ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2007 р.
12:10

Справа №  9/796/07

25 жовтня 2007р., 12 год. 40 хв. м. Миколаїв, Будинок Рад, вул. Адміральська, 22. каб. № 813

Господарський суд Миколаївської області у складі  судді Філінюк І.Г., при секретарі Алєксєєвої Ж.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні  матеріали адміністративного позову:

Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Миколаєва, м.Миколаїв, вул.Гмирьова, 1/1

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Дітта-Партнер», Миколаївська область, Веселинівській район, с.Катеринівка,

За участю представників сторін:

Від позивача: Овчинніков І.С., дор. №5490/9/10 від 08.08.2007р.

Від відповідача: представник не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Державна податкова інспекція у Ленінському районі м.Миколаєва звернулася до господарського суду з позовом про визнання установчих документів ТОВ ВКФ «Дітта-Партнер»недійсними з моменту реєстрації та визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію  платника податку на додану вартість ТОВ ВКФ «Дітта-Партнер».

У відповідності зі статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала господарського суду направлена на юридичну адресу відповідача зазначену у довідці Миколаївського обласного управління статистики про включення відповідача до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (Миколаївська область, Веселинівській район, с.Катеринівка), тобто відповідач вважається належним чином повідомлений  про час і місце розгляду справи.

Позивач звернувся до суду із заявою про зміну позовних вимог, відповідно до якої просить суд визнати установчі документи ТОВ ВКФ «Дітта-Партнер»недійсними з моменту перереєстрації –28.02.2007р. та визнати недійсним свідоцтва про реєстрацію  платника податку на додану вартість ТОВ ВКФ «Дітта-Партнер»

Відповідач правом, передбаченим ст.49 Кодексу адміністративного судочинства України, щодо надання відзиву на позовну заяву і документів, що підтверджують заперечення проти позову не скористався. Вимоги ухвали господарського суду щодо надання відзиву на позовну заяву та заперечень проти позову не виконав.

На підставі ст. 167 КАС України, в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

ТОВ ВКФ «Дітта-Партнер»у відповідності з свідоцтвом про державну реєстрацію зареєстровано як юридична особа, реєстраційно-ліцензійною палатою виконавчого комітету Миколаївської міської ради 02.10.1996р. за №400337 та включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ідентифікаційний код 23044945) за юридичною адресою: Миколаївська область, Веселинівській район, с.Катеринівка.

08.07.2005р. ТОВ ВКФ «Дітта-Партнер»взято на облік як платник податків ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєві, що підтверджується довідкою позивача № 556/10/29-039 від 03.03.2007р.

22.02.2007р. відповідачу за його заявою видане свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість № 100023921.

Відповідно до Статуту відповідача в нової редакції, зареєстрованої Виконкомом Миколаївської міської ради 22.02.2007р. засновником підприємства є громадянка: Лаврухіна Ольга Іллівна, ідентифікаційний код № , паспорт ЕО № 678640 виданий 05.05.1999р. Веселинівським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області.

Перевіркою позивача встановлено, що установчі документи складені і зареєстровані на підставну особу громадянку Лаврухіну О.І., яка підписувала документи без мети створення юридичної особи та фактичної участі у господарської діяльності підприємства. Висновки перевірки підтверджуються поясненнями: громадянки Лаврухіної О.І., де вона зазначає, що в 2007р. погодилась на пропозицію невідомої особи підписати деякі документи, за що отримала винагороду в розмірі 300,00грн. Лаврухіною О.І. було здійснено підписання документів у нотаріуса, фактичної участі у господарській діяльності ТОВ ВКФ «Дітта-Партнер», в якості засновника та посадової особи Лаврухіна О.І. не приймала, угод з іншими суб’єктами підприємницької діяльності не укладала, договорів, банківських, бухгалтерських і податкових документів від імені підприємства як засновник не складала та не підписувала.

Відповідно до ст.42 Господарського кодексу України підприємництво –це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб’єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Ст. 9 Закону України “Про систему оподаткування” зобов’язує платників податків до яких належить і ТОВ ВКФ «Дітта-Партнер»вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність, подавати до державних податкових органів відповідно до законів декларації та інші документи і відомості, пов’язані з обчисленням  і сплатою податків і зборів (обов’язкових платежів).

Як свідчать матеріали справи Лаврухіна О.І., як засновник ТОВ ВКФ «Дітта-Партнер»не мала наміру займатися підприємницької діяльністю; відповідно не мала наміру сплачувати до бюджету встановлені законом податки і збори.

Згідно ст.80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Приймаючи до уваги, що ТОВ ВКФ «Дітта-Партнер» створено і зареєстровано з порушенням встановленого законом порядку, а власники та керівники підприємства не здійснювали безпосередньої самостійної діяльності направленої на отримання прибутку, позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Керуючись ст.ст. 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійсними установчі документи Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Дітта-Партнер»  з дати перереєстрації –28.02.2007р.

Визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Дітта-Партнер».

Постанова у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
I.Г.Фiлiнюк