КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2007                                                                                           № 24/579

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Губенко Н.М.

суддів:                                          Барицької  Т.Л.

Ропій  Л.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Агафонова М.Є. - представник (дов. № 25 від 12.02.2007);

від відповідача - Романенко О.А. – представник (дов. № 1-А від 08.02.2007)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгроінвест"

на рішення Господарського суду м.Києва від 08.11.2006

у справі № 24/579 (Смілянець В.В.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "АгроСфера-Україна"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгроінвест"

про                                                  стягнення 48761,32 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.11.2006 у справі №24/579 позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 40 000 грн. основного боргу, 3 004,13 грн. пені, 3 331 грн. 20% річних, 626,99 грн. збитків від інфляції, 487,61 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення мотивовано тим, що позов відповідає нормам ст.ст. 525, 526, ч. 2 ст. 625 ЦК України, умовам договору поставки № 078, укладеного сторонами; матеріалами справи підтверджена правомірність заявлених вимог.

Відповідач в апеляційній скарзі просить рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2006 у справі № 24/579 скасувати з підстав порушення норм процесуального права і прийняти нове рішення.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються тим, що відповідач не отримав ухвали про призначення справи № 24/579 до розгляду, чим порушено ст. 4-3 ГПК України та зазначена обставина є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду згідно із ст. 104 ГПК України.

У запереченнях проти позову від 24.04.2007 відповідач посилається на такі обставини.

Заявник вказує, що накладна № АГ-0000064 від 24.02.2006 не містить розшифрування підпису та печатки відповідача, у зв’язку з чим не відповідає положенням Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, отже не має юридичної сили доказу у справі; акт звірки розрахунків не може бути доказом у справі.

Заявник стверджує, що оскільки накладна № АГ-0000064 від 24.02.2006 не містить посилання на договір № 078 від 23.02.2006, то є неможливим встановлення здійснення поставки на умовах зазначеного договору, а відтак посилання позивача на норми договору № 078 від 23.02.2006 стосовно терміну оплати – 27.03.2006 та нарахування 20% річних за невиконання умов оплати є неправомірним.

Заявник посилається на те, що оскільки терміни оплати сторонами узгоджені не були, а вимогу відповідно до п. 2 ст. 530 ЦК України позивач відповідачу щодо оплати не пред’являв, то термін оплати не настав, тому нарахування позивачем штрафних санкцій, інфляційних витрат, тощо є безпідставним.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач, заперечуючи доводи скарги, посилається, зокрема, на те, що ухвала про порушення провадження у справі № 24/579 від 04.09.2006 надсилалась 04.09.2006 на адресу відповідача та позивача, про що свідчить витяг із реєстру судових документів Господарського суду міста Києва та відмітка на ухвалі суду, отже відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду у справі № 24/579.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши представників сторін, враховуючи доводи відзиву на апеляційну скаргу, заперечення проти позову, колегія суддів встановила наступне.

Ухвалою суду першої інстанції про порушення провадження у справі № 24/579 від 04.09.2006 розгляд справи призначено на 03.10.2006, зазначена ухвала надіслана сторонам 04.09.2006, про що свідчить належним чином оформлена відмітка на зворотній стороні ухвали. Розгляд справи № 24/579 відкладався. Ухвалою суду першої інстанції від 09.10.2006 розгляд справи № 24/579 відкладено на 08.11.2006, ця ухвала надіслана сторонам 24.10.2006, про що свідчить відмітка на зворотній стороні ухвали, оформлена в установленому порядку.

Отже відповідач був повідомлений належним чином про місце та час засідання суду.

Крім того, відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Відповідно до п. 1.1 договору поставки № 078 від 23.02.2006 позивач, за договором постачальник, протягом строку дії договору зобов’язався поставляти відповідачу, за договором покупцеві, олію пальмову, а відповідач зобов’язався приймати та оплачувати даний товар в порядку та на умовах, визначених даним договором.

Згідно із п. 6.2 договору № 078 даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2006.

Відповідно до видаткової накладної № АГ-0000064 від 24.02.2006 позивач передав, а відповідач прийняв товар – олію пальмову, всього на суму 81 799,20 грн.

Згідно із п. 4.1 договору № 078 відповідач зобов’язався оплатити вартість поставленого товару 27.03.2006.

Позивач 03.08.2006 листом за № 8 від 02.08.2006 звернувся до відповідача з вимогою сплатити протягом 7-ми днів залишок боргу в сумі 41 799,20 грн. за одержану пальмову олію по видатковій  накладній № АГ-0000064 від 24.02.2006 на підставі договору № 078, що підтверджено копіями листа, чека відділення зв’язку, опису вкладення у рекомендований лист.

Докази здійснення відповідачем оплати одержаного товару у повному розмірі відсутні.

Пунктом 5.1 договору № 078 сторони передбачили у випадку прострочки оплати вартості товару сплату відповідачем пені.

Згідно із п. 5.2 договору № 078 у випадку прострочки платежу відповідач зобов’язався виплатити на користь позивача, крім боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочки, також 20% річних від простроченої суми.

Таким чином позовні вимоги позивача є такими, що відповідають нормам ст.ст. 193, 216, 232 ГК України, ст.ст. 526, 625, 629 ЦК України та підтверджені матеріалами справи.

Твердження апеляційної скарги не є такими, що надають підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, враховуючи вищезазначене та наступні обставини.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Оскільки згідно із преамбулою Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІV цей Закон визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, а згідно із п. 1.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995,  зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, це Положення встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об’єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету, - а не порядок виконання договорів поставки або купівлі-продажу, тому немає підстав у визначенні доказової сили документу, підтверджуючого передання-прийняття товару від постачальника до покупця, керуватись зазначеними Законом або Положенням.

Договором № 078 (п.п. 2.3, 3.2) передбачено, що право власності та ризики, під які може потрапити товар, переходять до покупця з моменту підписання видаткової накладної; передання-прийняття товару за кількістю проводиться згідно із видатковими накладними на підставі врахованої  кількості товарних місць та відповідно до їх вагового маркування ваги нетто за трафаретом.

Отже відображення виконання позивачем своїх зобов’язань за договором № 078 у видатковій накладній № АГ-0000064 відповідає умовам договору № 078.

Із матеріалів справи не вбачається наявності між сторонами іншої угоди, крім договору № 078 про поставку пальмової олії, на виконання якої сторонами складено видаткову накладну № АГ-0000064, хоча відповідно до ст. 33 ГПК України відповідач мав би надати докази такого свого твердження, тому посилання відповідача на складання видаткової накладної на виконання не договору № 078, а якоїсь іншої угоди, є голослівним.

Сторонами не закріплено конкретної форми для видаткової накладної, в тому числі не передбачено посилання у накладній на номер та дату договору, тому надання відповідачем якогось значення відсутності посилання на договір у видатковій накладній є безпідставним.

За викладених обставин колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2006 у справі № 24/579 залишити без змін, а скаргу без задоволення.

2.          Справу № 24/579 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Губенко Н.М.

Судді                                                                                          Барицька  Т.Л.

Ропій  Л.М.