ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

19.09.2007                                                                           Справа №  4/225-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Ємленінової З.І. при секретарі Сокуренко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Краса" с.Роздольне Каховського району  Херсонської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Геліос-1" м.Каховка Херсонської області

про   стягнення  318.479грн.21коп.

за участю   представників сторін:

від  позивача   -  уповноважена особа Бойко Н.П.

від  відповідача  - юрист Палагнюк І.В.

Відповідно  до  ухвали  заступника голови  господарського  суду Херсонської  області  від 02.08.2007року справа вирішена за межами  строку, встановленого  ч.1 ст.  69 ГПК України.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 272.120грн.00коп. заборгованості за оренду   шести камер  загальною  площею 5184кв.м. які розташовані  в споруді фруктосховища за адресою с. Роздольне вул. Сафонова №1. Крім того він  просить стягнути 18.401грн.67коп. втрат від інфляції, 5270грн.93коп. 3% річних та 22686грн.61коп. пені. Він посилається на несвоєчасні   розрахунки  за  передані в оренду відповідачу  приміщення  6 камер  відповідно до  умов договору оренди від 01.09.2006року за період  з 16.09.2006року по 27.10.2006року.

Відповідач позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що договір оренди від 01.09.2006року не виконувався у зв'язку з тим, що приміщення ним не використовувалися, оскільки не були підготовлені до приймання та зберігання овочів, про що свідчить відсутність укладення сторонами акта приймання-передачі. Він зазначає, що 27.10.2006 року приміщення фруктосховища, розташоване за адресою: с. Роздольне вул. Сафонова 3, було придбане ЗАТ "Кримська фруктова компанія",  з яким він і уклав 01.11.2006 року договір оренди цих приміщень. Також свою позицію він обгрунтовує тим, що позивачем не було повідомлено його належним чином про те, що об'єкт оренди не належить йому на праві власності, оскільки відповідно до вищезазначеного договору купівлі-продажу від 27.10.2006 року приміщення фруктосховища, які розташовані по вул. Сафонова № 3 (а не № 1, як зазначає в позовній заяві позивач) належали   СТОВ "Роздольне" на праві власності, і лише власник, відповідно до  вимог закону мав право передавати їх в оренду.

Дослідивши матеріали  справи, заслухавши представників сторін, суд  -                                                                       в с т а н о в и в:

Звертаючись  з  позовом, позивач, як  на підставу позовних  вимог, посилається на договір  оренди, підписаний позивачем та відповідачем 01.09.2006року.

Відповідно до  зазначеного  договору позивач передає, а відповідач приймає  в платне  строкове користування  приміщення 6 камер загальною  площею 5184кв.м., які розташовані в  споруді фруктосховища за адресою с.Роздольне вул. Сафонова №1. Пунктом  1.1 договору оренди зазначено, що  склад  приміщення, яке  передається в оренду, визначений в акті прийому-передачі. Пунктом 1.3 договору від 01.09.2006року також  зазначено, що  при передачі  об'єкта    оренди орендареві складається акт  приймання-передачі, в якому  відображається стан  об'єкта оренди, його  систем та орендованого  майна. Акт  приймання-передачі  підписується сторонами  одночасно  з  підписанням договору оренди.

Документального  підтвердження  підписання сторонами  акту приймання-передачі об'єкту оренди у встановленому  договором порядку  з  зазначенням  стану  майна позивач суду не  надав, посилаючись в листі від  04.07.2007року на те, що  такий акт  сторонами не  підписувався, а доказом фактичної  передачі майна в користування відповідача вважає   момент  закладки  ним продукції, надавши  акти  складені в період з  17.09.2006року по  21.09.2006року, в яких зазначено   про  зваження  та вивезення  сміття  з прийняттям  цибулі  на зберігання.  Крім того, як  на факт  передачі майна в користування відповідача, позивач посилається на  витяг  із  журналу  закладки продукції.

Відповідач  заперечує  факт  передачі майна в його  користування, посилаючись  на те,  що  зазначені в договорі приміщення   не  могли використовуватися   ним  через  відсутність  в них електропостачання  та не  підготовленість приміщень  для зберігання овочів, у зв'язку з  чим і не  було  підписано  акту приймання-передачі. Він  зазначає, що  фактично   приміщення   камер  передані йому  не  позивачем, а ЗАТ «Кримська фруктова компанія»за актом прийомки-передачі від 27.10.2006року до  договору оренди від 01.11.2006року, укладеного ним  з зазначеним  товариством після переходу до  нього  права власності за договором купівлі –продажу  зазначених  камер укладеного із  СТОВ «Роздольне», яке  фактично було  власником зазначеного  майна і на момент  підписання договору оренди від  01.09.2006року.

Відповідно до  статті 173 Господарського  Кодексу України господарським визнається зобов'язання, що  виникає між  суб'єктом господарювання та іншим  учасником  (учасниками) відносин у сфері господарювання з  підстав, передбачених цим Кодексом в силу якого  один  суб'єкт  (зобов'язана сторона)  зобов'язаний вчинити певну дію  господарського  чи   управлінсько - господарського  характеру  на користь  іншого  суб'єкта (виконати  роботу, передати  майно? сплатити  гроші, надати  інформацію,  тощо), або  утриматися від  певних дій, а інший суб'єкт має  право  вимагати від  зобов'язаної  сторони виконання її  обов'язку. Зазначеною  нормою  закону передбачено  право  сторін  за взаємною  згодою  конкретизувати  або  розширити  зміст  господарського  зобов'язання, якщо  законом не  встановлено  інше.

Пунктом 4 статті  179  ГК України передбачено   право  сторін   при  укладенні договору  визначити  зміст договору на  основі  вільного  волевиявлення, коли сторони мають  право  погодити на свій розсуд будь-які умови  договору, що  не  суперечать  законодавству.

Правовідносини, які виникли між  сторонами регулюються параграфом 5 глави  30 Господарського Кодексу України та  главою 58 Цивільного Кодексу України. При цьому, відповідно до  п.6 ст.283 ГК України  до  відносин  оренди застосовуються  відповідні положення  Цивільного  Кодексу України з  урахуванням  особливостей, передбачених  Господарським Кодексом України.

Відповідно до  ч.1 ст.628 ЦК України  зміст  договору  становлять  умови (пункти), визначені на розсуд  сторін і погоджені ними, та умови, які є  обов'язковими відповідно до  актів цивільного  законодавства.

На виконання вимог  п. 4 ст. 179 ГК України та ч.1 ст. 628 ЦК України, сторони  при підписанні  договору від 01.09.2006року  на підставі вільного  волевиявлення  пунктами 1.1 та 1.3 договору  погодили, що  склад  майна  визначається в акті прийому-передачі, який підписується сторонами  одночасно з підписанням  цього  договору. Тобто, акт  прийому-передачі є  невід'ємної  частиною договору і саме він  підтверджує факт  передачі майна в користування відповідача.

Однак,  акт  приймання-передачі при  підписанні договору  не  було  підписано. Таким чином  позивачем не  доведено  факт  передачі  майна в володіння позивача  та дату його  фактичної передачі, що  відповідно до  вимог  ст. 33 ГПК України є  його  обов'язком.

Його  посилання на те, що  об'єкт  оренди перейшов в користування відповідача з  моменту закладки  продукції  не  є  належним доказом на підтвердження передачі майна, оскільки відповідно до  вимог  п.1 ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України  суб'єкти  господарських  відносин  повинні виконувати  господарські зобов'язання відповідно до  вимог  закону та договору.  Пунктом 2.1 договору  чітко  визначено, що  об'єкт оренди переходить в користування       орендаря  з моменту закладки  першої  продукції, але не раніше дати  підписання акту приймання-передачі. Таким  чином, тільки акт  приймання - передачі відповідно до   вимог  пунктів 1.1, 1.3, 2.1 договору оренди від  01.09.2006року може свідчити  про  дату  передачі майна в фактичне користування відповідача , а відповідно - і  права позивача на нарахування орендної  плати.

Надані позивачем  акти  та витяг  із журналу  реєстрації  закладки  продукції  також не  є  належними доказами передачі майна з  огляду належності та допустимості доказів, встановлених  статтею 34 ГПК України, оскільки такий порядок  передачі об'єкту в користування відповідача не  передбачений договором.

Із  наданих  відповідачем  доказів вбачається, що відповідно до  укладеного  відповідачем договору оренди з  ЗАТ «Кримська фруктова компанія», до  якого  перейшло  право  власності на об'єкт фруктосховища, в володіння відповідача по  акту приймання-передачі  п'ять  камер  фруктосховища були передані лише 27.10.2006року і з  цього  часу відповідач здійснює орендні платежі стороні за договором - ЗАТ «Кримська фруктова компанія».

Крім  того, в договорі  від  01.09.2006року зазначена адреса   фруктосховища  с. Роздольне, вул. Сафонова  №1, в той час як відповідно  до  правовстановлювальних  документів, договору оренди від 01.11.2006 року  і акту прийомки-передачі від  27.10.2006року фруктосховище знаходиться в с.Роздольне,  Каховського  району Херсонської  області, вул. Сафонова №3. Таким чином невідомо  взагалі за  які об'єкти  позивач просить  стягнути  орендну плату.

З урахуванням  викладено, позивачем не  надано документального  обгрунтування позовних  вимог, а тому правові підстави  для  стягнення суми  позову відсутні.

Судові витрати  відповідно до  ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

В засіданні за згодою представників сторін  оголошувалася  вступна та резолютивна частина рішення.

З урахуванням  вищезазначеного,  керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.  В задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя                                                                        З.І. Ємленінова

Рішення оформлено  відповідно до

ст.84 ГПК України 24.09.2007року.