ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

29.11.07                                                                                           Справа№ 17/289A

Господарський суд Львівської області у складі судді Ділай У.І. при секретарі судових засідань Хрунь І.Ю. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Прокурора Мостиського району Львівської області в інтересах держави уповноваженого органу ДПІ у Мостиському районі Львівської області, м. Мостиська

До відповідача: ТзОВ «Транспортно-інвестиційна компанія», м. Мостиська

Про стягнення 2 444,00 грн.

За участю представників сторін:

Від прокурора: Ярчак І.С.

Від позивача: Бєдний В.Л. –інспектор відділу погашення прострочених податкових зобов’язань (Довіреність № 40/24 від 12.11.2007р.), Андрійко О.О. –інспектор юридичного відділу (Довіреність № 18/10 від 06.05.2007р.)

Від відповідача: не з’явився

Представникам сторін роз’яснено їхні процесуальні права та обов’язки, ст. ст. 49,51 КАС України.

Суть спору: Розглядається адміністративний позов Прокурора Мостиського району Львівської області в інтересах держави уповноваженого органу ДПІ у Мостиському районі Львівської області, м. Мостиська про стягнення 2 444,00 грн. з ТзОВ «Транспортно-інвестиційна компанія», м. Мостиська

Ухвалою господарського суду Львівської області від 23.10.2007 року відкрито провадження у справі і призначено попереднє судове засідання на 15.11.2007 року.

Ухвалою суду від 15.11.2007р. суд закінчив попереднє судове засідання та призначив справу до судового розгляду на 29.11.2007р.

Прокурор та представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, вимог Ухвали суду від 23.10.2007р. не виконав.

На адресу суду повернувся конверт з Ухвалою від 15.11.2007р. відправлений на адресу відповідача, вказану у позовній заяві та Довідці Державного реєстратора: м. Мостиська, вул.. Шевченка, 81-а.

Враховуючи те, що суду представлено достатньо доказів для вирішення справи по суті, відповідно до ст. 128 КАС України, справу розглянуто у відсутності представника відповідача.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

01.04.2004р. між Мостиською районною державною адміністрацією та ТзОВ «Транспортно-інвестиційна компанія» було укладено Договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого позивач надав, а відповідач прийняв в оренду земельну ділянку несільськогосподарського призначення загальною площею 0,97 га. для розміщення складських приміщень та виробничої бази, що знаходиться на території Тщенецької сільської ради.

Відповідно до п. 2.3. Договору, відповідач зобов’язувався вносити орендну плату щорічно в розмірі 1 940,00 грн. до 1 листопада звітного року.

Як зазначається у позовній заяві, відповідач своїх зобов’язань належно не виконував та з 29.08.2006р. не вносив плати за оренду землі, у терміни передбачені ст. 21 Закону України «Про оренду землі»та п. 5.3. Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», у зв’язку з чим станом на 21.09.2007р. у нього виникла заборгованість у розмірі 2 444,00 грн.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про систему оподаткування»від 25.06.1991р., орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є одним із видів загальнодержавних податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про плату за землю» від 03.07.1992р., контроль за правильністю обчислення і справляння орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності здійснюється органами державної податкової служби.

У  п. 3 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування»передбачено обов’язок, платників податків і зборів (обов'язкових платежів) сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Відповідно преамбули Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ (надалі –Законом 2181), цей Закон спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

П. 1.1 ст. 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», як платників податків визначає юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичні особи, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно з законами покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкції.

Згідно із положеннями ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю —це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України «Про плату за землю»).

Ст. 13 Закону України «Про плату за землю» передбачає, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 14 вищевказаного Закону, платники орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Податкову Декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2006р. відповідач подав до органів ДПІ 23.03.2006р. Відповідно до поданої Декларації сума орендних платежів за 2006р. становила 2 000,00 грн

Абзацом 2 п. 5.1. ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами»визначено, що податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

10.08.2006р. позивачем було винесено Податкове повідомлення-рішення № /0 на суму 2 037,00 грн.. з яких 1 940 грн. сума основного платежу, 97,00 грн. сума штрафної санкції.

Вказане Податкове повідомлення-рішення відповідачем не осорювалося.

ДПІ у Мостиському районі 29.08.2006р. було винесено першу Податкову вимогу № 54/1 на суму 1 607,75 грн. та 02.10.2006р. винесено другу Податкову вимогу № 2/7, відповідно до якої станом на 02.10.2006р. сума податкового боргу відповідача за погодженими податковими зобов’язаннями становить 1 775,00 грн.

Як вбачається із матеріалів справи заборгованість по орендній платі, визначену у вказаних Податкових вимогах ТзОВ «Транспортно-інвестиційна компанія»погасило лише частково.

Підпунктом 5.4.1. п.5.4. ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами» передбачено, що узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до Реєстру податкової заборгованості платників податків за період з 29.08.2006р. по 21.09.2007р. сума податкового боргу відповідача становить 2 444,00 грн.

Виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені сторонами докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими і підлягає до задоволення. Відповідач не надав суду жодних доказів погашення ним заборгованості по орендній платі за землю.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 9, 14 Закону України "Про систему оподаткування", ст.ст. 1, 4, 5, 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", ст.ст. 13, 14, 27 Закону України «Про плату за землю»ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», ст.ст. 2, 4, 6, 7, 9, 10, 11, 17, 48, 69, 70, 71, 86, 87, 89, 94, 107,112, 120, 121, 122, 123, 124, 128,138, 139, 140, 151, 152, 153, 154, 157, 158, 159, 160, 161, 162, 163, п. 3 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позов задоволити.

2.          Стягнути з ТзОВ «Транспортно-інвестиційна компанія»районі (81300, Львівська обл. м. Мостиська, вул. Шевченка, 81-а. Р/р 260066063 у ЛОД «Райффайзен Банк Аваль»м. Львів, МФО 325570, Ідентифікаційний код 31803451) в доход державного бюджету через Державну податкову інспекцію у Мостиському районі (81300, Львівська обл. м. Мостиська, вул. Шевченка, 15.) –2 444,00 грн. заборгованості по орендній платі за землю.

3.          Стягнути з ТзОВ «Транспортно-інвестиційна компанія»(81300, Львівська обл.                  м. Мостиська, вул. Шевченка, 81-а. Р/р 260066063 у ЛОД «Райффайзен Банк Аваль»м. Львів, МФО 325570, Ідентифікаційний код 31803451)  в доход державного бюджету (р/р № 0006 в УДК у Л/о, Отримувач –Держбюджет Личаківського району м.Львова, МФО 825014, ) 24,44 грн. судового збору.

4.          Виконавчі листи видати відповідно до ст. ст. 258, 259 КАС України.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                       Ділай У.І.