ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

30.01.2007
Справа №2-15/14-2007

За позовом ТОВ „Кримтеплоелектроцентраль” (97501, Сімферопольський район, смт. Молодіжне, вул.. Кримська, 7, )

До відповідача   Дочірнє підприємство Механізована колона №63 ВАТ „Південьелектромережбуд” (Сімферопольський район, с. Гресівський, вул.. Монтажна, 2; м. Сімферополь, Пров. Монтажників, 2, )

Про стягнення 1314, 62 грн.

Суддя ГС АР Крим І.А. Іщенко

представники:

Від позивача –   Криліченко М.М., довіреність від 04.01.07р. №5-2007

Від відповідача – не з’явився

Суть справи: ТОВ „Кримтеплоелектроцентраль” звернулось до Господарського суду АР Крим із позовом до Дочірнього підприємства Механізована колона №63 ВАТ „Південьлектромережбуд” про стягнення 1314,62 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.10.2004 р. між ТОВ „Кримтеплоелектроцентраль” та Дочірнім підприємством Механізована колона №63 ВАТ „Південьелектромережбуд” був укладений договір №166(46-2-601) про постачання теплової енергії у вигляді гарячої води.

Позивач свої зобов’язання щодо надання послуг з теплозабезпечення згідно умов договору виконував належним чином. Проте, відповідач виконував свої обов’язки за договором не в повному обсязі, в результаті чого склалася заборгованість  за надані позивачем послуги за період вересень – жовтень 2005р.  в розмірі 1196,51 грн.

Відповідач явку представника у судове засідання двічі не забезпечив, причини неявки суду не повідомив. Вимог суду не виконав, відзиву на позов не надав. Про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення  представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ :

15.10.2004 р. між ТОВ „Кримтеплоелектроцентраль” (Енергопостачальна організація) та Дочірнім підприємством Механізована колона №63 ВАТ „Південьелектромережбуд”  (Споживач) був укладений договір № 166(46-2-6/01) (а.с. 8-10) про забезпечення тепловою енергією у вигляді гарячої води, згідно з пунктом 1.1 якого Енергопостачальна організація бере на себе зобов’язання забезпечувати Споживача тепловою енергією у вигляді гарячої води відповідно до температурного графіку, а Споживач у свою чергу зобов’язується повністю сплачувати отриману теплову енергію згідно встановлених цін та в строки, передбачені Договором.

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Енергопостачальної організації відповідно виставлених рахунків. Розрахунковим періодом вважається календарний місяць (пункт 6.2 Договору).

У відповідності з пунктом 6.3 Договору Споживач в строк до 22-го числа місяця, що передує розрахунковому періоду, сплачує Енергопостачальній організації 75% вартості вказаної в договорі кількості теплової енергії, передбаченою на розрахунковий період, з обліком остаточної суми розрахунків на початок місяця. Термін повної оплати за відпущену теплоенергію та гарячу воду – до 10го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Строк дії вказаного Договору встановлений пунктом 10 Договору та становить з 15.10.04р. по 15.10.05р. Припинення дії дійсного договору не звільняє Споживача від обов’язку повної оплати спожитої теплової енергії.

На виконання вимог вказаного Договору позивачем щомісячно надавалися послуги з теплозабезпечення, що підтверджується доданими до матеріалів справи рахунками. (а.с. 15-16)

Проте, відповідач виконував свої обов’язки за договором не в повному обсязі, в результаті чого склалася заборгованість  за надані позивачем послуги у період з вересня по жовтень 2005р. в розмірі 1196,51 грн. (за вересень – 587,56 грн. (рахунок фактура №46-2-6/94 від 30.09.2005) та жовтень – 608,95 грн. (рахунок-фактура №46-2-6/10 від 31.10.2005р.), що і послужило підставою для звернення ТОВ „Кримтеплоелектроцентраль” із позовом до суду про стягнення вказаної заборгованості в примусовому порядку.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься в частині 1 статті 193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідач  відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України не представив доказів оплати заборгованості за договором.  За такими обставинами,  матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем зобов'язань по оплаті 1196,51 грн. заборгованості за надані послуги, через що  вимоги позивача про стягнення з Дочірнього підприємства Механізована колона №63 ВАТ „Південьелектромережбуд” заборгованості у розмірі 1196,51 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача суму інфляційних витрат у зв’язку з невиконанням відповідачем своїх зобов’язань за Договорами у розмірі 84,26 грн. та 3% річних у розмірі 33,85 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з Дочірнього підприємства Механізована колона №63 ВАТ „Південьелектромережбуд” інфляційних витрат у розмірі 84,26 грн. суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Положення частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України щодо встановлення обов’язку боржника по сплаті на користь кредитора 3% річних від простроченої суми суд вважає таким, що кореспондується зі статтею 536 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов’язаний сплачувати проценти.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 33,85 грн. також підлягають задоволенню.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись пунктом, статями 33, 49, 75, 82-84  Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Дочірнього підприємства Механізована колона №63 ВАТ „Південьелектромережбуд” (Сімферопольський район, с. Гресівський, вул.. Монтажна, 2; м. Сімферополь, Пров. Монтажників, 2, , р/р 3498 в ВО №1 Філія Кримське ЦВ „Промінвестбанк” м. Сімферополь МФО 324430) на користь ТОВ „Кримтеплоелектроцентраль” (97501, Сімферопольський район, смт. Молодіжне, вул.. Кримська, 7, , р/р  1048 в КРУ „Приватбанк” м. Сімферополь, МФО 384436) 1196,51 грн. заборгованості, 84,26 грн. інфляційних витрат,  33,85 грн. річних, 102 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набуття судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.