ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  1/111

09.10.07

За позовом     Приватного підприємства "Претті вумен"

до                     Товариства з обмеженою відповідальністю "Каїхон"

Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації прававласності на об"єкти нерухомого майна

про                     визнанння права власності та зобов"язання здійснити державну реєстрацію

Суддя  Мельник В.І.

Представники:

Від позивача:          Оніщенко О.В. –по довіреності від 05.04.2007

Від відповідача           1.Зимак Ю.М. –по довіреності від 12.12.2006

Від відповідача           2.Павлюк І.М. –по довіреності від 04.07.2007

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Приватного підприємства «Претті вумен»про визнання права власності на нежитлові приміщення: № 17 літера «Г»по вул. Хорива в місті Києві, загальною площею 216,00 кв.м. та № 17 літера «Д»по вул. Хорива в місті Києві, загальною площею 216,00 кв.м, а також зобов'язання Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна зареєструвати право власності на нежитлові приміщення № 17 літера «Г»по вул. Хорива в місті Києві, загальною площею 216,00 кв.м., та № 17 літера «Д»по вул. Хорива в місті Києві, загальною площею 216,00 кв.м за Приватним підприємством «Претті вумен».

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна 20.11.2003 Приватне підприємство «Претті вумен»придбав у Товариства з обмеженою відповідальністю «Каїхон» нежитлові приміщення: №17 літера «Г»по вул. Хорива в місті Києві, загальною площею 216,00 кв.м. та № 17 літера «Д»по вул. Хорива в місті Києві, загальною площею 216,00 кв.м. Відповідно до п. 5.1. Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.11.2003, право власності на майно у Покупця виникає з моменту підписання акту прийому-передачі майна. 20.11.2003 між Покупцем та Продавцем був підписаний акт прийому-передачі нежилих приміщень, що є предметом Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.11.2003. 01.03.2007 Приватне підприємство «Претті вумен»отримало від Товариства з обмеженою відповідальністю «Каїхон»лист в якому останній стверджує, що приміщення належать останньому, оскільки Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 20.11.2003 підлягає державній реєстрації, яка проведена не була. Для проведення реєстрації права власності на придбані приміщення, Приватне підприємство «Претті вумен»звернулось до Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна з заявою про реєстрацію права власності на приміщення відповідно до договору, але отримав відмову в прийнятті документів та реєстрації права власності на нежитлові приміщення. Оскільки право власності на приміщення Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна до цього часу не провело, чим порушило право власності позивача в частині розпорядження належним майном, позивач просить зобов'язати Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна зареєструвати за ним право власності на приміщення.

Ухвалою суду від 10.07.2007 було порушено провадження у справі                 № 1/111 та призначений розгляд справи на 18.07.2007.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення по справі, в яких заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

18.07.2007 в судовому засіданні відповідач 1 у письмовому відзиві на позовну заяву зазначає, що оскільки державна реєстрація Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 20.11.2003 не проведена, право власності у позивача на нежитлове приміщення не виникло, а тому позові вимоги вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства. В позові просить відмовити.

В зв’язку з тим, що представник відповідача 2 в судове засідання не з’явився, вимог суду, викладених в ухвалі суду про порушення провадження у справі не виконав, господарський суду в судовому засіданні оголосив ухвалу про відкладення розгляду справи на 12.09.2007.

12.09.2007 в судовому засіданні відповідач 2 надав відзив на позовну заяву. У письмовому відзиві на позовну заяву зазначає, що згідно архівних даних Бюро матеріали технічної інвентаризації на нежитлові приміщення площею, які знаходиться за адресою: м. Київ, по вул. Хорива, 17 літ. «Г»та «Д», відсутні. З даної позовної заяви не відомо чи зданий даний об'єкт нерухомого майна в експлуатацію. Згідно даних реєстрових книг Бюро первинна реєстрація права власності на нежитлові приміщення № 17 літера «Г»по вул. Хорива в місті Києві, загальною площею 216,00 кв.м., та № 17 літера «Д»по вул. Хорива в місті Києві, загальною площею 216,00 кв.м не проводилась. З урахуванням викладеного, позов не визнає та просить відмовити в задоволені позовних вимог.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з’явився. До відділу діловодства суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, в зв’язку з чим господарський суд відклав розгляд справи на 09.10.2007.

09.10.2007 в судовому засіданні представник позивача подав до суду заяву про відмову від позову в частині вимог до Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав на об’єкти нерухомого майна про зобов’язання останнього здійснити реєстрацію права власності, проте наполягав на задоволенні позовних вимог до Відповідача 1.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача та відповідачів, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2003 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Каїхон»(Продавець) та Приватним підприємством «Претті вумен»(Покупець) було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна (є в матеріалах справи) .

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2. договору на умовах, викладених у даному договорі продавець зобов’язався передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити нерухоме майно: нежитлові приміщення № 17 літера «Г»по вул. Хорива в місті Києві, загальною площею 216,00 кв.м., та № 17 літера «Д»по вул. Хорива в місті Києві, загальною площею 216,00 кв.м.

Згідно до п. 5.1. Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.11.2003 року,  право власності на майно у Покупця виникає з моменту підписання акту прийому-передачі майна.

20.11.2003 року між Покупцем та Продавцем був підписаний акт прийому-передачі нежитлових приміщень, що є предметом Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.11.2003 року.

Згідно пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

У відповідності до ст. 128  ЦК УРСР, який був чинним на момент укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.11.2003 року право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Зі змісту укладеного між сторонами договору купівлі-продажу від 20.11.2003 року не вбачається іншого моменту набуття права власності на спірне майно Позивачем. Чинне на той момент законодавство України також не передбачало моменту набуття права власності відмінного від моменту передачі речі.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що право власності на спірні нежитлові приміщення перейшло до позивача у відповідності до ст. 128 ЦК УРСР з моменту складання акту приймання-передачі нерухомого майна від 20.11.2003 року.

Відсутність факту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу спірних приміщень від 20.11.2003 року, а також реєстрації такого договору в органах технічної інвентаризації не впливають на момент виникнення у позивача права власності на такі приміщення.

Чинне на момент укладення спірного договору від 20.11.2003 р. законодавство не пов’язувало момент виникнення права власності на нерухоме майно з моментом реєстрації такого майна в органах технічної інвентаризації, а також не передбачало обов’язковості нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна у випадку його укладення між юридичними особами.

За таких обставин суд вважає безпідставними посилання Відповідача 1 в обґрунтування свої заперечень на ст. 334, 675 ЦК України, які передбачають обов’язкову нотаріальну форму договору відчудження нерухомого майна та необхідність його державної реєстрації, як передумову виникнення права власності. Зазначені норми ЦК України не можуть бути застосовані до спірних правовідносин сторін за договором купівлі-продажу від 20.11.2003 р., оскільки взаємні права та обов’язки Позивача та Відповідача 1 за таким договором виникли і існували до набрання чинності ЦК України (01.01.2004 р.).

Отже вирішуючи спір стосовно виникнення права власності на нерухоме майно по вул.. Хорива № 17 літера «Г» та «Д»в м. Києві необхідно керуватись законодавством чинним на момент передачі нерухомого майна за спірним договором (20.11.2003 р.).

У відповідності до ст. 319,321, 391 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні, здійснення права власності може бути обмежене або припинене виключно у випадках і в порядку встановлених законом, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до п.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту передбачені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до п.1 ст. 392 ЦК України власник мана може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом власником нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 17 літ «Г» та «Д»є позивач, який набув зазначені приміщення за договором купівлі-продажу від 30.11.2003 року. Водночас таке право позивача оспорюється  відповідачем 1, про що свідчить лист останнього від 01.03.2007 р. (є в матеріалах справи) та відзив на позовну заяву (є в матеріалах справи).

За таких обставин, зважаючи на положення п.1 ст. 15 та п.1 ст. 392 ЦК України, враховуючи наведені факти невизнання та оспорювання Відповідачем 1 права власності позивача на спірні нежитлові приміщення, зазначене право Приватного підприємства «Претті вумен»підлягає захисту в судовому порядку.

Виходячи з вищевикладеного, зважаючи на наявність підстав для захисту права власності позивача на спірні нежитлові приміщення, а також на встановлені судом обставини правомірності набуття ПП «Претті вумен»такого права позов в частині вимог до Відповідача 1 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Стосовно вимог ПП «Претті вумен»до Відповідача 2 про зобов’язання здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, зважаючи на відмову позивача від позову у цій частині, провадження у справі в цій частині позовних вимог підлягає припиненню на підставі п.4 ст. 80 ГПК України. Приймаючи відмову позивача від позову в цій частині суд виходить з того, що  така відмова чинному законодавству України не суперечить, а також не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

У відповідності до ст. 49 ГПК України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, а також відмову позивача від вимог до Відповідача 2, сплачена позивачем сума державного мита в розмір 200 гривень, а також 118 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, підлягають стягненню з відповідача 1 на користь позивача. В іншій частині судові витрати відносяться на рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 49, п.4 ст. 80, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за Приватним підприємством «Претті вумен»(04011, м. Київ, вул. Щербакова, 49-г, кв. 13, ) право власності на нежитлові приміщення за адресами: м. Київ, вул. Хорива, літера «Г», загальною площею 216,00 кв.м., та м. Київ, вул. Хорива, літера «Д», загальною площею 216,00 кв.м.

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Каїхон»(02090, м.Київ, вул. Празька, 33 ) на користь Приватного підприємства «Претті вумен»(04011, м.Київ, вул. Щербакова, 49-г, кв. 13, ) 200 (двісті)грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять)грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині позовних вимог провадження у справі припинити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Суддя                                                                                                    В.І. Мельник