ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.07                                                                                        Справа №  22/216/07

Суддя   Скиданова Ю.О.

Позивач:

Запорізький РВ Управління Міністерства внутрішніх справ України у Запорізькій області,
69089, м. Запоріжжя, вул. Шушенська, 14

Відповідач:

Відкрите акціонерне товариство “Запоріжжяобленерго”,
69035, м. Запоріжжя, вул Сталеварів

Суддя  Скиданова Ю.О.

Представники сторін:

Від позивача:          Кащило Ю.М. –довіреність №38/3585 від 23.04.2007 р.

Від відповідача:          Козак Т.В. –довіреність №191 від 21.09.2007 р.

Дувайкін О.О. –довіреність №4043к/83 від 23.07.2007 р.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області звернувся Запорізький РВ Управління Міністерства внутрішніх справ України у Запорізькій області з позовною заявою  до відкритого акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго” про стягнення 9811,40 грн. збитків.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.05.2007 р.  порушено провадження по справі №22/216/07, судове засідання призначено  на 11.06.2007 р..  Розгляд справи відклався на 16.07.2007 р.. Ухвалою суду від 16.07.2007 р. в порядку ст. 69 ГПК України продовжено строк розгляду спору по справі, в порядку ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 26.07.2007 р.. Розгляд справи відкладася на 16.08.2007 р..

Позивач в судовому засіданні, що відбулось 16.08.2007 р. уточнив позовні вимоги, а саме: просить суд  стягнути з відповідача на свою користь 6150,00 грн. збитків.

Заява позивача про уточнення позовних вимог відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, не порушує діючого законодавства, прав та охоронюваних законом інтересів сторін учасників судового процесу та інших осіб, тому судом приймаються до розгляду уточнені позовні вимоги. Судом розглядаються уточнені позовні вимоги.

Розгляд справи відкладався до  17.10.2007 р..

В судовому засіданні 17.10.2007 р. в  порядку ст. 85 ГПК України, суддею оголошено вступну та резолютивну частини рішення за згодою представників сторін.

Позивач підтримав  позовні вимоги викладені в уточненій позовній заяві, обґрунтовує їх  ст. 193, 276 ГК України, пояснив суду наступне. 28.11.2003 р. між сторонами було укладено Договір про постачання електричної енергії, відповідно до умов якого постачальник електричної енергії постачає електричну енергію, а споживач оплачує її вартість. 29.05.2006 р. приблизно об 10 год. 30 хв. співробітниками  Правобережного районного відділення електромереж за попередженням  було здійснено  вимкнення постачання електричної енергії будівель Запорізького РВ УМВС України по Запорізькій області. Приблизно об 17 год. 00 хв. постачання електричної енергії будівель було поновлено. Позивач стверджує, що після поновлення постачання електричної енергії з точки продажу електричної енергії поступила електрична енергія, потужність якої перевищувала норми, встановлені держстандартами, що призвело до  зіпсування майна позивача, а саме ПК у комплекті ( монітор, системний блок, клавіатура, ручний маніпулятор “миша”), вартістю 2490,00 грн.;  ПК у комплекті (монітор, системний блок, клавіатура, ручний маніпулятор “миша”) вартістю 2490,00 грн.; телевізор Panasonic сер. ТХ –С81DRS №LB –0630856 вартістю 396 грн.; відеомагнітофон Gold Star №00403821, вартістю 744,00 грн.. Загальна сума заявленого позивачем до стягнення матеріального збитку становить 6150,00 грн..

Відповідач прости позову заперечив, свою правову позицію виклав  у письмовому відзиві на позовну заяву від 16.07.2007 р., та письмових поясненнях по справі ( вх. №02-6/17986 від 26.07.2007 р.), в який пояснив суду наступне. Згідно з “Актом розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін” між Запорізькими МЕМ ВАТ “Запоріжжяобленерго” та Запорізьким РВ УМВС України в Запорізькій області межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності  сторін знаходиться на затисках електрокабелю  на опорі “17 ПЛ-0,4 кВ РБ-1 до дротів ПЛ. На балансі позивача знаходиться  електрощитова споруди та все електричне обладнання. Тому за технічний стан та  експлуатацію обладнання електрощитової несе відповідальність споживач (позивач по справі).  Відповідач стверджує, що його вина у тому, що у позивача вишли з ладу прилади відсутня, пояснює це наступним. Відключення відповідача відбулося на межі балансової належності, а саме з повітряної мережі 0,4 кВ Рб-1 на опорі №17 були відключені фазні жили електричного кабелю, до якого приєднані мережі споживача від дротів ПЛ-0,4 кВ. При проведенні відключення відповідача, напруга з ПЛ-0,4 кВ РБ-1 була знята, електромонтер відключив  жили фаз електрокабелю, за яким приєднаний споживач, до фазних дротів ПЛ-0,4 кВ (без втручання в мережі споживача).  Згідно з р. 6.1. Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів, персонал ВАТ “Запоріжжяобленерго” не має права виконувати роботи в діючих електроустановках споживачів. Після  надання напруги на будівлю позивача  персоналом відповідача було встановлено що на першому поверсі  будівлі виник перенос фаз, що спричинило підвищення  напруги на окремих групах мережі будівлі. На момент надання напруги в будівлю, відповідальний за електрогосподарство та електротехнічний персонал Запорізького РВ УМВС в Запорізькій області  був відсутній. Таким чином, керівництво позивача не забезпечило присутність  відповідальної особи при здійсненні підключення електричного струму, в супереч тому, що керівництво було попереджено про підвищену напругу на деяких частках мереж поверху та про неможливість  використання електрообладнання на техніки  до з’ясування обставин, у зв’язку з чим, можливо зробити висновок, що позивачем не вжиті заходи по запобіганню таких наслідків.  Так, 30.05.2006 р. об 14 год. 00 хв.  в присутності чергового Запорізького РВ УМВС в Запорізькій області  та персоналу Запорізького МЕМ ВАТ “Запоріжжяобленерго” була відкрита електрощитова позивача, де було виявлено відгортання нульової жили, безпосередньо мережі Запорізького РВ УМВС в Запорізькій області.  Саме цей факт і призвів до перепаду напруги на першому поверсі споруди. Враховуючи викладеене відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

За клопотанням представників сторін судовий розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи у їх сукупності, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що 28.11.2003 р.  між відкритим акціонерним товариством “Запоріжжяобленерго” (постачальник, відповідач по справі) та  Запорізьким районним відділом Управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Запорізькій області (споживач, позивач по справі) було укладено Договір №460 про постачання електричної енергії (надалі Договір), згідно  розділом 1 якого, постачальник електричної енергії постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує  постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до договору, що є його невід’ємними частинами.

23.05.2006 р. телефонограмою ВАТ “Запоріжжяобленерго” підприємство позивача було повідомлено  про  припинення подачі електричної енергії з 09 год. 00 хв. 29 травня 2006 р. ( у разі непогашення заборгованості), та попереджено про необхідність підготовки електроустаткування до безаварійного відключення.

Як свідчать матеріали справи та пояснення сторін 29.05.2005 р. об 10 год. 59 хв.  було проведення відключення Запорізького РВ УМВС України в Запорізькій області від електричних мереж ВАТ “Запоріжжяобленерго”. Того ж дня об 17 год. 00 хв.  відповідачем було здійснено підключення  позивача до електричних мереж, напруга з ПЛ-0,4 кВ РБ-1 була знята, підключені жили фаз електрокабелю, за яким споживач приєднаний до фазних дротів ПЛ-0,4 кВ.

Як стверджує позивач, саме з причини того, що відповідачем під час підключення було надано електроенергію великої напруги -  електричне обладнання позивача вийшло з ладу.

Розглянувши матеріали справи у їх сукупності суд вирішив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог на підстав наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода,  завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин,  який порушив господарське зобов'язання  або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності,  повинен відшкодувати  завдані  цим  збитки  суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під  збитками  розуміються  витрати,  зроблені  управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи,   які  управнена  сторона  одержала  б  у  разі  належного виконання   зобов'язання   або   додержання   правил    здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 ст. 22 Цивільного кодексу України, визначено, що особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно із приписами ЦК України,  заподіяна майну шкода відшкодовується у вигляді збитків, під якими розуміються витрати, пов’язані з виправленням пошкодженого майна, а в разі неможливості виправлення –його дійсна вартість.

Тобто, підставою для виникнення цивільно - правової відповідальності є наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв’язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; наявність вини заподіювача шкоди.

Окрім того, відповідно до Акту “Про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін” , що був підписаний між сторонами 28.02.2003 р.,  межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності  сторін знаходиться на затисках електрокабелю  на опорі “17 ПЛ-0,4 кВ РБ-1 до дротів ПЛ..

Відповідно до  п. 6.45  Правил користування електричною енергією, затверджених  Постановою НКРЕ України від 31.07.1996 р. №28,  у разі порушення цих правил або умов договору постачальником електричної енергії та/та або електропередавальною організацією споживач, у якого укладені із зазначенням суб’єктами господарювання відповідні  договори, викликає представника постачальника електричної енергії та/або електропередавальної організації для складання двостороннього акта порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається постачальнику електричної енергії або електропередавальній організації. Представник постачальника електричної енергії та/або електропередавальної організації має право внести до акта свої зауваження.

До матеріалів справи представниками сторін такого акта порушень  не було надано.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На позивача покладається обов’язок доказувати розмір заподіяних збитків, підтверджувати їх документально.

В силу ст. 1166 Цивільного кодексу України відповідальність настає за заподіяння шкоди, тобто якщо шкода причинно пов’язана з протиправною поведінкою заподіювача шкоди.

Проте, позивач не довів суду, що саме своїми неправомірними діями відповідач заподіяв шкоду підприємству позивача, час та причина пошкодження майна позивача не встановлена.

Суду не представлені матеріали, що обґрунтовують причинний зв’язок між підключенням відповідачем позивача до електричних мереж і збитками, не встановлена вина ВАТ “Запоріжжяобленерго”.

Відсутність причинного зв’язку тягне звільнення особи від обов’язку відшкодувати шкоду.

Враховуючи викладене, в задоволені позовних вимог про стягнення з відкритого акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго”  збитків у розмірі 6150,00 грн. слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі відносяться на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського  процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1.          В позові відмовити.

Рішення господарського суду  набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання.

Рішення оформлено і підписано згідно з вимогами ст. 84  ГПК України  25.10.2007 р.

Суддя                                                  Ю. О. Скиданова