СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.07                                                                                 Справа № 13/447.

За позовом Військового прокурора Луганського гарнізону в інтересах держави в особі

1.          Головного управління внутрішніх військ МВС України, м. Київ

2.          Військової частини 3035 внутрішніх справ МВС України, м. Луганськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Лугагропульс”, смт. Станично-Луганське Луганської області

про стягнення 12 815 грн. 70 грн.

Суддя Яресько Б.В.

За участю прокурора Чуприна Ю.М., посвідчення №196 від 24.05.04,

Представники сторін:

Від 1-го позивача –Козюбердін С.С. дов. 3/7-45 від 28.09.2007 р.

Від 2-го позивача –Козюбердін С.С. дов. № 1/1630 від 18.09.2007 р.

Від відповідача –не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: прокурором заявлено позов  про стягнення суми заборгованості в розмірі 12815 грн. 70 грн.

12 жовтня 2006 року прокурором була подана заява про уточнення позовних вимог в якій він просить суд стягнути разом з основним боргом і пеню в сумі 391 грн. 58 коп. Зазначена заява не приймається судом, оскільки відповідно до ст. 22  Господарського процесуального кодексу України позивач має право змінити підставу або предмет позову. В даному випадку заявляючи вимогу про стягнення пені прокурор змінює як і підставу позову  так і його предмет.

За таких обставин предметом розгляду по справі є стягнення лише заборгованості в сумі 12 815 грн. 70 коп.

Прокурор та позивач позов підтримали.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що спірний договір № 18 про надання послуг у рослинництві від 29.06.2006 р., невиконання умов якого є підставою пред’явлення позову, був підписаний не повноважним представником відповідача, а працівником Ланським М.О.

З’ясувавши фактичні  обставини справи,  докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам  сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правової норми, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи учасників судового процесу, суд

ВСТАНОВИВ, що між другим позивачем –військовою частиною  № 3035 та відповідачем в особі бригадира Лонський М.О., який на момент підписання договору не мав повноважень на його підписання, що підтверджується поясненнями відповідача, та встановлено в постанові про відмову в порушенні кримінальної справи від 19.02.2007 р. (а.с. 4 т. 2) був підписаний договір № 18 про надання послуг у рослинництві відповідно до умов якого другий позивач зобов’язався надати відповідачу послуги у рослинництві на території відповідача за адресою Луганська область, Станично-Луганський район, смт. Станично-Луганське, овочеві поля, а відповідач сплатити за надані послуги виходячи з розрахунку 4 грн. за одну годину роботи одного військовослужбовця протягом 3-х банківських днів з моменту підписання актів та табелю робочого часу.

Згідно п. 4.3. договору у разі безпідставної відмови відповідача від підписання актів наданих послуг, в акті позивачем робиться відмітка про це, а послуги вважаються наданими в повному обсязі.

Відповідно до п. 8.5. договору доставка особового складу до місця виконання робіт здійснюється на транспорті другого позивача, заправленого ПММ відповідача та на вартість послуг не впливає.

Другим позивачем були виконанні роботи по наданню відповідачу послуг в рослинництві, про що ним буди складені акти № 58 від 31 липня 2006 року на суму 12 684 грн. 00 коп., та № 69 від 31 серпня 2006 р. на суму 3384 грн. 00 коп. які безпідставно не були підписанні відповідачем.

В рахунок виконаних робіт відповідач передав позивачу овочеву продукцію, а саме: за накладною № 16 від 09.08.2006 р. на суму 810 грн. 50 коп., № 19 від 14.08.2006 р. на суму 225 грн. 00 коп., № 21 від 21.08.2006 р. на суму 1509 грн. 00 коп., № 25 від 05.09.2006 р. на суму 707 грн. 80 коп.

Прокурор звернувся з позовом в інтересах Головного управління внутрішніх військ МВС України, та Військової частини 3035 внутрішніх справ МВС України, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги за договором № 18 про надання послуг у рослинництві від 29 червня 2006 року в сумі 12 815 грн. 70 коп.

Відповідач позов не визнає, посилаючись на те, що договір був підписаний неповноважною особою. Як пояснює відповідач, зокрема в поясненнях від 23.11.2006 р. № 110 після підписання договору бригадиром Лонським М.О. військовослужбовці були допущені до прополки, відповідач здійснював заправку транспорту на якому другий відповідач здійснював доставку особового складу до місця роботи, в рахунок оплати наданих за договором послуг відповідач передав другому позивачу овочеву продукцію.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог другого відповідача виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського  процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського  процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Судом встановлено факт, що спірний договір був підписаний з боку відповідача неповноважною особою.

Відповідно до ст. 241 Цивільного кодексу України  правочин,   вчинений представником  з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи,  яку він представляє,  лише  у  разі  наступного  схвалення правочину  цією  особою.  Правочин  вважається схваленим зокрема у разі,  якщо особа,  яку він представляє,  вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину  особою,  яку  представляють, створює,  змінює  і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Відповідачем були вчиненні дії, які розцінюється судом як схвалення спірного правочину, а саме - забезпечення транспорту другого відповідача ПММ, допуск його особового складу до овочевих полів, здійснення часткової оплати наданих послуг.

За таких обставин спірний договір є дійсним.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах  звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку, а саме: виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо.

Відповідно до приписів статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог —відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 цього ж кодексу передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами статті 530 згаданого кодексу, зокрема, встановлено, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Наявність боргу відповідача перед другим позивачем в сумі 12 815 грн. 70 коп. підтверджена матеріалами справи.

За таких обставин позов прокурора в інтересах держави в особі військової частини 3035 є обґрунтованим, та підлягає задоволенню.

Прокурором не доведено суду наявності порушення прав або інтересів першого позивача з боку відповідача, за таких обставин в задоволені позову першому відповідачу слід відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, а саме державне мито у сумі –128 грн. 15 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 44,49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову військового прокурора Луганського гарнізону в інтересах держави в особі Головного управління внутрішніх військ МВС України до товариства з обмеженою відповідальністю «Лугагропульс»про стягнення 12 815 грн. 70 коп. відмовити повністю.

2. Позов військового прокурора Луганського гарнізону в інтересах держави в особі військової частини 3035 внутрішніх військ МВС України до товариства з обмеженою відповідальністю «Лугагропульс»про стягнення 12 815 грн. 70 коп. задовольнити.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Лугагропульс »Луганська область, смт. Станично-Луганське вул.. К. Маркса 35 ідентифікаційний код 33241938  на користь:

Військової частини 3035 внутрішніх військ МВС України м. Луганськ, вул.. Щаденко 17 ідентифікаційний код 233113902 борг в сумі 12815 грн. 70 коп.

Державного бюджету України  державне мито у сумі –128 грн. 15 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                 Б.В. Яресько