МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
№ 10/410
Київський міжобласний апеляційний
господарський суд у складі колегії:
Судді
при секретарі судового
засідання  Рустам'яні Е.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 на рішення
господарського суду Полтавської області від 15.02.2007 р.
у справі          № 10/410 (суддя Тимощенко О.М.)
за позовом Обласного
комунального виробничого підприємства теплового господарства
«Полтаватеплоенерго», м. Полтава
підприємства Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», м.
Полтавське споживче товариство «Сільбуд», м. Полтава
виконавча служба в Октябрському районі, м. Полтава
підприємець ОСОБА_1, м. Полтава
представники сторін:
від позивача: Можейко
О.В. -дов. № 19/918 від 05.04.2007 р., Сотник І.Л. -дов. № 19/54 від 11.01.2007
р. від відповідача та третіх осіб: не з'явилися
Рішенням господарського суду
Полтавської області від 15.02.2007 р. позовні вимоги було задоволено, визнано
право власності за Обласним комунальним виробничим підприємством теплового
господарства «Полтаватеплоенерго»на приміщення по вул. Зінківській, 11/31 у м.
Полтаві загальною площею 66,5 кв.м. та зобов'язано колективне підприємство
Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор»провести реєстрацію
права власності Обласного комунального виробничого підприємства теплового
господарства «Полтаватеплоенерго»на
приміщення по вул. Зінківській, 11/31 у м. Полтаві загальною площею 66,5
кв.м.

Не погоджуючись із вищевказаним
рішенням, приватний підприємець ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу № 07 від 23.02.2007 р.  (вх. суду № 2-04/2/258/798 від 06.03.2007
р.), в якій вважає, що місцевий господарський суд при розгляді справи
неповністю дослідив обставини, що мають значення для справи, неправильно
застосував норми законодавства і просить скасувати вказане рішення.

Ухвалою Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 14.03.2007 р. вказана апеляційна скарга
була прийнята до провадження та розгляд справи № 10/410 призначено на
10.04.2007 р. на 09-50.

Представник апелянта в судове
засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представники позивача проти
апеляційної скарги усно заперечили, просять рішення місцевого господарського
суду залишити без змін. На виконання вимог ухвали апеляційного суду,
представники позивача подали клопотання № 19/903 від 04.04.2007 р. (вх. суду №
2-05/3289 від 05.04.2007 р.) про залучення до матеріалів справи копії заяви про
реєстрацію права власності № 5/2521 від 17.08.2006 р. з додатками, за
наслідками розгляду якої реєстратором Нейлою С.В. було прийнято рішення від
26.09.2006 р. про відмову в реєстрації, копії рішення реєстратора про відмову в
реєстрації від 26.09.2006 р. Зазначені додаткові докази залучено до матеріалів
справи на підставі ст.ст.99,101 ГПК України.

Також, у вказаному клопотанні, було
зазначено, що ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»не може надати докази, що
підтверджують надання відповідачу правовстановлюючого документа попереднього
власника та витягу з Реєстру прав власності, в зв'язку з їх відсутністю та
неможливістю їх отримання, оскільки відповідно довідки Головного управління
статистики в Полтавській області № 09/2-1222з від 02.11.2006 р. станом на
02.11.2006 р. Полтавське споживче товариство «Сільбуд»ліквідоване (дата запису
24.05.2006 р.).

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, не виконав вимоги
ухвали суду, відзиву на апеляційну скаргу не подав. Представники Полтавського
споживчого товариства «Сільбуд»та Державної виконавчої служби в Октябрському
районі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили,
не виконали вимоги ухвали суду, письмових пояснень щодо обставин викладених в
апеляційній скарзі не подали.

Дослідивши матеріали справи,
матеріали апеляційної скарги, колегія апеляційного господарського суду
встановила, що розгляд справи можливий без участі представників відповідача та
третіх осіб за наявними у справі документами, а також враховуючи те, що про
дату та час судового засідання представники
відповідача та третіх осіб були повідомлені належним чином, а явка
представників сторін не була визнана обов'язковою.

Перевіривши і оцінивши встановлені
судом першої інстанції обставини справи, правильність застосування норм
матеріального права, заслухавши пояснення представників позивача, колегія
апеляційного суду встановила наступне.

Відповідно до ст. 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у
повному обсязі.

Між обласним комунальним виробничим
підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго»та Полтавським
споживчим товариством «Сільбуд»було укладено договір купівлі-продажу № 1 від
01.02.2001 р. (а.с.5-6). Відповідно умов вищевказаного договору, позивач
зобов'язався придбати у Полтавського споживчого товариства «Сільбуд»нежитлове
приміщення загальною площею 66,5 кв.м. по вул. Зінківська, 11/31 в м. Полтава.
Також, між сторонами було укладено додаткову угоду б/н від 07.02.2001 р.
(а.с.7) до договору, де сторони внесли зміни до п.3.3. договору наступного
змісту: «Вартість нежитлового приміщення в сумі 49875 грн. в тому числі ПДВ
8312,50 грн. зараховується ВП «Полтаваобленерго»в рахунок погашення
заборгованості Полтавського споживчого товариства «Сільбуд»за відпущену теплову
енергію».

Відповідно акту прийому-передачі
нежитлового приміщення по вул. Зиньківській, 11/31 від 01.02.2001 р. Полтавське
споживче товариство «Сільбуд»передало позивачу нежитлове приміщення по вул.
Зиньківській, 11/31 на першому поверсі, а саме: кімнату площею 16,2 кв.м.,
кімнату площею 14,5 кв.м., кімнату площею 5,2 кв.м., кімнату площею 4,7 кв.м.
туалети площею 2,2 кв.м. та 2,1 кв.м., коридори площею 2,5 кв.м., 3,1 кв.м.,
16,0 кв.м. Всього загальною площею 66,5 кв.м. (а.с.8).

За наслідками перегляду
оскаржуваного рішення, колегією апеляційного суду встановлено, що місцевим
судом розглядалися позовні вимоги, які не заявлялися позивачем, а саме: про
визнання вищевказаного договору купівлі-продажу №2 від 01.02.2001 р.  дійсним. При цьому, місцевий суд з'ясовував
чи домовились сторони щодо усіх істотних умов договору, чи відбулося повне або
часткове виконання договору, чи ухиляється одна із сторін від його
нотаріального посвідчення, з застосуванням
положень ст.220 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 р. №435-IV.

За загальновизнаним принципом права
закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип
закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію
нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий
акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже,  враховуючи положення ст.58 Конституції
України, колегія апеляційного суду вважає, що перш за все місцевому суду
необхідно було перевірити чи підлягала взагалі ця угода нота ріальному
посвідченню на момент її укладання згідно положень Цивільного кодексу
Української РСР від 18.07.1963 р. із змінами внесеними до нього Законами
України.

Відповідно до ст.47 ЦК УРСР
нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі.
У законодавстві розпорядження про необхідність здійснення угоди в нотаріальній
формі, як правило, відно сяться до угод, що стосуються найбільш значущого май
на.  Так, відповідно ст.227 ЦК УРСР  договір купівлі-продажу жилого будинку
повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є
громадянин.

Виходячи з системного аналізу норм
цивільного законодавства України, колегія апеляційного суду встановила, що на
момент укладання договору купівлі-продажу №2 від 01.02.2001 р., законом не
ставилась вимога щодо обов'язкової нотаріальної форми такого виду договору
купівлі-продажу.

Дослідивши матеріли справи, колегія
апеляційного суду також вважає, що місцевим судом не повно з'ясовано обставини,
що мають значення для справи, враховуючи наступне.

Позовом про визнання права
власності є позадоговірний позов власника майна про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в
разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.

Умовою задоволення позову про
визнання права власності на майно є на явність в позивача доказів, що
підтверджують його право власності на майно. ЦК України, визначивши, що власник
здійснює право власності своїм майном на свій розсуд, в той же час не визначає
конкретних доказів, якими останній повинен підтверджувати своє суб'єктивне
право. Такими доказами відповідно до ст.32 ГПК Ук раїни є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд у ви значеному законом порядку встановлює наявність обставин,
на яких ґрунту ються вимоги позивача.

Виходячи з системного аналізу норм
цивільного законодавства України, що діяло на момент укладення договору
купівлі-продажу №2 від 01.02.2001 р. право власності у набувача майна за
договором виникало з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом
або договором (ст.128 ЦК УРСР). Отже, договір купівлі-продажу №2 від 01.02.2001
р., укладений між обласним комунальним виробничим підприємством теплового
господарства «Полтаватеплоенерго»та Полтавським споживчим товариством
«Сільбуд», акт прийому-передачі нежитлового приміщення по вул. Зиньківській,
11/31 від 01.02.2001 р., є на думку колегії апеляційного суду належними
доказами, що засвідчують його право власності на приміщення по вул.
Зінківській, 11/31 у м. Полтаві загальною площею 66,5 кв.м.

Однак, колегія апеляційного суду
звертає увагу на те, що потреба в цьому заході захисту права власності (позов
про визнання права власності) виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права
власника підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до Колективного підприємства Полтавського бюро технічної
інвентаризації «Інвентаризатор», м. Полтава з заявою № 5/2521 від 17.08.2006 р.
про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення по вул. Зиньківській,
11/31 в м. Полтава за позивачем.

Відповідно до п.2.1., п.2.2.
Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,
для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме
майно та оформлення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про
реєстрацію прав власності подаються правовстановлювальні документи, перелік
яких встановлений цим положенням (договір, за яким  відповідно до законодавства передбачається
перехід права власності, зокрема купівлі-продажу), їх копії (нотаріально
засвідчені), а також інші документи, що визначені цим Положенням.

При реєстрації прав власності на
нерухоме майно, які виникли відповідно до договорів про відчуження нерухомого
майна, що не посвідчені в нотаріальному порядку, подається також довідка про
відсутність або наявність арештів з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, яка видається на підставі відповідного запиту БТІ, та витяг з
Реєстру застав рухомого майна про наявність чи відсутність податкової застави
на об'єкт нерухомого майна.

Як вбачається з додатків до заяви №
5/2521 від 17.08.2006 р. про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення
по вул. Зиньківській, 11/31 в м. Полтава, до неї не були додані: довідка про
відсутність або наявність арештів з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, яка видається на підставі відповідного запиту БТІ, та витяг з
Реєстру застав рухомого майна про наявність чи відсутність податкової застави
на об'єкт нерухомого майна, а також
правовстановлювальний документ попереднього власника.

Відповідно до п.3.3. Тимчасового
положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, у реєстрації
прав на нерухоме майно може бути відмовлено, якщо:

·          відчуження
нерухомого майна відбулося без отримання витягу з Реєстру прав або строк його
дії закінчився;

·          при
укладенні угод між юридичними особами, які нотаріально не посвідчені, не надано
правовстановлювальний документ попереднього власника.

За наслідками розгляду поданої
позивачем заяви, реєстратором Нейлою С.В. було прийнято рішення від 26.09.2006
р. про відмову в реєстрації у зв'язку з відсутністю право встановлювального
документу попереднього власника і відчуження нерухомого майна відбулося без
отримання витягу з Реєстру прав (довідки-характеристики) відповідно абз.10,12
п.3.3. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме
майно.

Відповідно до ст.30 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень»передбачено, що дія та бездіяльність державного реєстратора прав
можуть бути оскаржені до керівництва органів державної реєстрації прав та (або)
в судовому порядку.

До того ж, відмова в державній
реєстрації прав із підстав відсутністі правовстановлювального документу
попереднього власника, не позбавляє особу повторно звернутися із заявою за
умови усунення підстав для відмови у державній реєстрації прав.

Отже, прийняття реєстратором
Колективного підприємства Полтавського бюро технічної інвентаризації
«Інвентаризатор»Нейлою С.В. рішення від 26.09.2006 р. про відмову в реєстрації
у зв'язку з відсутністю документів, перелік яких встановлений Тимчасовим
положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, на думку
колегії апеляційного суду не може свідчити про те, що відповідач оспорює чи не
визнає право власності позивача на нежитлове приміщення по вул. Зінківській,
11/31 у м. Полтаві загальною площею 66,5 кв.м.

При прийнятті постанови, колегією апеляційного
суду також враховано, що місцевим судом не повно з'ясовано обставини, що мають
значення для справи, оскільки
зобов'язано відповідача провести реєстрацію права власності Обласного
комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго»
на  приміщення по вул. Зінківській, 11/31
у м. Полтаві загальною площею 66,5 кв.м. за наявності інформації про накладення
арешту на відчуження цього об'єкту нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна, а саме: Витягу про реєстрацію в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 03.12.2004р. (а.с.57).

Обґрунтуванням визнається рішення,
в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в
судовому засіданні. Судове рішення, що оскаржується,  за своїм змістом цим вимогам не відповідає.
За таких обставин, оскаржуване судове рішення не можна визнати законним й
обґрунтованим.

Зважаючи на викладене та обставини
справи, колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Полтавської області від
15.02.2007 р. у справі  № 10/410 підлягає
скасуванню, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.99-103, п.п.1
ч.1.ст.104, ст.105 ГПК України,
Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

п о с т а н о
в и в :

1.          Апеляційну
скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду Полтавської
області від 15.02.2007 р. у справі №10/410 задовольнити.

2.          Рішення
господарського суду Полтавської області від 15.02.2007 р. у справі №10/410
скасувати з прийняттям нового рішення.

3.          Відмовити
у задоволенні позову повністю.

4.          Стягнути з
Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства
«Полтаватеплоенерго», що розташоване за адресою: м.Полтава, вул. Комарова,
2-а  () на користь
приватного підприємця ОСОБА_1, що проживає АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код
НОМЕР_1) державне мито у розмірі 42 (сорок дві) грн. 50 коп. за
подання апеляційної скарги.  Видати
наказ.

5.          Видачу наказу
доручити господарському суду Полтавської області.

6.          Матеріали
справи №10/410 повернути до господарського суду Полтавської області.

Головуючий
Мостова  Г. І.

Судді

Мамонтова  О.М.

Фаловська  І.М.