ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2007 р.                                                 Справа №  4/502/07

Позивач           Відкрите акціонерне товариство “Миколаївська теплоелектроцентраль

”, Каботажний узвіз, 18, м. Миколаїв, 54002

Відповідач          Державне підприємство “Науково-виробничий комплекс газотурбування

“Зоря” “Машпроект”, пр-т Жовтневий, 42-а, м. Миколаїв, 54000

суддя Дубова Т.М.

ПРИСУТНІ:

Від позивача           Ходикін М.М. дов. № 09/97 від 23.07.2007р.,

Від відповідача           Курбанова Л.Ф. дов. № 34/9038 від 14.09.2005р.

СУТЬ СПОРУ: про стягнення 274 527,11 грн., з яких: 203 379,38 грн. основного боргу,

29 009,30 грн. інфляція, 12 554,69 грн. 3% річних, 29 583,74 грн. пені за термін з 17.11.2006р. до 15.05.2007р.

Позивач надав заяву про уточнення позовних вимог та просить врахувати оплату відповідачем боргу в сумі 205 269,00 грн. з урахуванням плати за теплоенергію в сумі 1889,62 грн. за травень 2007р. по дитсадкам та гуртожиткам відповідача, повне погашення основного боргу та припинити провадження у справі в цій частині, стягнути суму 26 357,35грн. збитків від інфляції та 10 657,73грн. –3% річних  за термін з червня 2004р. по травень 2007р., 28 824,24грн. пені за термін з грудня 2006р. по червень 2007р.

Враховуючи, що відповідно до ст.22 ГПК України, позивач скористався своїм правом до прийняття рішення, справа розглядається за заявою № 09/1795 від 03.10.2007р.

Відповідач позов заперечив частково, не погоджуючись з нарахуванням щтрафних санкцій, передбачених ч. 6 ст. 232 ГК України,  оскільки ним втрачено право на стягнення, та нарахуванням інфляції, 3% річних та пені на суми з наростаючим підсумком (детальніше у відзиві а.с. 156-157).

Розглянувши матеріали справи,  заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд –

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся  до суду з позовом і просить стягнути  205 269,00 грн. основного боргу за термін з жовтня 2006р. по 01.06.2007р. з урахуванням плати за теплоенергію в сумі 1889,62 грн. за травень 2007р. по дитсадкам та гуртожиткам відповідача, 26 357,35грн. збитків від інфляції та 10 657,73грн. –3% річних  за термін з червня 2004р. по березень 2007р., 28 824,24грн. пені за термін з грудня 2006р. по червень 2007р., посилаючись на неналежне виконання відповідачем обов’язків за  договорами № 2184 від 01.12.2000р. та від 01.11.2005р.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, але  підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного:

Згідно договорів про постачання теплової енергії в гарячій воді № 2184 від 01.11.2005р. з додатками та № 2184 від 01.12.2000р. (арк.спр. 16-27, 45-72), позивач відпустив відповідачу теплову енергію за термін з квітня 2004р. до 01.06.2007р. на загальну суму 750 615,79грн., що підтверджується відомостями відповідача (арк.спр. 136-141) та розрахунком позивача (а.с. 10).

Відповідно до п.п. 6.3., 6.5. договору відповідач за 20 днів до початку розрахункового періоду сплачує позивачу вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця. Різниця між заявленою та фактично спожитою тепловою енергією сплачується не пізніше 15 числа наступного за розрахунковим.

На оплату спожитої теплоенергії відповідачу були надіслані  щомісячні рахунки на загальну суму 752 504,41грн. з урахуванням плати за теплоенергію в сумі 1889,62 грн. за травень 2007р. по дитсадкам та гуртожиткам  (арк.спр. 73-135, 166, 178-181).

Відповідач  свої зобов’язання за договором виконував несвоєчасно, за надану теплову енергію  розрахувався частково в сумі 547 235,41грн., що підтверджується виписками банку за 17.11.2006р., 24.11.2006р., 20.12.2006р., 17.04.2007р., 15.05.2007р. (а.с. 28- 34).

Таким чином, борг за термін з жовтня 2006р. до 01.06.2007р. станом на час порушення справи  складав суму 205 269,00грн.

За час розгляду справи відповідач погасив основний борг в сумі 205 269,00грн., що підтверджується платіжними документами в справі (а.с. 146-148, 175-177) та позивачем.

Отже, в частині погашеного боргу провадження у справі слід припинити, оскільки спір врегульовано між сторонами, судові витрати віднести за рахунок відповідача.

Крім того,  за термін з червня 2004р. по травень 2007р. позивачем  нараховано

26 357,35грн. збитків від інфляції та 10 657,73грн. –3% річних, які підтверджені розрахунками позивача (арк.спр. 168-171, 174), тому позов в цій частині підлягає задоволенню повністю на підставі  ст.625 ЦК України.

Позивач також просить стягнути пеню за термін  з грудня 2006р. по червень 2007р. в сумі  28 824,24грн. за прострочення виконання грошових зобов’язань на підставі ст.ст.230, 232 ГК України, ЗУ “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”. Оскільки, розмір пені узгоджений сторонами в  п.7.2.3. договору та пеня нарахована в розмірі подвійної ставки НБУ, позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як підставу своїх вимог або заперечень. Заперечення відповідача щодо нарахування інфляції, 3% річних та пені на суми з наростаючим підсумком, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки такий розрахунок не протирічить ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.  Щодо застосування строків, передбачених ст. 232 ГК України , то вони застосовуються до штрафних санкцій, якими не є   інфляція  та 3% річних . Позивач вправі нараховувати їх в межах  загальної позовной давності тривалістю у 3 роки, передбаченою ст.257 ЦК України.

Відповідача неодноразово судом було зобов”язано надати контррозрахунок та   обґрунтувати свої заперечення нормативними актамина, відповідач безпідставно вимогу суду  не виконав. Отже, свої заперечення відповідач належними доказами не довів.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню частково, судові витрати слід віднести на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, п. 1 ч. 1 ст. 80, 82-85 ГПК України , господарський суд –                                    В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з           державного підприємства “Науково-виробничий комплекс газотурбування “Зоря” “Машпроект” (пр-т Жовтневий, 42-а, м. Миколаїв, код ЄДРПОУ 3182138) на користь ВАТ “Миколаївська теплоелектроцентраль” вул.Каботажний узвіз,18, м.Миколаїв,  () суму 26 357,35грн. збитків від інфляції, 10 657,73грн. –3% річних, 28 824,24грн. пені, 2711,08грн. держмита та 118,00рн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати позивачеві.

Провадження у справі припинити на суму 205 269,00 грн. основного боргу.

Повернути з Держбюджета України зайво перераховане держито в сумі 127,16 грн., сплачене по платіжним дорученням № 3739 від 07.06.2007р., № 3713 від 06.06.2007р.,  позивачу ВАТ “Миколаївська теплоелектроцентраль” вул.Каботажний узвіз,18, м.Миколаїв, .

Рішення може бути оскаржене у 10-денний строк.

Суддя                                                        Т.М.Дубова

Рішення підписане суддею 24.10.2007р.