..Заводська, 19. Аукціон проводився згідно Постанови Правління Біляївської райспоживспілки Одеської облспоживспілки від 15.07.2003р. за №121 „О продаже нежилого здания в г.Беляевка (бывшей конторы РЗК)».

Як вбачається з тексту Протоколу, учасниками аукціону були: учасник  №1- Лях В.М., учасник №2 Клімов В.В. Будівлю продано директору ТОВ „ІКР БАБОЛНА УКРАЇНА” Клімову В.В. , громадянину України за 20 000 грн. (з ПДВ). Отже, участь у аукціоні брало не ПІІ „ІКР БАБОЛНА УКРАЇНА”, а Клімов В.В., громадянин України, який став переможцем. За таких обставин, договір купівлі-продажу мав бути укладений саме з гр..Клімовим В.В., а не з ПІІ „ІКР БАБОЛНА УКРАЇНА”.

Крім того, за результатами аукціону був укладений Договір купівлі-продажу аукціонних основних фонді підприємств і організацій споживчої кооперації України від  22 грудня 2003р.  між Біляївською райспоживспілкою  (Продавець) та ПІІ „ІКР БАБОЛНА УКРАЇНА” (Покупець), тому саме на підставі цього договору у ПІІ мало б виникнути право власності у випадку перемоги в аукціоні саме ПІІ „ІКР БАБОЛНА УКРАЇНА”.

Відповідно до ст.. 16 цього ж кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту є визнання права. Підставою звернення до суду згідно ст.1 ГПК України є наявність порушеного або оспорюваного права і охоронюваних законом інтересів підприємств та організацій.

У даному ж випадку, як вбачається з матеріалів справи, права та охоронювані законом інтереси саме ПІІ „ІКР БАБОЛНА УКРАЇНА” не порушено, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

За таких обставин вимоги позивача є не обґрунтованими, не підтверджені матеріалами справи, тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, –

ВИРІШИВ:

1.           У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Рішення підписане 08 жовтня 2007р.

Суддя                                                                                       Рога Н. В.