ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"15" листопада 2007 р.
Справа №  8/555/07

м.
Миколаїв

Господарський суд Миколаївської
області

у складі судді Гриньової Т.В.,

при секретарі Скрипник О.В.,

за участю представників:

позивача -ОСОБА_1, голова
правління, Герцун В.С. по дов. № б/н  від
01.09.2007р.;

відповідача - Шиш В.І., сільський
голова, Котова Ю.Ю. по дов. № 225  від
26.08.2007р.;

третьої особи - ОСОБА_2, голова
правління,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом садового товариства (СТ)
“Янтар”,

54030, м. Миколаїв, вул.
Артилерійська, 10, кв. 11,

до Надбузької сільської ради,

57130, Миколаївська область,
Миколаївський район, с. Надбузьке, вул.

Леніна, 1/1,

третя особа -садове товариство (СТ)
“Вікторія”,

54000, м. Миколаїв, вул. Лазурна,
28, кв. 125,

про визнання недійсним договору № 1
від 24.05.2007р., -

ВСТАНОВИВ:

СТ “Янтар” (далі - позивач)
звернулося до господарського суду з позовом до Надбузької сільської ради (далі
- відповідач) про визнання недійсним договору оренди свердловини від
24.05.2007р., укладеного між відповідачем та СТ “Вікторія” (далі -третя особа).

Посилаючись на ст. ст. 203, 215 ЦК
України, позивач вважає, що по-перше оспорюваний договір порушує його права як
користувача тієї самої свердловини № 462, яку передано відповідачем в оренду
третій особі; по-друге -договір оренди не відповідає вимогам закону, а саме:
ст. 51 Водного кодексу України (ВК України); по-третє -підписаний головою
сільради з перевищенням повноважень.

Відповідач позов не визнав; третя
особа також заперечує проти вимог позивача.

У судовому засіданні 08.11.2007р.
оголошено перерву; 15.11.2007р. засідання поновлено і в ньому за згодою сторін
оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, господарський суд
дійшов висновку про відмову у позові, виходячи з такого:

За оспорюваним договором від
24.05.2007р. відповідач передав третій особі у безоплатне тимчасове
користування свердловину № 791 для використання у господарській діяльності. Зі
змісту ст. 1 ВК України вбачається, що свердловина -це споруда або пристрій для
забору води з водного об'єкта (водозабір).

Згідно зі ст. ст. 59, 60 ВК України
за допомогою свердловин здійснюється водопостачання води для питних та
господарсько-побутових потреб. Саме для задоволення господарських потреб
відповідач передав третій особі у безоплатне користування свердловину № 791,
тому в даному випадку не може йтися про застосування ст. 51 ВК України,
оскільки у користування на умовах оренди водні об'єкти надаються лише для
риборозведення, виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а
також у лікувальних і оздоровчих цілях. Відтак, оспорюваний договір не потребує
погодження з державними органами охорони навколишнього природного середовища та
водного господарства, тому не має підстав вважати, що підписуючи договір голова
сільської ради перевищив надані йому ст. 42 ЗУ “Про місцеве самоврядування в
Україні” повноваження.

Щодо порушення права позивача на
користування свердловиною № 462, суд виходить з такого: згідно зі ст. 33 ГПК
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень. В якості доказу порушення свого права
користування свердловиною № 462, позивач надав суду паспорт свердловини № 462, виданий
23.07.2003р. Миколаївською гідрогеологічною партією Причорноморського
державного регіонального геологічного підприємства “Причорномор ГРГП”
Мінекології та природних ресурсів України (Паспорт). Оригінал Паспорту
оглянутий судом, представниками сторін і третьою особою у судовому засіданні
15.11.2007р. Зі схеми розміщення свердловини (аркуш 2 Паспорту) вбачається, що
свердловини № 462 і № 791 знаходяться поблизу СТ “Янтар” (свердловина № 462) та
СТ “Вікторія” (свердловина № 791), є різними свердловинами, тому твердження
позивача про те, що за договором від 24.05.2007р. третій особі передано у
користування свердловину № 462, не відповідає дійсності і спростовується
наданими самим позивачем доказами.

З огляду на вищенаведене суд не
вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись
ст. ст. 44, 49, 82 -85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                        Т.В.Гриньова