СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

11 жовтня 2007 року
Справа № 2-27/15527-2005А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Голика В.С.,

суддів                                                                      Горошко Н.П.,

Гоголя Ю.М.,

секретар судового засідання                                        Наконечний О.В.

за участю представників сторін:

позивача:Кройтор Іван Васильович, довіреність №  бн   від 05.10.07;

відповідача: Дішко Олександр Костянтинович, довіреність №  502/Д/10   від 01.02.07;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Воронцова Н.В.) від 05.12.2005 по справі № 2-27/15527-2005А

за позовом           Державного підприємства "Радгосп-завод "Малоріченський" (вул. Садова, Малоріченське, м. Алушта, 98520)

до           Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим (вул. Леніна 22-а, Алушта, 98500)

про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

За результатами планової виїзної комплексної документальної перевірки  дотримання вимог податкового  і валютного  законодавства Державним підприємством "Радгосп-завод "Малоріченський" за період з 01.07.2003 по 31.03.2005 (акт перевірки № 106/23/00412719 від 20.10.2005) Державною податковою інспекцією у місті Алушті Автономної Республіки Крим прийняті податкові повідомлення-рішення № /0 від 28.10.2005  про визначення позивачеві податкового зобов’язання з податку на додану вартість у сумі 1075249,50 грн., з яких  497562,00 грн. –основний платіж, та 577687,50 грн. –штрафні санкції; № /0 від 28.10.2005 про визначення податкового зобов'язання у сумі 272760,00грн., з яких 181500,00 грн. –основний платіж, 91260,00 грн. –штрафні санкції.

Відповідно результатів перевірки, на думку податкового органу, позивачем завищено чисту суму зобов’язань по податку на додану вартість за період з 01.07.2003 по 31.03.2005 за декларацією №2 на суму 497562грн. і занижено чисту суму зобов’язань по податку на додану вартість на суму 657813грн. Також, за перевіряємий період позивачем не було нараховано та сплачено у встановлений законодавством термін дивіденди, які підлягають перерахуванню у спеціальний Фонд Державного бюджету в сумі 181500,00 грн., у тому числі за 4 квартал 2003 року в сумі 121650,00грн., за 3 квартал 2004 року в сумі 4050,00грн., за 4 квартал 2004 року в сумі 55800,00 грн., що є порушенням пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.04.2003 № 557 „Про норматив і порядок відрахування в спеціальний фонд Державного бюджету України частини прибутку (доходу) державними не корпоратизованими, казенними підприємствами та їх об'єднаннями” та статті 52 Закону України „Про Держаний бюджет України на 2003 рік”, Закону України „Про Державний бюджет на 2004 рік”.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Воронцова Н.В.) від 05.12.2005 у справі № 2-27/15527-2005 А позов задоволено, вищеназвані податкові повідомлення-рішення визнані нечинними.

Державна податкова інспекція у місті Алушті оскаржує постанову суду першої інстанції у зв’язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, апеляційну скаргу визнає такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як  вбачається з матеріалів справи, позивач є підприємством первинного виноробства, в своїй діяльності керується галузевими стандартами України на виноматеріали оброблені та необроблені, технічними умовами „виноматеріали шампанські” та технічними умовами „виноматеріали коньячні”.

За галузевим стандартом України ГСТУ 202001-96 Державне підприємство „Радгосп-завод „Малоріченський” обробляє виноматеріали, призначені для випуску вин, які за типовістю і фізико-хімічним показниками відповідають вину даного найменування та пройшли встановлений для нього цикл технічної обробки згідно до чинної нормативної документації.

Відповідно до пункту 33 Державного стандарту України 2163-93,  поняття виноматеріалу - це зброджене повністю або частково виноградне сусло, призначене для виготовлення вина або коньячного спирту. Отже це сировина - предмети праці та природні компоненти, які підлягають подальшій переробці для виробництва вин, які і є підакцизним продуктом (частина  10 статтті  1 Закону України „Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”).

Статтею 1 Указу Президента України „Про підтримку сільськогосподарських товаровиробників” від 02.12.1998 №1328 встановлено, що з 01.01.1999 не належать до сплати до бюджету суми податку на додану вартість, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками - платниками податку на додану вартість, стосовно операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах з власної сільськогосподарської сировини, крім операцій з продажу переробними підприємствами молока та м'яса живою вагою.

Згідно Закону України   „Про продовження дії окремих норм Закону України „Про податок на додану вартість” від 28.11.2003 до 01.01.2006”,  зупинено дію підпункту 7.7 статті  7 та підпункту 10.1, 10.2 статті  10 Закону України „Про податок на додану вартість” в частині сплати до бюджету податку на додану вартість  стосовно операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах з власної сільськогосподарської сировини, за виключенням операцій з продажу переробними підприємствами молока і м'яса живою вагою, які здійснюються сільськогосподарськими товаровиробниками незалежно від організаційно-правової форми та форми власності, у яких сума отримана від продажу сільськогосподарської продукції власного виробництва і продуктів її переробки за попередній звітний податковий період, складає не менше 50 відсотків загальної суми валового доходу підприємства. Дію пункту 11.29 статтті 11 Закону України „Про податок на додану вартість” продовжено до 01.01.2006.

У Постанові Верховної Ради № 365 від 12.09.1996 зазначено перелік товарів (продукції), на які встановлено акцизний збір, визначається та обмежується переліком підакцизних товарів, які ввійшли до Закону України від 07.05.1996 „Про ставки акцизного збору і ввізного мита на спирт етиловий та алкогольні напої”. Вказаним Законом встановлено ставки акцизного збору на вино, шампанське та коньячний спирт. Відповідно до частини 1  статті  2 вказаного Закону,  ставки акцизного збору встановлені на вироблені в Україні з вітчизняної сировини виноматеріали (код згідно УКТ ВЗД 220430), які реалізуються посередницьким організаціям і населенню, а також виноматеріали, вироблені на підприємствах первинного виноробства для суб'єктів підприємницької діяльності, які не є виробниками виноробної сировини (винограду), крім підприємств вторинного виноробства, які використовують ці виноматеріали для виробництва готової продукції.

Державне підприємство „Радгосп-завод „Малоріченський” реалізує виноматеріали виключно підприємствам вторинного виноробства, де з них виготовляються різні види вин (шаманське, ігристе та таке інше), які потім реалізуються у торгівлі. Зазначені вина і є підакцизними товарами.

Виноматеріали, які виготовляє позивач, є лише сировиною для виробництва підакцизних товарів, також позивач не виробляє виноматеріали під кодом 220430, що підтверджується висновком Торгово-промислової Палати Автономної Республіки Крим, який свідчить, що виноматеріалам, які виробляє позивач, не присвоєно код 224030.

Отже, виноматеріали, які знаходяться в стадії незавершеного виробництва до завершення повного технологічного процесу на будь-якій фазі обробки, не відносяться до алкогольної готової продукції і не можуть сертифікуватися як готова продукція для реалізації кінцевому споживачу.

Судова колегія не погоджується з твердженнями податкового органу про те, що виноматеріали, які виготовляє позивач є підакцизною продукцією, оскільки в акті перевірки не вказується на виявлення порушень по сплаті акцизного збору.

Як вбачається з матеріалів справи, з 01.01.1999 позивач зареєстрований у Державній податковій інспекцій у місті Алушта як платник фіксованого сільськогосподарського податку.

Згідно статті  72 Закону України „Про Державний бюджет України на 2004 рік” (із змінами та доповненнями), державні і казенні підприємства та їх об’єднання сплачують за результатами фінансово-господарської діяльності в 2003 році та щоквартальної фінансово-господарської діяльності в 2004 році до загального фонду Державного бюджету України частину доходу (прибутку).

Норматив та порядок обчислення вказаної частини прибутку (доходу) встановлено Кабінетом Міністрів України, у відповідності до Постанови №405 від 30.03.2004 (із змінами та доповненнями). Відповідно до пункту 2 зазначеної Постанови відрахування частини прибутку (доходу) здійснюються державними, у тому числі казенними, підприємствами та їх об’єднаннями у розмірі 15 відсотків чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку.

Статтею 2 Статуту Державного підприємства „Радгосп-завод „Малоріченський” передбачено, що підприємство створено з метою виробництва, переробки, реалізації сільськогосподарської продукції і  сировини.

Згідно частини 2 статті  1 Закону України „Про фіксований сільськогосподарський податок”,  фіксований сільськогосподарський податок - це податок, який не змінюється протягом   визначеного цим Законом терміну і справляється з одиниці земельної площі.

Частина 9 статті 1 Закону України „Про фіксований сільськогосподарський податок” визначає строк його дії до 31.12.2009.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті  1 зазначеного Закону,  фіксований  сільськогосподарський  податок сплачується  в рахунок таких податків і зборів (обов'язкових платежів) як податок на прибуток підприємства.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 14 Закону України „Про систему оподаткування” (в редакції, що діяла з 20.02.2002 по 01.01.2003), до загальнообов'язкових податків і зборів (обов'язкових платежів) відноситься податок на прибуток підприємств.

Змінами від 24.12.2002, які були внесені до пункту З частини  1 статтті  14 Закону України „Про систему оподаткування”,  даний пункт було викладено у наступній редакції: „податок на прибуток підприємств, у тому числі дивіденди, що сплачуються до бюджету державними не корпоратизованими, казенними або комунальними підприємствами”.

Відповідно до листа Державної податкової адміністрації України від 19.05.2003 №7866/7/15-1117, дивіденди належать до загальнообов'язкових податків і зборів і фактично є видом податку на прибуток.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що дивіденди, які сплачуються до бюджету державними не корпоратизованими, казенними або комунальними підприємствами і є податком на прибуток.

Згідно статтті  4 Закону України „Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001-2004 роки” від 18.01.2001,  на період дії цього Закону не вносяться зміни до законодавства, які можуть спричинити збільшення податкового навантаження на сільськогосподарських товаровиробників.

Статтею 17 вказаного Закону встановлено, що норми даного Закону є обов'язковими при розробленні і прийнятті законодавчих та інших нормативно-правових актів.

Преамбулою Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” дію Закону зупинено для сільськогосподарських товаровиробників - платників фіксованого сільськогосподарського податку з питань оподаткування, за винятком пунктів 7.7, 7.8 і 13.1, 13.2, 13.6, 13.7 та 13.8.

За таких обставин, судова колегія не вбачає правових підстав  для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2.Постанову господарського  суду Автономної Республіки Крим  від 05.12.2005 у справі № 2-27/15527-2005 А  залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена протягом одного місяця безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                        В.С. Голик

Судді                                                                      Н.П. Горошко

Ю.М. Гоголь