ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

05.12.2007                                                                                Справа №  4/399-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Ємленінової З.І. при секретарі Сокуренко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-житловий

центр "Декорум" м. Херсон

до міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсон" м. Херсон

про   стягнення   99.815грн.02коп.

за участю   представників сторін:

від  позивача   - уповноважена особа Танцюренко Ю.О.

від  відповідача  - уповноважена особа Кар'єва І.М.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 99815грн. 02коп. заборгованості за період з серпня 2004 року до 01 квітня 2006 року, посилаючись на те, що відповідач зобов'язаний відшкодовувати йому витрати на експлуатацію насосного обладнання на підкачку холодної води та  на внутрішньобудинкове технічне обслуговування водопровідних та каналізаційних мереж і обладнання.

Підставою стягнення коштів  він зазначає пункти 5, 22.1 Правил користування системами комунального водозабезпечення та водовідведення в містах і селах України, затверджених наказом  Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 65 від 01.07.1994 року та зареєстрованих   Міністерством юстиції  України 22.07.1994року  за №165/374.

Відповідач позовні вимоги  не  визнає, обґрунтовуючи  свої  заперечення тим, що  позивачем не  надано  документального  підтвердження  виконання робіт  по  підкачці води та обслуговуванню внутрішньобудинкового  обладнання мереж водопостачання.  З прийняттям   Постанови Кабінету Міністрів  України від  12.07.2005 року №560 „Про  затвердження порядку формування  тарифів та послуг  з  утримання будинків  і споруд та прибудинкових  територій   і типового  договору на надання послуг  з   утримання будинків  і споруд  та прибудинкових територій”  зазначені витрати покладені на  організації, які надають  ці послуги  та включені до  тарифу   на послуги з  утримання будинків.

Він  зазначає, що акти  виконаних  робіт  та акти звірки розрахунків не можуть  бути  належними  доказами  фактично  виконаних  позивачем робіт, оскільки  вони  підписані  диспетчером (акти  виконаних  робіт) та  бухгалтером 2 категорії (акти  звірки), які відповідно до  посадових  інструкцій не  мають повноважень  на їх підписання.

Крім  того, відповідач просить застосувати позовну давність  та відмовити на цих  підставах  в стягненні боргу за серпень-жовтень  2004року.

Справа розглядалася з  перервами, які відповідно до  статті 77 ГПК України оголошувалися в засіданнях  суду 22.11.2007року та 04.12.2007року.

Дослідивши матеріали  справи, заслухавши представників сторін, суд –

в с т а н о в и в:

Відповідно до  договору  №9  від  01 квітня  2003року , який укладено  між  управлінням  житлового  господарства виконавчого  комітету Херсонської  міської  ради  та товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-житловий центр "Декорум",   позивачу передані функції з  утримання  житлових будинків, їх  обладнання та при будинкових  територій, надання житлово-комунальних  послуг  та проведення розрахунків з  квартиронаймачами  і власниками  житла. На  утримання позивача відповідно до  пункту 1.3 зазначеного  договору передані  житлові будинки  згідно з  дислокацією  загальною  площею 414692,14 кв.м.

Посилаючись  на те, що  до  переліку  функцій з  утримання  житлових  будинків та обладнання входить  і  обслуговування систем водопостачання  та каналізації,  позивач  зазначає, про  виникнення між  ним та відповідачем   господарських  правовідносин, відповідно до  яких  у відповідача виник обов’язок по відшкодуванню  позивачу  витрат на

експлуатацію  обладнання на підкачку холодної води та витрати на внутрішньобудинкове технічне обслуговування водопровідних та каналізаційних мереж і обладнання.

Обов’язок відшкодування  зазначених  витрат  передбачений пунктом 5.1 Правил користування системами комунального водозабезпечення та водовідведення в містах і селах України, затверджених наказом  Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 65 від 01.07.1994 року та зареєстрованих   Міністерством юстиції  України 22.07.1994року  за №165/374.

Між  сторонами  також  узгоджувалися калькуляції  витрат  по  експлуатації установок на підкачку води  підвищувальними установками  від 15.09.2003року та від 01.09.2005року, які затверджені керівниками  сторін  та скріплені печатками. Відповідно до  зазначених  калькуляцій за період з  серпня 2004року по   березень 2006року відповідачу були надіслані  рахунки  та акти  виконаних робіт на загальну суму 99815грн.02коп., що  зазначено  в розрахунку суми  позову.

Констатуючи  виникнення  між  сторонами  господарських  відносин, які склалися на підставі нормативно-правового  акту, суд  зазначає, що  між  сторонами  не  узгоджено  строк  виконання  зобов’язання щодо  відшкодування  зазначених  вище витрат.

Відповідно до  частини  2 статті 530 ЦК України  якщо  строк (термін) виконання  боржником  обов’язку  не  встановлений, або  визначений  моментом пред’явлення  вимоги, кредитор  має  право  вимагати  його виконання у будь-який час. Боржник  повинен  виконати  такий  обов’язок  у семиденний строк від  дня пред’явлення вимоги, якщо  обов’язок  негайного  виконання не  випливає із  договору або  актів цивільного  законодавства.

Документального  підтвердження  того, що  ним пред’являлася вимога до  відповідача  щодо  виконання зобов’язання по відшкодуванню суми позову позивач суду не  надав, посилаючись  на те, що  сам  факт  підписання  відповідачем актів виконаних  робіт, які йому надсилалися разом з  рахунками, їх  підписання та повернення позивачу, відповідно до  статті 545 ЦК України  свідчать  про  прийняття  виконання.

Однак, статтею  545 ЦК України  врегульовані  відносини  щодо  підтвердження виконання зобов’язання, а не  строк  виконання зобов’язання, тому неможливо  погодитися з  доводами  позивача. До  того ж  в надісланих  позивачем актах  виконаних  робіт  та рахунках  також  не  зазначено  строк  їх сплати.

З урахуванням  викладеного, оскільки вимогу  щодо  виконання відповідачем зобов’язання   позивач  не  пред’являв,   у відповідача  не  настав строк його  виконання, тому позовні вимоги  заявлені передчасно і підстави  задоволення позовних вимог відсутні.

Судові витрати  відносяться на позивача.

В засіданні  за згодою представників сторін оголошувалася вступна та резолютивна частина рішення.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 77, 82-85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя                                                                                      З.І. Ємленінова                                                                                                    Рішення оформлено відповідно до                                                                                           ст.84 ГПК України 11.12.2007року.