ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

"13" грудня 2007 р.                                                               Справа № 2/412-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Скобєлкіна С.В.  при секретарі Тереховій І.О., розглянувши справу

за позовом:  Державного підприємства "Геройське дослідно-промислове підприємство", Голопристанський район Херсонської області

до:  Відділу Державної виконавчої служби Голопристанського районного управління юстиції, м.Гола Пристань

про визнання протиправними дій

за участю представників сторін:

від позивача: Запорожець В.О., доручення від 11.12.2007 року

від відповідача: Піргас В.В., доручення 17.10.2007 року

Гречуха С.С., директор

в с т а н о в и в:

Державне підприємство "Геройське дослідно-промислове підприємство"  звернулось до господарського суду Херсонської області з адміністративним  позовом до відділу державної  виконавчої служби Голопристанського  районного управління юстиції Херсонської області про визнання протиправними  дій  відповідача та скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.09.2007 рокую позовні вимоги стосуються  звільнення з-під арешту 6364 тон морської солі.

Суд закриває провадження у справі № 2/412-АП-07 на підставі положень  п.1 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки дану справу не належить розглядати  в порядку адміністративного судочинства.

Поняття "справа адміністративної  юрисдикції" визначено у статті  3 КАС України, і під такою справою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Поняття "суб'єкт владних повноважень" визначено статтею 3 КАС України, згідно з якою це - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відтак необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення  цим суб'єктом владних управлінських функцій, причому ці функції повинні здійснюватися відповідним суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює зазначених владних управлінських функцій (щодо іншої особи, яка є учасником спору), то такий суб'єкт не перебуває "при здійсненні управлінських функцій" і не має встановлених нормами КАС України ознак суб'єкта владних повноважень і, отже, спір за участю останнього повинен вирішуватися господарським судом.

Таким чином, від справ господарської юрисдикції за участю суб'єктів господарської діяльності і суб'єктів владних повноважень адміністративні справи відрізняються особливим змістом правовідносин між сторонами та предметом позовних вимог.

Якщо позов, який підлягає розгляду за правилами  ГПК, помилково подано на підставі норм КАС України, господарський суд перевіряє позовні матеріали на предмет їх узгодженості з приписами статей 54 і 57 ГПК України і в разі невідповідності цих матеріалів зазначеним приписам, повинен керуватись вимогами статті 63 ГПК України.

У відповідності до положень  статті 59 Закону України "Про виконавче  провадження" № 606-IV від 21.04.1999 року,  особа, яка вважає, що майно, на яке  накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може  звернутися до суду з позовом про визнання права  на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Також, у відповідності  до положено пунктів 1, 2, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду  України від 26.12.2003 року № 14  "Про практику розгляду судами  скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної  виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", при  розгляді справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність  органів і посадових осіб державної  виконавчої  служби та за зверненнями учасників виконавчого  провадження  суди керуються, крім іншого,  розділом ХIV Господарського процесуального  кодексу України. Скарги розглядаються  за правилами  ст.121-2 ГПК України, якщо вони  стосуються примусового виконання документів, перелік яких наведений у ст.3 Закону України № 606-ХIV, при умові, що цими й іншими актами законодавства передбачено вирішення судом порушуваних  у зверненнях питань.

Розгляд  господарськими судами скарг у порядку статті 1212 ГПК  України є однією з форм судового контролю щодо виконання рішень, ухвал, постанов, а виконання рішення, ухвали постанови господарського суду є невід'ємною частиною судового процесу.

Отже,   зазначені   скарги  щодо  виконання  рішень,  ухвал,   постанов господарських   судів   підлягають   розгляду   господарським   судом,   який розглянув відповідну справу у першій інстанції, тобто тим господарським судом, який видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу). Розгляд таких скарг здійснюється господарськими судами за правилами ГПК України.

Господарським судам підвідомчі на загальних підставах справи зі спорів,  що пов'язані з визнанням права на майно, на яке накладено арешт, і про  звільнення майна з-під арешту за умови, коли сторонами у  судовому процесі є підприємства чи організації у розумінні статті 1  Господарського процесуального кодексу України.

Що ж до скарг, які подаються до суду на підставі статті 85 названого Закону (Глава 10 Захист прав стягувача, боржника та інших  осіб під час провадження  виконавчих дій, стаття  Оскарження  дій посадових осіб Державної виконавчої служби) та статті 121-2 ГПК України, то за змістом  останньої з названих норм, їх розглядає  виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції.

На підставі  викладеного. вищезазначених правових  норм  та керуючись ст.ст.157, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в:

1. Провадження  у адміністративній справі № 2/412-АП-07 закрити.

2. Ухвалу суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

3. Заява про апеляційне оскарження ухвали суду першої  інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції  подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                     С.В.Скобєлкін