ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2007 р.                                                            Справа № 53/92-07

вх. № 5286/1-53

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Радигін Є.С. дов. від 23.04.2007 року  відповідача - не з’явився

розглянувши справу за позовом ДП Санаторій "Березівські мінеральні води" ЗАТ "Укрпрофоздоровниця"с.Березівське

до  Харківський обласний фонд соціально-трудової реабілітації інвалідів "Інватруд" м. Х-в

про визнання договору оренди дійсним та стягнення 294681,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Розглядається вимога про про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по договору оренди № 6315196/2005-07 від 15.08.2005 року в сумі 294681,30 грн. та визнання договору оренди № 6315196/2005-07 від 15.08.2005 року дійсним.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в призначене судове засідання не з’явився, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, про час та місце слухання справи був повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, у зв’язку з чим справа розглядається згідно ст. 75 ГПК України за наявними матеріалами у справі.

Суд вислухавши пояснення уповноваженого представника позивача, дослідивши надані до суду документи в їх сукупності, встановив наступне.

Між Дочірнім підприємством „Санаторій „Березівські Мінеральні води" Закритого Акціонерного Товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (далі - «Позивач») та Харківським обласним фондом соціально-трудової реабілітації інвалідів «Інватруд» (далі «Відповідач») був укладений договір оренди № 6315196/2005-7 від 15.08.2005 р. На підставі укладеного договору оренди «Позивач» передав «Відповідачу» в строкове платне користування будівлю спального корпусу № 2, про що свідчить акт прийому-передачі від 30.08.2005 р.

У весь час дії договору оренди «Позивач» сумлінно виконував вимоги договору, але «Відповідач» не виконав в повному обсязі своїх обов'язків по сплаті орендної плати та комунальних послуг.

Так у відповідності з п. 3.5. договору оренди «Відповідач» зобов'язався проводити орендні платежі на розрахунковий рахунок «Позивача» на підставі виставлених рахунків «Позивача» до 10-го числа місяця наступного за звітним місяцем. У зв'язку з тим, що обов'язковою умовою для перерахування орендної плати «Відповідачем» «Позивачу» є виставлені рахунки «Позивача», останній направив на адресу «Відповідача» уточнені рахунки, на підставі того, що раніше надані рахунки були зроблені з помилками та надавалися «Відповідачу» не за всі місяці упродовж дії договору оренди. Тобто «Позивач» надав «Відповідачу» рахунок № 1 від 13.02.2007 р. на суму орендної плати у розмірі 267975,74 грн. з серпня 2005 р. по січень 2007 р. та рахунок № 2 від 13.02.2007 р. на суму комунальних та експлуатаційних витрат у розмірі 76775,56 грн. з серпня 2005 р. по січень 2007 р. з урахувань вимог договору оренди передбачених у п. 3.2., З.4., 3.8 договору, про що зокрема свідчить акт опису з повідомленням про отримання.

На момент звернення з позовом до суду «Відповідач» частково розрахувався за орендну плату, тобто згідно договору № 1 про надання послуг від 1.03.2006 р. зарахована в рахунок орендної плати надання послуг - місць для проживання відпочиваючих у корпусі № 2 «Позивача» на суму у розмірі 50070,00 грн., що підтверджують наступні документи:

- договір № 1 про надання послуг від 1.03.2006 р.;

- акт взаємозаліку та здачі-прийому виконаних робіт № 1 за березень 2006 р. на суму у розмірі 11880,00 грн.;

- акт взаємозаліку та здачі-прийому виконаних робіт № 1/1 за  березень 2006 р. на суму у розмірі 5940,00 грн.;

- акт взаємозаліку та здачі-прийому виконаних робіт № 2 за червень 2006 р. на суму у розмірі 3120,00 грн.;

- акт взаємозаліку та здачі-прийому виконаних робіт № 2/1 за червень 2006 р. на суму у розмірі 23550,00 грн.;

- акт взаємозаліку та здачі-прийому виконаних робіт № 3 за липень 2006 р. на суму у розмірі 5580,00 грн.;

Тому на момент прийняття рішення по справі заборгованість по договору оренди складає суму у розмірі 267975,74 грн. + 76775,56 - 50070,00 = 294681,30 грн., яка на момент винесення рішення у справі «Відповідачем» не погашена.

Враховуючи,  що сума боргу відповідачем не оспорена, відповідач не надав суду доказів про погашення  суми боргу, а також, враховуючи, що відповідно ст. 526 ЦК України Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться., позовні вимоги позивача в сумі 294681,30 грн. обґрунтовані, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Також у відповідності з п. 4.14. договору оренди «Відповідач» зобов'язався за свій рахунок в місячний термін з дня затвердження договору ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» здійснити нотаріальне посвідчення договору оренди, але у цей строк і у подальшому відповідних обов'язків покладених на нього договором не здійснив. Також у продовж дії договору «Відповідач» постійно ухилявся від нотаріального посвідчення договору. Так керівництво «Позивач» неодноразово зверталося усно та письмово до керівництва «Відповідача» з вимогою виконати обов'язки узяті на себе «Відповідачем», а саме передбачені п. п. 4.10., 4.14. договору оренди, але ці вимоги «Позивача» до цього часу залишилися без уваги. Про вище вказаний факт свідчать наступні документи:

- претензія від  10.11.2005 р.  отримана «Відповідачем»   10.11.05 р. - у абзаці 4 якої йдеться мова про виконання обов'язків «Відповідачем», пов'язаних з нотаріальним посвідченням договору;

- лист № 618 від 1.12.2005 р. отриманий «Відповідачем» 1.12.2005 р.   - у абзаці 2 якого йдеться  мова  про  виконання  обов'язків     «Відповідачем»,   пов'язаних  з нотаріальним посвідченням договору;

- лист № 628 від 07.12.2005 р. отриманий «Відповідачем» 7.12.2005 р. - звернення до «Відповідача» з вимогою про виконання їм своїх обов'язків за договором оренди, у тому числі про виконанню дії пов'язаних з нотаріальним посвідченням договору;

- лист № 272 від 10.05.2006 р. отриманий «Відповідачем» 17.06.2006 р. - звернення до «Відповідача» з вимогою про виконання їм своїх обов'язків за договором оренди, у тому числі про виконанню дії пов'язаних з нотаріальним посвідченням договору;

- лист № 98 від 15.02.2007 р. отриманий 28.02.2007 р - у абзаці 3 якого йдеться мова про виконання обов'язків «Відповідачем», пов'язаних з нотаріальним посвідченням договору.

Також судом встановлено, що починаючи з 30.08.2005 р. до 15.03.2007 р., коли «Відповідач» отримав відмову від договору на підставі ст. 782 ЦК України, «Відповідач» фактично орендував та користувався будівлею спального корпусу № 2, у відповідності з договором № 6315196/2005-7 від 15.08.2005 р. До того ж згідно вище вказаного та на підставі наданих до матеріалів справи доказів «Відповідач» частково розрахувався за оренду приміщення.

Відповідно до ст. 794 ЦК України (у редакції на момент укладення договору оренди) передбачена крім нотаріального посвідчення договору оренди № 6315196/2005-7 від 15.08.2005 р., ще і обов'язкова його державна реєстрація, але не виконання цієї вимоги у відповідності зі ст. ст. 210, 215, 794 ЦК України не тягне за собою недійсність договору оренди, так як такі наслідки прямо не вказані у законі - це також підтверджує у п. 8 роз'яснень № 02-5/111 від 12.03.1999 р. Вищого Господарського Суду України. Крім того для проведення державної реєстрації договору оренди будівлі потрібно обов'язкове його нотаріальне посвідчення згідно до  ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та виконується ця державна реєстрація, згідно ст. 6 Постанови КМУ № 671 від 26.05.2004 р. та п. 1.2. Інструкції про ведення Державного реєстру правочинів, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України № 86/5 від 18.08.2004 р., безпосередньо нотаріусом, який посвідчує цей договір оренди.

Але як всановлено під час розгляду справи судом «Відповідач» безпідставно ухилявся від нотаріального посвідчення договору, а значить і від його державної реєстрації, яка виконується разом з нотаріальним посвідченням.

Частиною 2 ст. 220 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно абзацу 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.78. № 3 із наступними змінами і доповненнями “Про судову практику в справах про визнання угод недійсними”якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (ч. 2 ст. 220 ЦК України) за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.

Згідно ст. 8 Цивільного кодексу України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права).

Зважаючи на вищевказану норму права, а саме на п. 8 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 12.03.99 р. N 02-5/111 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними" встановлює, що чинне законодавство передбачає реєстрацію угод окремих видів. Якщо незареєстрована угода повністю або частково виконана, а сторона, яка одержала виконання, ухиляється від державної реєстрації цієї угоди, друга сторона має право звернутися до господарського суду за захистом своїх інтересів. У цьому випадку суд може визнати угоду, що не пройшла державної реєстрації, дійсною, і такого рішення достатньо для виникнення у реєструючого органу обов'язку щодо здійснення державної реєстрації угоди, незважаючи на волю другої сторони. Таке рішення можливе лише у випадку, коли відповідна угода укладена за встановленою формою, а її зміст відповідає вимогам закону.

Статті 15 та 16 ЦК України встановлюють, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги позивача підтвердженими наданими до матеріалів справи документами, такими що відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу покладаються на сторони, пропорційно розміру задоволених вимог. Тобто суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по сплаті державного мита у розмірі 3031,81 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн., оскільки з його вини справу було доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85, Господарського процесуального кодексу України; ст. 15, 16, 113, 220, 526, 794 Цивільного кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Визнати договір оренди № 6315196/2005-7 від 15.08.2005 р. укладений між Дочірнім    підприємством «Санаторій «Березівські мінеральні води» Закритого Акціонерного Товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (адреса: 62363, Харківська обл., Дергачівський район с. Березівське, р/р 4280 в ХОФ АК «Укрсоцбанк» м. Харків, МФО 351016, ідентифікаційний код 02648432) та Харківським обласним фондом соціально-трудової реабілітації інвалідів «Інватруд» (адреса: 61137, м. Харків, вул. Тімірязєва, 32, р/р 372 у АКБ «Базис», МФО 351760, ідентифікаційний код 24281452) дійсним.

Стягнути з Харківського обласного фонду соціально-трудової реабілітації інвалідів «Інватруд» (адреса: 61137, м. Харків, вул. Тімірязєва, 32, р/р 372 у АКБ «Базис», МФО 351760, ідентифікаційний код 24281452) на користь Дочірнього підприємства «Санаторій «Березівські мінеральні води» Закритого Акціонерного Товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (адреса: 62363, Харківська обл., Дергачівський район с. Березівське, р/р 4280 в ХОФ АК «Укрсоцбанк» м. Харків, МФО 351016, ідентифікаційний код 02648432) 294681,30 грн. заборгованості з орендної плати, комунальних та експлуатаційних витрат, 3031,81 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя