ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.10.07                                                                                           Справа№ 7/275

за позовом: Міністерство оборони України, м. Київ

до відповідача: Державного підприємства “Львівський державний завод “ЛОРТА”, м. Львів

про: стягнення   2977,77  грн.

Суддя:  Білоус Б.О.

Представники:

Позивача: Дутка Г.Т., довір. № 220/736/д від 25.09.07 року

Відповідача: не з’явився

Сторонам, які беруть участь у справі, роз’яснено зміст ст.ст. 20, 22 ГПК України, а саме їх процесуальні права та обов’язки, зокрема, права заявляти відводи.

Суть спору: Позов заявлено Міністерством оборони України, м. Київ до Державного підприємства “Львівський державний завод “ЛОРТА”, м. Львів про стягнення   2977,77  грн.

Ухвалою господарського суду від 10.09.07 року порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 02.10.07 року.

Позивачем позовні вимоги підтримано повністю з підстав, викладених у позовній заяві та поясненні до позовної заяви.

Відповідач в судове засідання не з’явився, причини неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 2110808 від 13.09.07 року.

Міністерством  оборони України та Державним підприємством “Львівський державний завод “ЛОРТА” 17.09.05 року та 25.11.05 року укладено договори про надання послуг з контролю якості продукції № 558-03/770/ВП-2005 та № 558-02/05/802/ВП-2005.

Згідно п. 1.1, 3.2.2 укладених договорів виконавець прийняв на себе зобов’язання щодо забезпечення підпорядкованою йому філією військового представництва № 4762 надання послуг замовнику з контролю якості продукції та її приймання відповідно до вимог нормативно-технічної документації та умов, що вказані в договорах на постачання продукції замовника, у міру її пред’явлення.

Виконанням обов’язків з боку виконавця, згідно п. 8.3 Договорів, вважається здійснення контролю якості, приймання, відвантаження прийнятої філією військового представництва № 4762 продукції за рознарядкою замовника та складання “Акта про надання послуг з контролю якості”.

Згідно п. 1.2, 2.2 Договорів замовник зобов’зувався оплатити виконавцеві надані послуги у розмірі 1% від вартості продукції, яка підлягає контролю шляхом передоплати або у триденний строк після затвердження Акта. Затверджений встановленим порядком Акт є остаточним документом, що підтверджує факт виконання обов’язків з боку виконавця та є підставою для фінансових розрахунків між замовником та виконавцем.

В порушення умов договору замовником надані виконавцем по укладених договорах послуги оплачено з простроченням терміну понад шість місяців.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК україни, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов’язаний оплатити йому надану послугу у розмірі, в строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 193 ГП України та ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до Закону, інших правових актів та умов договору  (зокрема, якщо у зобов’язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст. 598, 599, 625 ЦК України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, на підставах встановлених договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

Позивачем за невиконання обов’язку щодо своєчасної оплати послуг за Договором нараховано пеню в розмірі 716,46 грн., інфляцію в розмірі 1869,30 грн., три проценти річних в розмірі 392,01 грн.

Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на момент розгляду справи становить 2977,77 грн.

Суд, відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України, враховуючи  інтереси боржника, вважає за можливе зменшити розмір санкції, що підлягає до стягнення, а саме: пеню зменшити до 358,23 грн., оскільки згідно ст. 232 нарахування штрафних санкцій за прострочення зобов’язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 193 ГК України, господарські зобов’язання сторонами повинні виконуватися належним чином та у встановлені строки.

Відповідачем не виконано зобов’язання належним чином, заперечення  на позов суду не надано.

Сукупність вищенаведених обставин підтверджено документально, не спростовано відповідачем, що дає суду підстави позовні вимоги задоволити в сумі 2619,54 грн.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обгрунтування своїх вимог і заперечень.

Відповідачем позовних вимог не спростовано, що дає суду підстави визнати позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Виходячи з наведеного та керуючись  ст.ст. 43, 44, 48, 49, 67, 68, 82-85, 116 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити частково.

2.          Стягнути з Державного підприємства “Львівський державний завод “ЛОРТА” (м. Львів, вул. Патона, 1, п/р 7001 в філії ВАТ КБ “Надра” ЛРУ, МФО 325978, код 30162618) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, р/р 3192 в ОПЕРУ ДКУ, МФО 820172, ЗКПО 0034022) пеню в розмірі 358,23 грн., інфляційних в розмірі 1869,30 грн., три проценти річних в розмірі 392 грн..

3.          В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Суддя                                                                                             Білоус Б.О.