ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2007 р.                                                           Справа № 17/6137

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Філіпової Т.Л.

суддів:                                                                        Горшкової Н.Ф.

Майора Г.І.

при секретарі                                                            Щепанській Т.П. ,

за участю представників сторін:

від позивача:     Мукомел Р.В., довіреність №75000-26/10 від 17.01.07р.,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Авіст",

м.Хмельницький

на рішення господарського суду Хмельницької  області

від "17" вересня 2007 р. у справі № 17/6137 (суддя Димбовський В.В.)

за позовом Державного підприємства "Київська офсетна фабрика", м.Київ

до Приватного підприємства "Авіст", м.Хмельницький

про стягнення 100,000 грн. заборгованості та 12700 грн. пені,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 17.09.2007р. у справі №17/6137 позов Державного підприємства „Київська офсетна фабрика", м.Київ до Приватного підприємства „Авіст", м.Хмельницький про стягнення 100000грн. заборгованості та 12700грн. пені  задоволено частково: стягнуто з Приватного підприємства „Авіст" на користь Державного підприємства „Київська офсетна фабрика" 100000грн. заборгованості, 1000грн. витрат на оплату державного мита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті суми позову  в позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ПП "Авіст" звернулось до Житомирського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, зокрема, ст.ст.673,678,689,692 ЦК України, та невідповідність висновків обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована, зокрема, наступним:

- оскаржуваний судовий акт є незаконним, оскільки у позивача - продавця за договором не виникло право вимоги оплати вартості проданої відповідачу друкарської машини, оскільки, у відповідності до п.4.2 договору купівлі-продажу від 28.03.2006р. -перший платіж і усі наступні платежі покупець повинен здійснити лише після підписання акту приймання-передачі, який в свою чергу підписується після приймання товару по якості з відбитком 4+0 (тестовий друк) ( п.3.2 договору). Однак, відповідач на прийняв продану друкарську машину, оскільки договором купівлі-продажу передбачено, що ...товар по якості приймається шляхом візуального огляду з відбитком 4+0 (тестовий друк) та подальшим підписанням Акту прийому-передачі. За таких обставин, на думку скаржника, до прийняття товару по якості та підписання акту приймання-передачі друкарської машини у покупця не виникло обов'язку проплати товару, а у продавця - позивача по справі - права вимагати оплати товару;

- проплата позивачем першого платежу у сумі 100000грн. за придбану друкарську машину ніяким чином не свідчить про схвалення покупцем порядку виконання умов щодо розрахунків за придбаний товар та не звільняє продавця від обов'язку виконання своїх зобов'язань за цим договором щодо передачі покупцю товару на передбачених договором умовах ( п.2.1 договору). Укладаючи на вказаних умовах 28.03.2006р. договір купівлі-продажу № 100/М П'яти фарбової офсетної машини Аdast Домінант 756 ПВ з реконструйованими двома друкарськими секціями під ірисний друк (бувшу у використанні), відповідач взяв на себе обов'язок передати покупцю друкарську машину у стані, придатному для здійснення друку, при цьому контроль якості придбаної машини сторони обумовили у п. 3.2 договору шляхом   здійснення тестового друку. Однак, здійснення тестового друку на території позивача після укладення договору було неможливим через "розрегульованість" машини, як зазначено в акті технічної експертизи від 11.07.2007р. та через відсутність у продавця кваліфікованих працівників для здійснення тестового друку. Саме тому покупець, змушений був попередньо проплатити продавцю обумовлену п.4.2 договору суму першого платежу 100 000 грн., і ще до прийомки товару по якості здійснити доставку придбаної машини у М.Хмельницький, де за допомогою кваліфікованих фахівців намагався провести тестовий друк. Проте, тестовий друк здійснити не вдалося через незадовільний технічний стан друкарської машини, який не дозволяв її використовувати за призначенням.

- після виявлених технічною експертизою суттєвих недоліків придбаної друкарської машини позивач не став приймати товар та підписувати акт її приймання-передачі, а вирішив скористатися своїм правом відмови від договору та звернувся до господарського суду Хмельницької області із зустрічним позовом до позивача про розірвання даного договору купівлі-продажу у зв'язку з відмовою покупця від договору та повернення сплачених 100000грн. за придбану машину. Однак, ухвалою господарського суду Хмельницької області від 14.09.2004р. зустрічна позовна заява була повернута без розгляду.

В судовому засіданні представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, просить його залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився.

На адресу Житомирського апеляційного господарського суду надійшла факсограма від Приватного підприємства "Авіст" про відкладення розгляду апеляційної скарги в зв'язку з неможливістю прибуття в судове засідання з поважних причин його представника.

Нез'явлення представника відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Судова колегія, заслухавши пояснення представників відповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та юридичну оцінку обставин справи, повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Державне підприємство "Київська офсетна фабрика" звернулось до суду з позовом до Приватного підприємства "Авіст" про стягнення 100000грн. заборгованості та 12700грн. пені (а.с.3-4), обгрунтовуючи свої вимоги невиконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу №001/М від 28.03.2006р.

Так, 28.03.2006р. між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу №001/М (а.с.9-10).

Відповідно до п.1.1 договору, продавець (позивач) зобов’язався продати, а покупець (відповідач) купити п’яти фарбову офсетну машину Домінант 756 ПВ з реконструйованими двома друкарськими секціями під ірисний друк (б/в).

Пунктом 3.3 договору сторони передбачили, що прийомка товару відбувається на території продавця.

Також, пунктом 3.9 договору датою передачі товару сторони визначили день підписання акту прийому-передачі.

Вартість товару, згідно п.4.1 договору, на день підписання договору становила 410095 грн. та ПДВ 20% -82019грн.

Позивачем та відповідачем, згідно з п.4.2;4.3 та 4.4 умов договору № 001/М, визначений наступний порядок розрахунків: відповідач виконує перший платіж позивачу в сумі 100 000 грн. протягом п’яти днів з дня підписання акту прийому-передачі; другий платіж відповідач здійснює в строк до 28 березня 2007р.; решту суми відповідач сплачує позивачу в строк до 28.03.08р.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до накладної №001494 від 03.04.2006р. повноважний представник відповідача Лашковіцер Д.Г. отримав у позивача п’яти фарбову офсетну машину Домінант 756 ПВ. (а.с.20).

Представник відповідача дану продукцію отримав на підставі довіреностей серії ЯЛЦ №563836 від 29.03.2006р. (а.с.21).

Платіжним дорученням №428 від 04.04.2006р.відповідач перерахував позивачу 100000грн. заборгованості за обладнання згідно накладної №001494 від 03.04.2006р. (а.с.22).

Дії сторін свідчать про виникнення у них цивільних прав та обов'язків.

12.04.2007р. позивачем надіслана на адресу відповідача претензія з вимогою здійснити другий платіж в сумі 100000грн. згідно з п. 4.3 договору (а.с.11) (факт отримання відповідачем претензії підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, а.с.12), яка останнім була залишена без відповіді та без задоволення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та  обов'язків, зокрема, є  договори та інші правочини.

Частиною 1 ст.626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість   двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як встановлено ч.1 ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники  господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо  у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав  його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 Цивільного кодексу України).

В порушення вищезазначених норм закону відповідач 04.04.2006р. оплатив   товар лише частково , у сумі 100000грн., про що свідчить платіжне доручення №428 (а.с.22), тобто не виконав своє зобов'язання належним чином, повного розрахунку не провів, в матеріалах справи відсутні докази, що свідчать про протилежне.

Таким чином, на думку судової колегії, ДП "Київська офсетна фабрика" правомірно заявило вимогу про стягнення з відповідача 100000грн. боргу  в судовому порядку.

Доводи апеляційної скарги, обґрунтовані посиланням на положення статей 673, 678, 680, 681, 689 ЦК України, судом апеляційної інстанції не беруться до уваги, враховуючи таке.

Скаржник стверджує, що якість придбаного ним товару не відповідає положенням ч.2 ст. 673 ЦК України, товар непридатний до використання для офсетного друку, в підтвердження чого посилається на акт технічної експертизи від 11.07.2007р., здійсненої фахівцями сервісного центру "Поліграфічні системи, м. Київ.

Проте, скаржником (відповідачем), згідно п.п.3.2, 3.3 договору товар був прийнятий без зауважень щодо його якості, про що свідчить як накладна з підписом уповноваженого представника покупця, так і факт оплати покупцем першого платежу відповідно до п.4.2 договору. Матеріалами справи, досліджені судом першої інстанції, не містять жодного доказу на підтвердження доводів скаржника про невідповідну якість товару. Акт технічної експертизи від 11.07.2007р., представлений скаржником суду апеляційної інстанції, не свідчить про неякісний стан товару на момент його купівлі-продажу, а відтак не заслуговує на увагу.

За умовами підпункту 3 п.1 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 546 ЦК України передбачено забезпечення виконання зобов’язання неустойкою.

Приписами статті 547 Цивільного кодексу України передбачено вчинення правочину  щодо забезпечення виконання зобов'язання  у письмовій формі.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Недійсність правочинну щодо забезпечення виконання зобов'язання не спричиняє недійсність основного зобов'язання (п.3 ст.548 ЦК).

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність законних підстав для задоволення заявленої вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 12700грн., оскільки з договору №001/М від 28.03.2006р. не вбачається, що сторони передбачили забезпечення виконання зобов’язання відповідача неустойкою (штрафом, пенею).

Позивач також не надав суду доказів того, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання було вчинено між сторонами у письмовій формі.

За таких обставин, доводи відповідача - Приватного підприємства "Авіст", наведені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 17.09.2007р. відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для скасування вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги Приватного підприємства "Авіст" не вбачається.

Керуючись ст.ст.  101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від 17 вересня 2007 року у справі №17/6137 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства "Авіст", м. Хмельницький - без задоволення.

2. Справу №17/6137 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя                                                                 Філіпова Т.Л.

судді:

Горшкова Н.Ф.

Майор Г.І.

Віддрук. 4прим.

1 - до справи

2,3 - сторонам

4 - в наряд