ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" жовтня 2007 р.
Справа  № 26/347-07-7738

За  позовом :   Закритого акціонерного товариства „Селена”

до  відповідача :  малого приватного виробничо –комерційного  підприємства

„Нота –Бене”

про стягнення 1996 грн. 12 коп.

Суддя Никифорчук М.І.

за участю  представників :

від позивача :  Прохода Ю.Л. за довіреністю;

від відповідача : не з’явився;

Суть спору :  Закритим  акціонерним  товариством  „Селена”  заявлені вимоги до відповідача   малого приватного виробничо –комерційного  підприємства  „Нота –Бене”  про стягнення 1996 грн. 12 коп. за отримання останнім  насіння сільськогосподарських культур та судових витрат.

Представник позивача вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, був повідомлений належним чином про час та місце розглядання справи, відповідно до вимог ст. 64 ГПК України, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, тому справа розглядається згідно вимог статті 75 ГПК України за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, господарський суд, -

у с т а н о в и в :

Закритим  акціонерним  товариством (ТОВ) „Селена”  ( далі –ТОВ) заявлені вимоги до відповідача   малого приватного виробничо –комерційного  підприємства (МП) „Нота –Бене” (далі –МП)  про стягнення 1996 грн. 12 коп. за отримання останнім  насіння сільськогосподарських  культур  та  судових витрат за таких підстав.

Відповідно  до укладеного між  сторонами по даній справі –ТОВ та МП  в  усній  формі договору купівлі - продажу,  по  накладній № 3/1 від 3 серпня 2004 р.  та довіреності  до неї  серії ЯИД № 112367 від 3.08.2004 р., відповідачем - МП, отримано від позивача - ТОВ,  озимої пшениці  Куяльник (еліта)  у кількості 10 тон  по ціні 508,33 грн. за 1 тону на  суму 5083,33 грн. з урахуванням  ПДВ 6100 грн.  На оплату за  отримання  вказаної  пшениці  відповідачеві  було  виставлений  рахунок № 3/15 від 3.08.2004 р. на суму  6100 грн. з ПДВ 20%  - 1220 грн., всього  на загальну  суму 7320 грн.

До  вказаного  рахунку  відповідачеві   видано платіжна вимога № 3/15 до рахунку                 № 3/15 від 03.08.2004 р., відповідно до якої  дана  платіжна  вимога  є вимогою про виконання боржником  МП  обов’язку по  оплаті отриманого товару відповідно до вказаного рахунку в строк до 10 серпня 2004 р. Крім того, у  цій  вимозі зазначено, що  в разі  несплати або неповної сплати  вищевказаного рахунку, за прострочення виконання грошового зобов’язання  боржнику будуть нараховані  передбачені  чинним  законодавством санкції  (3%  річних) індекс  інфляції  відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, пені,  відповідно до ст. 343 Господарського кодексу України.

09.08.2004 р. відповідачем  частково в сумі 4700 грн. сплачено боргу за отримання вказаного  товару, отже  залишок,  боргу складає 1400 грн.

Дотеперішнього часу вказана сума відповідачем не сплачена.

Вказане свідчить про порушення відповідачем вимог статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, відповідно  яких одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна  його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та зобов'язання  має виконуватися належним  чином відповідно до умов договору та  вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до  звичаїв  ділового  обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України, боржник   не   звільняється   від   відповідальності    за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналізуючи вищевикладене, суд   прийшов до наступного висновку.

Згідно вимог статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Факт отримання відповідачем вищевказаного товару підтверджується вищевказаною  накладною та довіреністю, виданої до цієї накладної. На підставі вищевказаного  виставленого рахунку відповідач частково сплатив борг, але залишок боргу в зазначеній  вище сумі ним не сплачений.

Відповідно до  вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, на залишок боргу  відповідачеві нараховано  індекс інфляції в сумі 476 грн. та 3% річних  120,12 грн., згідно наданого розрахунку, який господарський суд вважає правильним, оскільки він відповідає вимогам закону.

Вищевикладене повністю підтверджене дослідним судом матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Проаналізувавши надані докази у сукупності, суд  вважає вимоги позивача обґрунтованими,  доведеними  та  підлягаючими  задоволенню в повному обсягу.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України  на відповідача  покладаються судові витрати.

Враховуючи викладене і, керуючись статями 44, 49, 82 - 84 Господарського процесуального кодексу України,  господарський суд, -

в и р і ш и в :

Позов –задовольнити.

Стягнути з  малого  приватного виробничо - комерційного підприємства „Нота –Бене”          ( 67663, Одеська область, Біляївський район, с-ще Усатове,  465-й км. шосе Київ-Одеса;  , п/р 0053774 у ОФ АКБ „Форум”, МФО 398409 )  на  користь   закритого акціонерного товариства „Селена ( 67624, Одеська область,  Біляївський район,  с.Дачне, вул. Гаркавого, 5;  , п/р 3890 в філії ЗАТ „ОТП Банк”, м. Одеса. МФО 328986 )  суму  основного боргу в розмірі 1400 грн.,  індекс інфляції в розмірі  476 грн. та 3% річних  в розмірі  120,12 грн., державного мита в розмірі 102 грн. та витрат на інформаційне –технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн.

Рішення господарського суду набирає законної  сили згідно зі ст. 85 ГПК України, після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                       Никифорчук М.І.