ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"23" листопада 2007 р.

10:50

Справа №  7/806/07

м. Миколаїв

За позовом:
Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом і обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів Державної податкової адміністрації
України в Миколаївській області, 54001, м.Миколаїв, вул.Нікольська, 47

До відповідача: Суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної особи -ОСОБА_1, м.Миколаїв, АДРЕСА_1

Про: стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 1700,00 грн.

Суддя
Семенчук Н.О.

Секретар
судового засідання Дзюба Ю.Ф.

Представники:

Від позивача:

Скакодуб Н.М., дов. № 146/9/32-100 від
16.06.2007р.

Від відповідача:

не з'явився

СУТЬ СПОРУ:
Регіональне управління Департаменту контролю за виробництвом і обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів Державної податкової адміністрації
України у Миколаївській області звернулось до господарського суду з позовними
вимогами про стягнення з Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи
-ОСОБА_1 заборгованості в сумі 1700,00 грн.

На виконання вимог ухвали суду від
08.11.2007 року позивач надав свідоцтво про державну реєстрацію відповідача.

Ухвали господарського суду від
08.11.2007 року та додана до них позовна заява з додатком надіслані на адресу
відповідача повернулись до суду з відміткою пошти: “адресат вибув”. Враховуючи,
що ухвали господарського суду від 08.11.2007 року та додана до них позовна
заява з додатком надіслані на адресу відповідача: м.Миколаїв, АДРЕСА_1, яка
зазначена в свідоцтві про державну реєстрацію відповідача та у позовній заяві,
суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового
засідання.

Відповідач відзив та заперечень
проти позову не надав.

Суд вважає, що справа може бути
розглянута по суті на підставі наявних у справі доказів, а відсутність
повноважного представника відповідача, відповідно до ст. 128 КАС України, не
перешкоджає вирішенню спору.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи, суд -

в с т а н о в
и в:

05.10.2006р. Державною податковою
адміністрацією України у Миколаївській області була здійснена перевірка господарської
одиниці “павільйон-магазин” що розташований за адресою м.Миколаїв,АДРЕСА_2, та
належить Суб'єкту підприємницької діяльності фізичній особі -ОСОБА_1 щодо
контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу суб'єктом підприємницької діяльності, про що складено акт
перевірки від 05.10.2006р. № 14000464/23-50 (а.с. 8-9), яким встановлено
порушення ст. 15 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу
спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів” від 19 грудня 1995р. № 481/95-ВР (далі - Закон України № 481/95-ВР), а
саме:

-          Роздрібна торгівля тютюновими
виробами без наявності ліцензії.

Відповідальність за ці
правопорушення передбачена статтею 17 Закону України № 481/95-ВР -роздрібна
торгівля тютюновими виробами без наявності ліцензії, - 200 відсотків вартості
отриманої партії товару, але не меньше 1700,00 гривень.

Відповідно до ст. 15 Закону України
№ 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами
може здійснюватися суб'єктами підприємницької діяльності всіх форм власності, у
тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензії.

На підставі акту перевірки 19.10.2006
року РУ ДААК ДПАУ в Миколаївській області прийняло рішення №
140117 про застосування фінансових санкцій, яким, згідно з абзацом 5 ч. 2 ст.
17 Закону України № 481/95-ВР застосовано до Суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи - ОСОБА_1 фінансові санкції у вигляді штрафу в
розмірі:

-          роздрібна торгівля тютюновими
виробами без наявності ліцензії - 1700,00 грн.

Вищевказане рішення про
застосування фінансових санкцій до відповідача у сумі 1700,00 грн. відправлене
на адресу відповідача 26.10.2006р., 03.11.2006 року лист повернувся до РУ ДААК
ДПА України з відміткою пошти -“адресат не проживає”, 07.11.2006 року позивачем
було складено акт про встановлення причин невручення рішення про застосування
фінансових санкцій. На підставі п. 3.5 Інструкції про порядок застосування
фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв»затвердженої наказом ДААК ДПА України від 08.07.2003р. № 80
та акту від 07.11.2007 року про встановлення причин невручення рішення про
застосування фінансових санкцій, комісією з питань застосування фінансових
санкцій РУ ДААК ДПА України складено акт від 08.11.2006 року про день вручення
рішення про застосування до відповідача фінансових санкцій. Вирішили розмістити
рішення про застосування фінансових санкцій до ПП ОСОБА_1. на дошку оголошень
08.11.2006 та вважати днем вручення рішення відповідачу - 08.11.2006р.

Рішення про застосування фінансових
санкцій № 140117 від 19.10.2006 року
у встановленому законом порядку відповідачем не оскаржувалось.

П. 10 Порядку застосування
фінансових санкції передбачених ст. 17 Закону України № 481/95-ВР,
затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003р. № 790,
встановлено, що у разі невиконання суб'єктом підприємницької діяльності рішення
про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума
санкцій стягується на підставі рішення суду.

Станом на день розгляду справи у
суді відповідач добровільно фінансові санкції у сумі 1700,00 грн., не сплатив.

За таких обставин позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160-163, 167, 254
КАС України господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної особи -ОСОБА_1 (м.Миколаїв, АДРЕСА_1,
відомості про банківські рахунки відсутні, ід. номер НОМЕР_1) на користь
Держави (державний бюджет Центрального району , р/р
0006, МФО 826013 Банк ГУДКУ у Миколаївської області код бюджетної
класифікації 21081100) фінансові санкції в сумі 1700,00 грн.

Постанова у відповідності зі ст.
254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано.

Сторони, які беруть участь у
справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або
частково у порядку і строки встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя

Н.О.Семенчук