ПОСТАНОВА

"12" жовтня 2007 р.
Справа № 7а/118-2974

15 год. 30 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області у складі:

судді  Стадник М.С.

при секретарі судового засідання Підлубній О.В.

Розглянув справу:

За позовом: Національного заповідника "Замки Тернопілля", м. Збараж, вул. Б.Хмельницького, 6, Тернопільської області, 47302

треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1) Управління з контролю за використанням та охороною земель у Тернопільській області, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 8, 46021

2) Тернопільська обласна комунальна інспекція охорони пам’яток історії та культури, м.Тернопіль, вул. Б. Хмельницького, 4, Тернопільської області, 46008

3) Управління архітектури та містобудування Тернопільської облдержадміністрації, м.Тернопіль, вул. Грушевського, 8, 46021

до відповідача: Збаразької міської ради, м. Збараж, вул. Б. Хмельницького, 4, Тернопільської області, 47302

за участю представників сторін:

позивача:          Білик Ростислав Григорович –довіреність № 333/2 від 26.07.07р.;

відповідача:          Мартиненко Ольга Миколаївна –довіреність № 03-367 від 11.06.07р.;

третьої особи 1: Іваницький Роман Васильович –довіреність від 12.10.07р..

третьої особи 3: Якимук Віктор Васильович –довіреність № 02-15/646 від 22.10.07р..

Суть справи:

Національний заповідник "Замки Тернопілля" звернувся з позовною заявою про скасування рішення № 211 прийнятого 12.12.2006р. Збаразькою міською радою.

Представникам сторін роз’яснено їх права і обов’язки, передбачені ст.ст. 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України).

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 12.12.2006р. четвертою сесією п’ятого скликання Збаразької міської ради безпідставно та з порушенням ст.ст. 150, 151 Земельного кодексу України прийнято рішення № 211 „Про внесення змін до рішення сесії міської ради від 22 грудня 2005р. № 1370 "Про погодження проекту землеустрою з організації та встановлення території Національного заповідника "Замки Тернопілля", яким вирішено  земельну ділянку площею 3,1164 га, що знаходиться під стадіоном, вилучити  з меж території заповідника. Звертає увагу суду на те, що межі території заповідника та охоронної зони затверджені генеральним планом та рішенням Збаразької міської ради від 23.12.1994р. №23 у відповідності до діючого на той час законодавства і неправомірність прийнятого рішення підтверджується також протестом прокурора Збаразького району № 722 від 17.04.2007р..

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування земельною ділянкою виникає тільки після одержання власником документа, що засвічує право власності чи право користування земельною ділянкою, а так як у позивача станом на день розгляду спору такі документи відсутні, а тому і право власності чи право користування даною земельною ділянкою за ним не закріплене. Просить суд також врахувати, що заповідником направлена у міську раду карта території охоронної зони заповідника та перелік об’єктів заповідника, але будівлі стадіону не є старовинними  спорудами і не включені в перелік об’єктів заповідника, а тому вирішено даний об’єкт та земельну ділянку на якій він розташований  закріпити за громадою поки не знайдеться його власник.

Представник Управління з контролю за використанням та охороною земель у Тернопільській області повідомив суд, що ним, за дорученням прокуратури Збаразького району, проводилася перевіркам на предмет відповідності земельному законодавству спірного рішення сесії Збаразької міської ради , за результатами якої встановлено його невідповідність чинному законодавству.

Тернопільська обласна комунальна інспекція охорони пам’яток історії та культури повідомила суду, що зміна меж ,скасування статусу  територій природно –заповідного фонду проводиться в порядку передбаченому Законами України „Про природно –заповідний фонд України” , „Про землеустрій” та норм Земельного кодексу України. Що стосується спірного рішення вважає , що воно не відповідає чинному законодавству, оскільки межі та охоронна зона заповідника встановлені  і на їх зміну повинно бути погодження Верховної ради України , оскільки  земельні ділянки історико-культурного призначення відносяться відповідно до ст. 150 ЗК України до особливо цінних земель і можуть вилучатися за рішенням відповідної місцевої ради тільки за погодженням Верховної ради України, якого в міської ради не має.

Представник Управління архітектури та містобудування Тернопільської облдержадміністрації в судовому засіданні пояснив , що межі  Державного історико –архітектурного заповідника в м. Збараж, правонаступником якого є Національний заповідник "Замки Тернопілля", встановлені  генеральним планом розвитку заповідника, який затверджений Міністром мінбудархітектури та представником Президента у Тернопільській області за погодженням голови  міської ради, головних архітекторів області, Збаразького району та міста Збараж. Також, звертає увагу суду на те, що постановою КМ України від 08.02.1994р. №78 замок передано до загальнодержавної власності з віднесенням до сфери управління Міністерства у справах будівництва і архітектури, а тому    рішення міської ради повинні прийматися з врахуванням норм Закону України „Про планування і забудову територій” , що радою не дотримано. Заявлений позов позивача підтримав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, третіх осіб, судом встановлено:

- Збаразька міська рада 22.12.2005р. керуючись ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” (далі Закон про місцеве самоврядування), ст. 12, 19, 53, 54 Земельного кодексу України, ст. 47 Закону України „Про землеустрій” прийняла рішення №1370 „Про погодження проекту землеустрою з організації та встановлення меж території Національного заповідника „Замки Тернопілля”, відповідно до п.1 якого  погоджено розроблений проект землеустрою з організацій та встановлення меж території Національного заповідника „Замки Тернопілля” у м. Збаражі, яким передбачено встановити межі території Національного заповідника, включивши земельні ділянки історико-архітектурного призначення загальною площею 48,5665 га, які зайняті парками, пам’ятниками, старовинними будівлями та спорудами, в тому числі земельна ділянка  площею 3,1164 га під стадіоном, із застереженням, що дана ділянка включається в територію без зміни її цільового призначення та без зміни конфігурації меж стадіону (п. 1.4 рішення).

- Збаразька міська рада , керуючись ст. 26 Закону про місцеве самоврядування прийняла 12.12.2006р.  рішення № 211  „Про внесення змін в рішення сесії міської ради від 22 грудня 2005р. № 1370 „Про погодження проекту землеустрою з організації та встановлення меж території Національного заповідника „Замки Тернопілля”” , яким рішення №1370 викладено в новій редакції , а саме внесено зміни в п.1 рішення , щодо погодження розробленого проекту землеустрою з організацій та встановлення меж території Національного заповідника „Замки Тернопілля” у м. Збаражі, загальною площею 45,3845 га., зменшивши межі території заповідника на  3,1164 га, що складає площу земельної ділянки яка знаходиться під стадіоном.  Рішення щодо даної земельної ділянки міською радою не прийнято.

Суд, керуючись ст. 86 КАС України, давши оцінку поданим сторонами доказам та наведеним доводам, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

При цьому суд  виходив з наступного:

- згідно ст. 19 Конституції України, ст. 24. Закону про місцеве самоврядування, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

- правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини , які знаходяться на території України і охороняються державою, регулюються Законом України „Про охорону культурної спадщини” від 08.06.2000р. ( далі Закон про охорону спадщини) , а до прийняття даного закону Законом України „Про охорону і використання памяток історії та культури” від 13.07.19978р. ( втратив чинність 12.07.2000р.);

- відповідно до ст.30 Закону  „Про охорону і використання памяток історії та культури” ансамблі і комплекси памяток  історії та культури , які становлять особливу історичну цінність, можуть бути оголошені рішенням Кабінету Міністрів України історико –культурним заповідником, охорона яких здійснюється на підставі положення про нього, який затверджується в порядку визначеному КМ України. З метою забезпечення охорони памяток історії , згідно ст.29 зазначеного закону, виконавчими комітетами обласних, міських рад , за поданням відповідних органів охорони памяток, встановлюються зони охорони які включаються в проекти планування , забудови і реконструкції відповідних міст.

Постановою Кабінету Міністрів України № 78 від 08.02.1994р. „Про державний історико-архітектурний заповідник у м. Збаражі Тернопільської області” ( далі Постанова №78), враховуючи історичну, архітектурну і художню цінність пам’яток історії та культури замкового ансамблю м. Збаража, з метою збереження пам’ятних місць, пов’язаних з визвольною війною українського народу 1648 –1654 років та у зв’язку з 400 –річчям від дня народження Богдана Хмельницького, прийнято пропозицію Тернопільської обласної Ради, Міністерства у справах будівництва і архітектури, підтриману Міністерством культури (спеціально уповноважені державні органи охорони пам’яток історії та культури визначені ст.7 Закону  „Про охорону і використання памяток історії та культури”), про оголошення пам’яток містобудування та архітектури м. Збаража –замкового ансамблю в межах фортифікаційних споруд державним історико-архітектурним заповідником та передачу його до загальнодержавної власності з віднесенням до сфери управління Міністерства у справах будівництва і архітектури .

Пунктом 2 Постанови № 78 зобов’язано Міністерство у справах будівництва і архітектури та Тернопільську обласну державну адміністрацію затвердити у тримісячний термін положення про державний історико-архітектурний заповідник у м. Збаражі, перелік об’єктів, що передаються на його баланс, межі заповідника та охоронні зони, а  також  забезпечити розроблення до 1995р. генерального плану розвитку заповідника із визначенням вартості, черговості й термінів проведення ремонтно –реставраційних робіт, впорядкування і благоустрою його території . Витрати заповідника , згідно даної постанови, фінансуються за рахунок і в межах коштів, які передбачаються в бюджеті Міністерства у справах будівництва і архітектури.

Наказом Міністерства України у справах будівництва та архітектури від 14.03.1994р. № 49 затверджено Положення про Державний історико-архітектурний заповідник у м. Збараж (далі Заповідник)  та п.4. наказу зобов’язано Управління історичного середовища та реставрації пам’яток архітектури і Заповідник , за погодженням з Тернопільською обласною держадміністрацією у двомісячний термін затвердити межі заповідника та охоронні зони.

Сесією Збаразької міської ради , на виконання постанови №78, ст. 29 Закону „Про охорону і використання памяток історії та культури”  та поданих Заповідником документів, а саме історико –архітектурний опорний план м.Збаража, розроблений Львівським філіалом інституту „Укрпроектреставрація” у 1982 -1984рр., пропозиції формування Генерального плану Історико –архітектурного Заповідника м. Збараж, опрацьованих інститутом „Тернопільцивільпромбуд” у 1994р.  , прийнято 30.03.1994р.рішення №5 „Про затвердження границь відведення в натурі земель Державного історико-архітектурного заповідника у м. Збаражі”, яким затверджені границі Заповідника та перелік об’єктів , що передані на його баланс рішенням виконавчого комітету Збаразької міської ради №74 від 15.02.1994р., всього загальна площа земельної ділянки Заповідника складала 51,62га..

Генеральний план розвитку Заповідника схвалений рішенням сесії Збаразької міської ради від 23.12.1994р. , в п.2 якого зроблено застереження про виконання всіх робіт пов’язаних з проектуванням, будівництвом і реконструкцією будівель розташованих в охоронній зоні Заповідника в суворій відповідності з генеральним планом, що є підтвердженням погодження меж території та охоронної зони Заповідника.

Відповідно до ст.32 Закону про охорону спадщини, „Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць” затвердженого постановою КМ України від 13.03.2002р. (далі Порядок), порядок визначення та затвердження меж та режимів використання зон охорони пам’яток - меж історичних ареалів (історичний ареал є спеціально виділеною  у населеному місці територією історико –культурного значення із затвердженими межами, яка повинна фіксуватися в усіх землевпорядних і містобудівних документах ) , внесення змін до них встановлюються центральним органом виконавчої влади у сфері  охорони культурної спадщини. Межі історичних ареалів визначаються на підставі результатів наукових досліджень, затвердженої в установленому порядку науково – проектною документацією, що включає історико –архітектурний опорних план , проект зон охорони пам’яток і проект меж та режимів використання історичних ареалів, які є основними документами, що визначає культурну спадщину населеного місця та історико – культурну цінність його території. Такий порядок встановлення розмірів земельних ділянок для заповідників передбачений і ст. 110 Земельного кодексу України в редакції від 08.07.1970р. (втратив чинність 01.01.2002р.), згідно якої розміри ділянок визначалися відповідно до затверджених у встановленому порядку норм або проектно –технічної документації.

Території заповідників належать до земель історико –культурного призначення і обов’язково  включається до історичного ареалу в населених місцях, що занесені до Списку історичних населених місць України, затвердженого КМ України (ст.34 Закону про охорону спадщини, п.1.,11.,13 Порядку,  ст. 2 Земельного кодексу України).

Постановою КМ України від 26.07.2001р. № 878 затверджено Список історичних населених місць України в який занесено м. Збараж Тернопільської області (дата заснування 1211 рік). Пунктом 2 даної постанови доручено Державному комітетові будівництва, архітектури та житлової політики разом з Радою міністрів Автономної республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями забезпечити протягом 2001-2003 років розроблення та затвердження науково –проектної документації з визначенням меж історичних ареалів населених місць, включених до зазначеного Списку.

Інститутом „Укрзахідпроектреставрація” м. Львів, на замовлення Державного комітету України будівництва та архітектури, на виконання угоди №81 укладеної 01.06.2001р. та додаткової угоди до неї від 06.05.2003р. , розроблено Генеральний історико –архітектурний опорний (скоригований) план Заповідника,  план межі території та охоронної зони якого  погоджені представником Президента України в Збаразькому районі, голови Збаразької міської ради, головного архітектора Тернопільської області, головного архітектора в Збаразькому районі та архітектора м. Збаража,   затвердженого  міністром Міністерства у справах будівництва та архітектури та представником Президента України в Тернопільській області.

На підставі даного плану,  відповідно до ст.20,51 Закону України „Про землеустрій” (набрав чинності 08.07.2003р.), які передбачають обов’язковість землеустрою при впорядкуванні існуючих об’єктів землеустрою з урахуванням матеріалів попереднього погодження місця розташування  територій історико-культурного призначення , „Порядку розроблення проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій природно - заповідного фонду, іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико – культурного призначення” затвердженого постановою КМ України від 25.08.2004р. №1094,  розпорядження голови Збаразької райдержадміністрації від 15.11.2004р. „Про дозвіл на розроблення проекту землеустрою з організації та встановлення меж території Державного історико –архітектурного заповідника в м. Збараж” , Заповідником 16.11.2004р. укладено з суб’єктом підприємницької діяльності Букатович Д.М. договір №25  на розроблення проекту землеустрою ( вартість робіт згідно кошторису складає 25580 грн.).

Указом президента України від 15.01.2005р. Заповіднику надано статус національного та наказом Державного комітету України з будівництва та архітектури від 10.02.2005р. №35 затверджено положення про Національний заповідник „Замки Тернопілля”, яке являється правонаступником прав і обов’язків Державного історико –архітектурного заповідника в м. Збараж .

Рішенням Збаразької міської ради від 22.12.2005р. №1370 погоджено розроблений відповідно до чинного  законодавства проект землеустрою, яким передбачено встановити межі території Національного заповідника,  включивши земельні ділянки історико –культурного призначення загальною площею 48,5665 га.,  в яку входить і земельна ділянка площею 3,1164 га..

Підтвердженням того, що в користуванні історико –архітектурного Заповідника, до проведення землеустрою, знаходилася і знаходиться станом на 2007рік земельна ділянка площею 51,62га., є розрахунок земельного податку за 2000р. та довідки Збаразького районного відділу земельних ресурсів про грошову оцінку земель станом на 01.01.2004р. та 01.01.2007р..

Збаразька міська рада , приймаючи 12.12.2006р. спірне рішення № 211 не врахувала наступне:

-   визначення меж території та охоронних зон пам’яток культури національного значення, історичних ареалів населених місць, режиму їх використання , віднесено  до повноважень центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини (ст.5 Закону про охорону спадщини, „Порядок визначення населеного місця історичним” затв. постановою КМ України від 03.07.2006р.);

- норми Закону про місцеве самоврядування, в тому числі ст. 26 закону на підставі якої прийнято спірне рішення, не наділяють повноваженнями місцеві ради щодо визначення меж та охоронних зон історико –архітектурних заповідників державного значення, яким є Національний заповідник „Замки Тернопілля”; пунктом 34 статті26 даного закону місцеві ради наділені повноваженнями щодо прийняття рішень про організацію територій і об’єктів природно –заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні і вносять пропозиції до відповідних державних органів щодо оголошення таких  об’єктів, пам’ятками природи, історії або культури, які охороняються законом;також ст. 26 закону не містить повноважень міської ради (п’ятого скликання) щодо викладення рішення прийнятого сесією попереднього скликання (четвертою)  в новій  редакції чи внесення змін до нього;

- землі, на яких розташовані історико –архітектурні заповідники відповідно до ст.ст.19, 53, 150 ЗК України ( в редакції від 25.10.2003р.) є  землями історико-культурного призначення  і відносяться до особливо цінних земель, які можуть вилучатися (викуплятися) для будівництва об’єктів загальнодержавного значення, доріг, ліній електропередачі та зв’язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів, геодезичних пунктів, житла, об’єктів соціально-культурного призначення, нафтових і газових свердловин та виробничих споруд, пов’язаних з їх експлуатацією, за постановою Кабінету Міністрів України або за рішенням відповідної місцевої ради, якщо питання про вилучення (викуп) земельної ділянки погоджується Верховною Радою України;  прийнятим рішенням міська рада вилучила з визначених в установленому закондавством порядку меж Заповідника земельну ділянку площею 3,1164 га. , тим самим ,  змінила її цільове призначення , перевівши   з категорії земель історико –культурного призначення в іншу категорію земель , не зазначивши  яку та не пославшись на норму закону , яка підтверджує правомірність її дій;

-  наявність чи відсутність державного акта на право користування Заповідником земельною ділянкою у встановлених  та закріплених рішенням від 22.12.2005р. №1370 межах не змінює її цільового історико –культурного призначення, яке визначене Постановою №78 та постановою КМ України від 26.07.2001р. № 878  та охороняється законом, так як основним документом , який  визначає культурну спадщину населеного місця та історико –культурну цінність його територій є історико –архітектурний опорний план, відповідно до якого земельна ділянка на якій розміщений стадіон входить до території (охоронної зони) Заповідника.

Приймаючи до уваги, що відповідно до п. 1. ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, в адміністративних справах про протиправність рішень обов’язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення покладається на орган який його прийняв, тобто відповідача, який не довів правомірність своїх дій при прийнятті рішення, а тому позовні вимоги про скасування рішення Збаразької міської ради № 211 від 12.12.2006р. підлягають задоволенню, як обґрунтовано заявлені та доведені матеріалами справи.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 6 ,7, 86, 160-163, п. 6 розділу Прикінцеві та перехідні положення  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Скасувати рішення Збаразької міської ради № 211 від 12.12.2006р. „Про внесення змін в рішення сесії міської ради від 22 грудня 2005р. № 1370 „Про погодження проекту землеустрою з організації та встановлення меж території Національного заповідника „Замки Тернопілля””  , як таке що суперечить чинному законодавству.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі (23 листопада 2007р.) до Львівського адміністративного апеляційного суду, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя