ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

24.10.07                                                                                           Справа  № 1/69-3438

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої-судді                                  Дубник О.П.

суддів                                                      Орищин Г.В.

Якімець Г.Г.

При  секретарі  судового  засідання     Ніколайчук С.В.

розглянув     апеляційну скаргу малого приватного підприємства (далі МПП) «Явір»№49 від 17.08.07р.

на ухвалу   господарського суду Тернопільської області від 07.08.2007р.

у справі         №1/69-3438

за позовом    Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, м.Тернопіль

до відповідача   МПП «Явір», м.Чортків

про          вилучення майна

за участю представників

від  позивача - не з’явився (належно повідомлений);

від відповідача -  Вдовиченко Н.Ф. – представник (дов. у справі).

Причини відкладення розгляду справи викладено в ухвалі суду від 03.10.07р.

Клопотання позивача про відкладення розгляду справи вдруге відхилене судом, як таке, що не обґрунтоване, зважаючи ще й на те, що 03.10.07р. розгляд справи уже на його прохання відкладався.

Права та обов’язки  згідно ст.22 ГПК України роз’яснено, заяв про відвід суддів не  поступало.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 07.08.2007р. у справі №1/69-3438 (суддя Ю.Я.Левандовський) за позовом Виконавчого комітету Тернопільської міської ради до МПП «Явір»про вилучення майна накладено арешт на багатоквартирний житловий будинок (32 квартири) з офісними приміщеннями та стоянками для автомобілів за адресою м.Тернопіль, вул.Мостова Бічна, 6 до вирішення справи по суті. Заборонено ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації», м.Тернопіль, б-р Шевченка, 1 вчиняти будь-які дії по оформленню права власності та його відчуження щодо спірного об’єкту - багатоквартирного житлового будинку (32 квартири) з офісними приміщеннями та стоянками для автомобілів за адресою м.Тернопіль, вул.Мостова Бічна,6 до вирішення справи по суті. Заборонено МПП «Явір», м.Чортків вчиняти будь-які дії щодо розпорядження спірним об’єктом –багатоквартирним житловим  будинком (32 квартири) з офісними приміщеннями та стоянками для автомобілів за адресою м.Тернопіль, вул.Мостова Бічна, 6 до вирішення справи по суті.

Вищезазначену ухвалу прийнято місцевим господарським судом на підставі ст.ст.66, 67 ГПК України з метою запобігання можливим порушенням майнових інтересів позивача та запобігання можливого утруднення та унеможливлення виконання рішення суду.

З підстав, зазначених в апеляційній скарзі, МПП «Явір»оскаржило ухвалу суду, як прийняту з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, стверджуючи, що, оскільки, спірний об’єкт (багатоквартирний житловий будинок (32 квартири) з офісними приміщеннями та стоянками для автомобілів за адресою: м.Тернопіль, вул.Мостова Бічна, 6 в експлуатацію не прийнятий та не зареєстрований у порядку, встановленому для реєстрації об’єктів нерухомого майна, такий не є об’єктом цивільних прав, як майно (нерухомість), і на нього не може бути накладено арешт, як на цілісний об’єкт. А також апелянт вважає неправомірним накладення арешту на весь об’єкт, так як предметом позовних вимог є лише  вилучення 6 відсотків від загальної площі цього об’єкту.

Враховуючи вищевикладене, апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та передати дану справу до місцевого господарського суду для розгляду по суті.

Позивач не скористався  своїм правом надати відзив на апеляційну скаргу, не дивлячись на те, що розгляд справи відкладався.

Заслухавши представника відповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, судом встановлено наступне:

в позовній заяві виконавчий комітет Тернопільської міської ради просить вилучити 6 відсотків від загальної площі будівництва багатоквартирного житлового будинку, що знаходиться по вул.Мостовій Бічній, 6 у м.Тернополі та передати їх в комунальну власність територіальної громади міста Тернополя, а також забезпечити позов шляхом накладення арешту на багатоквартирний житловий будинок (32 квартири) з офісними приміщеннями та стоянками для автомобілів за вищевказаною адресою,  заборонити МПП «Явір»вчиняти будь-які дії по оформленню права власності та його відчуження.

Вищезазначені вимоги позивача щодо забезпечення позову задоволенні судом першої інстанції, про що останнім винесено оскаржувану ухвалу суду від 07.08.07р.

В позовній заяві вказано, що між позивачем та відповідачем укладено договір про передачу житла, який зареєстрований розпорядженням міського голови від 02.10.03р. №937 «Про реєстрацію договорів», предметом якого (п.1.1 цього договору) була передача відповідачем виконавчому комітету 6 відсотків від загальної площі будівництва багатоквартирного житлового будинку, що знаходиться по вул.Мостовій Бічній, 6 у м.Тернополі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта від 05.12.06р. багатоквартирний житловий будинок, що знаходиться по вул.Мостовій Бічній, 6 у м.Тернополі, будівництво якого здійснено на підставі рішення Тернопільської міської ради №4/13/149 від 21.12.04р. та який згідно приписів п.1 ст.181 ЦК України є нерухомим майном, не прийнятий в експлуатацію та не зареєстрований в порядку, передбаченому для реєстрації об’єктів нерухомого майна.

У відповідності до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації, а якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (ч.2 ст.331 вказаного Кодексу).

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна), (ч.3 ст.331 ЦК України).

Також, з матеріалів справи вбачається, що 24.03.06р. між МПП «Явір»та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство, іпотекодавець)  укладено іпотечний договір, нотаріально засвідчений, предметом якого є земельна ділянка площею 0,10 га, цільове призначення (використання) якої: житлових, житлово-будівельних, гаражно-будівельних кооперативів; під розташування багатоквартирного житлового будинку, що знаходиться по вул.Мостовій Бічній, 6 у м.Тернополі. На термін дії даного договору предмет іпотеки залишається у володіння (користуванні) іпотекодавця.

З наявних в справі доказів вбачається, що інвесторами (дольовиками) житлового будівництва є також фізичні особи.

Господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду (ст.66 ГПК України).

Однак, судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не наведено жодних обставин, що мають місце в даній справі, які б утруднили чи зробили неможливим виконання рішення господарського суду.

Також суд апеляційної інстанції вважає, що забезпечення позову є неадекватним щодо предмету спору, на що звертає увагу і Вищий господарський суд України в інформаційному листі №01-8/2776 від 12.12.06р. «Про деякі питання практики забезпечення позову»: адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Враховуючи вищевикладені норми права та обставини справи, судова колегія вважає, що місцевим господарським судом неправомірно застосовано заходи про забезпеченню позову.

Таким чином, оскаржувану ухвалу суду слід скасувати, а апеляційну скаргу задоволити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.103, 104, 105, 106 ГПК України,

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.          Апеляційну скаргу задоволити. Ухвалу господарського суду Тернопільської області від 07.08.07р. у цій справі скасувати.

2.          Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена згідно ст.ст.107, 109 ГПК України.

3.          Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуюча-суддя                                                                   О.П. Дубник

суддя                                                                                         Г.В. Орищин

суддя                                                                                         Г.Г.Якімець

Постанова підписана 29.10.07р.