ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.11.07 р.                                                                               Справа № 16/321

Суддя господарського суду Донецької області В.В. Манжур,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

При  секретарі Муравйова М.В.,  розглянувш?и  матеріали  справи

за позовом   Закритого     акціонерного     товариства     «  Донецькбудтранспостач»  м.Донецьк

до відповідача  Товариства з обмеженою відповідальністю « Будівельна  компанія “  Альфа  та  Омега”  м.Донецьк

про стягнення  18 071  грн. 47  коп.

За участю:

Представників сторін :

від позивача:         Борщова  О.А.  по  дор.

від  відповідача:    не з'явився

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою  господарського суду Донецької  області 05.11.2007р. порушено  провадження  по  справі за  позовом  Закритого     акціонерного     товариства                                 «  Донецькбудтранспостач»  м.Донецьк  , до Товариства з обмеженою відповідальністю « Будівельна  компанія “  Альфа  та  Омега”  м.Донецьк  , про стягнення  18 071  грн.  47  коп.   з яких:       4 570  грн. 00  коп. -  заборгованності     ,   12 100  грн.00   коп. -  збитки, спричинені    позивачу     затриманням    повернення       об`єкту   оренди  , 1 000 грн.-   штрафу  , 401  грн. 47  коп. -  пені   та   розірвання договора аренди нежитлового приміщення .

Представника позивача було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні  було  надано клопотання про   відмову   від фіксації судового процесу  технічними засобами, яке судом прийнято до розгляду та задоволено. Крім цього, роз’яснено  вимоги ст.811 Господарського процесуального кодексу України, тому складено протокол, який  долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини ст.129 Конституції України, основними засадами  судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення  доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні  перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В  обгрунтування  своїх  вимог    позивач  посилається   на    не належне  виконання  вимог  договору  оренди  № 44/03  від 01.12.2006р. зі  сторони  відповідача  , на  підставі  чого просить  стягнути  з  нього  орендні  платежі   з  урахуванням  штрафнихх санкцій             (  пені)    та  розторгнути     договір  оренди   .

Представник відповідача  в  судове  засідання  не з’явився, ухвали господарського суду Донецької області   не виконав,  хоча  був  належним  чином  повідомлений .

Справа розглянута за наявними в неї документами на підставі ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника  позивача,  господарський суд встановив:

01.12.2006р.   між сторонами  був  укладений  договір  оренди № 44/03  , згідно  з  яким  позивач   надав відповідачу в  оренду  нежитлове приміщення, загальною площею 144   м.кв., за адресою:   м.  Донецьк , вул. Овнатаняна    (  п.1.1.  договору  )

За  правовою природою    зазначений  договір  є  договором  найма    (  оренди )  .

Глава 58 Цивільного кодексу України регулює питання щодо найму  (оренди). За договором оренди наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Істотними умовами вказаного договору законодавець передбачив предмет договору, плату за користування майном і  строк дії договору. Договор оренди, на який посилається позивач,  є  укладений  відповідно  до  норм  Закону.

Приміщення було передано в оренду відповідно до акту прийому-передачі від 01.12.2006 року, підписаного  сторонами.

Відповідно до п. 4.1., 4.2   вказаного  договору   орендатор    зобов`язаний     вносити    орендну    плату    за  користування     орендуємого  приміщення      в  сумі                  8 640  грн.     ( в т.ч.  ПДВ)   з    збільшенням        суми     на   відшкодування     витрат   орендодавця     по     міжміським     та      міжнародним    переговорам  згідно     виписок     АТС  та    витрат   електроенергії        згідно  з  показниками     лічильників  .  Орендна  плата      орендарем     повинна  вноситися     на протязі   3 –х    днів   з  моменту    отримання   рахунка     від  орендодавця  , але    не  пізніше    10  числа    поточного  місяця.

14.03.2007р.   в  зв`язку  зі зверненням    орендатора      про  зменшення     площі  оренди    , було   підписано   додаткову    угоду    від  30.03.2007р.     до договору     оренди  №  44/03  від   01.12.2006р. , згідно  якої    були  змінені    пункти :  1 договору  -     “загальна  площа орендує мого  об`єкту складає    20, 15  кв.м.”  ; п.   4.1.     договору :   орендна плата   за     використання  орендуємого  об`єкту        складає    1 210    грн.    ( в  т.ч.  ПДВ)    в  місяць     зі    збільшенням      суми   на   відшкодування     витрат   орендодавця     по     міжміським     та      міжнародним    переговорам  згідно     виписок     АТС  та    витрат   електроенергії        згідно  з  показниками     лічильників  “.

В  виконання  вимог  договору    зі  сторони   позивача    були  виставлені   рахунки  на  оплату       за  період  з  грудня  2006  року  по      квітень 2007  року       на  загальну  суму    29 735     грн. 70  коп.

В  виконання   вимог    договору  орендар    сплатив     суму     орендних  платежів  частково   в  розмірі    25 165   грн. 70 коп.

Таким  чином  , заборгованість    за    надані  послуги  “  оренди “      на  момент  подачі  позову  складає     4 570  грн.    00  коп.

В  судове  засідання     27.11.2007р.   позивач    надав   платіжне доручення  №  6  від    26.11.2007р.,  на  суму  14 000  грн.

То б то  відповідач   представив суду доказів перерахування боргу в  розмірі     4 570   грн. 00  коп. -  платіжне доручення  №  6  від    26.11.2007р.,  на  суму  14 000  грн. ,  з  якого  в  рахунок  оплати  боргу    зараховується  сума     4 570  грн.  , в зв’язку з чим господарський суд робить висновок, що борг є  погашеним   до теперішнього часу.

В  силу  статті  526 Цивільного кодексу України зобов’язання має бути виконано належним   чином відповідно до умов договору та вимог кодексу.

Також ,  позивач     просить  стягнути   з  відповідача     на  підставі ст. 549  ЦК  України  та  п.   5.2  договору       пеню  в  розмірі      401 грн.  47  коп.  та  штраф      в  розмірі    1 000  грн.   ,   розрахунок   який  є  обґрунтованим  та  підлягає  задоволенню  .   Окрім  того      ,  суд  зазначає    , що  зазначений   розмір      штрафних  санкцій      є  погашеним  зі  сторони      відповідача   -  платіжне доручення  №  6  від    26.11.2007р.,  на  суму  14 000  грн. ,  з  якого  в  рахунок  оплати  боргу    зараховуються  суми     1 000  грн.   та   401  грн. 47  коп.  , в зв’язку з чим господарський суд робить висновок, що  борг  по  пені   та       штрафу   є  погашеним   до теперішнього часу.

Згідно зі ст. 549 ЦК  України   неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (  за умовами  передбаченими договором). Пеня - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання  за  кожен  день прострочення. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Окрім  того  , позивач    просить     стягнути  з  відповідача   12 100  грн.     – розмір збитків    , спричинених       позивачу     затриманням     поверненням    об`єкту   оренди , з  приводу  чого  не  може    здати  приміщення      в  оренду  іншим  особам  .

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до вимог ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частина 2 зазначеної статті закріплює способи захисту цивільних прав та інтересів, а саме:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 224 ГК України під збитками розуміється витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Проте на позивачеві лежить обов’язок довести суду згідно ст. 33 ГПК України наступне:

-          по-перше, факт заподіяння йому збитків;

-          по-друге, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов’язань;

-          по-третє, причинно-наслідковий зв’язок між невиконанням зобов’язань та заподіяними збитками.

Згідно загальної практики про визначення розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги:

А) вид (склад) збитків;

Б) наслідки порушення договірних зобов’язань для підприємства.

В  докази  своїх стверджень  позивач  посилається  на   те , що  не  може  здати   об`єкт  іншим  орендаторам ,  в зв`язку  з  чим     несе  збитки. Дослідивши  матеріали  справи , суд  дійшов  висновку     , що  вимоги     позивача    щодо   стягнення  збитків  в  розмірі   12 100 грн. , спричинених    затримання     повернення  об`єкту оренди   ,  не  підтверджені  ним  в  розумінні   ст.ст. 33,34  ГПК  України  , оскільки   позивач  не  надав    проекти    договорів   оренди в  іншими  претендентами  (  орендаторами)  на  спірний  договір   оренди   ,  то б то  не  довів   як  факт   спричинення  йому  збитків  шляхом      затримання    повернення   об`єкту  оренди    та  і     розмір   спричинених  йому  збитків .  На  підставі  зазначеного      його  вимоги  в   частині  стягнення   збитків   в  розмірі    12 100  грн.  являється  не обґрунтованими    та  такими , що  не  підлягають  задоволенню  .

З огляду      вищезазначене    ,     суд з`ясував   , що      позовні  вимоги   є  обґрунтованими    , але  такими    , що  підлягають  частковому  задоволенню.

На  момент   розгляду  справи  сума  боргу    та   штрафних  санкцій  ( пені  та штрафу)    зі  сторони    відповідача  є  погашеною  (  платіжне  доручення    на  суму           14 000 грн),  з  приводу    чого      провадження     по  справі  в  цій  частині  підлягає  припиненню     у  відповідності   з п.1.1. ст.80 ГПК  України  .

Відповідно до ст.526  ЦК України зобов`язання   повинні  виконуватися  належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 7.1 договору,  орендодавець  по своїй ініціативі  може                       розірвати   договір  у  випадках  :  систематичного  порушення  орендарем  вимог  договору  .

В  даному  випадку  орендарем  були  порушені  вимоги  договору , а  саме     орендар  систематично  порушував  строки    перерахування  орендної  плати  .    На  підставі  чого  орендодатель (  позивач  )   просить  розторгнути  договір оренди  нежитлового  приміщення  №  44/03  від   01.12.2006р.

На  підставі     ст. 764  ЦК  України    передбачено :  якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Дослідивши  матеріали  справи  ,   суд з`ясував, що  на  момент  слухання  справи     спірний  договір  оренди     № 44/03  від    01.12.2006р.    припинив  свою  дію    31.10.2007р. ,  але  вважається   поновленим  на  новий  строк     згідно  з  нормами                 ст. 764  ЦК  України  , оскільки      матеріали  справи  не  містять  письмових  заперечень орендодавця  (  позивача)  протягом  одного  місяця  в  адресу   орендаря  (  відповідача)  з  зазначенням   закінчення  строку  дії  договору  та  не  бажанням     переукладення  його  на  новий  строк  .

Позивач    не  довів     суду     свої  доводи    щодо   закінчення     строку  дії  договору, не  довів    вимоги  щодо  його  розірвання.   Згідно  приписів  п.3.1.договору      зазначено:  “   договір    оренди   вступає    в  силу   з  01.12.2006р.   та  діє   до 31.10.2007р.    , після чого    він  може  бути  пролонгованим      по  клопотанню    орендатора   або  автоматично   розторгається ...”    Пунктом    же   7.2.  договору передбачено :”   договір  може   бути  розірваний    достроково  по  вимозі   любої  зі  сторін    , якщо    остання     письмово     сповістить    іншу  сторону      про  бажання розірвати   договір   не  менш   ніж   за  місяць    до  передбаченого    припинення  дії договору”.     В  матеріалах     справи    мається   лист      ТОВ  “  СК  “  Альфа   та  Омега”    від   28.04.2007р.     , згідно  якого     він    зобов`язується       погасити    заборгованість    за  березень та квітень 2007  року     та звільнити  орендуєме приміщення   до 30.04.2007р.   в зв`язку    з     неплатоспроможністю.   Приписи  щодо   бажання   розторгнути    спірний  договор  оренди в  матеріалах  справи  відсутні   ,  відповідні  клопотання  сторін   з  приводу  цього  не  подавалися .   З  приводу  чого    суд   вважає  , що   договір  оренди      №  44/03  від   01.12.2006р.    за відсутності заперечень наймодавця  протягом одного місяця,   вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Окрім  того  , позивач  зазначає  , що  спірний  об`єкт  оренди є  не звільненим орендарем    до  теперішнього  часу  .

Позовні  вимоги в  цій  частині   являються  не  обґрунтованими  та  такими , що  не підлягають задоволенню  .

Відповідно  до ст. 49 п. 2.  ГПК  України  Господарський  суд  судові  витрати  покладає ,  на  відповідача  по  справі   пропорційно  розміру  задоволених вимог.    В  даному  випадку       задоволеними    являються  вимоги  на  суму    5 971 грн. 47  коп.           (   4 750  грн.  -   заборгованності     ,   1 000 грн.-   штрафу  , 401  грн. 47  коп. -  пені  ) ,  які  на  момент слухання  є  погашеними   .  Таким  чином ,  судом   з`ясовано , що    зі  сторони   відповідача      є  переплаченою   сума     8 028  грн. 53  коп.  ,  з  якої    підлягає     стягненню     сума      державного  мита     в  розмірі     91  грн. 02  коп. -    за  задоволення   майнового  спору    (  пропорційно  задоволеним  вимогам )  , 59  грн. -   витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  (  при  частковому     задоволенні  позовних  вимог )  .  То б то зі  сторони   відповідача    залишається     переплачено    сума    7 878  грн. 51  коп.  Суд  не  може  вийти  за межи  позовних  вимог   та   зобов`язати  позивача   повернути  зайво  переплачену  суму   відповідачеві    , на підставі  чого     залишає    зазначене  питання  на  розсуд  сторін .

Керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 22, 33, 36, 43, 49, 77, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 525, 526, 777 , 785, 782  Цивільного кодексу України,   ст.ст. 1, 4, 18, 18  Закону  України   “   Про  оренду державного  та  комунального майна “  ,    Прикінцевими положеннями Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України господарський  суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Закритого     акціонерного     товариства   «  Донецькбудтранспостач»  м.Донецьк  , до Товариства з обмеженою відповідальністю « Будівельна  компанія “  Альфа  та  Омега”  м.Донецьк  , про стягнення  18 071  грн.  47  коп.   з яких:       4 570  грн. 00  коп. -  заборгованності     ,   12 100  грн.00   коп. -  збитки, спричинені    позивачу     затриманням    повернення       об`єкту   оренди  , 1 000 грн.-   штрафу  , 401  грн. 47  коп. -  пені   та   розірвання договора аренди нежитлового приміщення,  задовольнити   частково .

В    частині     стягнення    4 570  грн. 00  коп. -  заборгованності  ,1 000 грн.-   штрафу  , 401  грн. 47  коп. -  пені ,    91  грн. 02  коп. – державного  мита    за  задоволення   майнового  спору    (  пропорційно  задоволеним  вимогам )  ,   59  грн. -   витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  (  при частковому     задоволенні  позовних  вимог )  ,  позовні  вимоги  підлягають  припиненню  на  підставі  п.1.1.  ст. 80 ГПК  України    в зв`язку  з  оплатою  .

В    задоволенні  позовних  вимог  щодо   стягнення  12 100  грн.00   коп. -  збитків, спричинених    позивачу     затриманням    повернення       об`єкту   оренди  ,   відмовити .

В  задоволенні  позовних  вимог  щодо   розірвання договора аренди нежитлового приміщення  №   44/03  від   01.12.2006р. ,  укладеного між    Закритим      акціонерним       товариством    «  Донецькбудтранспостач»  м.Донецьк  та  Товариством   з обмеженою відповідальністю « Будівельна  компанія “  Альфа  та  Омега”  м.Донецьк  ,  відмовити    .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

Рішення  підписане    27.11.2007р.

Суддя                                                                         Манжур В.В.

Надруковано 3 примірника :

1 прим- Господарському суду Донецької  області

2 прим -  сторонам

Виконавець-  Подолян  О.О.