ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09.10.07
Справа № 8/354пн.

Суддя господарського суду
Луганської області  Середа А.П., розглянувши
матеріали справи за позовом

Суб'єкта підприємницької діяльності
- фізичної особи ОСОБА_1, місто Стаханов Луганської області,

до Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи  ОСОБА_2,
місто Брянка Луганської області,

за участю 1-ї Третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_3, місто Луганськ,

та 2-ї Третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Відкритого
акціонерного товариства «Росток», місто Стаханов Луганської області, -

про усунення перешкод у
користуванні річчю, стягнення завданих збитків та моральної шкоди, -

при секретарі судових засідань  Качановській О.А.,

в присутності представників сторін:

від позивача -ОСОБА_4,
- довіреність  №б/н від 29.01.07 року;

від
відповідача -ОСОБА_2 -приватний підприємець, -
паспорт НОМЕР_1, вид. ІНФОРМАЦІЯ_1;

від 1-ї третьої особи
-не з'явився;

від 2-ї третьої особи
-не з'явився, -

встановив:

суть спору: позивачем заявлено
вимогу про:

стягнення з відповідача  - Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_2 (далі -СПД ОСОБА_2, - відповідач) на його користь
завданих збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі 31289,60 грн.;

стягнення з СПД ОСОБА_2 на його
користь моральної шкоди у розмірі 10000 грн.;

усунення перешкод  у користуванні нежитловим приміщенням площею
48,8 кв. м, розташованим за адресою: АДРЕСА_3, виселивши СПД ОСОБА_2 з
незаконно займаного нею приміщення.

02.08.07 року від позивача надійшла
заява  (вих. №б/н від 27.07.07 року) про
повернення державного мита у сумі 897,90 грн. та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн., сплачених
ним при зверненні до суду з цим позовом, оскільки він є інвалідом ІІ групи.

Розпорядженням заступника голови
-в.о. голови господарського суду Луганської області Воронька В.Д. від 07.08.07
року розгляд справи доручено судді цього суду Середі А.П.

На підставі ст. 77 ГПК України  розгляд справи було відкладено: з 07 серпня
до 28 серпня 2007 року  - у зв'язку з
неприбуттям відповідача; з  28
серпня  до 1 вересня 2007 року та з
10  вересня до 25 вересня 2007 року -у
зв'язку з неявкою 1-ї третьої особи та необхідністю надання сторонам можливості
подати до суду додаткові докази;  з 25
вересня до 09 жовтня 2007 року -у зв'язку з неявкою 2-ї третьої особи та
необхідністю надання сторонам можливості подати до суду додаткові докази.

Усі клопотання, заявлені позивачем в
ході судового розгляду цієї справи, вирішені судом шляхом винесення  відповідних ухвал.

Ухвалою заступника голови господарського суду
Луганської області Рябцевої О.В. від 10.09.07 року термін розгляду цієї справи
продовжено на один місяць -до 11 жовтня 2007 року.

У судовому засіданні, яке відбулося
09.10.07 року, представники сторін звернулися до суду з клопотанням про
відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке не суперечить
вимогам ст. 4-1 та 81-1 ГПК України, а тому його задоволено судом.

Представник позивача позов
підтримав у повному обсязі.

Відповідач  ОСОБА_2 позов не визнала, про що також
зазначила у своєму відзиві на нього (вих. №б/н від 21.08.07 року; до суду
надійшов 23.08.07 року), посилаючись на те, що договір оренди спірного
нежитлового приміщення від 10.01.06 року вона вважає чинним; договір купівлі-продажу
об'єкту нерухомості, до складу якого входить і орендоване нею приміщення, вона
вважає незаконним, а тому оскаржувала його до суду; своїми діями будь-якої
шкоди позивачу не спричинила.

1-а третя особа
-Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_3 -до судового
засідання не прибув, участь у ньому свого представника не забезпечив, про
причини неявки до суду не повідомив, хоча належним чином поставлений до відома
про дату, час та місце судових слухань, що підтверджується матеріалами справи.

СПД ОСОБА_3 позов підтримує та
вважає, що він підлягає задоволенню (його пояснення на позовну заяву за вих.
№б/н від 31.07.07 року).

2-а третя особа
- Відкрите акціонерне товариство «Росток» (далі -ВАТ «Росток») - до судового
засідання не прибуло, участь у ньому свого представника не забезпечило, про
причини неявки до суду не повідомило, хоча належним чином поставлено судом до
відома про дату, час та місце судових слухань, що підтверджується матеріалами
справи.

Свого ставлення до позову та
позицій сторін по справі у відзиві (вих. №400 від 04.10.07 року) 2-а третя
особа не висловила.

І.Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи та додатково надані документи, суд дійшов
наступного.

1. Сторони по справі та
обидві треті особи у встановленому законом порядку зареєстровані в якості
суб'єктів підприємницької діяльності, що підтверджується матеріалами справи.

2.
01.01.2005 року між ВАТ «Росток»(Орендодавець), - з одного боку, - та СПД
ОСОБА_2 (Орендар), - з іншого боку, - укладено договір №6 оренди  нежитлового приміщення, згідно якому  Орендодавець надав у тимчасове платне
користування орендаря нежитлове приміщення площею 48,8 кв.м, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_3 (пункт 1.1 договору).

До обов'язків Орендаря, в числі
іншого, належить реалізовувати хлібобулочні та кондитерські вироби, виготовлені
виключно ВАТ «Росток»(п.4.1).

Термін дії договору - з  моменту
здачі приміщення та обладнання  в
експлуатацію по 31.12.05 року (п. 9.1).

Зміна або розірвання цього договору
можуть мати місце за згодою сторін (п.9.3).

Договір може бути розірвано на
вимогу однієї із сторін  і у випадках,
передбачених чинним законодавством України (п. 9.4).

За відсутності заяви однієї із
сторін про припинення чи зміну  цього
договору  після закінчення терміну його
дії впродовж одного місяця він вважається продовженим на той же термін і на тих
же умовах, які були передбачені цим договором (п. 9.5).

Цим договором, крім того,
передбачені усі інші суттєві його умови, у тому числі -плата за користування
майном у розмірі 210,10 грн. за 1 місяць, - які не мають значення для вирішення
цього спору, а тому не наводяться у цьому рішенні.

2.1.   10.01.06 року між тими ж сторонами
укладено договір оренди вищеназваного нежитлового приміщення (п. 1.1 договору);
з тим же розміром орендної  плати за 1
місяць (п.3.1).

Орендареві вмінено в обов'язок
-реалізовувати хлібобулочні та кондитерські вироби, виготовлені тільки ВАТ
«Росток»(п. 4.1).

Цей договір повністю повторює усі
умови договору №6 від 01.01.05 року, у тому числі -стосовно терміну дії -один
рік - до 31.12.06 року (п.9.1), порядку розірвання договору, а також
продовження його терміну (пункти 9.3, 9.4, 9.5).

Орендар ОСОБА_2 щомісячно
сплачувала орендну плату за цим договором -за
користування переданим їй приміщенням, починаючи з 01 січня 2006 року по
31 жовтня 2006 року включно, - що підтверджується наданими нею до матеріалів
справи документальними доказами, у тому числі -рахунком  ВАТ «Росток»№575 від 31.10.06 року на суму
232,88 грн. та платіжним дорученням №20 від 20.11.06 року на суму 232,88
грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
ВАТ «Росток»прийняло рішення про одностороннє розірвання договору оренди,
спрямувавши на  адресу СПД ОСОБА_2 три
листи за вихідним номером 785 за однією і тією ж датою: 09 жовтня 2006 року, в
одному з яких ВАТ «Росток»ставить СПД ОСОБА_2 до відома про розірвання з нею
договору оренди від 10.01.06 року, «у зв'язку з систематичним порушенням п. 4.1
договору оренди від 10.01.06 року», оскільки
він «передбачає  цільове
використання орендованого приміщення», а тому слід «вважати договір від
10.01.06 року розірваним», - при цьому адресу приміщення у листі не вказано.

В іншому листі,  за тією ж датою та вихідним номером,
міститься  вимога про розірвання
«договору оренди приміщення по вул. Доватора, 10 м. Брянка», без посилання на
причини таких дій з боку орендодавця.

ВАТ «Росток»на вимогу суду надало
копію цього листа за вищезгаданими вихідними даними, - при цьому він має
наступний виклад:

«Адміністрація ВАТ «Росток»ставить
Вас до відома про розірвання  договору
оренди приміщення по АДРЕСА_3. Просимо Вас впродовж 20 днів звільнити займане
приміщення», - тобто -без посилання на причину одностороннього розірвання
договору оренди та від якої саме дати його укладення.

2.2.
24.10.06 року ВАТ «Росток»спрямувало на адресу СПД ОСОБА_1  - позивача по цій справі -листа за вих. №673
від 24.10.06 року, згідно якому поставило його до відома про те, що «станом на
24.10.06 року договір оренди між ВАТ «Росток»та ПП ОСОБА_2 про оренду
приміщення магазину АДРЕСА_3, - розірвано».

Того ж дня, тобто 24.10.06 року,
між ВАТ «Росток»(Продавець), - з одного боку, - та СПД ОСОБА_1 (Покупець), - з
іншого боку, - укладено договір купівлі-продажу
будівлі філії магазину №8, розташованого у АДРЕСА_3 (п. 1 договору).

Договір нотаріально посвідчено  приватним нотаріусом Стахановського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 24.10.06 року, за реєстром №6102.

07.11.06 року здійснено державну
реєстрацію цього правочину (витяг
№12427651 від 07.11.06 року).

До складу будівлі філії магазину №8
входить і спірне нежитлове приміщення, яке було передане в оренду СПД ОСОБА_2.

СПД ОСОБА_2, дізнавшись про продаж
будівлі магазину,   вважаючи договір
купівлі-продажу незаконним, звернулася з позовом до господарського суду
Луганської області  - до ВАТ «Росток»та
СПД ОСОБА_1 -про визнання  його
(договору) недійсним.

Рішенням господарського суду
Луганської області від 03.04.07 року (справа №18/5пд) у задоволенні позову
відмовлено, з посиланням, серед іншого,
на те, що до укладення спірного договору купівлі-продажу нерухомого
майна -магазину №8 - договір оренди нежитлового приміщення площею 48.8 кв.м,
укладений між ВАТ «Росток»та СПД ОСОБА_2 було розірвано.

Постановою Луганського апеляційного
господарського суду від 07.06.07 року рішення суду першої інстанції в частині
відмови позивачу у визнанні договору купівлі-продажу недійсним - залишено без
змін.

З огляду на викладене, керуючись
частиною 2 ст. 35 ГПК України, суд при вирішенні цього спору вважає, що договір
оренди нежитлового приміщення №6 від 10.01.06 року є розірваним.

3.30.10.06 року  між СПД ОСОБА_1 (Орендодавець), - з одного
боку, - та СПД ОСОБА_3, (Орендар), - з іншого боку, - у простій письмовій
формі, укладено договір оренди нежитлового приміщення, згідно якому
Орендодавець надав, а Орендар -прийняв у строкове платне користування  приміщення площею 48,8 кв.м, яке знаходиться
у АДРЕСА_3 (пункти 1.1-1.4 договору).

За користування приміщенням орендар
повинен сплачувати орендодавцю орендну плату у розмірі 80 грн. за 1 кв.м (п.
5.1 договору).

Отже, предметом цього договору
є  те
приміщення, яке було передане в оренду СПД ОСОБА_2 на підставі договору
оренди №6 від 10.01.06 року.

Згідно акту приймання-передачі
нежитлового приміщення від 30.10.06 року, підписаним  сторонами,
спірне приміщення було передане орендодавцем -орендареві.

Як встановлено судом в ході
розгляду цієї справи, - у тому числі:

на підставі пояснень відповідача
та  представника позивача;

шляхом огляду у судовому  засіданні та вивчення матеріалу Брянківського
міського відділу УМВС України у Луганській області  №1605/07 -про відмову у порушенні
кримінальної справи за заявою ОСОБА_1 на дії ОСОБА_2 («вчинену нею крадіжку
належного йому майна»), -

з моменту укладення договору
купівлі-продажу будівлі магазину №8, в якій знаходиться спірне нежитлове
приміщення, - СПД ОСОБА_2 не мала можливості використовувати його за прямим
призначенням (тобто для здійснення торгівлі), оскільки СПД ОСОБА_1 зробив це
неможливим, розмістивши у приміщенні магазину мішки з цементом, рулони  сітки-рабиці та ін.

З урахуванням всього
вищевикладеного позивач вважає, що відповідач спричинив йому:

збитки у вигляді упущеної вигоди на
загальну суму 31289,60 грн. (80,0 грн. за 1 кв. м   х   на
48,8 кв.м, =  3911,20 грн. за 1 місяць);

на момент звернення позивача до суду
пройшло 8 місяців (3911,20 грн. х 8 = 31289,60 грн.);

моральну шкоду на суму 10000 грн.,
оскільки факт непередання предмета оренди з вини СПД ОСОБА_2 в користування
орендарю ОСОБА_3 призвів до падіння
рівня ділової репутації позивача.

Відповідач категорично заперечує
проти задоволення цих позовних вимог, оскільки усі дії позивача щодо
орендованого нею нерухомого майна є протиправними, - вона  змушена захищатися від цих його дій.

ІІ.Заслухавши представників сторін,
дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню частково  з наступних
підстав.

1. Як
сказано вище у цьому рішенні, суд вважає доведеним, що договір купівлі-продажу,
укладений між ВАТ «Росток»та  позивачем
по цій справі,  є чинним.

Звідси, - вищезгаданий договір
оренди нежитлового приміщення, укладений між ВАТ «Росток»та СПД ОСОБА_2
10.01.06 року, слід вважати розірваним з 24.10.06 року.

Відповідно до ст. 785 Цивільного
кодексу України (далі -ЦКУ), у разі припинення договору найму, наймач
зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була
отримана, з урахуванням нормального зносу, або
у стані, який був обумовлений договором.

Якщо наймач не виконує
обов'язок  щодо повернення речі,
наймодавець має  право вимагати  від наймача
уплати неустойки у розмірі подвійної оплати за користування річчю за час
прострочення.

З урахуванням цього суд вважає, що
позов в частині зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні
позивачем своєю власністю -частиною нежитлового приміщення площею 48,8  кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_3, -
підлягає задоволенню.

2.Що стосується стягнення з
відповідача збитків у вигляді упущеної вигоди та моральної шкоди, суд вважає,
що позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню з огляду на таке.

По справі документально доведено,
що відповідач про розірвання договору оренди дізнався 07.06.07 року -з дня
набрання чинності рішенням господарського суду Луганської області від 03.04.07
року; сам він в ході судового розгляду спору проти цього не заперечував, у тому
числі -у своїх письмових поясненнях по справі.

Позивач ОСОБА_1 в якості підстави
для визначення упущеної вигоди називає договір оренди нежитлового приміщення,
укладений між ним та СПД ОСОБА_3 30.10.06 року, плата за яким і
становить суму упущеної вигоди.

Однак цей договір укладено з грубим
порушенням чинного законодавства.

Так, відповідно до вимог статті
793 ЦКУ договір  найму  будівлі
або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у
письмовій формі.

Договір найму будівлі або іншої  капітальної
споруди  (їх окремої   частини)
строком   на  один рік
і  більше  підлягає нотаріальному  посвідченню. (Частина друга статті 793 - в
редакції, чинній до 01.01.07 року, - до прийняття  Закону
України № 501-V від 20.12.2006 року).

Однак СПД ОСОБА_1 та СПД
ОСОБА_3  договір оренди вищезгаданого
нежитлового приміщення уклали у простій письмовій формі.

Ними, крім того, не додержано
вимоги статті 794 ЦКУ (в редакції, чинній до 01.01.07 року), якою передбачено
обов'язкову державну реєстрацію  договору
найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на
термін один рік і більше.

Тобто договір оренди від 30.10.06
року укладено з порушенням вимог чинного цивільного законодавства, перш за все:

частинам 1-5 статті 203 ЦКУ, згідно
якій:

1.Зміст  правочину
не може суперечити цьому Кодексу,
іншим актам  цивільного  законодавства,  а
також   моральним   засадам суспільства.

2.Особа,  яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.

3.Волевиявлення  учасника
правочину  має  бути
вільним   і відповідати його
внутрішній волі.

4.Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.

5.Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

статті 204 ЦКУ, якою встановлено,
що правочин є правомірним,  якщо
його  недійсність  прямо
не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним;

частині 1 ст. 209 ЦКУ,
яка передбачає, що правочин,  який  вчинений
у  письмовій  формі,
підлягає нотаріальному
посвідченню  лише у випадках,  встановлених законом або  домовленістю
сторін.

частині 1 ст. 210 ЦКУ, згідно якій
правочин підлягає державній реєстрації
лише  у  випадках, встановлених  законом.
Такий  правочин  є вчиненим з моменту його державної
реєстрації.

СПД ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_3 при
укладенні договору оренди від 30.10.06 року
не виконали прямих приписів ст.ст. 209, 210, 793 та 794  ЦКУ.

Звідси, відповідно до норм,
викладених у частинах 1 та 2 ст. 215 ЦКУ, підставою недійсності правочину
є  недодержання  в
момент вчинення  правочину  стороною
(сторонами) вимог,  які
встановлені частинами першою - третьою,
п'ятою та  шостою  статті
203  цього Кодексу.

Недійсним є правочин,  якщо його
недійсність  встановлена
законом   (нікчемний  правочин).
У  цьому  разі
визнання  такого правочину
недійсним судом не вимагається.

Частиною 1 ст. 216 ЦКУ визначено,
що недійсний  правочин  не створює юридичних наслідків,  крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

За таких обставин суд не має
правових підстав вважати за доказ по справі вищезгаданий договір оренди від
30.10.06 року.

Позовні вимоги у цій частині
задоволенню не підлягають.

З урахуванням досліджених по справі
доказів суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь
позивача моральних збитків -не доведені, а тому також не підлягають
задоволенню.

Дослідивши питання про розподіл
судових витрат, у тому числі -щодо клопотання позивача про повернення йому
«помилково сплачених»державного мита у сумі 897,90 грн. та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення у сумі 118,00 грн., - суд дійшов наступного.

Згідно ст. 4 Декрету Кабінету
Міністрів України від 21.01.93 року №7/93 «Про державне мито»звільнення
суб'єктів підприємницької діяльності від сплати мита при зверненні з позовом до
господарського суду - не передбачено.

Чинним ГПК України не передбачено
права СПД на звільнення від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у разі їх звернення з позовом до суду.

Таким чином, - клопотання про
повернення позивачу державного мита та витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.ст.44,47-1 та 49
ГПК України суд покладає судові витрати на відповідача пропорційно задоволеній
частині  позовних вимог, а саме:

державного мита, яке підлягає
сплаті за розгляд немайнового спору, - тобто 85,00 грн., та у розмірі третьої
частини від суми витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, - тобто 118,00 грн.
: 3 (загальне число позовних вимог) =
39,33 грн.

Усі інші судові витрати
покладаються на позивача.

На підставі викладеного,  ст.ст.11, 203, 204, 209, 210, 215, 216, 759,
762, 782, 7693, 794 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.44,  47-1, 49,75, 82, 84, 85 ГПК України,  суд

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити частково.

2.Зобов'язати Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичну особу ОСОБА_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, яка мешкає у АДРЕСА_1, - впродовж трьох календарних днів від дня
набрання чинності цим рішенням усунути перешкоди у користуванні Суб'єктом
підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_3, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2, -
його власністю у вигляді частини нежитлового приміщення площею 48,8
кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, - шляхом  звільнення цього приміщення.

3.Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, яка мешкає у АДРЕСА_1 - на користь Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, який мешкає за
адресою: АДРЕСА_2, - судові витрати у сумі 124 (сто двадцять чотири) грн. 33
коп., у тому числі: державне мито у сумі 85 грн. 00 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 39 грн. 33 коп.

4.У задоволенні решти позовних
вимог  відмовити.

Відповідно до ст.85 ГПК України  за згодою представника позивача та
відповідача у судовому засіданні 09.10.2007 року оголошено тільки вступну та
резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно
до ст. 84 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного господарського суду Луганської області у десятиденний термін з дня
його підписання.

Рішення складено у повному обсязі та
підписано -15 жовтня 2007 року.

Суддя
А.П.Середа