ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" листопада 2007 р.                                                                              Справа  № 17/306

Суддя  Петухов М.Г.   розглянувши  матеріали справи

за позовом          Державної податкової інспекції у Рівненському районі

до відповідача    Товариства з обмеженою відповідальністю "Трек Любрикантс"

до відповідача    Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕК "Укрпроменерго"

про позбавлення права власності на прості векселі № 8 від 15.11.2005 р. та № 3 від 15.11.2005 року, стягнення в доход державного бюджету простих векселів

В засіданні приймали участь:

Від позивача -      Слесарчук О.П.;

Від відповідача - ТОВ "Трек Любріканс": Голубока Т.В.;

Від відповідача - "ТОВ "Укрпроменерго": не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

ДПІ у Рівненському районі подала в господарський суд позов в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, про позбавлення права власності на прості векселі № 8 від 15.11.2005 р. та № 3 від 15.11.2005 року ТзОВ ТЕК «Укрпроменерго»та стягнення в доход державного бюджету вказаних простих векселів.

Свої вимоги мотивує тим, що постановою господарського суду Рівненської області від 14.09.2007р. по справі 20/295 визнано недійсним господарське зобов’язання від 09.03.2007р., що виникло між ТзОВ “Трек Любрікантс” та ТзОВ ТЕК «Укрпроменерго»про купівлю-продаж цінних паперів простих векселів № 8 від 15.11.2005 р. та № 3 від 15.11.2005 року на загальну суму 1 498 500 грн. на підставі договору купівлю-продаж цінних паперів № КВ-03/09-2 від 09.03.2006р.. Оскільки питання про стягнення в доход держави у справі № 20/295 не вирішувалося, позивач з посиланням на ст.ст. 1, 177, 194, 354 Цивільного кодексу України, ст. 208 Господарського кодексу України просить позов задоволити.

Відповідачі вважають позов необгрунтованим і з підстав зазначених у запереченнях на позов просять суд в позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази,  на основі діючого законодавства, суд прийшов до висновку, що провадження у справі слід припинити.

Приймаючи ухвалу про припинення провадження у справі суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 125 Конституції України, система  судів  загальної  юрисдикції  в  Україні будується за принципами територіальності і спеціалізації.

Пунктами 2  статей 1,19  Закону України "Про судоустрій" передбачено, що судова влада реалізується шляхом здійснення  правосуддя  у формі цивільного, господарського, адміністративного, кримінального, а також конституційного судочинства. Судочинство здійснюється Конституційним Судом України та судами загальної юрисдикції.

Спеціалізованими судами є господарські, адміністративні та інші суди, визначені як спеціалізовані суди.

Пунктом  3  ст.  22   Закону України "Про  судоустрій"  встановлено, що місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Відповідно до ст. 12 Господарського процесуального кодексу України Господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство.

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції.

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Підвідомчий господарським судам спір може бути передано сторонами на вирішення третейського суду (арбітражу), крім спорів про визнання недійсними актів, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб.

Згідно ст. 13 ГПК України, місцеві  господарські суди розглядають у першій інстанції усі справи, підвідомчі господарським судам.

Відповідно до п.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є  орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, інша посадова чи службова особа або інший суб"єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодовства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.4 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Згідно п. 7 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частинами 1-3 ст. 4 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” передбачено :

Державна податкова адміністрація України є центральним органом виконавчої влади.

Державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі підпорядковуються Державній податковій адміністрації України.

Державні податкові інспекції у районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції підпорядковуються відповідним державним податковим адміністраціям в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вказані вище норми Законів України, та приймаючи до уваги те, що  на  момент  подачі ДПІ у Рівненському  районі  позову ( станом на 26.09.2007р.) створений та діє Рівненський окружний адміністративний суд, спір не підлягає вирішенню в господарських судах України .

Керуючись   п.1 ст. 80  Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.          Провадження у справі  № 17/306  припинити.

2.          Копію даної ухвали направити сторонам по справі.

Суддя                                                                 М.Г. Петухов.