ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.07
Справа №АС16/546-07.

За позовом:            Спільного українсько-білоруського підприємства «Укртехносинтез» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м.Суми

до відповідача:          Державної податкової інспекції в м.Суми

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення

Суддя  Моїсеєнко В.М.

Представники:

від позивача                    Рудченко О.М.

від відповідача       Устименко О.М., Романенко О.П.

У судовому засіданні брали участь: секретар судового засідання Данілова Т.А.

У судовому засіданні оголошувалися перерви до 11 год.10 хв. 01.11.2007р. та до 10 год.05 хв. 12.11.2007р.

Суть спору: позивач просить визнати нечинним податкове повідомлення-рішення відповідача від 17.09.2007р № 000302306/0/62853 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Відповідач подав заперечення від 22.10.2007р. № 71063/9/10-009, в якому проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що оскаржуване податкове повідомлення- рішення є законним та обгрунтованим тому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

06.11.2007р. позивач подав  додаткові докази в обґрунтування своїх вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши повноважних представників позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши надані ними докази,  суд  встановив наступне:

В позовній заяві позивач посилається на те, що відповідач  - ДПІ в м. Суми на підставі акту «Про результати виїзної позапланової документальної перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за травень 2007р. на рахунок платника у банку  виніс податкове повідомлення-рішення № 000302306/0/62853 від 17.09.2007р. згідно з яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 3774 грн.

Позиція відповідача  полягає в тому, що  позивачем  порушені вимоги п.п.6.2.4 п.6.2 ст.6, п.п.7.3.1 п.7.3. п.п. 7.7.1 п.7.7 ст. 7 Закону України « Про податок на додану вартість» № 168/97-ВР від 03.04.1997р. із змінами та доповненнями, які відображені в акті перевірки  від 06.09.2007р. № 5903/23-6/21127532 , тому   було прийнято та направлено позивачу податкове повідомлення-рішення  від 17.09.2007р. № 000302306/0/62853 , про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ  у розмірі 3774 грн.

Як зазначає відповідач, в ході перевірки встановлено, що позивачем були  укладені слідуючи договори :  від 15.03.2007р.  № 5-14-2007 на поставку станції компресорної пересувної з  ЗАТ «Мелком-трейдінг», Росія, ТОВ «Орелкомпресормаш», Росія; від 12.01.2006р. « 2-14/4-2006 на поставку запасних частин   до електронасосу, ТОВ «Тембо», Росія; від 15.06.2006р. № 2-11/27-2006 на поставку пересувної  компресорної станції, ТОВ «Анкор», Росія;  від 07.05.2007р. № 5-16/2007 на умовах СРТ м. БєлгородёСРТ-Орел. Загальна вартість контракту включає в себе вартість товару і витрати в залежності від умов поставки. Позивач – СУБП «Укртехносинтез» поставляє товар на базисних умовах СРТ , це означає , як стверджує  відповідач , що продавець оплачує факт за перевезення товару до погодженого місця призначення. Для перевезення товару  позивач наймає перевізника, так як не має власного транспорту та ліцензій на перевезення.

Перевізником товару було підприємство України ТОВ АТП «Укрространс» м.Суми,  що зазначено у ВМД 805000001/7/003062 від 25.04.2007р. , 805000001/7/003616 від 24.04.2007р., ВМД 805000001/7/002582 від 11.04.07р., 805000001/7/00272726 від 16.04.2007р., ВМД 805000001/7/003595 від 18.05.2007р., 805000001/7/003426 від 14.05.2007р., ВМД 805000001/7/3686 від 22.05.2007р. до яких додані міжнародні товаро-транспортні накладні: СМR № 007553 від 24.04.2007р. , СМR № 0225355 від 24.04.2007р. , СМR № 025380 від 24.04.2007р., СМR 0007554 від 25.04.2007р., СМR№  0222518 від 11.04.2007р. №  СМR № 025372 від 16.04.2007р.., СМR № 007568 від 14.05.2007р., СМR № 0007588 від 18.05.2007р., СМR № 0007598 від 22.05.2007р.

Згідно акту приймання—передачі № 7485 від 30.04.2007р. ТОВ АТП «Укрространс» надало послуги  позивачу по доставці вантажу транспортними засобами держ.№ 03952 СВ ВМ 3366АВ.02798 СВ  за маршрутом по території Росії та по території України.

Відповідач зазначає, що документом який підтверджує  факт виконаних робіт по перевезенню вантажу є товарно-транспортна накладна, яка є основним документом на перевезення вантажів. У разі якщо позивач виступив перевізником вантажу у міжнародному сполученні, то у нього повинні бути:товарно-транспорта накладна ( по перевезенню на території України), ліцензія, ліцензійна  картка на автомобільний транспорт, яким перевозився товар, вантажно-митна декларація , СМR та відповідний дозвіл по перевезенню за межами митної території України. В ході перевірки , як зазначає  відповідач, встановлено, що даних документів на перевезення вантажу підприємство позивача не мало, тому позивач не є перевізником по перевезенню вантажу нерезиденту.  Тому,  посилаючись на п.п.6.2.4 п.6.2 ст.6 Закону України «Про податок на додану вартість» , відповідач вважає що , позивач повинен  оподатковувати транспортні послуги по перевезенню вантажу на експорт за ставкою 20%  і відповідно збільшити суму податкових зобов’язань за квітень 2007р. на суму 2631,00 грн., за травень 2007р. на суму 1143,00 грн.

Суд не може погодитися з такою позицією, виходячи із наступного.

В ході перевірки  позивача,   ДПІ в м. Суми застосовувало  до виниклих правовідносин  по наданню транспортних послуг по перевезенню вантажу на експорт  абз.2 п.6.2.4 Закону України « Про податок на додану вартість» № 168/97-ВР від 03.04.1997р. із змінами та доповненнями, згідно з яким у разі коли поставка  транспортних  послуг здійснюється у вигляді брокерських, агентських або комісійних операцій з транспортними квитками, проїзними документами, укладання договорів або рахунків на транспортування пасажирів або вантажів довіреною  особою перевізника , операції з таких послуг оподатковуються за ставкою 20%, однак  відповідно  до роз’яснення ДПА України, об’єкт оподаткування ПДВ при поставці товарів та послуг визначається  виходячи  з місця поставки цих товарів та послуг. Якщо платником податків укладено договір на міжнародні автомобільні перевезення вантажів, то при здійсненні таких операцій слід керуватися нормами п.п.6.2.4 п.6.2 ст.6 Закону України « Про податок на додану вартість» № 168/97-ВР від 03.04.1997р. із змінами та доповненнями, згідно з яким за нульовою ставкою  ПДВ обкладаються операції з поставки  транспортних послуг автомобільним транспортом з перевезення вантажів за межами державного кордону України.

Згідно укладеного  між позивачем – СУБП «Укртехносинтез» та ТОВ  АТП «Укрространс» договору на транспортне обслуговування № 15/21-2005 від 01.10.2005р. були надані послуги по перевезенню експортного вантажу за межі державного кордону України, а саме  -м.Бєлгород, м. Орел ( Росія) і правомірно застосована ставка податку на додану вартість 0%. Посилання відповідача на те. що перевезення було здійснено довіреною особою перевізника є необґрунтованим, так як вбачається з матеріалів справи,  ніяка третя особа до участі в перевезенні вантажу ні з боку СУБП «Укртехносинтез» (вантажовідправник) , ні з боку ТОВ АТП  «Укрространс» ( перевізник) не залучалась. Перевезення вантажу було здійснено на підставі прямого договору між вантажовідправником та  перевізником, який має ліцензію на даний вид послуг та всі інші необхідні дозвільні документи.

Отже , застосування ДПІ в м.Суми ставки податку 20% при здійсненні транспортних послуг за договором на транспортне обслуговування № 15/21-2005 від 01.10.2005р. є неправомірним , так як відповідачем  не враховано, що переміщення вантажу за межами України обкладається ПДВ за нульовою ставкою.

Таким чином,  податкове повідомлення- рішення № 000302306/0/62853 від 17.09.2007р. прийняте відповідачем з порушенням вимог Закону України «Про податок на додану вартість» № 168/97-ВР від 03.04.1997р. із змінами та доповненнями , що є підставою для визнання його неправомірним та скасування.

Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем  витрати по сплаті судового збору в сумі 3 грн. 40 коп. відшкодовуються з Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м.Суми від 17.09.2007р № 000302306/0/62853 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 3774 грн.

3. Відшкодувати з  Державного бюджету України  на користь  Спільного українсько-білоруського підприємства «Укртехносинтез» у формі товариства з обмеженою відповідальністю ( 40020, м.Суми, пр.Курський,6, код 21127532) 3 грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Видати виконавчий документ після набрання постановою законної сили за заявою особи, на користь якої ухвалена дана постанова.

5. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

6. Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом 10 днів з дня її складення у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається протягом 20 дні після подання заяви про апеляційне оскарження.

7. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.      Повний текст постанови підписаний 12.11.2007 р.

СУДДЯ                                                                                В.М.МОЇСЕЄНКО