ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.12.07 р.                                                                               Справа № 23/263

За позовом: Донецького обласного закритого акціонерного товариства потуризму та екскурсіях “Донецьктурист” м. Донецьк

до відповідача: Приватного підприємства “Янтра-2002” м. Донецьк

про  стягнення 11 423, 60 грн.

Суддя              Забарющий М.І.

Представники сторін:

Від позивача:  Рубльова М.В. - за довіреністю

Від відповідача:  не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

В засіданні,  яке відбулось 29.11.2007р. суд згідно ст. 85 ГПК України закінчив розгляд справи і оголосив перерву для підготовки тексту рішення у справі до 05.12.2007р. (вказане зафіксовано у протоколі судового засідання).

Позивач, Донецьке обласне закрите акціонерне товариство по туризму та екскурсіях             “Донецьктурист” м. Донецьк, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача, приватного підприємства “Янтра-2002” м. Донецьк, 11 423, 60 грн. заборгованості за придбання котельні господарського двору.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на:

-          укладення з відповідачем договору купівлі-продажу від 14.10.2004р., який зареєстрований в реєстрі за № 7987, та договору купівлі-продажу нежилих будівель  №1 від 14.10.2004р.;

-          невиконання відповідачем своїх зобов’язань щодо оплати придбаної нежилої будівлі за договором №1 від 14.10.2004р. ;

-          накладну № 1 від 20.12.2004р. та податкову накладну № 342 від 20.12.2004р.;

-          акти звіряння розрахунків станом на 01.01.2005р. та на 01.01.2006р.;

-          претензію від 10.01.2006р. з вимогою погасити заборгованість в розмірі                    11 423, 60 грн., надіслану на адресу відповідача, та відповідь на неї №3 від 22.05.2006р.;

-          ст.ст. 526, 632, 662 Цивільного кодексу України (далі - ЦК).

Відповідач вимоги позивача не оскарживё відзив на позов та інші витребувані документи не надав.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Сторони уклали між собою договір купівлі-продажу від 14.10.2004р., зареєстрований в реєстрі за № 7987, згідно умов якого продавець (позивач) продав відповідачу (покупцю) 1/100 частку будівель та споруд пансіонату ”Слов’яногірський ”, що знаходиться у м. Святогірську по вул. 60 років Жовтня, під № 1, на земельній ділянці  земель Святогірської міської ради, а саме котельню господарського двору Б (1)-1 загальною площею 133, 3 м2.

У п.3 вищевказаного договору зазначено, що продаж учинено за суму 57 118, грн., які були повністю перераховані відповідачем на рахунок позивача відповідно платіжного доручення № 8 від 14.10.2004р. Пунктом 4 цього договору закріплено, що балансова вартість відчужуваної частки будівель становить 57 117, 86 грн.  Позивач стверджує, що платіжним дорученням № 8 від 14.10.2004р. грошові кошти за покупку котельні відповідачем перераховані не були.

Оскільки ціна за договором купівлі-продажу від 14.10.2004р., зареєстрованим в реєстрі за № 7987, була встановлена без врахування податку на додану вартість (далі - ПДВ), сторони  14.10.2004р. уклали договір купівлі-продажу нежилих будівель №1, згідно умов якого позивач зобов’язався передати у власність відповідача нежилу будівлю пансіонату ”Слов’яногірський”, розташовану за адресою: м. Святогірськ, вул. 60 років Жовтня, 1 - котельню господарського двору загальною площею 133, 3 м2  (далі - нежилу будівлю), а відповідач - прийняти та оплатити цю споруду.  За цим договором загальна вартість нежилої будівлі склала 68 541,60 грн., в т.ч. 20% ПДВ - 11 423, 60 грн. Відповідно до п.2.2. договору відповідач зобов’язався сплатити загальну вартість нежилої будівлі в порядку 100% передплати на підставі рахунку-фактури, який виставляється позивачем, а позивач відповідно до п.4.1. цього ж договору - передати відповідачу у власність цю нежилу будівлю протягом 7 календарних днів з моменту надходження на розрахунковий  рахунок продавця 100% суми оплати. Право власності на нежилу будівлю переходить від позивача до відповідача з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі нежилої будівлі (п.4.2. договору).

За накладною № 1 від 20.12.2004р. та актом приймання-передачі від 20.12.2004р., який підписано сторонами без заперечень, позивач передав відповідачу котельню господарської зони пансіонату ”Слов’яногірський”, розташовану за адресою: м. Святогірськ, вул. 60 років Жовтня, 1. В акті приймання-передачі від 20.12.2004р., як і в договорі купівлі-продажу нежилих будівель №1, закріплено, що загальна вартість котельні складає 68 541, 60 грн. Відповідно до ст.632 ЦК зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Тому суд робить висновок, що сторони узгодили між собою ціну нежилої будівлі саме з урахуванням 11 423, 60 грн. ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач за покупку котельні 20.12.2004р. перерахував позивачу 20 000 грн., а 19.01.2005р. - 37 118 грн. (див. копії банківських документів). Отже, борг відповідача за договором купівлі-продажу нежилих будівель №1 від 14.10.200р. становить 11 423, 60 грн. Ця сума боргу підтверджується також наданими позивачем актами звіряння розрахунків станом на 01.01.2005р. та станом на 01.01.2006р., які підписані сторонами без заперечень.

З вимогою погасити заборгованість в сумі 11 423, 60 грн. на адресу відповідача надіслано претензію № б/н від 10.01.2006р. У відповіді на цю претензію № 3 від 22.05.2006р. відповідач визнав факт існування в нього заборгованості в сумі 11 423, 60 грн. за договором купівлі-продажу нежилих будівель №1 від 14.10.2006р. Також у вищезгаданій відповіді на претензію відповідач зобов’язався до 01.09.2006р. погасити суму в розмірі 6 423, 60 грн., а на суму 5 000 грн. він просив позивача здійснити взаємозалік у зв’язку з тим, що пансіонат ”Слов’яногірський”, який є філією позивача, має заборгованість перед ПП ”Янтра-2002” на таку ж суму.

До матеріалів справи долучено договір позики від 03.03.2005р. (далі - договір позики від 03.03.2005р.), укладений між пансіонатом ”Слов’яногірський” та відповідачем, згідно умов якого приватне підприємство ”Янтра-2002” (позикодавець) передало у власність  пансіонату ”Слов’яногірський” (позичальнику) грошові кошти в розмірі 5 000 грн., а останній зобов’язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до п.4.2. договору позики від 03.03.2005р. остаточною датою повернення позики вважається 01.09.2006р.

Позивач надав службову записку від 21.11.2007р.№ 67 за підписом директору пансіонату  ”Слов’яногірський” Ю.А. Яклашкіна  та головного бухгалтеру В.А. Горяйнова, в якій повідомляється, що пансіонат ”Слов’яногірський” повернув ПП ”Янтра-2002” грошові кошти в сумі 5 000 грн. за договором позики від 03.03.2005р. Даний факт підтверджується доданими до матеріалів справи видатковими касовими ордерами № 106 від 23.07.2006р. на суму              3 600 грн., № 107 від 24.07.2006р. на суму 995 грн. та № 110 від 25.07.2006р. на суму 405 грн.

Відповідно до ст.599 ЦК зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки позичальник повернув всі грошові кошти позикодавцю, суд робить висновок, що пансіонат ”Слов’яногірський” виконав свої зобов’язання за договором позики від 03.03.2005р. в повному обсязі, і тому здійснити взаємозалік на суму 5 000 грн., як просив відповідач у відповіді на претензію, неможливо.

Відповідач не надав суду доказів, що заборгованість за договором купівлі-продажу нежилих будівель №1 від 14.10.2004р. в сумі 11 423, 60 грн. ним погашена, тому суд вважає вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 526, 599, 632, 662 Цивільного кодексу України, та керуючись                ст.ст. 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського кодексу України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В :

Стягнути з приватного підприємства “Янтра-2002” (м. Донецьк, вул. 230 Стрілкової дивізії, 38а/20, ) на користь Донецького обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях “Донецьктурист” (м. Донецьк, пл. Конституції, 3, р/р 8990 у ДОФ АКБ УСБ м. Донецька, МФО 334011, ) - 11 423, 60 грн. заборгованості, 115 грн. витрат на сплату держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя                                                                         Забарющий М.І.