ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста  КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2007 р.
Справа № 46/547-А

За позовом
Виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

До
Закритого акціонерного товариства науково-виробничого центру “Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод”

Про
стягнення 21 423,98 грн.

Суддя Шабунін С.В.

Секретар судового засідання Бушеленко О.В.

Представники:

від позивача
Орел Л.В. —представник за довіреністю від 04.01.2007 р. № 9Д

від відповідача
Голобородько О.Б. —представник за довіреністю від 05.06.2006 р. № 2006-06/юр

26.01.2007 р. у судовому засіданні відповідно до п. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київське міське відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Святошинської  міжрайонної виконавчої дирекції (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до  Закритого акціонерного товариства “Науково-виробничий центр “Борщагівський хіміко-фармцевтичний завод” (далі - відповідач) про стягнення  21 423,98 грн. заборгованості по сплаті страхових внесків та штрафних санкцій.

Провадження у справі було відкрито ухвалою Господарського суду міста Києва № 46/547-А від 14.11.2006 року за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Під час проведення судового розгляду справи представник позивача позов підтримав, та просив позов задовольнити, стягнувши з відповідача суму заборгованості  по сплаті  штрафних санкцій.

Відповідач надав заперечення на позовну заяву обґрунтовуючи тим, що спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, є Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», яким не передбачено  нарахування спірних штрафних санкцій на підставі ст. 30  Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Дослідивши матеріали справи, оглянувши надані представниками сторін оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд —

ВСТАНОВИВ:

Виконавчою дирекцією Київського міського відділення Фонду

соціального страхування з тимчасової втрати працездатності  відповідно до наказу № 2-Р  від 10.01.2006 року була проведена ревізія відповідача, складений акт, яким встановлено, що за  IV кв.2004 року та 2005 рік  відповідач порушував  порядок використання  страхових коштів та несвоєчасно сплачував  страхові внески, що  відображено в акті  від 02.02.2006 року.

За результатами ревізії винесено Рішення № 3С від 03.02.2006 року, яким   не прийнято до зарахування  1181,59 грн.  витрат,  нараховано 390 грн. пені та накладено штраф у сумі  590,80 грн. за порушення порядку  витрачання страхових коштів та у сумі  20833,18 грн.  за  несвоєчасність сплати страхових внесків.

Зазначене Рішення № 3С прийняте Виконавчою дирекцією відповідно до ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з відповідача штрафних санкцій за порушення порядку сплати страхових внесків у сумі 590,80 грн. та за несвоєчасну сплату страхових внесків у сумі 20833,18 грн., донарахованих за наслідками документальної ревізії по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за IV кв.2004 року та 2005 рік.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо запровадження загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням і похованням»від 16.05.2001 року № 498 встановлено, що кошти загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням і похованням, а також кошти, одержані внаслідок погашення заборгованості зі збору на обов'язкове соціальне страхування та іншої заборгованості перед Фондом соціального страхування зараховуються на рахунок Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Враховуючи наведене та відповідно до статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, провадить збір і акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів.

Відповідач  заперечує проти  стягнення з нього спірних штрафних санкцій, вважає, що  позивачем  при визначенні  розміру штрафних санкцій  неправомірно було застосовано  ст. 30 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами,  зумовленим  народженням та похованням» та нараховано за порушення порядку витрачання страхових коштів штраф 590,80 грн., що становить 50% від загальної суми не прийнятих до заліку під час ревізії витрат (1181,59 грн.). А за несвоєчасну сплату  відповідачу штраф 20833,18 грн., тобто 50% від загальної суми несвоєчасно сплачених страхових внесків (41666,36грн).

Свої заперечення  відповідач обґрунтовує тим, що  спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, є Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», про що зазначено у преамбулі цього спеціального закону, яким не встановлено штрафу за несвоєчасну сплату страхових внесків, але передбачена пеня у розмірі 120 відсотків річної облікової ставки НБУ від суми податкового боргу за кожен календарний день прострочення у його сплаті.

Судом були досліджені  заперечення відповідача та встановлено їх безпідставність, оскільки  відповідно до  Прикінцевих положень  Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами,  зумовленим  народженням та похованням», який  набрав чинності  з 01.01.2001 року до приведення законів України та інших нормативно-правових актів у відповідність до норм цього Закону, інші закони та нормативно-правові акти  застосовуються в частині, що не суперечить цьому  Закону.

Таким чином,  передбачені  Законом України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами,  зумовленим  народженням та похованням»вимоги є обов’язковими для виконання  в сфері державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами,  зумовленим  народженням та похованням,  при цьому норми інших законодавчих актів  застосовуються в частині що не суперечить цьому Закону, тому не можуть скасовувати чи обмежувати дію цього Закону.

За наслідками розгляду спору, суд дійшов висновку, що  заборгованість відповідача по сплаті штрафних санкцій  не спростована і складає всього 21 423,98 грн.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона  повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги  позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони –суб’єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати,  пов’язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у  справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Позивачем не надано доказів понесення ним вказаних судових витрат, таким чином судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Прикінцевими та перехідними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.            Позов задовольнити повністю.

2.  Стягнути з Закритого акціонерного товариства “Науково-виробничий центр “Борщагівський хіміко-фармцевтичний завод” (03134, м. Київ, вул. Миру, 17, код  23518596)  на користь  Святошинської  міжрайонної виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, 53 а, код 26080404, рахунок № 3 в АБ “Синтез”, МФО 322711 )  21 423,98 (двадцять одна тисяча  чотириста  двадцять три) грн. заборгованості по штрафним санкціям.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                            С.В. Шабунін

Дата виготовлення у повному обсязі: 14.03.2007 р.

26.01.07                                                      м. Київ                                     46/547-А

За позовом

До

Третя особа

Предмет адміністративного позову

Суддя Шабунін С.В.

Секретар судового засідання