СУД
РІШЕННЯ

"23" листопада 2007 р.

Справа №  18/225

Господарський суд Кіровоградської області у
складі судді ТимошевськоїВ.В., розглянувши матеріали справи № 18/225

за позовом: Спільного підприємства
товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут", м.
Світловодськ

до відповідача: фізичної
особи-підприємця  ОСОБА_1,   м. Світловодськ

про стягнення  2 431
грн. 44 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - Петров А.О.,
юрисконсульт, довіреність  № 932 від
08.06.2007 р.

від відповідача - участі не брав.

Спільне підприємство товариство з
обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" звернулося до
господарського суду із позовною заявою, у якій просить стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості в сумі
1 215,72 грн. за спожиту теплову енергію,  1 215, 72 грн. пені за несвоєчасну сплату та
судові витрати.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги  підтримав у
повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з"явився, заперечення на позов та інші витребувані судом документи не
подав. Ухвали суду від  28.09.2007 р. та
від 30.10.2007 р. повернуті на адресу суду з відміткою, що адресат за адресою
не проживає. Проте, господаський суд вважає
відповідача таким, що належним
чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що слідує з
наступного.

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 30) фізична особа
ОСОБА_1 зареєстрований в  реєстрі  як суб"єкт підприємницької діяльності із
зазначенням його місця проживання:
АДРЕСА_1.  Така адреса заначена у
позовній заяві та на дану адресу
направлялись  судом відповідні
процесуальні документи.

Згідно вимог Закону України
"Про  державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців" останні зобов"язанні повідомляти
реєстратора про  зміни відомостей, які
містяться в  Єдиному державному реєстрі,
зокрема, щодо свого місця проживання чи місцезнаходження.

Згідно статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній
матеріалами.

При розгляді наявних у справі
матеріалів, заслуховуванні пояснень представника позивача, у відкритому
судовому засіданні господарський суд встановив наступне.

Згідно статті 1, 21 Господарського
процесуального кодексу України господарський суд розглядає справи  в порядку позовного провадження за умови,
якщо стороною процесу є, зокрема, фізична особа, яка здійснює підприємницьку
діяльність і набула статусу суб"єкта
підприємницької діяльності.

Як вбачається з  витягу Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, ОСОБА_1 зареєстрований як суб"єкт
підприємницької діяльності з листопада 2003 р.
(а.с. 30).  Поряд з цим, 07.06.2007
р. ним винесено рішення про припинення підприємницької діяльності.

За вимогами ст. ст. 46, 47 Закону
України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців"  відомості про
припинення підприємницької діяльності підлягають державній реєстрації у  встановленому цим Законом порядку. Однак, за
повідомленням реєстратора, державна реєстрація припиненння підприємницької
діяльності  фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
не проведена.

Оскільки згідно приписів частини 3
статті 46 вказаного Закону фізична особа позбавляється статусу підприємця з
дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію
припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця,
господарський суд вважає фізичну особу ОСОБА_1 таким, що на час розгляду даної
справи не позбавлений статусу підприємця, а тому може виступати стороною в  судовому процесі.

01 жовтня 2005 р. між спільним
підприємством товариством з обмеженою відповідальністю
"Світловодськпобут" та приватним підприємцем ОСОБА_1  укладено договір № 163 на постачання тепловою
енергією будівлі відповідача, що знаходиться за адресою:АДРЕСА_2.

У відповідності до п. 1.1 даного
договору позивач зобов'язався постачати теплову енергію споживачеві
(відповідачу) з метою гарячого водопостачання та опалення будівель, а споживач
- сплачувати за використану теплову енергію.

Відповідач, згідно п. п. 3.1-3.3
договору, зобов'язався сплачувати за опалення та водопостачання згідно
затверджених Світловодським міськвиконком тарифів не пізніше 20 числа наступного  за рахунковим місяцем.

Термін дії договору 1 рік з моменту
його підписання. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору ні одна зі
сторін не виявить бажання внести в нього зміни або доповнення, він
продовжується. Дострокове розсторгнення договору або зміна його умов
допускається за згодою сторін.

Стаття 526 Цивільного кодексу
України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно
до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 714 Цивільного
кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через
приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій
стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені
договором, а споживач  (абонент)
зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За період з лютого 2006 р. по
квітень 2007 р. позивачем відпущена відповідачу теплова енергія на загальну
суму 1 215 грн. 72 коп., яка відповідачем не оплачена. Доказів погашення боргу
в сумі  1 215 грн. 72 коп. сторони, в
тому числі  відповідач, господарському
суду не надали.

Згідно статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Сторонами в пункті 6.3. договору
передбачено відповідальність  при
несвоєчасній  оплаті за теплову енергію у
вигляді пені  в розмірі 1% від нарахованої
суми за кожний день прострочення.

За приписами ст. ст. 546, 549
Цивільного кодексу України виконання зобов"язання може забезпечуватися
неустойкою, якою є, зокрема, пеня, що обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання  за кожен день прострочення виконання.

Позивачем  розраховано пеню за період з 24.09.2006 р.
по  24.09.2007 р. на суму 2 805,65 грн.,
однак з урахуванням вимог статті 1 Закону України  "Про відповідальність суб"єктів
підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні
поcлуги" від 20.05.1999 р. заявлено до стягнення  1215,72 грн.

Частина 6  статті 232 Господарського кодексу
України  встановлює граничний термін
нарахування штрафних санкцій, який становить шість місяців.  Поряд з цим суд враховує, що сума пені, яку
позивач заявляє до стягнення, є  значно
меншою від   нарахованої за один рік та
не перевищує суму пені при нарахуванні її за шість місяців.

За урахуванням викладеного,
виходячи з наявних в матеріалах справи документів, позовні вимоги про стягнення
з відповідача заборгованості за поставлену теплову енергію в сумі 1 215 грн. 72
коп. та пені в сумі 1 215 грн. 72 коп.  є
обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У відповідності до статті 49
Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст.  44, 49, 82, 84, 85, 116, 117 Господарського
процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити  повністю.

Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (НОМЕР_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер  НОМЕР_2, відомості про рахунки відсутні)  на користь спільного підприємства товариства
з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" (НОМЕР_1, м.
Світловодськ Кіровоградська область, вул. Крупської, 2-а,р/р 1709,
МФО 331650, Кременчуцька філія АКБ "Східно-Європейський банк", код
31678853) борг за  теплову енергію  в сумі 1 215 грн. 72 коп.,  пеню в сумі 1 215 грн. 72 коп. та 102 грн.
державного мита і 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Наказ видати позивачу  після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 3 статті 85
Господарського процесуального кодексу України рішення господарського  суду
набирає  законної  сили
після закінчення
десятиденного  строку з дня його
прийняття.

Дане рішення може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного господарського суду в установленому законом
порядку.

Суддя                          В.В.Тимошевська