ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

№  17/382

22.11.07

За позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю “Енерго-сервісна компанія                       “Еско-Північ”

До                    Міністерства охорони навколишнього природного середовища України

Про                 визнання протиправним та скасування наказу

Суддя  Кролевець О.А.

Представники :

Від позивача:       Якобчук А.П. (довіреність №60-01/07 від 29.01.2007)

Від відповідача:   Ткаченко М.В. (довіреність №6839/18-10 від 18.06.2007)

Відповідно до ст.77 ГПК України в судовому засіданні 12.11.2007 оголошувалась перерва до 22.11.2007.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги ТОВ “Еско-Північ” про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №55 від 09 лютого 2006 року “Про визнання недійсними рішень робочої комісії Держкомприродресурсів в 2004 році”.

Під час розгляду справи позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №55 від 09.02.2006 в частині скасування рішень Робочої комісії Державного комітету природних ресурсів України від 1 липня 2004 року №8, від 9 липня 2004 року №10 та від 6 серпня 2004 року №14.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.  Позивач в установленому порядку отримав від Держаного комітету природних ресурсів України Спеціальні дозволи на користування надрами (реєстр.№2489 від 02.07.2004, реєстр.№2507 від 22.07.2004, реєстр.№2581 від 18.10.2004), на підставі яких між позивачем та Комітетом були укладені відповідні  угоди. У лютому 2005 року на виконання доручення Прем’єр-Міністра України здійснено перевірку правомірності надання відповідачем у 2003-2004 роках спеціальних дозволів на користування надрами. За результатами перевірки Генеральною прокуратурою України були внесені протести на рішення Комітету щодо надання в 2004 році спеціальних дозволів. На виконання протесту прокурору відповідачем був прийнятий наказ №55 від 09.02.2006 (оскаржуваний наказ), яким скасовані рішення Робочої комісії Держкомприродресурсів про надання позивачу Спеціальних дозволів на користування нафтогазоносними надрами, які прийняті в порушення ст.9 Закону України “Про державний бюджет України на 2004 рік”. Позивач стверджує, що оскаржуваний наказ відповідача є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не дотримано передбаченого ст.25 Закону України “Про нафту і газ” судового порядку оскарження виданих позивачу Спеціальних дозволів.

Відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву. Зокрема, відповідач зазначає, що, приймаючи наказ №55 від 09.02.2006 та скасовуючи на підставі протесту прокурора рішення Робочої комісії Держкомприродресурсів про надання позивачу Спеціальних дозволів, Міністерство діяло відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України на підставі, в межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Згідно з наказом Державного комітету природних ресурсів України №199 від 25.10.2004 “Про затвердження переліку випадків надання спеціальних дозволів на користування надрами без проведення аукціону” до 17.12.2004 надання спеціальних дозволів на користування надрами повинно було здійснюватись лише з проведенням аукціону. Оскільки позивач отримав такі дозволи без проведення аукціону, тому відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Енерго-Сервісна компанія “Еско-Північ” (позивач) на підставі рішення Робочої комісії з питань ліцензування Державного комітету природних ресурсів України (протокол №8 від 01.07.2004, №10 від 09.07.2004, №14 від 06.08.2004) отримало від Державного комітету природних ресурсів України за погодженням з Держуправлінням екоресурсів в Харківській області наступні Спеціальні дозволи на користування надрами: №2507 від 22.07.2004, №2489 від 02.07.2004, №2581 від 18.10.2004.

На підставі зазначених Спеціальних дозволів між позивачем та Державним комітетом природних ресурсів України були укладені наступні угоди: про умови користування надрами Ракитнянської площі №2507 від 22.07.2004, про умови користування надрами Карайкозівського нафтогазоконденсатного родовища №2489 від 02.07.2004, про умови користування надрами Роганської площі №2581 від 18.10.2004 з Додатком №1 до кожної з них.

Наказом №55 від 09.02.2006 “Щодо визнання недійсними рішень Робочої комісії Держкомприродресурсів в 2004 році” на виконання протесту Генеральної прокуратури України  були скасовані рішення Робочої комісії Державного комітету природних ресурсів України від 23.06.2004 №6, від 01.07.2004 №8, від 02.07.2004 №9, від 09.07.2004 №10, від 16.07.2004 №11, від 23.07.2004 №12, від 30.07.2004 №13, від 06.08.2004 №14, від 27.08.2004 №15, від 02.09.2004 №16, від 10.09.2004 №17, від 17.09.2004 №18, від 28.09.2004 №19, від 07.10.2004 №20, від 28.10.2004 №21, від 09.11.2004 №22, від 17.11.2004 №23, від 19.11.2004 №24, від 02.12.2004 №25, від 10.12.2004 №26, від 24.12.2004 №27, від 30.12.2004 №28 в частині надання спеціальних дозволів на користування надрами, які прийняті в порушення статті 9 Закону України “Про Державний бюджет України на 2004 рік”.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до Указу Президента України від 20.04.2005 “Про Міністерство охорони навколишнього природного середовища” було ліквідовано Державний комітет природних ресурсів України, з покладенням функцій, а також виконання його зобов'язань на Міністерство охорони навколишнього природного середовища України, яке було визначено як спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з геологічного вивчення та забезпечення раціонального використання надр, а також топографо-геодезичної та картографічної діяльності.

Відповідно до п.3 Положення про Міністерство охорони навколишнього природного середовища України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України  від 02.11.2006 №1524 (далі по тексту – Положення) основним із завдань Мінприроди (далі по тексту - відповідач) є: забезпечення реалізації державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів (землі, надр, поверхневих та підземних вод, атмосферного повітря, лісів, тваринного і рослинного світу та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України); здійснення управління та регулювання у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів, геологічного вивчення надр; здійснення державного контролю за додержанням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, раціональне використання, відтворення та охорону природних ресурсів, зокрема за використанням та охороною земель; видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування ділянками надр та у випадках, передбачених законодавством, проводить ліцензування відповідних видів господарської діяльності; забезпечує роботу міжвідомчих комісій з визначення переможців конкурсів на отримання спеціальних дозволів на користування нафтогазоносними надрами; відповідно до своєї компетенції обмежувати та зупиняти в установленому порядку діяльність підприємств, установ, організацій.

Мінприроди у межах своїх повноважень на основі та на виконання актів законодавства видає накази, організовує і контролює їх виконання.

Мінприроди відповідно до покладених на нього завдань видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування ділянками надр та у випадках, передбачених законодавством; здійснює відповідно до законодавства державний контроль за додержанням правил, нормативів, норм, лімітів, квот, умов дозволів та ліцензійних умов у сфері використання та охорони природних ресурсів, втому числі надр.

Відповідно до ст.5 Положення Мінприроди має право застосовувати у випадках, передбачених законодавством, економічні санкції до підприємств, установ та організацій за порушення вимог законодавства, подавати позови про відшкодування збитків і втрат, завданих унаслідок такого порушення, складати протоколи та розглядати справи про адміністративні правопорушення; відповідно до своєї компетенції обмежувати та зупиняти в установленому порядку діяльність підприємств, установ, організацій та об'єктів або вносити до Кабінету Міністрів України відповідні подання щодо припинення діяльності, якщо вона провадиться з порушенням правил, нормативів, норм з охорони навколишнього природного середовища, екологічної та радіаційної безпеки.

Згідно з п.8 Положення Мінприроди у межах своїх повноважень на основі та на виконання актів законодавства видає накази, організовує і контролює їх виконання.

Відносини, пов'язані з особливостями користування нафтогазоносними надрами, видобутком, транспортуванням, зберіганням та використанням нафти, газу та продуктів їх переробки з метою забезпечення енергетичної безпеки України, розвитку конкурентних відносин у нафтогазовій галузі, захисту прав усіх суб'єктів відносин, що виникають у зв'язку з геологічним вивченням нафтогазоносності надр, розробкою родовищ нафти і газу, переробкою нафти і газу, зберіганням, транспортуванням та реалізацією нафти, газу та продуктів їх переробки, регулюються Законом України «Про нафту і газ».

Згідно з цим Законом спеціальний дозвіл на користування нафтогазоносними надрами - це документ, що видається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з геологічного вивчення та забезпечення раціонального використання надр і засвідчує право юридичної чи фізичної особи, якій цей документ виданий, на користування нафтогазоносними надрами протягом часу, в межах ділянки надр, на умовах, передбачених у цьому документі.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про нафту і газ»користування нафтогазоносними надрами, пошук і розвідка родовищ нафти і газу, їх експлуатація, спорудження та експлуатація підземних сховищ для зберігання нафти і газу здійснюються лише за наявності спеціальних дозволів на користування нафтогазоносними надрами, що надаються спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з геологічного вивчення та забезпечення раціонального використання надр, на умовах, визначених чинним законодавством.

На користування нафтогазоносними надрами надається, зокрема. такий вид спеціальних дозволів як дозвіл на геологічне вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ (ст. 13 Закону).

Порядок надання спеціальних дозволів визначений в статті 14 Закону України «Про нафту і газ». Так, спеціальні дозволи на користування нафтогазоносними надрами надаються на конкурсних засадах у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до статті 15 цього Закону. Однак, вказані положення Закону були зупинені на 2005, 2006 роки на підставі Закону України «Про державний бюджет на 2005 рік»та Закону України «Про державний бюджет на 2006 рік»відповідно.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про нафту і газ»спеціальні дозволи на користування нафтогазоносними надрами, видані з порушенням встановленого порядку їх отримання, визнаються недійсними в судовому порядку.

Також Законом передбачені підстави для анулювання спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами.

Так, анулювання спеціального дозволу здійснюється у разі: відмови користувача нафтогазоносними надрами від користування нафтогазоносними надрами; ліквідації суб'єкта господарської діяльності, якому надано спеціальний дозвіл на користування нафтогазоносними надрами; вилучення в установленому законодавством порядку наданої у користування ділянки нафтогазоносних надр; визнання виданого спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами недійсним; зупинення дії спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами і невжиття користувачем нафтогазоносними надрами заходів для усунення причин цього зупинення; якщо користувач нафтогазоносними надрами без поважних причин протягом 180 календарних днів з моменту початку строку дії спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами не приступив до користування нафтогазоносними надрами; використання нафтогазоносних надр не за призначенням.

Анулювання спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами здійснюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з геологічного вивчення та забезпечення раціонального використання надр.

Рішення про анулювання спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами може бути оскаржене у судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач прийняв оскаржуваний позивачем наказ на підставі протестів Генеральної прокурату України на рішення Робочої комісії Державного комітету природних ресурсів України щодо надання в 2004 році спеціальних дозволів на  користування надрами. Спірним наказом відповідач скасував рішення Робочої комісії Держкомприрожресурсів в частині надання ТОВ «Енерго-сервісна компанія «Еско-Північ»спеціальних дозволів на користування надрами, тобто відповідач по суті вчинив дії щодо анулювання виданих позивачеві спеціальних дозволів.

Проаналізувавши вимоги ст. 25 Закону України «Про нафту і газ»суд дійшов висновку про недотримання відповідачем порядку анулювання виданих позивачу спеціальних дозволів на користування надрами, а тому твердження позивача про невідповідність спірного наказу вимогам чинного законодавства є обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що відповідач всупереч припису ст.19 Конституції України вчинив дії та видав наказ не на підставі та не у спосіб, що передбачений Законом України «Про нафту і газ», зокрема, відповідачем не дотримано судового порядку визнання недійсними Спеціальних дозволів на користування надрами, що передбачено ст.25 Закону України «Про нафту і газ». Оскільки обраного відповідачем способу скасування рішень Робочої комісії Державного комітету природних ресурсів України на виконання протестів Генеральної прокуратури України Законом України «Про нафту і газ»не передбачено, тому це також свідчить про протиправність оскаржуваного наказу.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яків вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про визнання наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №55 від 9 лютого 2006 року «Про визнання недійсними рішень робочої комісії Держкомприродресурсів в 2004 році»в частині скасування рішень Робочої комісії Державного комітету природних ресурсів України від 1 липня 2004 року №8, від 9 липня 2004 року №10 та від 6 серпня 2004 року №14 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №55 від 9 лютого 2006 року «Про визнання недійсними рішень робочої комісії Держкомприродресурсів в 2004 році»в частині скасування рішень Робочої комісії Державного комітету природних ресурсів України від 1 липня 2004 року №8, від 9 липня 2004 року №10 та від 6 серпня 2004 року №14.

3. Стягнути з Міністерства охорони навколишнього природного середовища України (03035, м. Київ, вул. Урицького,35, код 00013735, р/р не відомий), а у випадку відсутності коштів, - з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-сервісна компанія «Еско-Північ»(04073, м. Київ, вул. Рилеєва,10-а, оф.518, код 30732144, р/р  5900 в АКІБ «УкрСибБанк»м. Харків, МФО 351005) 85 (вісімдесят п’ять) грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                               О. А. Кролевець