ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.12.07р.

Справа № 1/359-07

За позовом  Державного підприємства "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім.М.О. Макарова", м.Дніпропетровськ,

до  Відкритого акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод", м.Дніпропетровськ,

про стягнення 71597грн. 92коп.

Суддя  Рудь І.А.

Представники:

від позивача - Хоменко О.Ю., дов. №157/789 від 22.12.2006р.

від відповідача - Брез В.І., дов. № 92/10 від 29.03.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. М.О. Макарова" (надалі –позивач) звернувся до господарського суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод” (надалі - відповідач), в якому  просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з відпуску технічної води, відповідно до умов договору №282 від 01.04.2005р. у розмірі 33 414,45 грн., індекс інфляції –2 353,22 грн., 3% річних –745,08 грн., пеню –33 414,45 грн., штраф –1 670,72 грн., а всього -  71 597,92 грн.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що станом на 11.10.2007р., відповідно до даних бухгалтерського та фінансового обліку відповідача, у останнього немає боргу перед позивачем за надані послуги з відпуску технічної води, а нарахування пені та інших штрафних санкцій позивачем, є безпідставним та порушує вимоги ст. 612 ЦК України, оскільки зазначене нарахування здійснене позивачем з моменту виставлення платіжної вимоги, а не з моменту отримання її відповідачем, як це передбачене умовами договору.

04.12.2007р. позивачем наданий перерахунок заборгованості відповідача по договору №282 від 01.04.2005р., відповідно до якого основна заборгованість відповідача становить 18 414,45 грн., 3% річних –390,48 грн., індекс інфляції –1 589,83 грн., пеня –18  414,45 грн., штраф –920,72 грн., а всього 39 729,93 грн.

Ухвалою господарського суду від 13.11.2007р. продовжено строк розгляду справи за заявою сторін до 14.12.2007р.

В порядку ст.85 ГПК України, за згодою представників сторін, у судовому засіданні 13.12.2007р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

01.04.2005р. сторонами укладено Договір №282 про надання послуг по водопостачанню та водовідведенню (далі Договір), на підставі якого Постачальник зобов’язався надавати Споживачеві послуги з постачання води технічної в об’ємах, визначених Специфікаціями-заявками, які узгоджуються сторонами щорічно і являються невід’ємною частиною Договору, а Відповідач зобов’язався своєчасно оплачувати Постачальнику (Позивачеві) надані послуги за затвердженими тарифами (п. 1.1, 4.2.2 Договору).

Відповідно до п. 5.4 Договору підставою для розрахунків за надані послуги являється платіжна вимога Постачальника Споживачеві.

Згідно з п. 5.5 Договору Споживач за 5 днів до початку розрахункового місяця проводить стовідсоткову передоплату заявленої кількості послуг.

У період з жовтня 2006р. по квітень 2007р. Відповідач свої зобов’язання виконав не належно, у зв’язку чим, його заборгованість за надані послуги з урахуванням часткових виплат за період з січня по квітень 2007р., складала 18 414,45 грн., що підтверджується: Договором, платіжними дорученнями-вимогами, претензіями, розрахунком заборгованості відповідача від 30.11.2007р.

З метою досудового врегулювання спору Відповідачеві пред’явлено претензії №157/п-136 від 25.12.2006р., №157/п-48 від 10.04.2007р., №157/п-63 від 31.05.2007р., з яких відповідь від відповідача була отримана лише на останню.

Відповідно до п. 6.1 Договору, за безпідставну відмову від наданих послуг споживач платить штраф у розмірі 5% суми, від оплати якої він відмовився або ухилився, у зв’язку з чим позивачем був нарахований штраф в сумі 920,72грн.

Відповідно до п. 6.2 Договору за несвоєчасну оплату наданих послуг Позивачем була нарахована Відповідачу пеня у розмірі 1,0% від суми заборгованості за кожен день затримки, але не більше 100% загальної суми боргу, яка становить 18  414,45 грн.

Також на підставі  ст. 625  ЦК України,  позивачем нарахований індекс інфляції за весь час прострочення платежу, а також 3 % річних з простроченої суми. Розмір інфляційних збитків з простроченої суми, згідно розрахунку позивача від 30.11.2007р., становить –1 589,83 грн., 3% річних –390,48 грн.

В процесі розгляду справи відповідачем надані акт звірки взаєморозрахунків, розшифровка розрахунків за послуги з постачання води технічної та платіжні доручення №327 від 21.02.07р., № 375 від 28.02.07р., №375 від 28.02.07р., №802 від 11.04.07р., №1218 від 10.05.07р., №1412 від 23.05.07р., №1551 від 05.06.07р. та №2322 від 24.07.07р.,  відповідно до яких станом на 11.10.2007р. заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги сплачена в повному обсязі.

Крім того, відповідач в своїх поясненнях вказує на те, що до укладання договору №282 від 01.04.2005р. відносини між позивачем та відповідачем щодо надання послуг з відпуску технічної води регулювалися договором №602 від 01.04.2002р. Після укладання договору №282 послуги з відпуску технічної води регулюються виключно цим договором, а посилання на договір №602, як на юридичну підставу оплати у деяких платіжних дорученнях, якими оплачуються надані позивачем послуги, є технічною помилкою. Це підтверджується тим, що у кожному платіжному дорученні зазначається фактична підстава оплати –послуги з відпуску технічної води та, крім того, позивач у позовній заяві та акті звірки розрахунків враховує деякі платіжні доручення, в яких договір №602 помилково зазначається як юридична підстава оплати.

В силу ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору; одностороння відмова від виконання  зобов’язань не допускається.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник  вважається  таким,  що  прострочив,  якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 33,  34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи відсутність боргу у відповідача в сумі 18 414 грн. 45 коп., оскільки надані останнім докази свідчать про оплату основного боргу до звернення позивача із даним позовом до суду.

Таким чином, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 390,48 грн., індексу інфляції в сумі 1 589,83 грн., пені в сумі 18 414,45 грн., штрафу в сумі 920,72 грн., то в цій частині в позовних вимогах слід відмовити, оскільки вони не підтверджені належними доказами.

Судові витрати у справі покладаються на позивача, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

І.А. Рудь

Рішення підписано - 10.03.2007р.