ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.07                                                                                        Справа №  22/348/07-8/397/07

Суддя   Попова І.А.

Позивач
Товариство з обмеженою відповідальністю “Стандарт-21”, м.Запоріжжя

Відповідач
Відкрите акціонерне товариство “Електрометалургійний завод “Дніпроспецсталь” ім.. А.м.Кузьміна, м. Запоріжжя

Суддя

І.А. Попова

Представники

Позивача:
Біюн Ю.В., дов. від 24.04.2007 р.
Христич Б.В., дов. від 14.09.2007 р.

Відповідача:
Ладиженська Е.А., дов. 3 72 від 23.07.2007 р.

Розглядаються позовні вимоги про стягнення з відповідача 18300 грн. 21 коп. основного боргу за договором № 3 від 26.08.2005 р., 1024 грн. 81 коп. втрат від інфляції грошових коштів.

В судовому засіданні оголошувалася перерва до 23.10.2007 р. Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в засіданні 23.10.2007 р.

Позивач підтримує вимоги з підстав, викладених в позові. В обґрунтування вимог вказує, що згідно договору підряду № 3, укладеного з відповідачем 26.08.2005 р., виконав роботи з капітального будівництва, які прийняті відповідачем без зауважень. У відповідності до Акту № 7 приймання виконаних підрядних робіт за грудень 2006 року (форми КБ-2в) та довідки про вартість виконаних форми КБ-3, які підписані сторонами, вартість виконаних робіт за грудень 2006 року складає 65445 грн. 60 коп., яку відповідач зобов’язався оплатити. На оплату вартості виконаних робіт відповідачу пред’явлено рахунок № СФ-000115 від 28.12.2004 р. Позивач вказує, що заборгованість по рахунку № СФ-000115 від 28.12.2006 р. відповідачем частково погашена шляхом проведення взаємозаліку на суму 47145 грн. 39 коп. згідно з Актом проведення взаємозаліку № 12302091 від 31.12.2006 р. В іншій частині відповідач оплату за виконані роботи за договором підряду не здійснив, внаслідок чого за ним склалася заборгованість в сумі 18300 грн. 21 коп., яку позивач просить стягнути з товариства “Дніпроспецсталь”. Крім того, у відповідності до ст. 625 ЦК України позивач просить стягнути 1024 грн. 81 коп. втрат від інфляції грошових коштів, нарахованих за період з січня 2007 р. по липень 2007 р.

Відповідач заявлені позовні вимоги не визнав, у відзиві на позов вказує, що залишок заборгованості за рахунком –фактурою № СФ-000115 від 28.12.22006 р. відповідачем не сплачено, оскільки при виконання своїх обов’язків позивачем було порушено умови договору, а саме п.п. 7.7 договору в редакції додаткової угоди № 2 від 30.12.2005 р.: у випадку затримання на території замовника робітника підрядника у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп’яніння, що підтверджено актом, складеним замовником та підрядником, або іншими документами підрядник виплачує замовнику штраф у розмірі 10000 грн. за кожен випадок. Згідно до п.п 7.8 договору у випадку несплати рахунку протягом 7 банківських днів з моменту його виставлення сума штрафу вираховується з коштів, що належать підряднику за виконання ним роботи. Як вказує відповідач, сума штрафних санкцій за порушення трудової дисципліни склала 40000 грн. Відповідно до акту проведення взаємозаліку  №12302131 від 28.02.2007 р. заборгованість в сумі 18300 грн. 21 коп. зарахована відповідачем до суми штрафних санкцій. Таким чином, зазначає відповідач, заборгованість перед товариством “Стандарт-21” відсутня, просить в позові відмовити.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що 26.08.2005 р. сторонами по справі укладено договір № 3 на виконання підрядних робіт по капітальному будівництву за умовами якого позивач зобов’язався виконати роботи по капітальному будівництву, а відповідач прийняти та оплатити роботи, обсяг, характер та вартість яких визначається на підставі проектно-кошторисної документації та розрахунку договірної ціни, узгодженої сторонами.

До даного договору сторонами укладено додаткові угоди. Зокрема, 30.12.2005 р. сторонами підписано додаткову угоду № 2 за умовами якої у разі затримання на території замовника робітника підрядника в стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп’яніння, який підтверджено актом, складеним замовником та підрядником, або іншими документами, підрядник сплачує заказнику штраф в розмірі 10000 грн. за кожний випадок затримання.  На підставі актів, або інших документів, складених згідно з пунктами 7.6 та 7.7, заказник пред’являє підряднику рахунок на оплату штрафу. В разі неоплати такого рахунку протягом 7 банківських днів з моменту його пред’явлення сума штрафу вираховується замовником з коштів, які сплачуються підряднику за виконані роботи. З огляду на встановлено у додатковій угоді відповідач заперечує проти заявлених до нього вимог.

Як свідчать вивчені матеріали, товариством “Стандарт-21” виконано роботи, передбачені договором № 3, які прийняті відповідачем без зауважень, про що сторонами підписано Акт приймання виконаних підрядних робіт форми № КБ-2в за грудень 2006 р. та Довідку про вартість виконаних робіт форми № КБ-3, згідно до яких вартість виконаних робіт за грудень 2006 року склала 65445 грн. 60 коп. На оплату виконаних робіт відповідачу пред’явлено рахунок–фактуру № СФ-000115 від 28.12.2006 р. на суму 65445 грн. 60 коп. Як вбачається з доданих матеріалів, заборгованість відповідача за виконані роботи в грудні 2006 року погашена частково в сумі 47415 грн. 39 коп. шляхом проведення сторонами взаємозаліку, про що складено акт № 12309091 від 31.12.2006 р. Згідно представленого позивачем розрахунку за відповідачем залишилася заборгованість в сумі 18300 грн. 21 коп. У відповідності до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору. Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду підрядник зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням замовника, а замовник зобов’язується прийти та оплатити виконану роботу. З урахуванням встановленого, оскільки відповідач не надав суду доказів сплати боргу позивачу, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 18300 грн. 21 коп. обґрунтованими, підтвердженими доданими матеріалами та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи відповідача, викладені ним у відзиві на позв є безпідставними з огляду на наступне:

30 грудня 2005 року ВАТ “Дніпроспецсталь” звернулося до товариства “Стандарт-21” (підрядника) з пропозицією внесення змін  (доповнень) до договору № 3. Товариством “Стандарт-21” додаткова угода № 2 підписана з протоколом розбіжностей щодо додаткових пунктів 7.67 та 7.7 угоди.

Також сторонами підписано (без зазначення дати, підпис однієї сторони засвідчений датою 07.03.2006 р) протокол врегулювання розбіжностей. Із тексту зазначеного протоколу вбачається, що кожна із сторін договору (та додаткової угоди №2) наполягали на своїй редакції умов договору. Відповідно до приписів ст.. 181 ГК України сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони. У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо). Такий же порядок передбачений приписами ст. 188 ГК України щодо зміни господарських договорів.

Із доданого до справи протоколу врегулювання розбіжностей до Додаткової угоди № 2 від 30.12.2005 р. не вбачається, в якій саме редакції сторони досягли згоди  викласти пункти 7.6 та 7.7 договору. На вирішення суду спір щодо розбіжностей, що виникли при зміні умов договору № 3, не передавався. Таким чином, суд приходить до висновку, що додатковою угодою № 2 від 30.12.2005 р. в частині доповнення договору № 3 пунктами 7.6. та 7.7 сторони згоди не досягли, внаслідок чого будь-яких прав та зобов'язань, що витікають із викладених у цих пунктах умов, у сторін договору № 3 не виникло.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Таким чином, вимоги про стягнення втрат від інфляції грошових коштів, нарахованих за період з січня 2007 р. по липень 2007 р., в сумі 1024 грн. 81 коп., суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги задовольняються в повному обсязі.

Судові витрати відносяться на відповідача.

На підставі викладеного, ст.. 181, 188, 193 ГК України, ст.. 526, 625 ЦК України, керуючись ст. ст. 49, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Електрометалургійний завод “Дніпроспецсталь” ім.. А.М.Кузьміна” (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 81, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Стандарт-21” (69068, м. Запоріжжя, вул. 8 Березня, 190, ) 18300 грн. 21 коп. основного боргу, 1024 грн. 81 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 311 грн. 25 коп. судових витрат. Видати наказ.

Суддя                                                                                                І.А. Попова

Рішення підписано 07 листопада 2007 року.