ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Справа № 40/228пд
Господарський суд Донецької області
у складі колегії суддів головуючого судді Морщагіной Н.С., суддів Мєзєнцева
при секретарі судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи
за позовом Спільного
Українсько-російського підприємства ДЕКА у вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю м. Донецьк
до відповідача ОСОБА_1 м. Донецьк
за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 м.
за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 м.
про визнання договорів частково
недійсним та визнання права власності
за участю представників сторін:
від позивача  Ковалева Л.Ф. -представник
від відповідача  ОСОБА_1. -громадянин України, ОСОБА_4.
від третьої особи  з боку позивача ОСОБА_5 -представник
від третьої особи з боку
відповідача: ОСОБА_3. особисто за паспортом
Українсько-російське підприємство “ДЕКА” у вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю м. Донецьк, звернувся до господарського суду з позовом до
відповідача,  ОСОБА_1 м. Донецьк, про
визнання договорів частково недійсним та визнання права власності, за участю
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
позивача ОСОБА_2 м. Донецьк.
Ухвалою суду від 12.09.2007 р.
судом до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено ОСОБА_3 м.
Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області від 20.09.2007 р. справу призначено до
колегіального розгляду.
Строк судового розгляду справи,
відповідно до ст. 69 ГПК України, продовжений за клопотанням сторін.
Спільне Українсько-російське
підприємство “ДЕКА” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю м.
Донецьк згідно свідоцтва про державну реєстрацію № 312502 від 29.01.1992 р.
зареєстроване Виконавчим комітетом Донецької ради -29.01.1992 р. з присвоєнням
коду № 13498312.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що відповідач, будучи комерційним директором Товариства здійснив правочини
з купівлі квартир №АДРЕСА_1 у м. Донецьку, від свого імені та у власних
інтересах, а не в інтересах Товариства, як це передбачалося, у зв'язку з чим,
просив суд
-          договори купівлі-продажу  квартир № 22 від 17.04.1997 р., № 21 від
03.06.1997 р., № 4 від 01.04.1998 р. в буд. № АДРЕСА_1 у м. Донецьку визнати
частково недійсними в тій частині, що покупцем зазначених квартир є не
ОСОБА_1., а СП ДЕКА Лтд;
-          визнати за Спільним
Українсько-російським підприємством “ДЕКА” у вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю м. Донецьк права власності на 420,8 кв.м., які складають
частину вбудованого нежитлового приміщення загальною площею 639,1 кв.м.,
розташованого в буд. № АДРЕСА_1 у м. Донецьку;
-          визнати за ОСОБА_2 право власності на
218, 3 кв.м. вбудованого нежитлового приміщення, в тому числі на першому
поверсі 129, 7 кв.м., на цокольному поверсі 88,6 кв.м. розташованого по
АДРЕСА_1 в м. Донецьку.
Зокрема, позивач вказує на той
факт, що з метою покупки спірних квартир генеральним директором СП ДЕКА Лтд
ОСОБА_6. були проведені попередні переговори з продавцями та сплачено вартість
квартир, на відповідача покладався обов'язок укласти спірні договори
купівлі-продажу від імені СП ДЕКА Лтд, для чого йому була  видана відповідна довіреність.
Дослідивши представлені в
обґрунтування позовних вимог докази господарський суд встановив.
17.04.1997 р., 03.06.1997 р. та
01.04.1998 р. відповідачем від свого імені з фізичними особами ОСОБА_7. та
ОСОБА_8, ОСОБА_9., ОСОБА_10. та ОСОБА_11 укладені договори купівлі продажу
квартир № 22, № 21, № 4 в буд. № АДРЕСА_1 у м. Донецьку, відповідно до умов
яких ОСОБА_7. та ОСОБА_8, ОСОБА_9., ОСОБА_10. та ОСОБА_11, як продавці продали,
а, ОСОБА_1., що діяв як покупець, купив визначені квартири та сплатив за них
встановлену ціну, як за своїм змістом та правовою природою є договорами
купівлі-продажу та підпадають під правове регулювання норм статей 224 -240 ЦК
УРСР, 655-697 ЦК України.
В силу п. 4 Прикінцевих та
Перехідних положень Цивільного кодексу України, щодо цивільних відносин, які
виникли до набрання чинності Цивільних кодексом України, положення Цивільного
кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.
Згідно зі ст.224 ЦК УРСР, ст. 655
ЦКУ за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну
Визначальною ознакою всіх видів
договорів купівлі-продажу є оплатне та безповоротне відчуження продавцем майна
(товару) і перехід його у власність покупця.
Виходячи зі змісту вказаних
договорів покупцем у всіх випадках був ОСОБА_1, що діяв особисто як фізична
особа - громадянин, розрахунки за придбані квартири здійснювалися ОСОБА_1.
Відповідно до ст.ст. 4-2, 4-3 ГПК
України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах змагальності.
Згідно ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Позивач не представив суду
обґрунтованих доказів того, що кошти, за рахунок яких здійснювалася покупка
спірних квартир були власністю Спільного Українсько-російського підприємства
ДЕКА у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю м. Донецьк.
Будь-яких документів
бухгалтерського, податкового обліку, які б надали суду можливість встановити
факт перерахування СП ДЕКА Лтд грошових коштів в рахунок оплати вартості
спірних квартир за оспрюваними договорами купівлі-продажу суду не представлено.
До матеріалів справи позивачем
долучена фотокопія довіреності на ім'я ОСОБА_1., оригінал суду не
представлений, відповідач проти факту отримання вказаної довіреності заперечив.
Надані на підтвердження позовних
вимог розписки ОСОБА_7. та ОСОБА_8, ОСОБА_9., ОСОБА_10. та ОСОБА_11. не можуть
бути прийняті судом в якості належних та допустимих доказів з огляду на приписи
Інших доказів позивачем суду не
Крім того, позивачем заявлені
позовні вимоги щодо визнання за Спільним Українсько-російським підприємством
“ДЕКА” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю м. Донецьк права
власності на 420,8 кв.м., які складаються частини вбудованого нежитлового
приміщення загальною площею 639,1 кв.м., розташованого в буд. № АДРЕСА_1 у м.
Донецьку та визнання за ОСОБА_2 права власності на 218, 3 кв.м. вбудованого
нежитлового приміщення, в тому числі на першому поверсі 129, 7 кв.м., на
цокольному поверсі 88,6 кв.м. розташованого по АДРЕСА_1 в м. Донецьку.
Натомість, як вбачається з
матеріалів справи, спірне приміщення - вбудоване нежитлове приміщення загальною
площею 639,1 кв.м. в буд. № АДРЕСА_1 у м. Донецьку , на яке просить позивач
визнати право власності складається з
-          приміщення площею 91,0 кв.м. та
адміністративного приміщення площею 86,2 кв.м. в буд. № АДРЕСА_1 у м. Донецьку
(колишні квартири № 42-44), які  за
договором купівлі-продажу від 19.12.2003 р. на умовах 50%/50% передані ОСОБА_1.
-          приміщення площею 420,8 кв.м. -
колишніх квартир № 21, 22, 4, які за договорами купівлі-продажу від 17.04.1997
р., від 03.06.1997 р. та від 01.04.1998 р. належать відповідачеві, ОСОБА_1.
Крім того, позивач просить суд
визнати за фізичної особою - ОСОБА_2. право власності на приміщення площею
218,3 кв.м. вбудованого нежитлового приміщення, в тому числі на першому поверсі
129,7 кв.м., на цокольному поверсі 88,6 кв.м. розташованого по АДРЕСА_2в м.
Донецьку, щодо звернення в інтересах якої не наводить жодного правового
Таким чином, повивачем, у розумінні
ст.ст. 33, 34 ГПК України, не доведено, ті обставини на які він посилається як
на підставу своїх вимог, а відтак і порушення його корпоративних прав.
Згідно ст. 12 ГПК України
господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у
спорах між господарським товариством та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із
створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства,
крім трудових спорів.
З урахуванням вищевикладених
обставин, суд дійшов висновку, що спір у даній справі не має ознак
Відповідно до ст. 1, 21 ГПК України
сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами можуть бути юридичні
особи - підприємства, установи, організації (у тому числі іноземні) та
громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної
особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької
Відповідач у справі,  ОСОБА_1, є фізичною особою без статусу
суб'єкта підприємницької діяльності.
Спори за участю фізичних осіб, що
виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а
також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого судочинства, відносяться до компетенції суду
загальної юрисдикції та належить розглядати за правилами цивільного
судочинства.
Враховуючи викладене, провадження у
справі, відповідно до приписів  п. 1 ст.
80 ГПК України, підлягає припиненню, оскільки спір не підлягає вирішенню в
господарських судах України.
Керуючись ст. 80 п.1 Господарського
процесуального кодексу України суд,-
Припинити провадження по справі за
позовом Спільного Українсько-російського підприємства ДЕКА у вигляді товариства
з обмеженою відповідальністю м. Донецьк до ОСОБА_1 м. Донецьк, за участю
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
позивача ОСОБА_2 м. Донецьк, за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 м. Донецьк
про визнання договорів частково недійсним та визнання права власності.
Головуючий суддя
Суддя
Суддя