СУД
СУД
У Х В А Л А

05.10.07                                                                                 Справа № 1/18(16/293(14/374).

Суддя Зюбанова Н.М.,   розглянувши матеріали  за позовом

Виробничого кооперативу "Диск", м. Луганськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бокрі", м. Луганськ

про стягнення 121999 грн. 19 коп.

за участю  представників сторін:

від позивача –Орлов В.І., директор;

від відповідача –Нікітін С.В., дов. від 30.01.07 № 3;

від виконавчої служби –Кіріченко Д.А., дов. від 14.08.07 б/н;

в с т а н о в и в:

- розгляд скарги відповідача на дії Артемівського відділу Державної виконавчої служби  м. Луганська /далі Артемівський відділ ДВС м. Луганська/ про визнання дій останнього неправомірними, скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, постанови про арешт коштів боржника від 07.08.07р., зобов’язання вказаного відділу  усунути допущені порушення.

11.09.07 відповідач звернувся зі скаргою на дії Артемівського відділу ДВС                м. Луганська. Так, відповідач посилається на те, що арешт коштів ТОВ “Бокрі” виконавчою службою здійснений з порушенням встановленого законом порядку та строків його накладення.

Розглянувши матеріали скаргу, вислухавши доводи представників сторін та виконавчої служби, суд прийшов до наступного.

Так, до господарського суду зі скаргою за листом б/н від 20.08.07 відповідач звернувся 10.09.07, тобто з пропуском встановленого ст. 121-2 ГПК України десятиденного строку для оскарження дій виконавчої служби, якими з огляду на зміст скарги є арешт коштів боржника згідно постанови Артемівського відділу ДВС м. Луганська від 07.08.07.

Даний строк для подання скарги є процесуальним, а тому згідно ст. 53 ГПК України його може бути відновлено за наявності поважних причин для його пропуску. Представником позивача у судовому засіданні при здійсненні фіксації судового процесу технічними засобами було подане усне клопотанням про поновлення строку, яке задоволене судом та строк звернення відповідача зі скаргою підлягає поновленню у порядку ст. 53 ГПК України.

Щодо обставин поданої відповідачем скарги, то вони полягають у наступному. Так, 06.03.07 господарським судом Луганської області прийнято рішення по даній справі, позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 11954 грн. 00 коп. боргу, 8539 грн. 18 коп. пені, 1204 грн. 93 коп. витрат по держмиту, 116 грн. 54 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Луганського апеляційного суду Луганської області від 11.06.07 по справі № 1/18 (16/293)(14/374) рішення господарського суду Луганської області від 06.03.07 було скасовано у частині пені.

На виконання рішення  20.06.07 господарським судом був виданий  відповідний наказ.

З матеріалів справи вбачається, що 05.07.07 державним виконавцем відкрите виконавче провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Луганської області від 20.06.07.

07.08.07 у відповідності до вимог ст. ст. 5, 50 Закону України "Про виконавче провадження" винесені постанови про арешт коштів боржника на відповідних рахунках відповідача в установах банку, з яких предметом оскарження є постанова про накладення арешту на кошти, що належать ТОВ "Бокрі" на р/рахунку № 10 в Луганській філії  ВАТ "Ощадбанк".

Крім того, відповідач оскаржує також дії по стягненню виконавчого збору, у той час, як матеріали наданого державним виконавцем для огляду у засіданні виконавчого провадження свідчили, що постанова про стягнення виконавчого збору Артемівським відділом ДВС м. Луганська не приймалась.

Тому господарський суд розглядає питання відповідності законодавству арешту коштів на суму 113182 грн. 63 коп. /за наказом суду від 20.06.07/, накладеного згідно постанови від 07.08.07 на загальну суму 115052 грн. 63 коп.

Зі змісту скарги вбачається, що в обґрунтування доводів про визнання дій виконавчої служби неправомірними, відповідач фактично посилається на дві підстави - відсутність супровідного листа, який мав бути доданий до постанови та факт того, що державний виконавець не пересвідчився у наявності дій боржника, спрямованих на добровільне виконання рішення.

Дійсно, ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

Господарський суд, проаналізувавши зазначену норму закону, вважає, що у даному випадку факт відсутності супровідного листа не може бути підставою для визнання незаконною самого документу, оскільки метою супровідного листа, як необхідного виду документу при  веденні діловодства є, насамперед, фіксування здійснення поштового відправлення, зокрема, простою кореспонденцією. Але відповідач одержав постанову про арешт коштів від 07.08.07. Спір щодо направлення та неодержання будь-яких інших документів між боржником та виконавчою службою відсутній.

Також необґрунтованими є доводи відповідача щодо того, що державний виконавець, накладаючи арешт, не пересвідчився у наявності дій по добровільному виконанню рішення. Так, на запит суду у судовому засіданні, чи були такі дії у наявності, представник відповідача не навів жодної.

Клопотання відповідача про витребування документів судом вирішене через ознайомлення представника відповідача у судовому засіданні з оригіналами матеріалів виконавчого провадження.

За таких обставин подана відповідачем скарга є необгрунтованою, а тому її слід залишити без задоволення.

У зв”язку з викладеним, керуючись  ст. ст. 53, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х  в а л и в :

Скаргу відповідача за листом  від 20.08.07  залишити без задоволення.

Суддя                                                                                Н.М.Зюбанова