ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 жовтня 2007 р.
№ 3/50

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
Кочерової Н.О.

суддів:
Рибака В.В.
Черкащенка М.М.

розглянувши
матеріали касаційної скарги

закритого акціонерного товариства "Науково-виробниче комерційне підприємство "Літа"

на постанову
від 05.06.2007
Київського апеляційного господарського суду

у справі
№ 3/50

господарського суду
м. Києва

за позовом
Комунального підприємства по утриманню та експлуатації житлового фонду "Липкижитлосервіс"

до
закритого акціонерного товариства "Науково-виробниче комерційне підприємство "Літа"

про
виселення та спонукання укладення договору оренди

за зустрічним позовом
про
спонукання укладення договору оренди нежитлових приміщень

В С Т А Н О В И  В :

Подана закритим акціонерним товариством "Науково-виробниче комерційне підприємство "Літа" касаційна скарга на постанову від 05.06.2007 Київського апеляційного господарського суду не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України, оскільки вона не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до провадження і повертається судом без розгляду, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до п. “г” ч. 2 ст. 3 Декрету КМУ “Про державне мито”, що стосується розміру ставок державного мита, із апеляційних та касаційних скарг на рішення та постанови, а також заяв про перегляд їх за нововиявленими обставинами, які подаються до господарських судів, сплачується 50 % ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру –50 % ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник за первісним позовом у зв’язку з виселенням та спонуканням до укладення договору оренди, а за зустрічним позовом у зв’язку з спонуканням до укладення договору оренди нежитлових приміщень.

Слід зазначити, що відповідно до п. 24 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 №15 із зустрічних позовних заяв, а також із заяв про вступ у справу третіх осіб з самостійними позовними вимогами мито справляється на загальних підставах.

Додане до касаційної скарги платіжне доручення № 136 від 28.08.2007 свідчить про сплату скаржником державного мита в сумі 44 грн. за первісним позовом, що не відповідає вимогам п. “г” ч. 2 ст. 3 Декрету КМУ “Про державне мито”.

Таким чином, зазначена квитанція не є доказом сплати держмита у встановленому розмірі, оскільки скаржником не сплачено держмито за подання касаційної скарги, враховуючи вимоги зустрічного позову.

Разом з тим, касаційна інстанція зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1113 ГПК України скаржник не позбавлений можливості повторного подання касаційної скарги після усунення зазначених недоліків в загальному порядку, тобто з дотриманням вимог процесуального законодавства, зокрема, приписів розділу ХІІ-1 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу закритого акціонерного товариства "Науково-виробниче комерційне підприємство "Літа" на постанову від 05.06.2007 Київського апеляційного господарського суду у справі № 3/50 повернути скаржнику.

Головуючий                                                                           Н.Кочерова

Судді:                                                                                      В.Рибака

М.Черкащенко