ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Справа

За позовом:
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

До відповідачів:
Міжнародного гуманітарного університету, Комунального підприємства „Одеське
міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості”

Про
визнання права власності та зобов'язання до вчинення певних дій

Суддя
Бакланова Н.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 дов. НОМЕР_1
від 01.11.2007р.

Від відповідачів:

Міжнародного гуманітарного
університету -Бедний О.І. дов. №87 від 28.09.2007р.

КП
„ОМБТІтаРОН” -Найда Д.І. дов. №455 від 01.08.2007р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, ФОП ОСОБА_1
звернувся до господарського суду Одеської області  з позовом до Міжнародного гуманітарного
університету, Комунального підприємства „Одеське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості” про визнання за ним права
власності на нежитлову будівлю площею 228,9 м.кв., розташовану за адресою
АДРЕСА_1, про зобов'язання видати свідоцтво про право власності та про
зобов'язання провести державну реєстрацію права власності.

Відповідач Міжнародний гуманітарний
університет позовні вимоги визнає.

Відповідач КП „Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості” проти задоволення
вимог заперечує.

У судовому засіданні позивач
уточнив позовні вимоги та просить суд лише визнати за ним право власності на
нежитлову будівлю площею 228,9 м.кв., розташовану за адресою АДРЕСА_1. та  зобов'язати КП „Одеське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості” провести державну реєстрацію
права власності.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

01.08.2006 р. між фізичною особою
підприємцем ОСОБА_1 та Міжнародним гуманітарним університетом (далі - МГУ) було
укладено договір про будівництво нежитлової будівлі.

Предметом зазначеного договору було
визначення порядку співробітництва позивача та МГУ, щодо здійснення позивачем
будівництва нежитлової будівлі -Апартаментів (комплексу) для відпочинку
професорсько-викладацького складу МГУ, орієнтовною площею 230 м.кв.,  розташованих на земельній ділянці, що
знаходиться в довгостроковому користуванні МГУ на умовах договору оренди,
укладеному з Одеською міською радою, за адресою АДРЕСА_1

Відповідно до п. 3.2 Договору
позивач був зобов'язаний прийняти участь у будівництві Комплексу шляхом
стовідсоткового фінансування робіт по будівництву Комплексу, здійснити
організацію будівництва. П. 3.1. Договору були передбачені обов'язки МГУ, а
саме забезпеченням позивача всіма правовстановлюючими документами на земельну
ділянку, яка знаходиться у користуванні МГУ, необхідними для виконання умов
Договору; підготовкою проектно-кошторисної документації, погодження її у
відповідності з чинним законодавством; забезпеченням організації вводу до
експлуатацію Комплексу та реєстрації права власності на нерухоме майно
Комплексу у відповідності до чинного законодавства України.

01.09.2007 р. позивачем було
виконано всі умови Договору та закінчено фінансування та організацію
будівництва Комплексу. Фактично будівля Комплексу була повністю збудована за
рахунок позивача.

Натомість, МГУ власні зобов'язання
не виконав, протягом ведення будівництва
не забезпечив підготовку проектно-кошторисної документації, а також
введення об'єкту до експлуатації.

Відповідно до п. 7.3 та 7.4.
Договору у разі невиконання однією зі сторін Договору власних зобов'язань,
винна сторона втрачає права власності на частку Комплексу.

У зв'язку з значеним вище, позивач
стверджує, що було порушено  його право
власності на новостворене майно.

01.11.2007 р. позивачем було
укладено договір з Науково-виробничим центром «Екострой»щодо виконання останнім
робіт по обстеженню технічного стану основних несучих та огорожувальних
конструкцій нежитлової будівлі - Комплексу.

20.11.2007 р. НВЦ «Екострой»видав
Технічний висновок про можливість збереження та вводу в експлуатацію нежитлової
будівлі Комплексу, відповідно до якого збудований Комплекс може бути збережений
та введений до експлуатації.

Позивач вважає, що такими діями
було порушено його право  на зазначене
нерухоме майно, що суперечить ст. 321 ЦК України, якою затверджено непорушність
права власності, ніхто не може бути протиправно позбавлений   цього
права   чи   обмежений
у   його   здійсненні.
Позивач стверджує, що в зв'язку з тим, що МГУ не надає документи на
реєстрацію, КП “ОМБТІ та РОН” не видає позивачу свідоцтво про право
власності.  Таким чином, на його
думку,  діями  відповідачів
порушено ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних
свобод людини 1950 р., відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має
право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше
як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними
принципами міжнародного права.

06.12.2007р. від представника КП
„Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів
нерухомості” до канцелярії господарського суду Одеської області надійшло
клопотання про заміну неналежного відповідача та припинення провадження у
справі в частині вимог до КП “ОМБТІ та РОН”, яке було підтримано в судовому
засіданні. Вказане клопотання мотивовано наступним.

Відповідно до вимог Тимчасового
положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р., № 7/5,
оформлення та видача свідоцтв про право власності на нерухоме майно
здійснюється місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування, з урахуванням чого, у частині позовних вимог про зобов'язання
видати свідоцтво про право власності має відповідати виконавчий комітет
Одеської міської ради.

Що стосується вимог у частині
державної реєстрації права власності, то на думку КП „Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості” провадження по
даній справі має бути припинено відповідно до п. 1) ст. 80 ГПК України,
оскільки, у даному випадку КП „ОМБТІ та РОН" з питань реєстрації прав
власності є особою, яка виконує делеговані повноваження.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин повноту їх з'ясування і доведеність, суд доходить до
висновку про задоволення позовних вимог в частині з наступних підстав.

Ст.15 Цивільного кодексу  України встановлено, що кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить
загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.11 Цивільного
кодексу  України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 328 Цивільного
кодексу  України, право власності
набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 331 Цивільного
кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право
власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди
тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

За умовами ст. 876 Цивільного
кодексу України власником  об'єкта
будівництва або  результату  інших будівельних робіт до їх здачі
замовникові є підрядник, а за умовами ст. 334 ЦК України, право власності у
набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Водночас, слід зауважити, що згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання
сторонами, відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або
розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.391 Цивільного
кодексу  України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження
своїм майном.

Згідно ст.392 Цивільного
кодексу  України власник майна може
пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою.

Отже позовні вимоги ФОП
ОСОБА_1  щодо визнання  за ним права власності на  нежитлову будівлю площею 228,9 м.кв.,
розташовану за адресою АДРЕСА_1, обґрунтовані, підтверджені наявними у справі
матеріалами, відповідають чинному законодавству України, тому підлягають
задоволенню.

Щодо вимог про зобов'язання КП
„Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів
нерухомості” зареєструвати право власності позивача на  нежитлову будівлю площею 228,9 м.кв.,
розташовану за адресою АДРЕСА_1, суд зазначає наступне.

У відповідності зі ст. 182
Цивільного кодексу  України: право
власності на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід та
припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до п.1.3.Тимчасового
положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.01.2003р. № 6/5 та
зареєстрованого в Міністерстві юстиції 28.01.2003р. за реєстраційним №66/7387,
з послідуючими змінами та доповненнями /далі по тексту Положення/, реєстрацію
прав власності на нерухоме майно здійснюють комунальні підприємства бюро
технічної інвентаризації.

У відповідності з додатком 1 до
цього Положення, яким визначені правовстановлюючі документи на нерухоме майно
на підставі яких здійснюється реєстрація прав власності за суб'єктами, до
останніх відносяться у тому числі рішення судів, третейських судів про визнання
права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права
власності на об'єкти нерухомого майна за конкретним суб'єктом /п.10 додатку/.

У відповідності до п.1.4 Положення,
поняття державної реєстрації прав власності на нерухоме майно передбачає собою
внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку із
виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що
здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі
правовстановлюючих документів, коштом особи, що звернулася до БТІ.

Закон України „Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” від 1 липня 2004 р. №
1952-1У регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на
нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості.

Відповідно до вимог ст. 19 цього
Закону, якою встановлений перелік документів для державної реєстрації прав на
нерухоме майно, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень
цих прав, що набрали законної сили також визначено як підстава для державної
реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на
нерухоме майно, обмежень цих прав.

Цим Законом встановлено обов'язок
місцевого органу державної реєстрації прав провести реєстрацію у встановленому
порядку.

Відповідно до п.5 розділу У
“Прикінцеві положення”  Закону
України  „Про державну реєстрацію речових
прав на нерухоме майно та їх обмежень” до створення єдиної системи органів
реєстрації прав, а також формування Державного реєстру прав у складі державного
земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними
підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Суд погоджується з точкою зору КП
ОМБТІ та РОН щодо припинення провадження у справі в частині позовних вимог до
нього, оскільки, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного
судочинства України від 06.07.2005р. N 2747-IV, який набрав чинності з
01.09.2005р., спори фізичних та юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів
індивідуальної дії), дій чи бездіяльності відносяться до компетенції
адміністративних судів.

Відповідно до ст. 3 Кодексу адміністративного
судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення
адміністративного суду  публічно-правовий
спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні  управлінські функції на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пункт 3 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України передбачає, що компетенція
адміністративних судів поширюється на спори між суб'єктами владних повноважень
з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері
управління, у тому числі делегованих
повноважень, а також спори,  які
виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів.

Враховуючи те, що вимоги позову про
зобов'язання зареєструвати право власності безпосередньо випливає із
делегованих повноважень КП „Одеське міське бюро технічної інвентаризації ї та
реєстрації об'єктів нерухомості” відповідно до п. 3 ст. 17 Кодексу адміністративного
судочинства України, означений спір в цій частині, із набуттям чинності Кодексу
адміністративного судочинства України, відноситься до компетенції
адміністративних судів України.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає за необхідне припинити провадження у справі в цій частині на підставі п.
1 ст. 80 ГПК України

Витрати по сплаті держмита та
витрат на інформаційно -технічне забезпечення судового процесу віднести за
рахунок відповідача, згідно ст. ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись  ст. ст. 44-49,п. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Визнати за фізичною особою
-підприємцем ОСОБА_1   (АДРЕСА_2, код
НОМЕР_2) право власності на нежитлову будівлю площею 228,9 м.кв., розташовану
за адресою АДРЕСА_1.

3.          Стягнути з Міжнародного гуманітарного
університету (м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 33) на користь фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1  (АДРЕСА_2, код
НОМЕР_2)  витрати по сплаті держмита у
сумі 42 /сорок дві/ грн.50 коп. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу у сумі 59 /п'ятдесят дев'ять/ грн. 00 коп.

4.           В частині вимог про зобов'язання КП
„Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості”
зареєструвати право власності позивача на
нежитлову будівлю площею 228,9 м.кв., розташовану за адресою АДРЕСА_1,
припинити провадження на підставі п. 1. ст. 80 ГПК України.

Наказ
видати у порядку ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає чинності в порядку
ст. 85 ГПК України.

Суддя