ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "03" грудня 2007 р.                                                       по справі  № 4/138-38

за позовом Державне підприємство  "Волиньвугілля"  в особі      Прокурор м. Нововолинська

до відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Нововолинська торгова компанія"

про стягнення 44 360,00 грн.

Суддя   Слободян П.Р.

За участю представників сторін:

від позивача: н/з.

від відповідача:Калашніков Ю. В. - довіреність у справі

в судовому засіданні взяв участь: Сидорчук І. М. - прокурор відділу представництва прокуратури Волинської області

Суть спору: прокурор міста Нововолинська в інтересах держави в особі державного підприємства "Волиньвугілля", м. Нововолинськ звернувся в господарський суд Волинської області із позовом до відповідача - ТзОВ "НТК" в якому просить стягнути 44360,00грн. з них: 23760,00грн. основного боргу, 20600,00грн. штрафу.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав, посилаючись на таке:

- відповідно до договору купівлі продажу №15 від 02.02.07р. ТзОВ “НТК” як продавець зобов’язалось передати покупцю ДП “Волиньвугілля” електросвердло СЕР - 19 в кількості 10 шт. на суму 26400,00грн. Через непередбачувані обставини товар вчасно не був поставлений, про що відповідач в усній формі попередив керівництво ДП “Волиньвугілля”. Згідно платіжних доручень № 88 від 24.10.2007р., № 806 від 25.10.2007р., № 808 від 26.10.2007р., № 10 від 02.11.2007р., № 11 від 06.11.2007р., № 821 від 07.11.2007р., № 825 від 08.11.2007р. кошти в сумі 30000,00грн. були повернуті на рахунок позивача.

Станом на 01.10.2007р. структурні підрозділи ДП “Волиньвугілля” мають кредиторську заборгованість перед ТзОВ “НТК”, зокрема ВСП шахта № 1 “НВ” 9445,63грн., ВСП шахта “Бужанська” - 40339,12 грн., ВСП шахта № 9 “НВ” 21637,16грн. на загальну суму - 71421,91грн., що підтверджується актами звірки.

Нарахування штрафу у розмірі 20600 грн. є безпідставним, просить відмовити у стягненні штрафу або зменшити його розмір в зв’язку з тяжким фінансовим становищем відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представників сторін, господарський суд встановив:

02.02.2007р. між сторонами у справі було укладено договір купівлі-продажу № 15, згідно з п.п.1.1., 2.1., 2.2., 2.2.2 якого продавець зобов’язався передати електросвердло СЕР - 19 в кількості 10 шт. у власність покупцеві, а покупець –прийняти товар та сплатити за нього на умовах договору.

Пунктом 3.1. даного договору передбачено, що продавець зобов’язується поставити товар протягом 10 днів з моменту перерахування коштів на рахунок продавця та забезпечити покупця такими документами щодо товару: сертифікат якості товару, рахунок-фактура, податкова накладна, товаротранспортні документи.

Виконуючи умови цього договору, позивач перерахував відповідачу 26400,00грн. за електросвердло СЕР - 19, що підтверджується копією платіжного доручення № 174 від 02.02.2007р.

Відповідач взятих на себе зобов’язань за договором № 15 від 02.02.2007р. не виконав, товару у строки, вказані в п. 3.1. цього договору, позивачу не передав.

Враховуючи наведене, заборгованість відповідача перед позивачем складає 23760,00грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання –відповідно до вимог, що  у певних умовах звичайно  ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як передбачено п. 2 ст. 693, п. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно відзиву на позовну заяву від 13.11.2007р. відповідач повідомив, що перерахував позивачу кошти в сумі 30000,00грн (згідно платіжних доручень № 88 від 24.10.2007р., № 806 від 25.10.2007р., № 808 від 26.10.2007р., № 10 від 02.11.2007р., № 11 від 06.11.2007р., № 821 від 07.11.2007р., № 825 від 08.11.2007р.)

Отже, в частині стягнення 23760,00грн. провадження у справі підлягає припиненню в зв’язку з відсутністю предмету спору в цій частині.

Відповідно до п. 6.5. договору № 13 від 02.02.2007р. за порушення строків передачі товару продавець сплачує 100 грн. за кожен день прострочення передачі, що становить 20600,00грн. штрафу.

У своєму відзиві від 13.11.07р. відповідач просить суд відмовити у стягненні штрафу або зменшити його розмір в зв’язку з тяжким фінансовим становищем відповідача.

Відповідно до ст. 233 ГК України, п. 3. ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право: зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Враховуючи клопотання відповідача, важке фінансове становище останнього, ступінь виконання зобов’язання та повернення отриманих коштів, відсутності прямих збитків позивача, господарський суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та можливість зменшення розміру штрафу до 5% і стягнення її в сумі 1030,00грн.

У зв’язку з цим, в позові про стягнення 19570,00грн. штрафу слід відмовити.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті держмита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, слід віднести за рахунок останнього пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 181, 193, 230, 231, 233 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 599, 610, 611, 629, 693, 1212 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 80, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “НТК” (м. Нововолинськ, вул. Сокальська, 5, ) на користь державного підприємства “Волинвугілля” (м. Нововолинськ, вул. Луцька, 1, ) 1030,00грн. штрафу.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “НТК” (м. Нововолинськ, вул. Сокальська, 5, ) 247,90грн. держмита в доход Державного бюджету України, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на р/р 0002; одержувач коштів: УДК у м.Луцьку, банк одержувача: ГУДКУ у Волинській області; код одержувача: 21741605, МФО 803014, КЕКД 22050000.

4. В частині стягнення 23760,00грн. провадження у справі припинити.

5. В решті позову відмовити.

Суддя                                                                      Слободян П. Р.