ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.07                                                                                        Справа №  4/146/07

Суддя   Зінченко  Н.Г.

За позовом Державний заклад “Спеціалізована медико-санітарна частина № 1”, (71500,                    м. Енергодар Запорізької області, пр. Будівельників, 33)

До відповідача Приватного підприємства “Панацея”, (71503, м. Енергодар Запорізької області, вул. Козацька, 15, кв. 52)

Про усунення перешкод у користування майном шляхом виселення із нежитлового приміщення

Суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників:

Від позивача –Гай Н.С. –довіреність № 1000 від 28.03.2007 р.

Від відповідача –Дьяченко В.В. –довіреність б/н від 14.02.2007 р.

12.04.2007 р. до господарського суду Запорізької області звернувся ДЗ “Спеціалізована медико-санітарна частина № 1”, м. Енергодар Запорізької області з позовною заявою до ПП “Панацея”, м. Енергодар Запорізької області про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення ПП “Панацея” з нежитлового приміщення площею 84,5 кв.м., розташованого на першому поверсі в приміщенні акушерського корпусу ДЗ “Спеціалізована медико-санітарна частина № 1”, що знаходиться за адресою: м. Енергодар Запорізької області, пр. Будівельників, 33, на користь ДЗ “Спеціалізована медико-санітарна частина № 1”.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.04.2007 р. порушено провадження у справі № 4/146/07, розгляд справи призначено на 11.05.2007 р.

Засідання суду відкрито 11.05.2007 р.

В судовому засіданні на підставі ст. 77 ГПК України з метою отримання додаткових доказів оголошувалися перерви до 25.05.2007 р. і до 15.06.2007 р.

За клопотанням представників сторін процесуальний строк вирішення спору судом продовжено на один місяць, до 12.07.2007 р. Представником відповідача заявлено клопотання про виготовлення рішення суду у повному обсязі.

В судовому засіданні на підставі ст. 77 ГПК України оголошувалася перерва до 10.07.2007 р.

В судовому засіданні 10.07.2007 р. справу розглянуто, прийнято і оголошено на підставі ст. 85 ГПК України рішення у повному обсязі.

За клопотанням представника відповідача розгляд справи здійснювався із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 11.05.2007 р. позивач в порядку ст. 22 ГПК України звернувся до суду із Уточненою позовною заявою і просить суд усунути перешкоди у користуванні майном шляхом виселення ПП “Панацея” з нежитлового приміщення площею 84,5 кв.м., розташованого на першому поверсі в приміщенні акушерського корпусу ДЗ “Спеціалізована медико-санітарна частина № 1”, що знаходиться за адресою: м. Енергодар Запорізької області, пр. Будівельників, 33,  та стягнути з ПП “Панацея” 2 444,27 грн. витрат за спожиті комунальні послуги.

Згідно зі ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову. Відповідно до п. 3.7 Роз’яснень президії ВАС України “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України” № 02-5/289 від 18.09.1997 р., з відповідними змінами та доповненнями, зміна предмету позову означає зміну матеріально-правової вимоги позивача, а зміна підстав позову означає зміну обставин, якими позивач обґрунтовує свою вимогу до відповідача. У первісній позовній заяві позивачем заявлено вимогу немайнового характеру про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення ПП “Панацея” з нежитлового приміщення площею 84,5 кв.м., розташованого на першому поверсі в приміщенні акушерського корпусу ДЗ “Спеціалізована медико-санітарна частина № 1”, що знаходиться за адресою: м. Енергодар Запорізької області, пр. Будівельників, 33, на користь ДЗ “Спеціалізована медико-санітарна частина № 1”, яка мотивована ст., ст. 387, 785 ЦК України, ст. 48 Закону України “Про власність”, ст., ст. 2, 17, 27 Закону України  “Про оренду державного та комунального майна”. В Уточненій позовній заяві позивач, крім первісно заявленої вимоги, ставить другу вимогу майнового характеру про стягнення з ПП “Панацея”             2 444,27 грн. витрат за спожиті комунальні послуги, яку обґрунтовує положеннями Закону України “Про відповідальність суб’єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання при будинкової території”. Таким чином, друга позовна вимога про стягнення з ПП “Панацея” 2 444,27 грн. витрат за спожиті комунальні послуги є самостійною позовною вимогою, яка має інший предмет і підстави, і може бути предметом розгляду в окремому позовному провадженні.

На підставі викладеного, судом Уточнена позовна заява до розгляду не приймається, судом розглядаються первісні позовні вимоги, викладені в позовній заяві за № 1070 від 03.04.2007 р., про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення ПП “Панацея” з нежитлового приміщення площею 84,5 кв.м., розташованого на першому поверсі в приміщенні акушерського корпусу ДЗ “Спеціалізована медико-санітарна частина № 1”, що знаходиться за адресою: м. Енергодар Запорізької області, пр. Будівельників, 33, на користь ДЗ “Спеціалізована медико-санітарна частина № 1”.

Позивач  про відмову від позову не заявив, позовні вимоги мотивує обставинами, що викладені у позовній заяві № 1070 від 03.04.2007 р., в обґрунтування заявлених вимог посилається на ст., ст. 387, 785 ЦК України, ст. 48 Закону України “Про власність”, ст., ст. 2, 17, 27 Закону України  “Про оренду державного та комунального майна” та пояснює наступне. На підставі Договору оперативної оренди майна № 1 від 21.09.2004 р., який укладений між Спеціалізованою медико-санітарною частиною № 1 та ПП “Панацея”, відповідач прийняв у строкове оплатне володіння і користування належне позивачу на праві оперативного управління окремо розташоване нежитлове приміщення площею 84,5 кв.м., розташоване на першому поверсі в приміщенні акушерського корпусу СМСЧ № 1. Відповідними Додатковими угодами сторонами були внесені зміни до Договору № 1 від 21.09.2004 р. щодо зазначення найменування та реквізитів орендодавця. Згідно умов Договору термін дії договору був встановлений до 21.08.2005 р. із можливістю його продовження на той же строк і на тих же умовах при відсутності заяв однієї зі сторін про припинення або зміну договору. Строк дії Договору № 1 від 21.09.2004 р. був пролонгований сторонами до 21.07.2006 р. В подальшому  листами № 1160 від 13.06.2006 р. і № 1335 від 13.07.2006 р. позивач повідомив відповідача про закінчення строку дії договору та про необхідність повернення орендованого майна у зв’язку із тим, що приміщення № 116 та № 117 в будівлі акушерського відділення необхідні для особистих його потреб. Крім того, позивач запропонував відповідача переукласти договір оренди на частину приміщення при умові повної ізоляції приміщення аптеки від приміщень пологового відділення згідно санітарних норм. Після 21.07.2006 р. відповідач також неодноразово повідомлявся про необхідність повернення орендованого майна. Вказані звернення відповідач  залишив без розгляду та задоволення, орендоване майно у добровільному порядку не повернув. Незаконні дії відповідача щодо продовження безпідставного використання спірного майна та відмови повернути його власнику порушують права і охоронювані законом інтереси позивача як власника спірного майна. На підставі викладеного позивач просить суд позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечує, свою позицію виклав у Відзиві на позовну заяву від 19.05.2007 р., зазначивши, зокрема, наступне. Вважає, що позовна заява подана із порушенням ч. 2 ст. 28 ГПК України, оскільки у додатках до позову відсутні документи, що посвідчують посадове становище особи, за підписом якої подано позовну заяву. Також відповідач посилається на той факт, що позивач є неналежним орендарем, так як на час укладення Договору оперативної оренди майна № 1 від 21.09.2004 р. у позивача були відсутні правовстановлюючі документи на майно, що є предметом оренди. Відповідно до наданого позивачем Свідоцтва про право власності на медичний  комплекс № 831 право власності позивача на майно, що було предметом оренди, виникло у нього тільки 15.03.2007 р. Відповідач вважає безпідставним твердження позивача, що листами № 1160 від 13.06.2006 р. і № 1335 від 13.07.2006 р. позивач повідомив його про закінчення строку дії договору та про необхідність повернення орендованого майна з тих підстав, що на час відправлення цих листів такої юридичної особи як ДЗ “Спеціалізована медико-санітарна частина № 1” не існувало. Крім того, необґрунтованим є посилання позивача, що вимоги про повернення орендованого  майна відповідачем залишені без задоволення, оскільки 06.07.2006 р. та 19.07.2006 р. відповідачем на адресу позивача направлялися листи про надання документів, що підтверджують право ДЗ “СМСЧ № 1” розпоряджатися орендованим майном та право керівника закладу укладати договори оренди щодо нього. Вказані документи відповідач не отримав. На підстав викладеного, просить суд залишити позов без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд –

ВСТАНОВИВ:

21.09.2004 р. між Спеціалізованою медико-санітарною частиною № 1, м. Енергодар Запорізької області (орендодавець) і ПП “Панацея”, м. Енергодар Запорізької області (орендар) укладено Договір оперативної оренди майна № 1 з наступними змінами і доповненнями, внесеними відповідними Додатковими угодами до Договору, (далі за текстом –Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове оплатне володіння і користування окремо розташоване нежитлове приміщення площею  84,5 кв.м., розташоване на першому поверсі в приміщенні акушерського корпусу СМСЧ  № 1 за адресою: м. Енергодар Запорізької області, пр. Будівельників, 33.

Згідно з п. 1.3 Договору передача орендованого майна орендодавцем і його прийняття орендарем оформлюється актом приймання-передачі, який підписується сторонами.

Факт передачі в оренду вказаного окремо розташоване нежитлового приміщення площею 84,5 кв.м., розташованого на першому поверсі в приміщенні акушерського корпусу СМСЧ  № 1 за адресою: м. Енергодар Запорізької області, пр. Будівельників, 33, підтверджується Актом приймання-передач, який підписано і скріплено печатками позивача і відповідача і є додатком № 1 до Договору.

Додатковими угодами до Договору № 1/а від 04.01.2005 р. та № 3/а від 01.03.2006 р.  сторонами були внесені зміни до Договору в частині зміни назви установи-орендодавця та його реквізитів, а саме: в Преамбулі Договору замість СМСЧ № 1 зазначено ОП СМЧ №1 ДП “НАЕК “Енергоатом”(додаткова угода № 1/а від 04.01.2005 р.). А згідно змісту додаткової угоди № 3/а від 01.03.2006 р. у Преамбулі Договору орендодавцем визначено Державне підприємство “СМЧ № 1”.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що строк оренди встановлюється на одинадцять місяців з подальшою пролонгацією від дня підписання договору.

Тобто, термін дії Договору був встановлений сторонами по 21.08.2005 р.

Відповідно до п. 2.5 Договору сторони узгодили, що у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну договору після закінчення його строку протягом місяця він вважається продовженим на той же строк і на тих же умовах, які були передбачені Договором.

Згідно п. 10.3 Договору розірвання Договору може мати місце за згодою сторін.

Матеріали справи свідчать, що Договір сторонами був пролонгований  відповідно до його умов до 21.07.2006 р.

В подальшому орендодавець не погодився на продовження договору оренди, про що повідомив відповідача, як цього вимагають умови Договору та приписи закону.

Згідно з п. 2.3 Договору його зміна або розірвання можуть мати місце за погодженням сторін. Зміну або доповнення, які вносяться, розглядаються сторонами протягом 20 днів. Одностороння відмова від виконання умов Договору  і внесення змін не допускається.

Як свідчать листи, що направлені на адресу відповідача, № 1160 від 13.06.2006 р. і № 1335 від 13.07.2006 р. позивач повідомив відповідача про закінчення строку дії Договору та про необхідність повернення орендованого майна у зв’язку із тим, що приміщення № 116 та № 117 в будівлі акушерського відділення необхідні для особистих його потреб. Крім того, позивач запропонував відповідача переукласти договір оренди на частину приміщення при умові повної ізоляції приміщення аптеки від приміщень пологового відділення згідно санітарних норм.

Після закінчення строку дії Договору, тобто після 21.07.2006 р. відповідач також неодноразово повідомлявся про необхідність повернення орендованого майна.

Вказані звернення відповідач  залишив без розгляду та задоволення, орендоване майно у добровільному порядку не повернув, у підтвердження чого позивач посилається на Акт № 2 від 31.10.2006 р. про повернення майна з оперативної оренди.

Відповідач не заперечував в судових засіданнях проти факту отримання ним вказаних листів, тобто йому було відомо про наміри позивача не продовжувати дію договору оренди після 21.07.2006 р. Зазначені обставини підтверджуються також листами відповідача, направленими ним позивачу у відповідь на повідомлення про припинення договору оренди у зв’язку зі спливом терміну його дії .

У відповідності до ст. 2 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для  здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст. 17 вищезазначеного Закону термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Згідно зі ст. 26 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, договір оренди припиняється, окрім іншого, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

З огляду на таке, суд дійшов висновку про правомірність тверджень позивача, що Договір оперативної оренди майна № 1 від 21.09.2004 р. припинив свою дію 21.07.2006 р. відповідно до умов Договору та приписів закону.

Стаття 27 названого вище Закону вказує, що, у разі закінчення строку дії договору, орендар зобов'язаний повернути орендодавцю об'єкт оренди на умовах, зазначених у  договорі оренди.

Аналогічні приписи містяться у ст. 785 ЦК України, відповідно до якої у разі припинення договору оренди орендар зобов’язаний негайно повернути орендодавцю річ  у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до п. 4.2 Договору орендар зобов’язаний в разі припинення Договору повернути орендодавцю за актом приймання-передачі орендоване майно у належному стані, не гіршому ніж на час його передачі в оренду, з урахуванням фізичного зносу.

Згідно зі ст. 48 Закону України “Про власність” власник може вимагати усунення будь яких порушень його права. Положення щодо захисту права власності поширюється також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного управління, або на інший підставі, передбаченій законом чи договором.

Як встановлено з матеріалів справи, в даному випадку права позивача володіти, користуватися та розпоряджатися спірним майном ґрунтуються на його праві оперативного управління зазначеним майном, що підтверджується актом приймання  передачі майна з балансу  ВП “Запорізька АЕС”ДП НАЕК “Енергоатом” на баланс Спеціалізованої медико санітарної частини № 1, наказом  НАЕК “Енергоатом” №804 від 01.11.2004р, №819 від 05.11.2004р.  та актом приймання передачі  №13 до них, Наказом Міністерства охорони здоров’я України та Міністерства палива та енергетики України № 567/549 від 27.10.2005 р., Наказом Міністерства палива та енергетики України від 01.11.2005 р. № 558, актом приймання передачі майна від28.02.2006р., Наказом Міністерства охорони здоров’я України від 14.04.2006 р. № 226 та від 11.05.2006 р. № 78-0,актом приймання передачі від 29.09.2006р., Свідоцтвом про право власності № 813 та  Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13881791 від 15.02.2007 р.

Отже, судом досліджений факт того, що Державний заклад  “Спеціалізована медико-санітарна частина №1” після відповідних неодноразових реорганізацій є правомірним користувачем майна, що було передано в оренду відповідачу та належним позивачем  у цій справі.

Крім того, суд вважає доведеним факт того, що відповідач був належним чином повідомлений про закінчення строку дії Договору та звільнення орендованого приміщення. Вказане підтверджується дослідженими в судових засіданнях доказами, однак в порушення умов Договору та  вимог діючого законодавства, у добровільному порядку не звільнив орендоване приміщення і не передав його позивачу за актом прийому-передачі,  про що свідчить Акт № 2 від 31.10.2006 р. Неповернення відповідачем предмету договору оренди порушує права орендодавця  володіти та користуватися спірним приміщенням.

За таких обставин, вимоги позивача про зобов’язання відповідача усунути перешкоди у користуванні майном шляхом звільнення відповідачем займаного ним окремого нежитлового приміщення площею 84,5 кв.м. на першому поверсі Акушерського корпусу, розташованого за адресою: м. Енергодар Запорізької області, пр. Будівельників, 33, є обґрунтованими, доведеними, заснованими на законі, договорі і підлягають задоволенню.

Доводи відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову спростовуються  наступним.

В судових засіданнях відповідно до змісту Наказів Міністерства охорони здоров’я України № 78-0 від 11.05.2006 р., № 226 від 14.04.2006 р., № 226 від 14.04.2006 р. були підтвердженні повноваження особи, яка підписала позов.

Твердження відповідача, що позивач не є стороною спірного договору оренди, тому не має повноважень щодо припинення договору оренди, а повідомлення про закінчення дії договору оренди направлялись неналежним орендодавцем, спростовані матеріалами справи та поданими позивачем доказами. Так, Договір оренди на спірне приміщення був укладений 21.09.2004 р. Спеціалізованою медико-санітарною частиною №1, яку в подальшому було перетворено в Державне підприємство “Спеціалізована медична частина № 1”, у зв’язку з чим Додатковою угодою № 3/а від 01.03.2006 р. були внесені відповідні зміни до Договору оренди, орендодавцем визначено Державне підприємство “СМСЧ № 1”. Саме ним направлялись повідомлення відповідачу про  закінчення  строку договору оренди.

04.10.2006 р. зареєстровано Статут Державного закладу "Спеціалізована медико-санітарна частина № 1", засноване на державній власності та зареєстроване за юридичною адресою: м. Енергодар Запорізької області, пр. Будівельників 33, органом управління є Міністерство охорони здоров'я України. Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров’я України від 14.04.2006р. № 226 ДЗ «СМСЧ №1»є правонаступником  прав та обов’язків ДП «СМСЧ №1».   Пунктом 6.2 Статуту зазначено, що майно Закладу закріплено за ним на праві оперативного управління відповідно до вимог законодавства України. Розділом 3 Статуту визначено, що Заклад може від свого імені укладати договори та угоди, здавати в оренду рухоме та нерухоме майно, у порядку та згідно з чинним законодавством.

Заперечення відповідача відносно того, що на час направлення пропозиції про розірвання договору  оренди право власності на спірне майно не було зареєстроване за позивачем відхиляються судом з наступного. Згідно положень Закону України «Про оренду державного та комунального майна»орендодавець може і не бути власником майна. Він може володіти майном на праві повного господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій Законом або договором.  Відповідно до п.2.5.Договору оренди  заява про припинення або зміну договору повинна бути зроблена  стороною за договором, якою і було ДП «СМСЧ №1», правонаступником якого є позивач у справі.

В судових засіданнях представник позивача надав пояснення щодо повноважень головного лікаря ДЗ “СМСЧ № 1”та представив документи, з яких вбачається, що Наказом Міністерства охорони здоров’я України № 226 від 14.04.2006 р. пунктом 4 була продовжена дія трудового договору з в.о. начальником –головним лікарем ДП “СМСЧ № 1” Кульпіною Л. А. згідно зі ст. 36 КЗпП України, а Наказом Міністерства охорони здоров’я України № 78-0 від 11.05.2006 р. були внесені зміни до наказу Міністерства охорони здоров’я України № 226 від 14.04.2006 р., а саме пунктом 1.1. до пункту 4 наказу № 226 від 14.04.2006 р., згідно якого посади виконуючих обов'язки начальників –головних лікарів ДП “СМСЧ” були перейменовані на начальників –головних лікарів ДЗ “СМСЧ”. На підставі вищевказаних наказів та Статуту ДЗ “СМСЧ № 1”, п.7.1. та п.7.2. підпункту 10, “Начальник –головний лікар ДЗ “СМСЧ № 1”має право розпоряджатися майном закладу у межах, визначених законодавством та цим Статутом”.

Крім того, 23.08.2006 р. Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради видано свідоцтво № 813 про право власності на медичний комплекс, розташований за адресою  м. Енергодар Запорізької області, пр. Будівельників,33. В свідоцтві зазначено, що в цілому медичний комплекс належить Державі Україна в особі Міністерства охорони здоров'я України (в оперативному управлінні Державного закладу "Спеціалізована медична частина № 1").

Позовні вимоги задовольняються повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст., ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2.  Виселити  приватне підприємство “Панацея”, (71503, м. Енергодар Запорізької області, вул. Козацька, 15, кв. 52, ) з нежитлового приміщення площею 84,5 кв.м., розташованого на першому поверсі в приміщенні акушерського корпусу ДЗ “Спеціалізована медико-санітарна частина № 1”, що знаходиться за адресою: м. Енергодар Запорізької області, пр. Будівельників, 33, на користь Державного закладу “Спеціалізована медико-санітарна частина № 1”, (71500, м. Енергодар Запорізької області, пр. Будівельників, 33, ).

Видати наказ.

3. Стягнути з Приватного підприємства “Панацея”, (71503, м. Енергодар Запорізької області, вул. Козацька, 15, кв. 52, , р/р № 370 в АКБ “Укрсоцбанк”, МФО 313010) на користь Державного закладу “Спеціалізована медико-санітарна частина № 1”, (71500, м. Енергодар Запорізької області, пр. Будівельників, 33, , р/р № 3445 в УДК України в м. Енергодарі, МФО 813015) 85 грн. 00 коп. витрат на державне мито і 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Суддя                                                                                         Н.Г.Зінченко