СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09.10.07                                                                                 Справа № 2/471ад.

Суддя Седляр О.О., розглянувши матеріали справи за позовом

Краснодонської об‘єднаної державної  податкової інспекції, м. Краснодон Луганської області

до Приватного науково-виробничого підприємства "Прогрес", м. Краснодон Луганської області

про звернення стягнення на активи у сумі 4600 грн.

за участю представників сторін:

від позивача –П’ятницький В.В., дов. від 22.08.07 № 42,

від відповідача - не прибув (явка обов‘язкова), був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, що підтверджено реєстром рекомендованої кореспонденції,

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення суми податкового боргу у

розмірі 4600 грн., звернувши стягнення на його активи.

Відповідач відзив на позовну заяву та інші витребувані судом документи не надав, участь свого представника у судовому засіданні не забезпечив, про час і місце був повідомлений у встановленому порядку. У відповідності до вимог ст. 128 КАС України неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, вислухавши представника позивача, суд прийшов до наступного:

Приватне науково-виробниче підприємство «Прогрес»(відповідач у справі)  зареєстровано Краснодонським міськвиконкомом 18.10.95.

Підприємство взято на облік до Краснодонської ОДПІ як платник податків, зборів та обов‘язкових платежів.

За результатами документальної перевірки правильності обчислення, повноти та своєчасності внесення до бюджету сум по податку з доходів фізичних осіб було  встановлено порушення з боку відповідача п. 8.1ст. 8 та абз. а п.19.2 ст. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»від 22.05.03 № 889-ІУ (зі змінами та доповненнями), тобто несвоєчасно та не у повному обсязі здійснення перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб, внаслідок чого за останнім створився податковий борг у сумі заборгованості з податку з доходів фізичних особі у сумі 4600 грн. 30 коп., що підтверджено довідкою від 08.06.07 № 1338/17-23479608 та розрахунками позивача.

Майно відповідача  перебуває  податковій заставі.

Позивач  просить  звернути  стягнення   податкового  боргу перед  бюджетом   на  активи   відповідача,    посилаючись  на  підпункт  3.1.1.  пункту  3.1.   статті 3  Закону  України  від 21.12.00 № 2181-ІІІ   “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”   (надалі –Закон  2181).

Оцінивши  матеріали  справи,    суд   визнає  позовні  вимоги   обґрунтованими  з  огляду  на  наступне:

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 9 Закону України  “Про систему оподаткування” платники податків і зборів (обов’язкових платежів) зобов’язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов’язкових платежів)  у  встановлені  законами  терміни.

Відповідно  до  п.11) ст. 10  Закону України  “Про державну податкову службу в Україні”  податкові органи подають   до  судів  позови  до  підприємств,  установ,  організацій та громадян   про  стягнення  заборгованості  перед бюджетом і державними цільовими  фондами  за  рахунок  їх майна.

Згідно з п.п. 8.1.2 п.8.1 ст. 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» якщо оподатковуваний дохід нараховується, але не виплачується платнику податку особою, що його нараховує, то податок, який підлягає отриманню з такого нарахованого доходу, підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для місячного податкового періоду.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону.

Статтею 20 вказаного Закону передбачено, що у разі коли податковий агент до або під час виплати доходу на користь платника податку не здійснює нарахування, утримання або сплату (перерахування) цього податку, відповідальність за погашення суми податкового зобов‘язання або податкового боргу, що виникає внаслідок таких дій, покладається на такого податкового агента.

Відповідно до п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону  України  від 21.12.00 № 2181-ІІІ   “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”  активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Активами платника податків за змістом п. 1.7 ст. 1 Закону № 2181 є кошти, матеріальні  та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання.

Позовні вимоги щодо стягнення  податкового боргу  в розмірі  4600 грн. 30 коп., за рахунок активів відповідача визнаються судом обґрунтованими, з урахуванням акту звірення розрахунків від 08.06.07, який підписаний обома сторонами без доповнень та зауважень та такими що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до п. 4 ст. 94 КАСУ  у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа,   судові витрати, здійснені  позивачем, з відповідача не стягуються.

Згідно  ст.   160 ч. 3  Кодексу адміністративного судочинства  України  в судовому засіданні  09.10.07 проголошено вступну і резолютивну частини постанови.

На  підставі  викладеного та,    керуючись ст.ст.   18, 51, 94, 150, 158 –163  Кодексу адміністративного судочинства  України,  суд

п о с т а н о в и в:

1. Позов   задовольнити.

2. Звернути стягнення на активи  Приватного науково-виробничого підприємства «Прогрес», м. Краснодон Луганської області, кв. Шевченко, 36/9, код 23479608   на суму податкового боргу з  податку з доходів фізичних осіб 4600 грн. 30 коп. на користь місцевого бюджету.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.  Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк встановлений КАС України,  постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання  апеляційної скарги постанова набирає законної сили,  якщо її не скасовано, після закінчення апеляційного розгляду скарги.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга  подаються  до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції,  який ухвалив оскаржувану  постанову. Копії апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти  днів  з дня складення  постанови в повному обсязі.   Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Згідно  ст. 160 ч. 3  Кодексу адміністративного судочинства  України постанова в повному обсязі складена  12.10.07.

Суддя                                                                                О.О.Седляр