ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2007 р.
№ 05/5508

Доповідач –суддя Мележик Н.І.

Вищий господарський суд України у складі  колегії суддів:

Козир Т.П. - головуючого,

Мележик Н.І.,

Подоляк О.А.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю

"Виробничо-торгова фірма "ІНПО"

на рішення           господарського суду Черкаської області від 26.01.2007 р.

та на постанову            Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 23.07.2007р.

у справі                                                  № 05/5508

господарського суду                              Черкаської області

за позовом                                                  Товариства з обмеженою відповідальністю

"Виробничо-торгова фірма "ІНПО"

до                                                            Приватного підприємства "Комерційно-

виробнича фірма "Байс"

про          визнання недійсним договору оренди, спонукання вчинити певні дії та стягнення 237 952,61 грн.

за участю представників:

позивача –          Верещака П.М., Мельника В.С.

відповідача -                                         Биченка І.Я.

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2006 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгова фірма "ІНПО" звернулось до господарського суду Черкаської області з позовом до Приватного підприємства "Комерційно-виробнича фірма "Байс" про визнання недійсним договору оренди нежилого приміщення, розташованого в м.Умань по вул. Р.Чорного, 30, про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов"язання відповідача звільнити займане приміщення та про стягнення 237 952,61 грн. матеріальної шкоди.

В подальшому позивач змінив розмір позовних вимог в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди, яку просив стягнути у розмірі 9 901,77 грн.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 26.01.2007 року (суддя Швидкий В.А.) позов задоволено повністю, визнано недійсним договір оренди нежилого приміщення без номеру і дати щодо оренди приміщення під розташування в ньому магазину по вул. Р.Чорного, 30 в м.Умань, Черкаської області, орендодавцем в якому вказано виробничо-торгівельну фірму "Інпо", а орендарем Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Байс" з моменту його укладення. Зобов"язано Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Байс" звільнити нежиле приміщення, загальною площею 216,9 кв.м., що знаходиться на першому поверсі виробничої споруди "Будинок одягу", розташованої за адресою: м.Умань, Черкаської області, вул. Р.Чорного,30. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Байс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгова фірма "ІНПО" 9 901,77 грн. боргу та судові витрати.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 23.07.2007 року (судді: Агрикова О.В., Жук Г.А., Рудченко С.Г.) рішення місцевого господарського суду скасовано, прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

В касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгова фірма "ІНПО" просить скасувати постанову апеляційної інстанції від 23.07.2007 року та частково скасувати рішення місцевого господарського суду від 26.01.2007 року в частині покладення на нього зобов"язання звільнити нежиле приміщення загальною площею 216,9 кв.м., розташоване по вул. Р.Чорного, 30 в м.Умань, Черкаської області. Крім того, скаржник просить змінити рішення суду першої інстанції, виклавши абзац 3 резолютивної частини наступного змісту: виселити Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Байс" з приміщення першого поверху споруди "Будинок одягу", що на схемі поверхового плану значаться під цифрою 1,2,4,5,6,7,8,9,10,11,22,23,24 по вул. Р.Чорного, 30 в м.Умань, Черкаської області.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи,  перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши  правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають  застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні

Постанова апеляційного суду відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на майно від 23.05 2006 року та витягу про реєстрацію прав власності нерухомого майна від 24.05.2006 року, виданого Уманським виробничим підрозділом Комунального підприємства "Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації", Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-торгова фірма  "Інпо" є власником триповерхової споруди  "Будинок одягу", розташованої у м.Умані, вул. Р.Чорного,30.

Згідно актів від 20.07.2005року, 12.07.2006 року, складеними керівництвом товариства позивача в присутності СПД ФО Оніщенка С.В., в приміщенні ТОВ ВТФ "Інпо" за адресою: м.Умань, вул.Чорного, 30, розташований магазин "Будівельні матеріали" на площі 216,9 кв.м, що належить ПП "КВФ "Байс", який  займає приміщення  №№ 1,2,4-11,22-24.

Як зазначав представник Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгова фірма  "Інпо", не укладаючи договору оренди, вказана частина приміщення  була надана відповідачу в користування, як засновнику підприємства позивача.

Разом з тим, позивачем до позовної заяви додано копію договору оренди нежилого приміщення без номера і дати, терміном  дії з 01.01.1998р. по 31.12.2008р., який він просить визнати недійсним.

Відповідно до п.п.1.1, 3.1 договору відповідачу передано в оренду приміщення, що знаходиться в будівлі за адресою: вул.Р.Чорного, 30 у м.Умані, без нарахування орендної плати в зв’язку з наданням фінансової допомоги орендарем.

Місцевий суд, приймаючи рішення у даній справі про задоволення позовних вимог в сумі 9 901,77 грн., визнання недійсним договору без номера і дати щодо оренди спірного приміщення та зобов’язання ТОВ Виробничо-комерційна фірма "Байс" звільнити зазначене приміщення , виходив  з того, що позивач не підписував та не скріплював печаткою вказаного договору. Крім того, в ньому відсутня умова про сплату за користування орендованим приміщенням та вказані неіснуючі на момент його укладення реквізити позивача.

Разом з тим, використовуючи спірне приміщення,  відповідач лише частково провів розрахунки з позивачем за отримані послуги та використану електроенергію.

Проте, апеляційна  інстанція, скасовуючи рішення суду та відмовляючи в задоволенні позову, вказала на помилковість висновку про визнання недійсним спірного договору оренди та стягнення  вартості отриманих послуг.

При цьому, дослідивши правовідносини, що склалися між сторонами за угодою без дати та номеру на оренду приміщення під розташування в ньому магазину, апеляційний суд вказав на те, що матеріали справи  не містять даних про огляд господарським судом першої інстанції оригіналу спірного договору, не дивлячись на те, що на відповідача ухвалою суду покладений  був такий обов’язок, в результаті чого апеляційна інстанція позбавлена можливості  належним чином оцінити даний договір, як доказ у справі.

Крім того, сторони взагалі заперечують факт укладення спірного договору.

Відповідно до ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином,  ґрунтується на вимогах закону і висновок суду щодо відсутності підстав для стягнення збитків, завданих невиконанням неукладеного договору, в зв’язку  з відсутністю порушених обов’язків та розрахунку завданої шкоди.

Також колегія суддів погоджується з висновком апеляційної інстанції про відсутність підстав для виселення  ТОВ Виробничо-комерційна фірма "Байс",  яка  перебуває  у спірному приміщенні  на правах засновника  ТОВ ВТФ "Інпо"  відповідно до установчого договору про створення  ТОВ ВТФ "Інпо"  від 03.06.1998 року.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд повно, всебічно дослідив надані сторонами докази, доводи, належно їх оцінив і дійшов обґрунтованого висновку про скасування рішення місцевого суду.

З даними висновками апеляційного суду повністю погоджується судова колегія Вищого господарського суду України, оскільки вони відповідають матеріалам справи, встановленим судом обставинам та вимогам закону.

Твердження касаційної скарги про те, що постанова апеляційного господарського суду необґрунтована, прийнята при неповному з’ясуванні обставин справи, що мають значення для справи, не заслуговують на увагу та спростовуються вищевикладеним.

Інші доводи, наведені у касаційній скарзі, зводяться до намагань позивача надати перевагу одних доказів над іншими, що суперечить вимогам ст. 1117 ГПК України, і тому до уваги не беруться.

Враховуючи те, що у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, прийнята постанова відповідає нормам чинного законодавства та підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгова фірма "ІНПО" залишити без задоволення.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 23.07.2007р. у справі № 05/5508 залишити без змін.

Головуючий суддя
Т.П.Козир

Судді

Н.І.Мележик

О.А.Подоляк