ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

р.

Справа №

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсозабезпечення-франко», м. Дніпропетровськ

до  Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень

Суддя  Татарчук В.О.

Секретар Сергієнко П.М.

Представники сторін:

від позивача – Семенюк В.С. пасп. серії АЕ №983985

від відповідача –Кіріченко І.В. дов. від 24.09.07 №41106/10/10-048, Войтенко Н.І. дов. від 03.10.07 №42829/10-048, Босько Є.С. дов. від 10.01.07 №259/10/10-039

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ресурсозабезпечення-франко»звернулося з позовом до державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська про  визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 19.01.2007р. №/0, від 16.02.2007р. №/1, від 25.04.2007р. №/2, від 05.07.2007р. №/3.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:

-          товариством правомірно був сформований податковий кредит за 2005 рік згідно з вимогами Закону України «Про податок на додану вартість»;

-          пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 вказаного Закону не ставить право платника податку на податковий кредит в залежність від наявності зустрічних перевірок постачальників.

Відповідач заперечує проти позову з посиланням на те, що в порушення пп.7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»товариством у 2005 році включено до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 885766грн.33коп. по податкових накладних, отриманих від ТОВ «ОВК-Техноцентр», ПП «Феррум»і ПП «Гарант-плас», які не звітують.

В судовому засіданні 29.11.2007р. були оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

встановив:

19.01.2007р. ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська було прийняте податкове повідомлення-рішення №/0, яким визначено суму податкового зобов’язання позивача по податку на додану вартість в розмірі 1328649,49грн. в тому числі: 885766,33грн. –основний платіж і 442883,16грн. –штрафні санкції.

Підставою для прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення був акт №1989/23-3/23 від 26.12.2006р. «Про результати виїзної планової перевірки ТОВ «Ресурсозабезпечення-франко»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 02.12.2004р. по 30.09.2006р.».

Перевіркою встановлено, що позивачем в порушення пп.7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»товариством у 2005 році включено до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 885766грн.33коп. по податкових накладних, отриманих від ТОВ «ОВК-Техноцентр», ПП «Феррум»і ПП «Гарант-плас», які не звітують. Вказані постачальники не підтверджують податкові накладні, передані покупцю товару своїми копіями у зв’язку з тим, що їх податкові зобов’язання не відповідають податковому кредиту позивача.

За результатами розгляду скарг позивача в процедурі апеляційного узгодження податкового зобов’язання відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення від 16.02.2007р. №/1, від 25.04.2007р. №/2 і від 05.07.2007р. №/3 на таку ж суму, що і первинне рішення.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з таких підстав.

Аналіз чинного законодавства свідчить про неправомірність висновку податкового органу щодо завищення товариством податкового кредиту у 2005 році на суму 885766грн.33коп.

Відповідно до пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Як встановлено при проведенні перевірки і в ході вирішення спору за результатами виконання господарських операцій з ТОВ «ОВК-Техноцентр», ПП «Феррум»і ПП «Гарант-плас» позивачем було віднесено до складу податкового кредиту за періоди:

- січня - червня 2005р. 409015,3грн. за податковими накладними, виписаними ТОВ «ОВК-Техноцентр»;

- березня - травня і липня 2005р. 95004,65грн. за податковими накладними ПП «Феррум»;

- липня - грудня 2005р. 381746,37грн. за податковими накладними ПП «Гарант-плас».

Виконання вказаних угод підтверджується наявними в матеріалах справи копіями первинних документів і податкових накладних.

Підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Згідно з наведеною нормою, сума ПДВ в розмірі 885766грн.33коп. була включена позивачем до складу податкового кредиту відповідних звітних періодів 2005р.

На думку суду в діяльності позивача відсутні порушення пп.7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Відповідно до зазначеного підпункту, податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг).

Для операцій, що оподатковуються і звільнені від оподаткування, складаються окремі податкові накладні.

Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг). У разі коли частка товару (робіт, послуг) не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби України, та враховується у визначенні загальних податкових зобов'язань.

З урахуванням викладеного, позивач як покупець не міг порушити зазначену норму, оскільки наведений пункт визначає правила поведінки продавця товару.

Стосовно посилань відповідача на те, що контрагенти позивача не звітували, суд зазначає наступне.

Як зазначалось вище, порядок формування податкового кредиту регулюється ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», якою встановлено умови виникнення права на податковий кредит, момент виникнення такого права та визначені документи, якими це право підтверджується. Зі змісту зазначеного Закону вбачається, що він не встановлює залежність права платника податку на податковий кредит від надання податкової звітності контрагентів такого платника за договорами.

Крім того, як зазначає сам відповідач, ТОВ «ОВК-Техноцентр»і ПП «Гарант-плас»частково подавали звітність за період виконання угод з позивачем.

Наведене є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 94, 162, 163 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати нечинними податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 19.01.2007р. №/0, від 16.02.2007р. №/1, від 25.04.2007р. №/2, від 05.07.2007р. №/3.

Стягнути з державного бюджету на користь товариства з обмеженою відповідальністю  «Ресурсозабезпечення-франко»(м. Дніпропетровськ,  пр. Гагаріна, 4, к.Б-413, ) 3грн.40коп. витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили згідно ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.186 КАС України.

Суддя                                                                                          В.О.Татарчук

Дата підписання постанови, оформленої у відповідності до ст.163 КАС України –04.12.2007р.