Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "12" жовтня 2007 р.
Справа № 16/553

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін

від позивача Рибченко О.О., дов. №21-294/10-1809 від 19.03.07р.;        Карпінський І.К., дов. №21-294/10-1810 від 19.03.07р.

від відповідача не з'явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу за позовом Антимонопольного комітету України (м.Київ)

до Дочірнього підприємства торгово-комерційної фірми "Рудь" Відкритого акціонерного товариства "Житомирський маслозавод" (м.Житомир)

про стягнення 50000,00 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача в доход Державного бюджету 50000,00 грн., з яких 25000,00 грн. штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, 25000,00 грн. пені.

Представники позивача позов підтримали з викладених в ньому підстав.

Відповідач відзиву на позов не подав, свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядалась за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши представників позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідач Дочірнє підприємство торгово-комерційної фірми "Рудь" Відкритого акціонерного товариства "Житомирський маслозавод" зареєстроване як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради 11.11.1999р. за №354-ЖОЮ, ідентифікаційний код 30620540.

Відповідно до ст.22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" від 26.11.93р. № 3659-ХІІ, розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Відповідно до п.2 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" від 11.01.01р. № 2210-ІІІ, рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

27.12.05р. розпорядженням адміністративної колегії Вінницького обласного  територіального відділення Антимонопольного комітету України було розпочато розгляд справи за ознаками порушення ТОВ "Люстдорф" і ДП ТКФ "Рудь" законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п.1 ст.50, ч.3 ст.6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій шляхом встановлення однакових закупівельних цін на молоко від населення, які призвели до обмеження конкуренції на ринку молока для промислової переробки від населення, при тому, що аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій.

Так наприклад, було встановлено, що в с.Польова Лисіївка протягом вересня - листопада 2005 року здійснювали закупівлю молока для промислової переробки від населення два молокопереробних підприємства - ТОВ "Люстдорф" і ДП ТКФ "Рудь".

01.09.05р. в с.Польова Лисіївка обидва підприємтва встановили однакову закупівельну ціну на молоко для промислової переробки від населення у розмірі 01,00 грн./л.

З 11.09.05р. ТОВ "Люстдорф" наказом №79/1-в встановило в вищевказаному населеному пункті закупівельну ціну на молоко від населення у розмірі 01,20 грн./л.

ДП ТКФ "Рудь" в свою чергу також збільшило закупівельну ціну на молоко для промислової переробки до рівня 01,20 грн./л., провівши доплату населенню в с.Польова Лисіївка за здане ними молоко в період з 10 вересня по 20 вересня 2005р. у розмірі 0,20 грн./л. з тих підстав, щоб не опинитися підприємству на ринку в невигідному для себе становищі та не допустити переходу молока до конкурентів, оскільки останні підвищили ціну до 01,20 грн./л.

21.09.05р. ТОВ "Люстдорф" шляхом зниження закупівельної ціни на молоко з 01,20 грн./л. до 01,05 грн./л. та ДП ТКФ "Рудь"  шляхом підвищення закупівельної ціни на молоко з 01,00 грн./л. до 01,05 грн./л. одночасно встановили однакову закупівельну ціну на молоко для промислової переробки від населення в с.Польова Лисіївка в розмірі 01,05 грн./л.

Таким чином, з цього вбачається, що даними підприємствами в одному населеному пункті - с.Польова Лисіївка в одні й ті ж самі часові періоди були здійснені дії, які призвели до встановлення однакових закупівельних цін на молоко від населення, що є економічно необгрунтованим та свідчить про обмеження або усунення конкуренції на ринку заготівлі молока, оскільки в такому разі один з суб'єктів господарювання відмовляється від можливості збільшити свою частку на ринку шляхом збільшення здавачів молока свого конкурента за рахунок вищої закупівельної ціни.

На цій підставі, рішенням тимчасової адміністративної колегії позивача від 28.02.06р. №5-р/тк у справі № 06-26.20.1.1/49-05 визнано, що відповідачем вчинено порушення, передбачене п.1 ст.50, ч.3 ст.6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, якими вважається вчинення суб'єктами господарювання схожих дій на ринку товару, які призвели до обмеження конкуренції та накладено на відповідача штраф в розмірі 25000,00 грн.(а.с.6-11).

Зазначеним рішенням відповідача було проінформовано про обов'язок сплатити штраф у двохмісячний строк з дня одержання рішення.

Копія прийнятого рішення була направлена відповідачу разом з супровідним листом №23-29.1/06-1698 від 16.03.06р.(а.с.13) поштовим рекомендованим відправленням з повідомлення про вручення (а.с.12).

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" від 11.01.01р. №2210-ІІІ, антиконкурентними узгодженими діями вважається також вчинення суб'єктами господарювання схожих дій (бездіяльності) на ринку товару, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції у разі, якщо аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій (бездіяльності).

Згідно з ч.3 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідач штраф не сплатив, натомість прийняте позивачем рішення оскаржив.

Відповідно до п.5 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Згідно розрахунку позивача, розмір пені становить максимально дозволену суму - 25000,00 грн.(а.с.3).

Розрахунок пені обгрунтований.

Таким чином, на день вирішення спору, заборгованість відповідача у вигляді несплаченого штрафу та нарахованої пені становить, відповідно, 25000,00 грн. штрафу і 25000,00 грн. пені.

Відповідно до п.7 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Відповідач, заперечуючи проти позову, просив суд заявою від 17.05.07р. №157 зупинити провадження у справі до вирішення іншої справи №45/378 господарським судом м.Києва, куди відповідачем була подана позовна заява про визнання недійсним рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 28.02.06р. №5-р/тк, яким до відповідача застосовано зазначені санкції.

З матеріалів справи вбачається, що в результаті розгляду вищевказаним судом було винесено рішення від 27.08.07р. у справі №45/378, згідно якого у позові ДП ТКФ "Рудь" було відмовлено.

Згідно з абз.2 ст.35 Господарського процесуального кодексу України від 06.11.1991р. №1798-XII, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Господарський суд враховує як преюдиціальний факт, що рішення суду про відмову відповідачу - ДП ТКФ "Рудь" ВАТ "Житомирський маслозавод" про скасування вказаного рішення тимчасової адміністративної колегії у справі №45/378 набрало законної сили та підлягає виконанню.

На день прийняття рішення у справі, відповідач доказів сплати застосованих штрафу та пені не надав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі - 50000,00 грн., з яких 25000,00 грн. штрафу і 25000,00 грн. пені.

Судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі Законів України "Про захист економічної конкуренції" від 11.01.01р. № 2210-ІІІ, "Про Антимонопольний комітет України" від 26.11.93р. №3695-ХІІ, керуючись ст.ст.49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства торгово-комерційної фірми "Рудь" Відкритого акціонерного товариства "Житомирський маслозавод", 10002, м.Житомир, пров. Боковий,11, ідентифікаційний код 30620540:

- в доход Державного бюджету України (р/р 0010, одержувач УДК у Солом'янському районі м.Києва, банк одержувача ГУ ДКУ у м.Києва, МФО 820019, , код платежу 21081100, символ звітності 106) - 25000,00 штрафу, 25000,00 грн. пені;

- в доход Державного бюджету України (р/р 0002, ГУДКУ у Житомирській області, МФО 811039, отримувач УДК у м.Житомирі, код 22090200, ) - 500,00 грн. державного мита;

- 118,00 грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (отримувач - УДК в м.Житомирі, р/р 3002, ГУДКУ у Житомирській області, МФО 811039, код доходу 22050000, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Суддя
Гансецький В.П.

Дата підписання рішення 12.10.07р.

Друк: 3 прим.:

1 - у справу,

2,3 - сторонам.