СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

20 грудня 2007 року
Справа № 2-25/9997-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Щепанської О.А.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Горошко Н.П.,

за участю представників сторін:

позивача: Пономарьова Сергія Миколайовича (повноваження перевірені), наказ  №04-К   від 28.02.2005  директора товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційно-промислова компанія "Хімфармсервіс";

відповідача: Гербутова Олександра Миколайовича, довіреність №06-03-20/9991   від 30.08.2007,  закритого акціонерного товариства "Кримський ТИТАН";

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційно-промислова компанія "Хімфармсервіс" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Копилова О.Ю.) від 04.10.2007 року у справі № 2-25/9997-2007,

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційно-промислова компанія "Хімфармсервіс" (вул. Шевцова, 1, Київ, 03113, вул. Мельникова, 12, Київ, 03113)

до           закритого акціонерного товариства "Кримський ТИТАН" (Північна промзона,Армянськ,96012)

про стягнення 410097,41 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 04.10.2007 року у справі №2-25/9997-2007 (суддя Копилова О.Ю.) відмовлено у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційно-промислова компанія "Хімфармсервіс" до закритого акціонерного товариства "Кримський Титан" про стягнення 410097,41грн.

Позивач, не погодившись з рішенням господарського суду, звернувся до Севастопольського  апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення місцевого господарського суду, позов задовольнити.

Сторона посилається на те, що господарським судом при прийнятті рішення, було порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В судовому засіданні з 17.12.2007 року по 20.12.2007 року було оголошено перерву.

На підставі статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія повторно розглянувши справу, встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю Комерційно-промислова компанія "Хімфармсервіс" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до відповідача - Закритого акціонерного товариства "Кримський Титан", в якому просило стягнути з відповідача заборгованість у сумі 410097,41грн. з яких 357308,35грн. сума основного боргу, 38231,99грн. індекс інфляції, 14557,07грн. три відсотки річних, а також стягнути витрати з оплати державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовував посиланням на те, що відповідачем при здійсненні остаточного розрахунку за поставлений товар за договором від 10.02.2005 за №383/з та доповненню №1 від 14.04.2005 до договору, перераховано грошові кошти у сумі 455000,00грн. на недіючий розрахунковий рахунок позивача в АКБ "Гарант" в місті Києві, а не у Відкрите акціонерне товариство "Український Професійний банк" в місті Києві, у зв'язку із чим, ним порушено умови укладеного між сторонами договору. На момент перерахування відповідачем коштів, в АКБ "Гарант" був введений мораторій на розрахунки у зв'язку із ліквідацією банку. Позивачем з перерахованих відповідачем коштів у сумі 455000,00грн. одержано лише 97691,65грн., залишкова сума у розмірі 357308,35грн. так і залишилась кредиторською заборгованістю АКБ "Гарант". Отже, внаслідок того, що відповідачем порушено умови договору від 10.02.2005 викладені в доповнені №1 яким змінено банківські реквізити позивача за ним утворилася заборгованість у сумі 357308,35грн. Внаслідок порушення відповідачем умов договору, позивачем нараховано індекс інфляції у сумі 38231,35грн. та три відсотки річних у сумі 14557,07грн.

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.

Судова колегія розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення представників сторін, дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.02.2005 між Закритим акціонерним товариством "Кримський Титан" та Товариством з обмеженою відповідальністю Комерційно-промисловою компанією "Хімфармсервіс" було укладено договір №383/з.

Згідно з умовами укладеного договору, Продавець (позивач) зобов'язався передати у власність Покупця (відповідача) обладнання, мотороредуктора, трубопроводну арматуру, а Покупець зобов'язався прийняти вказаний товар та оплатити на умовах дійсної угоди по найменуванням та у кількості, що вказані у специфікаціях - додатках, які є невід'ємною частиною договору.

Сторонами в пункті  5.1 угоди було визначено, що Покупець здійснює оплату на поточний розрахунковий рахунок Продавця згідно специфікацій-додатків до даної угоди, що є невід'ємною частиною договору.

З пункту 13 вказаного договору вбачається, що юридична адреса та платіжні реквізити позивача зазначено як місто Київ, вулиця Шевцова, 1, р/р 260053376 в АКБ "Гарант" міста Києва, МФО 300807, код ЗКПО 33157527, св. № 39072763, ІНН 93.

Крім того, 14.04.2005 між сторонами було укладено доповнення №1 до договору №383/з від 10.02.2005, яким змінено строк дії договору до 30.06.2006 та пункт 13 договору викладено в наступній редакції: Постачальник: Товариство з обмеженою відповідальністю Комерційно-промислова компанія "Хімфармсервіс", 04050, місто Київ вулиця Мельникова, 12, поштова адреса: місто Київ, вулиця Шевцова, 1, банківські реквізити: р/р 260056984 в Відкритому акціонерному товаристві "Українській Професійний Банк" в місті Києві, МФО 300205, ЗКПО 33157527. Покупець: Закрите акціонерне товариство  "Кримський Титан", місто  Армянськ, Північна промзона, Автономна Республіка Крим, банківські реквізити: р/р /980 в АБ "Кліринговий дім", місто  Київ, МФО 300627, , ІНН 31.

Отже, відповідачем у виконання пункту 1 додатку №10 від 16.09.2005 до договору здійснено передплату за поставлений товар у сумі 195000,00грн. на рахунок позивача №260056984 у Відкрите акціонерне товариство "Український Професійний Банк", що підтверджується банківськими витягами від 22.09.2005 та від 14.10.2005 (а. с. 17-18).

Крім того, 20.12.2005 між сторонами було укладено додаткову угоду №3 до договору №383/з від 10.02.2005, якою пункт 13 договору було викладено у наступній редакції: Закрите акціонерне товариство "Кримський Титан", місто  Армянськ, Північна промзона, Автономна Республіка Крим, банківські реквізити: р/р /980 в АБ "Кліринговий дім", місто Київ, МФО 300627, , ІНН 31; Товариство з обмеженою відповідальністю Комерційно-промислова компанія "Хімфармсервіс", 03113, місто Київ, вулиця Шевцова, 1, р/р 260053376 в АКБ "Гарант" міста Києва, МФО 300807, код ЗКПО 33157527, св. № 39072763, ІНН 93.

Відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

У виконання пункту 1 додатку №10 від 16.09.2005 та відповідно до умов додаткової угоди №3 від 20.12.2005,  23.12.2005 було здійснено оплату за поставлені димососи у сумі 455000,00грн. на розрахунковий рахунок позивача №260053376 в АКБ "Гарант", що підтверджується платіжним дорученням № -15377к (а. с. 30).

Отже, суд першої інстанції , на думку судової колегії, дійшов  обґрунтованого висновку про те, що в діях відповідача щодо перерахування грошових коштів за отриманий товар не міститься порушень умов та зобов'язань за договором №383/з від 10.02.2005 та укладених до нього доповнень №1 від 14.04.2005 та №3 від 20.12.2005, які мають юридичну силу відповідно до пункту 11.3 договору.

Судом першої інстанції правомірно не було прийнято до уваги посилання позивача на те, що відповідачем при здійсненні остаточного розрахунку за поставлений товар перераховано кошти на недіючий рахунок в АКБ "Гарант", оскільки номер рахунку в АКБ "Гарант" був позначений самим позивачем у додатковій угоді №3 від 20.12.2005 до договору №383/з від 10.02.2005, крім того, позивачем в АКБ "Гарант" одержано частину перерахованих відповідачем грошових коштів у сумі 97691,65грн., про що вказано у позовній заяві. Також, згідно листа ліквідатора АКБ "Гарант", Товариство з обмеженою відповідальністю Комерційно-промислова компанія "Хімфармсервіс" визнано кредитором Відкритого акціонерного товариства АКБ "Гарант" на суму 357308,35грн., а також вказано, що вимоги будуть задовольняться у сьому чергу згідно з черговістю, відповідно до статті 96 Закону України "Про банки та банківську діяльність".

Крім того, згідно з частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України, яка передбачає, що допускається укладення господарських договорів спрощеним засобом, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлені спеціальні вимоги до форми і порядку укладення даного виду договору. Аналогічні положення передбачені статтею 207 Цивільного кодексу України.

Отже, відповідно до умов додаткової угоди №3 від 20.12.2005 до договору №383/з від 10.02.2005, Відповідач здійснив остаточну оплату за поставлені димососи у сумі 455000,00грн. на розрахунковий рахунок позивача, відкритий в АКБ "Гарант" в місті Києві, що підтверджується платіжним дорученням №15377 від 23.12.2005.

Ствердження позивача про те, що факсимільна копія додаткової угоди №3 до договору №383/з від 10.02.2005 підроблена, судова колегія вважає необгрунтованим, оскільки це є лише припущенням, яке жодними доказами не підтверджено й більш того не може бути прийнято до уваги, тому що вимоги про призначення судової експертизи з питання підробки вищезазначеної додаткової угоди або про визнання її недійсною позивачем у суді першої інстанцій  не заявлялися.

Таким чином, позивачем не доведено факту наявності вини в діях відповідача при здійсненні розрахунку за поставлений товар, таким чином, посилання позивача на положення статей 525, 526, 625 Цивільного кодексу України не обґрунтовані.

Крім того, суд першої інстанції не знайшов причинно-послідовного зв'язку між діями відповідача з виконання умов договору і укладених до нього доповнень щодо перерахування грошових коштів у сумі 455000,00грн. та ліквідацією АКБ "Гарант" наслідком чого є неможливість одержання позивачем залишку грошових коштів у сумі 357308,35грн. від перерахованих відповідачем коштів за одержаний товар за узгодженими реквізитами у додатковій угоді №3 від 20.12.2005 до договору №383/з від 10.02.2005.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є необґрунтованими, а отже у позові має бути відмовлено.

Отже, судова колегія не може прийняти до уваги посилання позивача, які було викладено в апеляційній скарзі, оскільки вони суперечать нормам чинного законодавства та спростовуються доказами наданими в матеріалах справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що господарським судом першої інстанції було прийнято рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права та підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим  від 04.10.2007 року у справі № 2-25/9997-2007 залишити без змін.

2.Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційно-промислова компанія "Хімфармсервіс" залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                                      О.А. Щепанська

Судді                                                                                                    К.В. Волков

Н.П. Горошко