ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

05.11.07                                                                                           Справа  № 19/224

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді                                                              Михалюк О.В.

суддів                                                                                     Новосад Д.Ф.

Мельник Г.І.

розглянув апеляційну скаргу ДПІ у м.Рівне

апеляційне подання заступника прокурора Рівненської області

на ухвалу  господарського суду Рівненської області від 20.07.2007р.

у справі         № 19/224

за заявою      ПП «Стаміна», м.Рівне

про визнання себе банкрутом,

з участю представників :

від скаржника –Коритнюк В.О.

від прокуратури –Мельничук Ю.

від боржника –не з»явився

В ході судового засідання сторонам права і обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України роз”яснені, заперечень щодо складу суду не поступало.

Боржник належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак повноважних представників в засідання не скерував, в зв”язку з чим колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі доказами.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 20.07.2007р. у справі № 19/224 (суддя Коломис В.В.) про банкрутство ПП «Стаміна», м.Рівне затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, боржника ліквідовано та припинено провадження у справі про банкрутство.

Не погоджуючись з даною ухвалою ДПІ у м.Рівне та заступник прокурора Рівненської області звернулись до Львівського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою та апеляційним поданням, в яких просять скасувати згадану ухвалу, посилаючись, зокрема, на те, що суд першої інстанції передчасно виніс ухвалу про ліквідацію банкрута, оскільки вона завадила виконанню постанов голови Апеляційного суду м.Києва про проведення позапланової документальної перевірки боржника, що призвело до незаконного ненадходження до бюджету податкових платежів. Крім того, на думку прокурора, рішення господарського суду про ліквідацію боржника суперечить вимогам чинного податкового законодавства, оскільки дане підприємство здійснювало фінансові операції у великих розмірах без сплати податків, декларуючи значні валові витрати, правомірність формування яких не перевірено податковим органом.

Наводять скаржники і інші доводи, що є на їх думку підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та апеляційного подання, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що вони не підлягають до задоволення з огляду на наступне.

В провадженні господарського суду Рівненської області знаходилась справа № 19/224 про банкрутство ПП «Стаміна», м.Рівне.

Постановою господарського суду від 06.06.2007р. боржника було визнано банкрутом, відкрито щодо банкрута ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора.

На виконання вимог постанови ліквідатор банкрута представив суду першої інстанції на затвердження звіт та ліквідаційний баланс, яким встановлюється, що у банкрута відсутнє майно і кошти; грошові вимоги кредитора погасити немає можливості, а тому ліквідатор банкрута просив затвердити ліквідаційний баланс, провадження у справі припинити, а боржника ліквідувати як юридичну особу.

Статтею 32 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” встановлено, що за результатами роботи ліквідатора, останній подає господарському суду ліквідаційний баланс. Господарський суд після заслуховування ліквідатора виносить ухвалу про затвердження ліквідаційного балансу або призначення нового ліквідатора. Якщо за результатами ліквідаційного балансу не залишилося майна після задоволення вимог кредиторів, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи.

За результатами проведеної роботи ліквідатор встановив, що у банкрута відсутнє будь-яке майно для погашення заборгованості перед кредиторами.

За таких обставин, доводи скаржників зазначені в апеляційній скарзі та апеляційному поданні, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст.91,101-106 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський  суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Рівненської області від 20.07.2007р. у справі № 19/224 залишити без змін, а апеляційну скаргу та апеляційне подання - без задоволення.

Головуючий       суддя                                                               Михалюк О.В.

суддя                                                                                              Новосад Д.Ф.

суддя                                                                                              Мельник Г