ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.11.07                                                                                              Справа№ 10-02/22

Суддя   Довга О.І. , розглянувши матеріали позовної заяви

За позовом :  Львівської міської ради

До відповідача 1 :   Галицька  районна  адміністрація

До відповідача 2 :   Приватне підприємство „Лорелея”

Третя особа, яка  не заявляє самостійних вимог  на предмет спору :  Обласне  комунальне підприємство  Львівської обласної ради „Бюро  технічної інвентаризації  та експертної оцінки”

Про  визнання  недійсними наказу  директора  департаменту  землеустрою  та планування  забудови міста  „Про затвердження  акта державної технічної комісії  про готовність до експлуатації  для прийняття  в експлуатацію  павільйонів і літніх майданчиків  на пл..  Підкови  і пр. Шевченка”, свідоцтва  про право власності  на будівлю, витягу  про реєстрацію  права власності на  нерухоме майно.

ВСТАНОВЛЕНО:

На розгляд Господарського суду Львівської області подана позовна заява Львівської міської ради  до    Галицької  районної  адміністрації, Приватного підприємства „Лорелея”, третя особа, яка  не заявляє самостійних вимог  на предмет спору -  Обласне  комунальне підприємство  Львівської обласної ради „Бюро  технічної інвентаризації  та експертної оцінки” про  визнання  недійсними наказу  директора  департаменту  землеустрою  та планування  забудови міста  „Про затвердження  акта державної технічної комісії  про готовність до експлуатації  для прийняття  в експлуатацію  павільйонів і літніх майданчиків  на пл..  Підкови  і пр. Шевченка”, свідоцтва  про право власності  на будівлю, витягу  про реєстрацію  права власності на  нерухоме майно.

Згідно з абзацом першим пункту 6 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України "Прикінцеві та перехідні положення" (в редакції Закону України від 06.10.2005 N 2953-ІУ) до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.3 КАС справа адміністративної юрисдикції (далі —адміністративна справа) —це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із п.1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладення та виконання адміністративних договорів; спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках встановлених законом; спори щодо правовідносин, пов’язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

У відповідності до ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Як випливає з інформаційного листа Верховного суду України від 26.12.2005 р. №3.2.-2005, справою адміністративної юрисдикції може бути спір, який виник між кількома суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб'єкта, а цей суб'єкт відповідно зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта. Відповідно до п. 2 інформаційного листа, єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним владних управлінських функцій і при цьому ці функції повинні здійснюватись ним саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

У випадку, якщо суб’єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює владні управлінські функції щодо іншого суб’єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним   судом .

Зазначені у позовній заяві позовні вимоги  це -   визнання  недійсним  акту  державної технічної комісії  про готовність  до експлуатації павільйонів і літніх майданчиків на пл.. Підкови і пр. Шевченка, 7-9, визнання  недійсним свідоцтв  про право власності ( № Г-01773 від 16.03.2006р., № Г-0174 від 16.03.2006 р. )  на будівлю , виданого Галицькою районною адміністрацією згідно з розпорядженням  від 16.03.2006 року № 320 „Про оформлення  ПП „Лорелея” права власності  на  будівлі  № 3  на площі  І.Підкови та № 7 –а на  проспекті „Шевченка”,  про визнання  недійсним витягу  про реєстрацію  права власності на  нерухоме майно.

Господарський спір підвідомчий господарському суду та підлягає розгляду в порядку ГПК України зокрема, за умов участі у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, спору про право, що виникає з відповідних відносин. Господарські суди розглядають справи у спорах у порядку ГПК України, що виникають із  відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, оскільки право  на власність  є об'єктом цивільних прав і обов'язків. До таких справ слід відносити справи, пов'язані із захистом права власності або користування землею, в яких, захищаючи свої цивільні права і охоронювані законом інтереси, беруть участь суб'єкти господарської діяльності. Якщо предметом спору є право власності  або право користування , в тому числі відновлення порушеного права третьою особою, яка на підставі рішень владних органів претендує на спірний об‘єкт, то такий спір є спором про право і незалежно від участі в ньому органу, яким  будівля  надана у власність або у користування, повинен вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Предметом спору є зокрема право власності, тобто існує спір про право , що в свою чергу виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Дана позиція викладена у постанові Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 27.03.07р. за позовом ВАТ „Київський річковий порт" до Київської міської ради, третя особа -ТОВ „Ніко - Інвест" про скасування рішення та узгоджується з рекомендаціями Президії Вищого господарського суду України від 27.06.07р. №04-5/120 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам".

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п. 1 ч.1 ст. 109 КАС України, суд –

УХВАЛИВ:

1.    Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

2.    Надіслати позовну заяву з долученими до неї матеріалами позивачу

Додаток: матеріали позовної заяви на  42 аркушах.

Суддя                                                                                                       Довга О.І.