ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13"
листопада 2007 р.
Справа № 07/05-07

вх. № 7892/5-07

Суддя господарського суду Інте Т.В.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. від 21.04.07р.;  відповідача - Маренич А.І., дов. №
09.07.07р.; Невечеров Д.В., дов. б/н від 23.07.07р.;

розглянувши справу за позовом СПДФО ОСОБА_2, м. Х-в

до  ДП "Торговий дім
Облагрохімія", м. Х-в

про стягнення 79886,35 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - фізична особа - підприємець ОСОБА_2, звернувся до суду з
позовом, з урахуванням заявлених
12.10.07 р. уточнень (а.с.111), прийнятих судом, про стягнення з
відповідача - Державного підприємства „ Торговий Дім „Облагрохімія” 95551,75
грн., в тому числі, 84801,75 грн. заборгованості по оплаті виконаних робіт за
договором доручення від 05.05.06 р., 10750,00 грн. моральної шкоди та
відшкодування судових витрат по справі.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві
(а.с.108), зокрема, посилаючись на не проведення позивачем будь-якої роботи по
стягненню дебіторської заборгованості відповідача; ненадходження будь-яких
коштів на рахунки відповідача, що б свідчило про результати проведеної роботи;
ненадання позивачем жодного звіту по виконанню робіт. Заборгованість по оплаті
щомісячного тарифу відсутня. Щодо справи по виселенню ДП „Торговий  Дім „Облагрохімія” із займаних приміщень, то
рішення по ній до теперішнього часу не прийнято, так як справу передано на
новий розгляд, крім того, даний спір не носить майнового характеру. Справа
ОСОБА_3 за позовом до ДП „ТД Облагрохімія” про
стягнення заборгованості по заробітній платі позивачем була програна.
Крім того, на час розгляду даної справи, договір доручення з позивачем
розірвано. Ніякої моральної шкоди позивачу не завдавалось, вимога є
безпідставною.

Ухвалою від 25.07.07 р. було задоволено узгоджене  сторонами клопотання та продовжено строк
розгляду справи до 31.12.07 р.

В судовому засіданні оголошувались перерви з 16.10.07 р. до
24.10.07р. за клопотанням позивача для надання додаткових доказів та з 24.10.07
р. до 13.11.07 р. для виготовлення повного тексту рішення.

Дослідивши надані до справи документи та докази, вислухавши
пояснення уповноважених представників сторін, судом встановлено наступне.

Відповідно до укладеного між сторонами договору доручення від
05.05.06р. (далі - договір), Довіритель (відповідач) доручив, а Повірений
(позивач) прийняв на себе зобов*язання здійснити від імені та за рахунок
Довірителя захист його прав та законних інтересів за  окремими дорученнями, які є невід*ємною
частиною договору; в разі необхідності представляти та захищати інтереси
Довірителя в суді, відповідно до довіреності (п.1.1).

Повірений зобов*язався надавати довірителю докладний звіт з
додатком документів як фінансового, так і іншого характеру, що підтверджують
виконання доручення; виконувати доручення згідно з вказівками довірителя
(п.2.1). При необхідності, зобов*язався представляти інтереси Довірителя в
судах, державних органах, у взаємовідношеннях з третіми особами але в межах
правовідносин, що виникли при виконанні доручення (п.2.2).

Довіритель зобов*язався, на виконання доручення,  забезпечити Повіреного довіреністю на
право  представлення та захисту його
інтересів; приймати звіт Повіреного; оплатити йому винагороду в розмірі,
відповідно до договору (п.2.2).

Порядок розрахунків за договором сторони передбачили наступний:

п.3.1.1 -  за немайновими
справами (дорученнями) - 530 грн. в місяць

п.3.1.2 -  за майновими
справами (дорученнями) - 10% суми позову за рішення суду та 5% за виконання
рішення суду.

п.3.1.3 -  гонорар
виплачується в наступному порядку:

за немайновими справами (дорученнями) - з 5 по 10 число  кожного місяця;

за майновими справами (дорученнями) - по факту, а саме - 30% суми
гонорару на момент підписання  договору,
40% суми гонорару на момент оголошення рішення суду,30% суми гонорару на момент
виконання рішення.

В підтвердження правомірності заявлених вимог, позивачем надано
суду двосторонній акт  виконаних робіт №
1 від 30.12.06 р. за договором від 05.05.06 р., згідно якого,  позивачем виконані  щоденні юридичні консультації по поточним
питанням господарської діяльності підприємства та сплачено  щомісячний тариф в розмірі 530 грн. В акті
зазначено про надання доручення по оскарженню рішення Дзержинського районного
суду м. Харкова № 2-277/06 від 25.05.06 р. про витребування приміщень і
виселення відповідача та вказані виконані позивачем  дії. Доручення визнане сторонами  виконаним в повному обсязі, без зауважень,
проведення оплати передбачене згідно договору.

В судовому засіданні було встановлено, що даний акт виконаних
робіт не дає позивачу підстав для стягнення з відповідача 84801,75 грн. боргу
по оплаті робіт за відсутності
розрахунку суми гонорару. Звіт про виконання доручення і саме доручення
відповідача щодо зазначених в акті робіт, суду не надано в зв*язку з їх
відсутністю.

Як зазначалось вище, відповідач заявляв про те, що справа за  позовом про його виселення передана на новий
розгляд, крім того, даний спір не є майновим.

Суд приймає дане заперечення і визнає, що виконана позивачем
робота у справі по виселенню відповідача з займаних приміщень, повинна
оплачуватись, як зазначено у акті виконаних робіт, відповідно до умов договору,
а саме п. 3.1.1, із розрахунку 530 грн. на місяць.

Як зазначалось представниками сторін в судовому засіданні, борг
відповідача перед позивачем по оплаті щомісячної винагороди відсутній.

В підтвердження заявлених вимог, після їх неодноразового
уточнення, позивачем був наданий  суду
звіт про виконану роботу  від 16.08.07
р.(а.с.95) та докази його направлення відповідачу, який даний звіт не прийняв,
пояснивши суду причини - ненадання
належних документів в підтвердження виконаних робіт, низька кваліфікація
спеціаліста, тощо.

Дослідивши  наданий звіт,
суд дійшов висновку про суперечливість
відомостей, які в ньому містяться.

Так, як зазначено у вступній частині, звіт надано про виконану
роботу за період з  27.05.06 р. по
08.11.06 р. Пункт 1. звіту зазначає про виконання робіт на суму 81850,00 грн. (
10% вартості приміщення, збереженого за відповідачем, відповідно до рішення
апеляційного суду - без зазначення саме якого суду, від 08.11.06 р.  № 22-ц-4453/2006 р. та постанови Апеляційного
господарського суду - без зазначення саме по якій справі, від 31.05.07 р.).
Пункт 2 звіту зазначає про участь позивача
в судовому засіданні за позовом ОСОБА_3 на суму 45071,75 грн., зменшення
позовної суми до 29517,50 грн., що передбачає виплату 10%  в сумі 2951,75 грн. В п.3 звіту зазначено про
виконання техніко-економічного обґрунтування сільськогосподарської реформи та
надання його на затвердження відповідачу.

Даний звіт не може бути прийнятий судом як доказ виконання
позивачем робіт за договором, так як в ньому відсутні посилання на доручення,
які були надані відповідачем, не зазначено які саме роботи були доручені і які
виконані, як того вимагає чинне  цивільне
законодавство, а саме ст.ст. 1003-1006 ЦК України.

Крім того, позивачем наданий суду акт № 2 від 08.09.07 р.
виконаних робіт за договором від 05.05.05 р., який  відповідачем не підписаний і не містить, як
і  вищезазначений звіт, необхідних
відомостей, які мають  бути відображені,
згідно умов договору та чинного
цивільного законодавства.

У задоволення клопотання позивача, судом було вчинено запит до
Дзержинського районного суду м. Харкова з проханням надати суду копію
довіреності на ім.*я ОСОБА_2 та рішення
апеляційного суду Харківської області у справі № 22-ц-4453/2006.

Від Дзержинського районного суду м. Харкова 24.10.07 р. надійшли
витребувані копії рішення у справі № 22-ц-4453/2006 від 08.11.06 р. та
довіреність від  26.07.06 р. на ім.*я
ОСОБА_2, виданої на право представлення інтересів Державного підприємства
„Харківський обласний державний проектно-технологічний центр охорони родючості
грунту і якості продукції”. Довіреності, виданої відповідачем - Державним
підприємством „Торговий дім Облагрохімія” Дзержинським районним судом надано не
було.

Тільки 31.10.07 р., в час виготовлення судом повного тексту
рішення, від позивача, через канцелярію суду, надійшла копія довіреності від
05.06.06 р., виданої відповідачем, яка не може бути прийнята як доказ, в
зв*язку  з її не засвідченням належним
чином, що порушує вимоги ст. 36 ГПК України, згідно якої, письмові докази
подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Крім того, даний
документ не був предметом дослідження
судом, так як, останнє судове засідання відбулось 24.10.07 р. і
відповідач не міг надати суду відповідних пояснень щодо дійсності даного
доручення. Крім того, дане доручення не відповідає вимогам ст. 1003 ЦК України,
так як не містить чіткого визначення юридичних дій, які належить вчинити
повіреному. Пунктом  1.1 договору
підкреслено значення саме об*єму доручення Довірителя, яке повинно
встановлювати межі прав та обов*язків Повіреного.  Пунктом 2.2 договору Довіритель зобов*язався
забезпечувати Повіреного довіреністю, тобто, останній мав діяти лише за її
наявності та в її межах. Дані факти позивачем не підтверджені.

При поданні позову позивачем не враховано умови ст. 628 ЦК
України, згідно якої, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд
сторін і погоджені ними та умови, які є обов*язковими, відповідно до актів
цивільного законодавства. Стаття 629 ЦК України передбачає обов*язковість
договору для виконання сторонами.

Проаналізувавши в сукупності всі обставини справи, суд дійшов
висновку, що факт заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 84801,75
грн. позивачем не доведений.

Позовні вимоги по стягненню 10750,00 грн. моральної шкоди, позивач
обґрунтовує як суму несплачених аліментів за рішенням суду Київського району м.
Харкова від 07.02.06 р., які на 11.10.07 р.
складають 10750,00 грн. На його думку, в разі своєчасної сплати
відповідачем гонорару за договором доручення, він міг би погасити суму боргу по
оплаті аліментів.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Стаття 23 ЦК України
зазначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої
внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, заподіяна фізичній особі полягає у
фізичному болю та стражданнях, які особа зазнала у зв*язку з ушкодженням
здоров*я; у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв*язку з протиправною поведінкою
щодо неї або близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв*язку із знищенням чи пошкодженням майна; у приниженні її честі,
гідності а також ділової репутації.

Відповідно до загальних норм цивільно-правової відповідальності,
обов*язковому з*ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди
підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв*язку між шкодою і протиправним діянням її заподіювача
та вини останнього в її заподіянні ( п.5 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31.03.95 р. та п. 9 роз*яснення Вищого арбітражного суду
України 02-5/95 від 29.02.96 р.).

Позивач не надав доказів на підтвердження факту заподіяння йому,
як фізичній особі, будь-яких втрат немайнового характеру та доказів того, за
яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні.

За таких обставин, заявлені вимоги по стягненню моральної шкоди,
задоволенню не підлягають.

З урахуванням викладеного, суд визнає вимоги позивача позбавленими
фактичного та правового обґрунтування, такими, що не відповідають, як
матеріалам справи, так і нормам чинного законодавства у зв*язку з ненаданням
доказів в підтвердження обставин, викладених у позові, що порушує  умови ст. 33 ГПК, згідно якої, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх
вимог та заперечень.

Згідно чинного господарського процесуального законодавства, в разі
відмови у позові, сплачені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 46, 49, 69, 82-85 ГПК України, ст.ст.
23, 628, 629, 1000-1006, 1167 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя
Інте Т.В.