ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

06.12.07                                                                                           Справа№ 18/335А

Господарський суд Львівської області в складі

головуючого-судді                                                                Мартинюка В.Я.

при секретарі судового засідання                                      Колтун Ю.М.

у відкритому судовому засіданні в м.Львові

розглянувши справу за позовом
Прокурора Перемишлянського району в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції (надалі ДПІ) у Перемишлянському районі Львівської області

до
Державного комунального підприємства (ДКП) „Перемишлянитеплокомуненерго”

про
стягнення податкового боргу

з участю прокурора: Ярчак І.С.

представників

від позивача:    Коваль В.Й. –виконуючий обов‘язки начальника;

Мисак С.П. –головний державний податковий інспектор (довіреність за №7/10-0 від 17.05.2007 року);

від відповідача:   Козій Ю.В. –представник (довіреність від 27.09.2006 року),

В С Т А Н О В И В :

що Прокурор Перемишлянського району Львівської області звернувся в інтересах держави в особі ДПІ у Перемишлянському районі Львівської області до господарського суду з позовом про стягнення з ДКП „Перемишлянитеплокомуненерго” податкового боргу на суму 260637,96 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач належним чином не виконує вимоги чинного законодавства щодо сплати податкового боргу.

Уточненням до позовної заяви від 27.11.2007 року за №9764/8 позивач просить стягнути з відповідача 281875 грн. 06 коп. та накласти арешт на майно та кошти.

В судовому засіданні представник позивача та прокурор підтримали позовні вимоги з тих самих міркувань, просить позов задоволити.

Відповідач проти позову заперечив в частині нарахованих фінансових санкцій та пені, посилаючись на те, що стягнення таких сум приведе до збитковості.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

ДКП „Перемишлянитеплокомуненерго” зареєстроване Перемишлянською районною державною адміністрацією 10.05.1995 року, підтвердженням чого є Свідоцтво про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб‘єкта підприємницької діяльності –юридичної особи.

Як платник податків позивач взятий на ДПІ у Перемишлянському районі Львівської області 10.05.1995 року, що підтверджується Довідкою позивача за №972 від 27.11.2007 року.

Податковий борг товариства становить 281875,06 грн.

Даний податковий борг виник із заборгованості:

-          по сплаті податкового зобов‘язання зі сплати  податку на додану вартість  –151921,30 грн., що підтверджується податковими деклараціями з ПДВ за січень 2007 року на суму 3855,00 грн., за лютий 2007 року на суму 17993,00 грн., за квітень 2007 року на суму 23754,00 грн., за листопад 2006 року на суму 17673,00 грн., за березень 2007 року на суму 48253,00 грн., за листопад 2007 року на суму 25928,00 грн., за червень 2006 року на суму 833,00, а також податковим повідомленням-рішенням від 20.08.2007 року за №/0 на суму 1154,55 грн. та від 20.08.2007 року за №/0 на суму  4914,65 грн., в тому числі пеня –14217,30 грн.;

-          по сплаті податкового зобов‘язання з податку на прибуток на суму 129950,96 грн., що підтверджується податковими  деклараціями з податку на прибуток за I квартал 2006 року на суму 36709,00 грн., за III квартал 2006 року на суму 48973, 00 грн., за 11 місяців 2006 року на суму 20720,00 грн., за 2006 рік на суму 10892,00 грн., за  I півріччя 2007 року на суму 52783,00 грн.,  в тому числі пеня –14204,82 грн.;

-          по сплаті податкового зобов‘язання з податку на прибуток на суму, зокрема, пені -  3,34 грн.

У відповідності до п.1.2 ст.1 Закону України „Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 року за №2181-ІІІ, з наступними змінами та доповненнями, податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту (процедура адміністративного оскарження).

Податковим боргом (недоїмкою), у відповідності до п.1.3 ст.1 цього ж Закону вважається, податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

На вимогу господарського суду відповідач не подав доказів, які б свідчили про те, що ним, вказані в податкових повідомленнях рішеннях суми податкових зобов‘язань, узгоджувались в адміністративному чи судовому порядку, а тому, з врахуванням згаданих норм та обставин справи згадані податкові зобов‘язання дійсно є податковим боргом.

ДПІ у Перемишлянському районі Львівської області  на адресу відповідача направила першу податкову вимогу за №1/49 від 01.10.2001 року на суму 91,75  грн.

Враховуючи те, що відповідач не сплатив у строк 30 днів, визначений підп. „б” підп.6.2.3 п.6.2 ст.6 цього ж Закону, у повному обсязі суму податкового боргу органом державної податкової інспекції було направлено платнику податків другу податкову вимогу за №2/251 від 03.12.2001 року на суму 25724,44 грн.

Окрім того, сума боргу підтверджується актами від 27.11.2007 року, які підписані представниками сторін.

Відповідачем суду доказів в підтвердження факту вжиття заходів щодо погашення заборгованості перед бюджетом не представлено.

У відповідності до вимог ст.20 Закону України „Про систему оподаткування”, контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов‘язкових платежів) здійснюється державними податковими органами та іншими державними органами в межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст.4 Закону України „Про систему оподаткування” платниками податків, зборів є юридичні та фізичні особи, на яких згідно із законами України покладено обов‘язок сплачувати податки і збори (обов‘язкові платежі).

Відповідно до ст.9 Закону України „Про систему оподаткування” одним із обов‘язків платників податків є обов‘язок сплачувати належні суми податків і зборів (обов‘язкових платежів) у встановлені законом терміни.

Згідно частин 1 підп.10.1.1 п.10.1 ст.10 Закону України „Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, у разі коли інші, передбачені цим Законом, заходи з погашення податкового боргу не дали позитивного результату, податковий орган здійснює за платника податків та на користь держави заходи щодо залучення додаткових джерел погашення суми податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а за їх недостатності - шляхом продажу інших активів такого платника податків. Частиною 2 цього ж підпункту передбачено, що стягнення коштів та продаж інших активів платника податків провадяться не раніше тридцятого календарного дня з моменту надіслання йому другої податкової вимоги.

У відповідності до вимог підп.3.1.1 п.3.1 ст.3 даного Закону, активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про обгрунтованість та підставність позовних вимог і вважає, що позов підлягає задоволенню.

Розглядаючи клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суд врахував те, що у відповідності до вимог ст.117 КАС України, такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на рухоме та нерухоме майно немає (даною статтею передбачено лише такі способи забезпечення позову: зупинення дії рішення суб‘єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються, та заборона вчиняти певні дії), а тому в задоволенні згаданого клопотання відмовляє.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, зокрема, частин 2 та 3, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позовні вимоги задоволити.

2.          Стягнути з  Державного комунального підприємства „Перемишлянитеплокомуненерго”, (), що знаходиться за адресою Львівська область, м.Перемишляни, вул.Липова Алея,7 в користь державного бюджету 281875,06 грн.

3.          В задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

4.          Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

5.          Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                       Мартинюк В.Я.