ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.11.2007                                                                                      Справа  № 12/257

Суддя господарського суду Тисянчин В. М. розглянувши матеріали

за позовом комунального підприємства „Виробниче управління водопровідно –каналізаційного господарства міста Ужгорода”, м. Ужгород

до відповідача Коритнянської сільської ради, с. Коритняни Ужгородського району

про стягнення суми 346 600,76 грн. –основного боргу; 6 542,48 грн. –3% річних та    29 045,87 грн. –інфляційних збитків.

Суддя    Тисянчин  В. М.

Представники:

Від позивача –Турецька Н. М., (представник за довіреністю № 267”А” від 19.04.2007 року)

Від відповідача – не з’явився (не викликався, явка на розсуд сторін)

СУТЬ СПОРУ: заявлено позов товариством з обмеженою відповідальністю „Закарпатська продовольча група”, м. Мукачево до приватного підприємця Курбанова Олега Юсуповича, м. Мукачево про стягнення суми 3 138,99 грн. –основного боргу; 149,10 грн. –3% річних та 521,06 грн. –інфляційних збитків.

Представнику позивача роз’яснені права і обов’язки передбачені ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не заявлено.

Представник позивача підтримує позовні вимоги, посилаючись на їх обгрунтованість матеріалами справи та повідомила суд про те, що відповідач уникає від добровільної сплати боргу.

Водночас, письмовою заявою від 27.11.2007 року представник позивача надала обґрунтоване підтвердження сталості тарифів на послуги водопостачання для сіл Кінчиш та Коритняни Ужгородського району за 2006-2007 років –періоду позовних вимог.

Оскільки, явка представників сторін у судове засідання не визнавалась обов’язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача відповідно до ст. 75 ГПК України.

Повідомлення № 5352822 підтверджує вручення відповідачу 21.11.2007 року ухвали від 16.11.2007 року про порушення провадження у справі, де вказано про  місце і час призначення розгляду справи, чим забезпечено йому реалізацію Конституційного права на судовий захист (п.4 ст. 129 Конституції України).

Вивчивши доводи позовної заяви та матеріали справи, дослідивши їх,   заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Заборгованість відповідача в сумі 346 600,76 грн.  –основного боргу щодо оплати за надане водопостачання сіл Кінчиш та Коритняни Ужгородського району, підтверджується матеріалами справи, зокрема:

-   рахунками з травня 2005 року по жовтень 2007 року

- Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 223 від 17.08.2005 року ;

-  розрахунком позову, а за таких обставин сума основного боргу підлягає стягненню примусово.

Заявлені вимоги позивача про добровільне погашення боргу відповідач не виконав, чим порушив ст. ст. (11; 526); 509; 530 ЦК України (чинного з 01.01.04).

Саме ця обставина і послужила підставою для звернення позивача до суду з даною позовною заявою.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново –господарські зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Таким чином, на день розгляду спору у суді, обставини спору (права і зобов’язання сторін) оцінюються судом з огляду на правила ЦК та ГК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору чи вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 509 ЦК України в силу зобов’язання –кредитор вправі вимагати виконання обов’язку від боржника у випадку невиконання останнім своїх зобов’язань у відносинах. Підставою виникнення зобов’язання є юридичний факт.

В даній правовій ситуації юридичним фактом, на підставі якого виникли зобов’язальні відносини між сторонами, є надання послуг по водопостачанню (ст. 11 ЦК України).

Отже, обов’язок відповідача оплатити вартість наданих послуг по водопостачанню є безспірним.

Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається (ст. 615; 625 ЦК України).

Згідно зі ст. 22 Закону України „Про питну воду та питне водопостачання” споживачі питної води зобов’язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення.

Водночас, п.1.10 Правил користування системи комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України передбачено, що тарифи визначаються згідно з чинним законодавством України без будь –яких додаткових узгоджень з абонементами розмірів цих тарифів та термінів їх введення. З травня 2006 року по жовтень 2007 року нарахування за надані послуги проводились відповідно до глави 12 Правил, згідно тарифів, встановлених рішенням Ужгородської міської ради від 17.08.2005 року № 223 (0,88 грн. за 1м3  - водопостачання).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3% - річних від простроченої суми (п.2 ст. 625 ЦК України). Тому, вимоги позивача в частині стягнення 6 542,48 грн. –3% річних та 29 045,87 грн –збитків від інфляції правомірні і підлягають задоволенню.

При постановленні судового рішення враховується характер зобов’язання, наслідки його невиконання, особа відповідача, ступінь його вини, суспільно – державну значимість господарської діяльності сторін, обставини, що впливають на неможливість виконання відповідачем зобов’язання належним чином та межі здійснення цивільних прав (п.3 ст. 13 ЦК України), де не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах, безпідставного збагачення за рахунок погіршення фінансово –майнового стану сторони у спорі.

За ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право.

Отже, із встановлених судом обставин вбачається, що склад цивільно –правової відповідальності є наявним на момент судового розгляду справи.

Встановлюючи дійсні обставини справи, суд посилається на фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, в даному випадку –письмовими доказами. При цьому, заяви та пояснення не приймаються судом за преюдицію, а перевіряються на достовірність.

Таким чином, позивачем доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі, поклавши відшкодування судових витрат за змістом ст. 49 ГПК України на відповідача з огляду його вини у виникненні спору.

Виходячи з викладеного, оцінивши повноту, достатність позовних матеріалів, проаналізувавши подані по справі доказові документи для вирішення спору, керуючись ст. 124 Конституції України; ст. 2 Закону України „Про судоустрій України”;  ст.ст. 4, 33, 34; 36; 43, 44; 49; 75; 82 - 84, 115; 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити  повністю.

2.          Стягнути з Коритнянської сільської ради (с. Коритняни Ужгородського району, вул. Духновича, 66в; код 0434976) на користь комунального підприємства „Виробниче управління водопровідно –каналізаційного господарства міста Ужгорода” (м. Ужгород, вул. Митна, 1; код 03344326) суму  346, 600,76 (триста сорок шість тисяч шістсот грн. 76 коп.) – основного боргу; 6 542,48 (шість тисяч пятьсот сорок дві грн. 48 коп.) –3% річних; 29 045,87 (двадцять дев’ять сорок п’ять грн. 87 коп.) –інфляційних збитків та 1 700 (одну тисячу сімсот грн.) -  у відшкодування витрат по оплаті держмита; 118 (сто вісімнадцять грн.) –у відшкодування витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Дане рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                     Тисянчин В. М.