ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 листопада 2007 р.

№ 38/286-07

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Муравйова О.В.-головуючого
Полянського А.Г. Фролової Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скарга

ОСОБА_1

на постанову

Харківського апеляційного
господарського суду від 20.08.2007 року

у справі

№38/286-07 Господарського суду
Харківської області

за позовом

ОСОБА_1

до

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лекс"

про

визнання недійсним рішення зборів
та статуту у новій редакції

за участю представників:

позивача

ОСОБА_2. -дов. від 16.05.2007
року

відповідача

Азарова Л.В. дов. від 26.11.2007
року

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Харківської області від 18.06.2007 року (суддя: Жельне С.Ч.) позов задоволено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекс" на користь
ОСОБА_1 85 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Харківського
апеляційного господарського суду від 20.08.2007 року (судді: Погребняк В.Я.
-головуючий, Горбачова Л.П., Івакіна В.О.) рішення господарського суду
Харківської області  від 18.06.2007 року
у справі № 38/286-07 скасовано та прийнято нове рішення. В позові відмовити.

Не погоджуючись з постановою суду,
ОСОБА_1 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на
постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.08.2007 року у
справі №38/286-07 Господарського суду Харківської області, в якій просить
постанову у справі скасувати, а рішення Господарського суду Харківської області
від 18.06.2007 року залишити без змін, мотивуючи касаційну скаргу доводами про
порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та
процесуального права.

Відповідач відзив на касаційну
скаргу не надав.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, пояснення представників сторін,
присутніх  у судовому засіданні,
перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки
обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові,   колегія
суддів   вважає,   що
касаційна скарга  не підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 1117
Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному
порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції
норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
станом на 05.04.2006 року учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю
"Лекс" були ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що вбачається з п.1.2 Статуту
Товариства, зареєстрованого державним реєстратором виконавчого комітету
Харківської міської ради Харківської області за НОМЕР_1.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_1 19.06.2006 року подав заяву до загальних зборів
засновників Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Лекс" в
якій просив вивести його зі складу засновників товариства та зазначив, що  фінансових, майнових та будь-яких інших
претензій до вказаного товариства чи його засновників не має, належну йому
часту в Статутному фонді Товариства він передає Товариству.

При цьому, приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального округу, ОСОБА_4, засвідчив справжність
підписуОСОБА_1. та запестував заяву в реєстрі за № 2043 (а.с. 79).

Відповідно до пункту "б"
частини 1 статті 59 Закону України "Про господарські товариства"
(далі Закон) до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю
належить, зокрема, вирішення питання про придбання товариством частки учасника;

Частиною 1 статті 60 зазначеного
вище Закону передбачено, що загальні збори учасників вважаються повноважними,
якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у
сукупності  більш як 60 відсотками
голосів.

Як вбачається з матеріалів справи,
а саме з протоколу № 2 від 10.07.2006 року загальних зборах учасників
Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Лекс",  на яких були присутні ОСОБА_1 та ОСОБА_3, на
порядок денний були поставлені наступні питання: про вихідОСОБА_1. з  Товариства з обмеженою відповідальністю фірми
"Лекс" та відступлення його частки у статутному капіталі ОСОБА_3; про
внесення відповідних змін до статутних документів Товариства (а.с. 39).

За результатами голосування було
вирішено: передати частку ОСОБА_1 у Статутному фонді Товариства, що складає 80
000,00грн. ОСОБА_3 та оформити його вихід зі складу учасників Товариства шляхом
нотаріального оформлення рішенняОСОБА_1. про вихід та внесення відповідних змін
до Статуту Товариства; установити, що ОСОБА_1 особистих та майнових претензій
до Товариства та його учасників не має; установити, що ОСОБА_3 з учасником
Товариства з долею у статутному фонді товариства у розмірі 100%. По другому
питанню були вирішено внести відповідні зміни до Статут Товариства та доручити
ОСОБА_3 забезпечити процес реєстрації змін в органах державної влади.

11.07.2006 року ОСОБА_1  була подана заява в якій остатній звертався
до  загальних зборів засновників
Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Лекс" з проханням
вивести його зі складу засновників товариства, у зв'язку з відступленням ним
корпоративних прав ОСОБА_3 Майнових та інших претензій до вказаного товариства
не має. Дана заява була засвідчена приватним нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу, ОСОБА_5 та відповідно зареєстрована в реєстрі під № 2162
(а.с. 25).

Отже, як правильно встановив апеляційний
суд, учасником Товариства залишилась ОСОБА_3, якою відповідно до вимог чинного
законодавства було  внесено зміни до
Статуту Товариства та зареєстровано нову редакцію Статуту 12.07.2006 року
державним реєстратором виконавчого комітету Харківської міської ради
Харківської області за НОМЕР_1.

Враховуючи те, що учасником
Товариства відповідно до пункту 1.2. нової редакції Статуту є ОСОБА_3, на
загальних зборах учасників  Товариства з
обмеженою відповідальністю фірми "Лекс" 02.10.2006 року  було вирішено прийняти до складу учасників
Товариства ОСОБА_6 та збільшити статутний фонд Товариства до 3 000 000,00грн.
та розподілити частки учасників у Статутному фонді наступним чином: ОСОБА_3 - 1
500 000,00грн., ОСОБА_6 - 1 500 000,00грн., відповідно по 50% частки у кожного
з учасників.

Відповідні зміни були внесені до
Статуту Товариства та зареєстровано нову редакцію Статуту державним
реєстратором виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області
заНОМЕР_1

Відповідно до частини 1 статті 53
Закону України «Про господарські товариства» учасник  товариства
з  обмеженою  відповідальністю  може
за згодою решти учасників відступити свою частку (її частину) одному
чи   кільком учасникам цього ж
товариства, а якщо інше не передбачено установчими документами, то і третім
особам. Учасники товариства користуються переважним правом придбання частки (її
частини) учасника, який її відступив, пропорційно їх часткам у статутному фонді
товариства або в іншому погодженому між ними розмірі.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_1 на момент відступлення частки не повністю її вніс
(внесено частку 80000,00грн., тоді як частка згідно зі Статутом складає
750000,00грн.). За таких обставин, останній не мав можливості продати свою
частку третім особам, а товариство відповідно не мало змоги її придбати. Однак,
учасник товариства ОСОБА_3 скористалася переважним правом придбання частки (її
частини) позивача, який її відступив, в погодженому між ними розмірі.

Приймаючи постанову суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що підписи позивача на протоколі загальних зборів
від 10.07.2006 року та на нотаріально посвідчених заявах від 19.06.2006 року та
11.07.2006 року є тотожними.

Однак, колегія суддів вважає,
що  такий висновок є помилковим, проте не
є підставою для скасування постанови, оскільки апеляційний господарський суд,
повторно розглядаючи справу, повно з'ясував обставини, які мали значення для
правильного розгляду справи, а помилка допущена апеляційним судом не призвела
до прийняття невірного рішення. Висновки апеляційного суду, ґрунтуються на
доказах, наведених в постанові суду, та відповідають положенням чинного
законодавства. Як наслідок, прийнята апеляційним господарським судом постанова
відповідає положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові
Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі
змінами та доповненнями.

Крім того, відповідно до статті 33
Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 34 Господарського
процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, суд апеляційної
інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні вимог
позивача.

Твердження заявника про порушення і
неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права при
прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження та суперечать матеріалам
справи.

З огляду на викладене, касаційна
інстанція вважає, що постанова у справі прийнята у відповідності з нормами
матеріального та процесуального права, підстав для її зміни чи скасування не
вбачається.

Відповідно до ст.ст.85, 1115
Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою
присутніх представників сторін оголошена
вступна та резолютивна частини постанови.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119,
статтею 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргуОСОБА_1 залишити
без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 20.08.2007 року у справі №38/286-07 Господарського суду
Харківської області залишити без змін.

Головуючий
О.Муравйов

Судді
А. Полянський

Г. Фролова