ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

03 грудня 2007 р.                                                                                       Справа № 3/119

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Закарпатський завод малих архітектурних форм”, м. Мукачево

до відповідача Мукачівської міської ради, м. Мукачево

з участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Мукачівського міського відділу земельних ресурсів, м. Мукачево та дочірнього підприємства „Карабука – М”, м. Мукачево

про визнання протиправними п. 2.2. рішення Мукачівської міської ради від 30.11.2006 року № 167 та п. 2.5. рішення Мукачівської міської ради від 31.05.2007 року № 334,

Суддя  господарського суду – В.В.Мокану

Секретар судового засідання – Т.В.Гурзан

представники:

Позивача – Запотічний А.І., юрисконсульт, довіреність № 17 від 20.03.2007 року

Відповідача – не з’явився

Третьої особи ДП „Карабука –М” – Волошин В.П., директор

Глагола В.С., адвокат,

довіреність № 37 від 10.10.2007 року

Третьої особи Мукачівського міського відділу земельних ресурсів – не з’явився

СУТЬ СПОРУ: Товариством з обмеженою відповідальністю „Закарпатський завод малих архітектурних форм”, м. Мукачево заявлено позов до Мукачівської міської ради, м. Мукачево з участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Мукачівського міського відділу земельних ресурсів,                      м. Мукачево про визнання протиправними п. 2.2. рішення Мукачівської міської ради від 30.11.2006 року № 167 та п. 2.5. рішення Мукачівської міської ради від 31.05.2007 року № 334. Ухвалою господарського суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 26.09.2007 року до участі у справі залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – дочірнє підприємство „Карабука – М”, м. Мукачево.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, які обґрунтовано порушенням оспорюваними рішеннями прав та інтересів позивача як землекористувача на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 08.12.1997 року. Зокрема, стверджує, що заява землекористувача про згоду на вилучення земельної ділянки, щодо якої прийнято оспорювані рішення, була відкликана  листом

продовження постанови господарського суду      Закарпатської області від 03.12.2007 року у справі № 3/119

від 07.11.2006 року № 167; що погодження з землекористувачами відповідно до               ст. 151 Закону України ДП „Карабука – М” не представлено; що вилучено земельну ділянку за адресою, яка не відповідає адресі земельної ділянки, на якій розташовано належне ДП „Карабука – М” приміщення; що на час винесення рішення від 30.11.2006 року такого суб’єкта господарювання, як Мукачівський завод торгівельного обладнання вже не існувало, а діяв ТОВ „Закарпатський завод малих архітектурних форм”, як правонаступник заводу Укоопспілки; що заяву про згоду на вилучення надано директором з перевищенням повноважень, оскільки власником майна вже було ТОВ „ПІК”; що посилання на ст. 120 Земельного кодексу України є неналежним правовим обґрунтуванням для прийняття рішення про вилучення земельної ділянки; що за відсутності цивільно-правових угод щодо земельної ділянки, на якій розташоване належне ДП „Карабука – М” приміщення, посилання на ст. 120 Земельного кодексу України є безпідставним, оскільки земельна ділянка залишилась за попереднім землекористувачем. Окрім того, заперечує правомірність застосування терміну „вилучення”, а не „припинення”; стверджує про внесення ним платежів з земельного податку, а також про знаходження на спірній території капітальних споруд, які перебувають на балансі позивача (огорожа, асфальтове покриття, пожежна водойма).

Відповідач проти позову заперечив з підстав, наведених у поданих суду поясненнях. Вважає правомірним вилучення земельної ділянки від Мукачівського заводу торгівельного обладнання на підставі згоди землекористувача. Стверджує про наявність нормативно-правових підстав для надання земельної ділянки в оренду.

Третя особа – дочірнє підприємство „Карабука – М” проти позову заперечила, посилаючись на норми статей 141, 149, 151 Земельного кодексу України, якими, зокрема, визначено добровільну відмову, як одну з підстав припинення права користування земельною ділянкою; можливість вилучення земельної ділянки, наданої у постійне користування із земель державної та комунальної власності, для суспільних та інших потреб за рішенням органів місцевого самоврядування за згодою землекористувачів. Стверджує, що у Проекті землеустрою щодо відведення забудованої земельної ділянки ДП „Карабука – М” від 16.02.2007 року міститься підпис керівника з відбитком печатки позивача про погодження проекту розподілу земельної ділянки, з копією плану земельної ділянки, описом її меж, кадастровим планом, ситуаційним планом. Наголошує на нормі ч. 2 ст. 377 Цивільного кодексу України, яка передбачає у разі відчуження споруди, розміщеної на земельній ділянці, наданій у користування, перехід до набувача права користування тією частиною земельної ділянки, на якій розміщена споруда, та частиною ділянки, яка необхідна для її обслуговування. Крім того, представник третьої особи в судовому засіданні, посилаючись на ст. 125 Земельного кодексу України, заперечив факт набуття позивачем права на земельну ділянку, оскільки Державний акт на право постійного користування землею видавався Мукачівському заводу торгівельного обладнання, позивач визначеного ст. 126 Земельного кодексу України документа, що посвідчує право на земельну ділянку, немає.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників

учасників спору,

суд встановив:

продовження постанови господарського суду      Закарпатської області від 03.12.2007 року у справі № 3/119

Пунктом 2.2 рішення Мукачівської міської ради від 30 листопада 2006 року               № 167 вилучено із землекористування Мукачівського заводу торгівельного обладнання земельну ділянку площею 0,1885 га по вул. Ужгородській, 165 і дозволено збір матеріалів для розробки проекту відведення земельної ділянки на умовах оренди терміном на п’ять років по вул. Ужгородській, 165 дочірньому підприємству „Карабука – М” для обслуговування виробничої бази. Рішення обґрунтовано загальним посиланням на Земельний кодекс України, Укази Президента України, клопотання суб’єктів підприємницької діяльності, і, зокрема,             ст. 120 Земельного кодексу України та договір купівлі –продажу від 29.08.2002 року.

Пунктом 2.5 рішення Мукачівської міської ради від 31 травня 2007 року № 334 затверджено проект відведення на правах оренди земельної ділянки дочірнього підприємства „Карабука – М” по вул. Ужгородській, 165 „Г” для обслуговування виробничої бази із земель Мукачівської міської ради та визначено надати                       ДП „Карабука – М” в оренду строком на 5 років земельну ділянку площею 0,1886 га по вул. Ужгородській, 165 „Г” для обслуговування виробничої бази.

Проаналізувавши аргументи представників учасників спору щодо правомірності зазначених вище рішень Мукачівської міської ради суд констатує наступне.

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею від 08.12.1997 року серії ІІ-ЗК № 002160 Мукачівському заводу торгівельного обладнання було надано у постійне користування 8,9181 га землі для обслуговування виробничої бази.

За договором купівлі –продажу від 29.08.2002 року СП „Мукачівський завод торгівельного обладнання” передав у власність ДП „Карабука – М” побутове приміщення холодильного цеху площею 794,40 кв.м., яке знаходиться в м. Мукачево, вул. Ужгородська, 165.

Право власності ДП „Карабука – М” на побутовий корпус холодильного цеху літ.„Ж” загальною площею 794,40 кв.м. підтверджено Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.05.2006 року № 10548827, наданим Мукачівським міжрегіональним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки.

З метою оформлення права землекористування ДП „Карабука –М”, отримавши згоду землекористувача Мукачівського заводу торгівельного обладнання, звернулось до Мукачівського міськвиконкому за наданням дозволу на збір матеріалів по наданню в оренду терміном на 5 років з правом наступного викупу земельної ділянки площею 0,1886 га по вул. Ужгородська, 165 „Г” (адресу присвоєно рішенням виконкому Мукачівської міської ради від 26.09.2006 року № 224 про затвердження проекту організації території).

Згода землекористувача підприємства Укоопспілки Мукачівського заводу торгівельного обладнання на вилучення із користування земельної ділянки площею 1886 кв.м. на користь підприємства ДП „Карабука – М” у зв'язку із продажем нежитлових приміщень за адресою вул. Ужгородська, 165 викладена у листі № 135 від 11.09.2006 року, підписаному директором підприємства.

Враховуючи згоду землекористувача за актом на право постійного користування землею та з огляду на факт переходу до ДП „Карабука – М” права власності на споруду відповідач правомірно здійснив вилучення земельної ділянки оспорюваним рішенням від 30.11.2006 року, дотримавши положення ст. 149 Земельного кодексу України, яка передбачає можливість вилучення земельних ділянок, наданих у постійне користування із земель державної та комунальної власності для суспільних та інших потреб за рішенням органів місцевого самоврядування за умови згоди землекористувачів.

продовження постанови господарського суду      Закарпатської області від 03.12.2007 року у справі № 3/119

Відповідно до наданого дозволу на збір матеріалів для розробки проекту відведення земельної ділянки на умовах оренди та виготовленого ліцензованою особою Проекту землеустрою щодо відведення забудованої земельної ділянки ДП „Карабука – М” по вул. Ужгородська, 165 „Г” в м. Мукачево ДП „Карабука – М” заявою від 22.03.2007 року звернулось до Мукачівської міської ради про затвердження відводу земельної ділянки площею 0,1886 га по вул. Ужгородська, 165 „Г” для обслуговування виробничої бази та надання земельної ділянки в оренду. Проект землеустрою містить докази погодження схеми розташування та розмірів земельної ділянки з директором Мукачівського заводу торгівельного обладнання Гоменюк В.І.

Отже, рішення Мукачівської міської ради від 31.05.2007 року № 334 про затвердження проекту відведення на правах оренди земельної ділянки                         ДП „Карабука – М” і надання її в оренду прийнято в межах повноважень ради з дотриманням встановленого порядку.

Аргументи позивача стосовно порушення оспорюваним рішенням його права землекористування суд вважає безпідставними з огляду на таке.

Згідно договору купівлі – продажу від 31.08.2006 року, укладеного між Центральною спілкою споживчих товариств України та товариством з обмеженою відповідальністю „Промислово – інвестиційна компанія ПІК”, підприємство Укоопспілки „Мукачівський завод торгівельного обладнання” як єдиний майновий комплекс, що знаходиться за адресою вул. Ужгородська, 165 в м. Мукачево,  передано у власність ТОВ „ПІК”.

На базі зазначеного майнового комплексу ТОВ „ПІК” засновано Товариство з обмеженою відповідальністю „Закарпатський завод малих архітектурних форм”, статут якого зареєстровано 03.11.2006 року. Згідно п.п. 1.1., 1.5. статуту                      ТОВ „Закарпатський завод малих архітектурних форм” є правонаступником підприємства Укоопспілки „Мукачівський завод торгівельного обладнання” і набуває статусу юридичної особи з дня його державної реєстрації.

Отже, внаслідок зміни організаційно-правової форми підприємства Мукачівський завод торгівельного обладнання відбулось його перетворення у нову юридичну особу –позивача у справі.

Згідно довідки № 329 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України дані щодо нового суб’єкта внесено до ЄДРПОУ 06.11.2006 року. До зазначеної дати існувало підприємство „Мукачівський завод торгівельного обладнання”, яке листом № 135 від 11.09.2006 року висловило свою згоду на вилучення земельної ділянки, якої стосуються оспорювані рішення.

Лист № 167 від 07.11.2006 року про відкликання згоди на вилучення земельної ділянки надіслано на адресу голови Мукачівського міськвиконкому підприємством „Мукачівський завод торгівельного обладнання”, яке на цю дату вже не існувало, тому залишення його радою поза увагою не суперечить законодавству.

Факт проведення вилучення земельної ділянки з користування Мукачівського заводу торгівельного обладнання відповідає положенням Земельного кодексу України, оскільки переоформлення прав землекористування на позивача не проводилось, землекористувачем згідно Державного акту на право постійного користування землею є Мукачівський завод торгівельного обладнання.

Щодо твердження про перевищення директором Мукачівського заводу торгівельного обладнання повноважень при наданні згоди на вилучення земельної ділянки, оскільки власником підприємства вже було ТОВ „ПІК”, суд відмічає, що згідно п.п. 2.1., 3.2., 5.1. договору купівлі – продажу від 31.08.2006 року право власності на підприємство   „Мукачівський  завод  торгівельного  обладнання”  мало   перейти  до  ТОВ  „ПІК”  з  моменту  повної  оплати  вартості  підприємства,  яку  було

продовження постанови господарського суду      Закарпатської області від 03.12.2007 року у справі № 3/119

розстрочено до 15.10.2006 року. Будь – яких умов щодо обмеження повноважень виконавчого органу підприємства „Мукачівський завод торгівельного обладнання” до моменту передачі підприємства договір купівлі – продажу від 31.08.2006 року не містить. Надання згоди на вилучення земельної ділянки, необхідної для обслуговування відчуженого об’єкту нерухомості, є правовою дією, яка не виходить за межі повноважень господарюючого суб’єкта.

Посилання на факт зазначення у рішенні від 30.11.2006 року адреси земельної ділянки по вул. Ужгородська, 165, тоді, як вилученій ділянці присвоєно адресу по вул. Ужгородська, 165 „Г” суд відхиляє, оскільки вилучення відбувалось із землекористування „Мукачівського заводу торгівельного обладнання”, зареєстрованого по вул. Ужгородська, 165.

Посилання в оспорюваному рішенні № 167 на ст. 120 Земельного кодексу України суд вважає правомірним, оскільки фактичною підставою для вилучення земельної ділянки був факт відчуження нерухомості, згода землекористувача на вилучення надавалась саме з такої підстави; застосування відповідачем ст. 120 Земельного кодексу України у попередній редакції відповідає нормі ч. 2 ст. 377 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене позов задоволенню не підлягає.

Керуючись Земельним кодексом України, ч. 2 ст. 377 Цивільного кодексу України, ст. ст. 160 –163, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України,

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити.

2. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ч. ч. 1 –3 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                            В.В.Мокану

В зв’язку з проголошенням в судовому засіданні 03.12.2007 року в порядку ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України лише вступної і резолютивної частини постанову складено в повному обсязі і підписано 10.12.2007 року.