ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2007 р.
№ 42/24

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
суддів
Шевчук С.Р. (доповідач),
Владимиренко С.В., Воліка І.М.

розглянувши  касаційну скаргу і додані до неї  документи
Житлово-будівельного кооперативу
"Арсеналець-3"

на ухвалу

у справі
господарського суду
за позовом

до

про
Київського апеляційного
господарського суду від 10.07.2007 р.
№42/24
міста Києва
Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго"
Житлово-будівельного кооперативу
"Арсеналець-3"
стягнення боргу, неустойки, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов'язання на суму 219041,88 грн.

В судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача: Цурка Н.О. (дов. № Д/07/275 від 16.01.2007р.) ,

- відповідача: Яцимирський М.О. (дов. № б/н  від 19.02.2007 р.)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду  м. Києва від 06.03.2007р. (суддя Паламар П.І.) позов АЕК "Київенерго" задоволено. Стягнуто з ЖБК "Арсеналець-3" на користь  АЕК "Київенерго" 164554,50 грн., 23910, 48 грн. збитків  внаслідок інфляції  за час  прострочення, 6761,15 грн. три проценти річних з простроченої суми, 13904,34 грн. пені, 2091,30 грн. витрат по оплаті державного мита, 112,66 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. У іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2007р. відмовлено ЖБК "Арсеналець-3"  в задоволені клопотання про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на рішення господарського суду  м. Києва від 06.03.2007р.   відповідно до ст. ст. 53, 86, 93 Господарського процесуального кодексу України.

У касаційній скарзі ЖБК "Арсеналець-3" просить скасувати  ухвалу Київського  апеляційного господарського суду від 10.07.2007р. Скаржник посилається на те, що при винесенні ухвали Київський  апеляційний господарський суд не врахував поважні причини пропуску подання апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування Київським   апеляційним господарським судом норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України  вважає, що є підстави для задоволення касаційної скарги.

До такого висновку суд дійшов на підставі наступного.

Суд апеляційної інстанції ухвалою від 10.07.2007 р. повернув Житлово-будівельному кооперативу "Арсеналець-3" апеляційну скаргу без розгляду на підставі пропуску строку передбаченого Господарським процесуальним кодексом України, вказавши, що мотиви пропущення строку, викладені у клопотанні відповідача про відновлення строку апеляційного оскарження не є поважними.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом. Право апеляційного оскарження стороною рішення місцевого господарського суду, що набрало законної сили, та постанови апеляційного суду передбачено статтями 22, 91, 93 Господарського процесуального кодексу України. Необхідною умовою здійснення стороною цього права є її обізнаність зі змістом оскаржуваного судового рішення, що дає можливість стороні викласти свої вимоги та зазначити суть порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, як це передбачено пунктом 3 статті 94 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом статті 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга (подання) може бути подана (внесене) протягом десяти днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом, а у разі  якщо у  судовому засіданні було оголошено  лише вступну  та резолютивну  частину рішення –з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 93 ГПК України відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги (подання) можливе протягом трьох місяців з дня прийняття рішення місцевим господарським судом,

Відповідно до частини 1 статті 53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Заявляючи клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку для подання апеляційної  скарги, Житлово-будівельний кооператив "Арсеналець-3"  вказував на те, що рішення господарського суду міста Києва від 06.03.2007 р., направлено  сторонам 29.03.2007р., проте на його адресу не надходило і лише отримано  при зверненні до місцевого господарського суду 11.05.2007р. (а.с. 155).

Відмовляючи у відновленні вказаного строку, Київський апеляційний  господарський суд виходив, зокрема, із того, що за змістом статті                             53 Господарського процесуального кодексу України поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Проте зроблене судом апеляційної інстанції витлумачення процесуальної норми не ґрунтується на її змісті, у зв'язку з чим при вирішенні питання про відмову у відновленні пропущеного процесуального строку допущено неправильне застосування норм процесуального права.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Колегія  суддів Вищого господарського суду України зазначає, що з метою фактичної реалізації права сторін на апеляційне оскарження судових рішень та запобігання порушень ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950р., ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97       № 475/97-ВР), апеляційний суд має приймати апеляційні скарги до провадження за відсутності суттєвих порушень щодо порядку їх оформлення та подання, а у випадку сумнівів щодо окремих питань витребувати від сторін додаткові докази в порядку підготовки справи до розгляду.

За таких обставин застосування Київським апеляційним господарським судом ст.3 Господарського процесуального кодексу України, як підстави повернення апеляційної скарги, є помилковим, оскільки такими діями суд апеляційної інстанції фактично обмежив суб'єкта оскарження у здійсненні прав, передбачених пунктом   8 статті 129 Конституції України.

Враховуючи, що відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України встановлено право звернення визначеного кола суб’єктів до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, слід дійти до висновку про відсутність передбачених ст.ст. 93, 97 Господарського процесуального кодексу України підстав для повернення апеляційної скарги.

Таким чином, ухвала Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2007 р. підлягає скасуванню як така, що винесена з порушенням норм процесуального права.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 –11113  Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу  Житлово-будівельному кооперативу "Арсеналець-3" задовольнити.

Ухвалу Київського  апеляційного господарського суду від 10.07.2007 р.  у справі № 42/24  скасувати, а справу №42/24  передати на розгляд до Київського апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного перегляду.

Головуючий                                                                                Шевчук С.Р.

С у д д я                                                                                Владимиренко С.В.

С у д д я                                                                                Волік І.М.