Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "27" грудня 2007 р.
Справа № 4/2464

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.

за участю представників сторін

від позивача: Тютюнник С.В. - предст. за дов. вих. № 104/35 від 15.05.2007р.

від відповідача: не з'явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (м. Київ)

до Відкритого акціонерного товариства "Корнинський цукровий завод" (смт.Корнин Попільнянського району)

про стягнення 223 020, 26 грн.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 223 020 грн. 26 коп. заборгованості, з яких: 201 130 грн. 76 коп. основного боргу, 16 788 грн. 46 коп. - інфляційних та 5 101 грн. 04 коп. - 3% річних.

Представник позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримав.

04.12.2007р. до господарського суду надійшло клопотання від відповідача щодо розгляду справи за наявними матеріалами, враховуючи відзив по справі, що додається. Як вбачається із відзиву на позовну заяву, відповідач не визнає позовні вимоги та зазначає, що ухвалою від 27.06.2006р. господарський суд Житомирської області по справі № 12/2501 затвердив мирову угоду, укладену між ДК "Газ України" та ВАТ "Корнинський цукровий завод", а у судовому засіданні сторонам було роз'яснено, що при затвердженні мирової угоди сторін, господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі. А у випадку припинення провадження по справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається ( а.с. 28).

Ухвалою заступника голови господарського суду В.К.Давидюка від 06.12.2007 р. строк вирішення спору по справі продовжено на один місяць. ( а.с. 29).

06.12.2007 р. господарський суд ухвалив розгляд справи відкласти та оглянути в засіданні суду справу № 12/2501 ( а.с. 33).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши повноважного представника позивача, оглянувши в судовому засіданні справу № 12/2501, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 28.11.2005 р. по справі №12/2501 стягнуто з відповідача на користь позивача 366814,49 грн. заборгованості за мировою угодою, 24484,64 грн.- інфляційних, 6888,04 грн.-3% річних, 3981,87 грн.-витрат по сплаті державного мита, 92,52 грн.- витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу ( а.с.148 - 150  у 1 т. спр. № 12/2501 ).

В мотивувальній частині вказаного рішення господарський суд зазначив, зокрема, що інфляційні в розмірі 24484,64 грн. нараховано позивачем відповідачу за період з січня 2005 р. по липень 2005 р. та 3% річних з простроченої суми в розмірі 6888,04 грн. за період з 01.01.2005 р. по 18.08.2005 р. ( а.с.149 у т.1 спр. №12/2501 ).

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 14.03.2006 р. по справі № 12/2501 зазначене рішення господарського суду залишено без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення ( а.с.171 -173 у т.1 спр. №12/2501).

На виконання рішення господарського суду був виданий наказ №12/2501 від 30.03.2006 р. ( а.с.175 у т. 1 справи №12/2501 ).

Таким чином, з відповідача на користь позивача згідно з названим рішенням господарського суду стягнуто боргу на загальну суму 402261,56 грн.

На стадії виконавчого провадження сторонами 20.03.2006 р. було укладено мирову угоду, яка затверджена ухвалою господарського суду Житомирської області  від 27.06.2006 р. по справі № 12/2501 ( а.с.14 у т. 2 справи № 12/2501).

Згідно з вказаною мировою угодою відповідач зобов'язався погасити суму боргу в розмірі 402261,56 грн. в повному обсязі шляхом перерахування кошті щомісячно ( до кожного першого числа місяця) у сумі 100565,39 грн. з 01.09.2006 р. до 31.12.2006 р.

08.10.2007 р. до господарського суду позивач надіслав  позовну заяву в якій зазначено, що згідно з графіком погашення мирової угоди від 20.03.2006 р. відповідач повинен був сплатити позивачу 402261, 56 грн. Проте, відповідач свої зобов'язання виконав частково,та сплатив за період з жовтня 2006 р. по листопад 2006 р. кошти в сумі 201130,80 грн., залишок боргу за мировою угодою становить 201130,76 грн.

За період з жовтня 2006 р. по серпень 2007 р. позивач нарахував інфляційні в розмірі 16788,46 та 3% річних за період з 01.10.2006 р. по 04.10.2007 р. в розмірі 5101,04 грн. Таким чином, на думку позивача, загальна сума боргу, яку необхідно стягнути з відповідача становить 223020,26 грн. ( сума боргу + інфляційні + 3% річних ).

В обгрунтування своїх вимог позивач надав пояснення від 26.12.07. вих. № 31/1. - 13188, в якому, зокрема зазначено, що результатом винесення ухвали господарського суду від 27.06.2006 р. по справі №12/2501 про затвердження мирової угоди стало припинення зобов'язань за договором на постачання природного газу та виникнення нових зобов'язань  - проведення розрахунків  за мировою угодою. З огляду на п.2 ст. 604 ЦК України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами ( новація). Новація припиняє додаткові зобов'язання , пов'язані з первісним зобов'язанням. Оскільки вказані дії сторін вчинені в межах судового процесу та були затверджені ухвалою господарського суду від 27.06.2006 р., то відповідно до п.4 ст. 78 ГПК України їх процесуальним наслідком є припинення провадження у справі.

Проте, з таким твердженням позивача господарський суд не може погодитись виходячи з наступного.

Згідно з приписами ст. 78 ГПК України, мирова угода - це засіб сторін завершити розгляд господарської справи шляхом взаємних поступок. Затверджуючи мирову угоду, господарський суд одночасно припиняє провадження у справі. Тобто, ст. 78 ГПК України  застосовується господарським судом до винесення рішення по суті спору.

В даній ситуації мирова угода була укладена сторонами після винесення рішення. У мотивувальній частині ухвали від 27.06.2006 р. господарський суд зазначив, що мирова угода укладена на стадії виконавчого провадження ( а.с.14 у т.2 спр. №12/2501), тому сторонам  слід керуватися частиною 4 статті 121 ГПК України.  Тому вказана мирова угода не є новацією в розумінні статті 604 ГПК України так як укладена у процесі виконання судового рішення та не замінює первісне зобов'язання новим зобов'язанням а лише фіксує волю  сторін стосовно відстрочки виконання рішення суду (з 01.09.2006р)    та розстрочення суми боргу на 4 місяці.

Пунктом 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд припиняє провадження у справі. якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Тому необхідно припинити провадження в частині стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в розмірі 201130,76 грн.

Стосовно розміру сум інфляційних та 3% річних, господарський суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Господарський суд вважає, що правові наслідки неналежного виконання сторонами зобов'язань за мировою угодою аналогічні наслідкам неналежного виконання господарських зобов'язань.

Позивачем нараховані інфляційні за період з жовтня 2006 р. по серпень 2007 р. в сумі 16788,46 коп. та 3% річних з простроченої суми за період з 01.10.2006 р. по 04.10.2007 р. в сумі 5101,04 грн. ( а.с. 3,4 ).

Мировою угодою, затвердженою ухвалою господарського суду від 27.06.2006 р. по справі № 12/2501 передбачено розстрочення суми боргу з 01.09.2006 р. по 31.12.2006 р. Умовами мирової угоди не передбачено нарахування інфляційних та 3% річних в період, на який розстрочено виконання рішення суду. Тому господарський суд вважає, що позивачем не правомірно нараховано інфляційні та 3% річних за жовтень - грудень 2006 р.  Розмір сум, на які збільшився борг внаслідок інфляційних процесів та 3% річних, потрібно розраховувати, починаючи з січня 2007 р.

Згідно з розрахунковою таблицею індексу інфляції комп'ютерної програми "Законодавство", індекс інфляції за період з січня по серпень 2007 р. становив 106,24697557. За розрахунком господарського суду сума боргу з урахуванням індексу інфляції становить 213695,35 грн.

2136595,35 - 201130,76 ( залишок суми основного боргу ) = 12564,59.

Таким чином, сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів за період з 01.01.2007 р. по 31.08.2007 р. становить 12564,59 грн.

За розрахунком господарського суду 3% річних від основного боргу становить 4579,16 грн. ( 201130,76  х 0,03 х 277 ( кількість днів) : 365).

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст. 509,526,625 ЦК України, п.2 ст.80, ст.ст. 82-85  ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з відкритого акціонерного товариства "Корнинський цукровий завод" (, 13516, Житомирська обл., Попільнянський район, смт. Корнин, вул. Мічуріна, 7, р/р 8001 в ЖФ АКБ "Мрія", МФО 311346 на користь дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"  (04116, м. Київ, вул. Шолуденко,1, р/р 14 в ГОУ ПІБ України, МФО 300012, ) 12564,59 грн. інфляційних та 4579,16 грн. 3% річних, 171,43 грн. витрат зі сплати державного мита та 9,07 грн. із сплати витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

3. Припинити провадження по стягненню 201130,76 грн. основного боргу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя
Лозинська І.В.

Дата підписання рішення 09.01.2008р.

Віддрукувати:

1-до справи

2-3- сторонам