АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2007
№ 2/271

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Григоровича О.М.

суддів:            Гольцової  Л.А.

Рябухи  В.І.

за участю секретаря судового засідання           Терещенко Я.О.

представників сторін:

позивачів 1,4,5: не з'явились - про
час і місце розгляду справи були

повідомлені належним чином (ст.98 ГПК
України);

позивача2: ОСОБА_8 (дов. від 09.09.06 б/н);

позивача3: ОСОБА_8 (дов. від 18.06.07 № 2165);

відповідача1: ОСОБА_5;

відповідача2: не з'явились - про час і місце
розгляду справи були

повідомлені належним чином (ст.98 ГПК
України);

третьої особи: не з'явились - про час і місце
розгляду справи були

повідомлені належним чином (ст.98 ГПК
України);

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Господарського суду Чернігівської
області від 22.10.2007

у справі № 2/271 (Михайлюк С.І.)

за позовом                               1. ОСОБА_1

2. Товариства з
обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельне підприємство - Кафе
"Гарант"

3. ОСОБА_2

4. ОСОБА_3

5. ОСОБА_4

до                                                   1.
ОСОБА_5

2. ОСОБА_6

3-я особа на стороні

відповідача, яка не заявляє

самостійних вимог на

предмет спору:            Приватний нотаріус Чернігівського
міського
нотаріального округу ОСОБА_7

про
визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Чернігівської області від 22.10.07 в позовних вимогах відмовлено повністю.

ОСОБА_2, не погоджуючись з рішенням
суду, подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати у зв'язку з
неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю
висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам
справи, та порушенням норм матеріального і процесуального права, прийнявши нове
рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Скарга мотивована тим, що висновки
суду є помилковими, оскільки учасники користуються переважним правом придбання
частки учасника, який її уступив, пропорційно до їх часток у статутному фонді;
питання про відчуження частки повинно вирішуватись виключно на загальних
зборах, так як вказано в статуті та законі.

В судовому засіданні в усній формі
заявник доповнив апеляційну скаргу, зазначивши, що в ухвалі Господарського суду
міста Києва від 09.10.07 та в оскарженому рішенні помилково вказано ОСОБА_9.

Відповідач 1 у відзиві на апеляційну
скаргу проти доводів апеляційної скарги заперечує, вважає їх необґрунтованими,
безпідставними. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення
суду - без змін.

Представники позивачів 1,4,5,
відповідача 2 та третьої особи в судове засідання не з'явилися, про причини
неявки не повідомили. Суд вважає, що зазначені обставини не є перешкодою для
розгляду справи, оскільки про дату, час і місце судового розгляду сторони
повідомлені належним чином.

Розглянувши мотиви апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників
сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

11.11.04 між відповідачем 1 та
відповідачем 2 було укладено договір міни, який посвідчений приватним
нотаріусом Чернігівського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований в
реєстрі за № 4959.

Відповідно до п. 1 договору
відповідач 2 передав у власність відповідачу 1 належну йому на підставі
установчого договору про створення Товариства з обмеженою відповідальністю
“Виробничо-торгівельне підприємства-кафе ”Гранат” (далі-товариства) частку в
статутному фонді цього товариства в розмірі 500 грн., що становить 3,5 %
статутного фонду в обмін на автомагнітолу SONY СА 360 вартістю 499 грн.

Відповідно до установчого договору
частка ОСОБА_1 в статутному фонді товариства складала - 27,7%, ОСОБА_5 - 17,5%,
ОСОБА_6 - 3,15%, ОСОБА_2 - 5,04%, ОСОБА_3 - 3,15%, ОСОБА_4- 3,15%.

Згідно з ч. 1 ст. 147
Цивільного  кодексу України (далі-ЦК
України) учасник товариства має право продати чи іншим способом відступити свою
частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього
товариства.

Частиною 1 ст. 53 Закону України
“Про господарські товариства” (в діючій на листопад 2004 року редакції)
передбачено, що учасники товариства користуються переважним правом придбання
частки (її частини) учасника, який її відступив, пропорційно їх часткам у
статутному фонді товариства або в іншому погодженому між ними розмірі.

Відповідно до п. а  ч. 1 ст. 11 Закону України “Про господарські
товариства” учасники товариства зобов'язані додержувати установчих документів
товариства і виконувати рішення загальних зборів та інших органів управління
товариства.

Як вбачається з матеріалів справи,
установчий договір про створення Товариства з обмеженою відповідальністю
“Виробничо-торгівельне підприємство - кафе “Гранат” посвідчений державним
нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори 29.08.96.
Статут Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-торгівельне підприємство
- кафе “Гранат” затверджений зборами учасників, протокол № 1 від 15.07.96,
перереєстрований виконкомом Чернігівської міської ради 30.08.96.

В п. 18 установчого договору про
створення Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-торгівельне
підприємство-кафе ”Гранат” та п. п.
4.12, 4.13 Статуту вказано, що учасник може уступити свою частку (її
частину) іншому учаснику Товариства, а також третім особам. Учасники
користуються переважним правом придбання частки (її частини) учасника, який її
уступив, пропорційно їх часткам у Статутному фонді.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги,
позивачі зазначають, що при укладенні спірного договору відповідачами було
порушено переважне право учасників товариства на придбання часток, які
відчужуються іншими учасниками цього товариства, пропорційно їх часткам, без
винесення цього питання на загальні збори учасників.

Проте, як вбачається зі змісту абз.
2 ч. 2 ст. 147 ЦК України, переважне право на придбання частки (її частини)
учасника товариства пропорційно до розмірів своїх часток, виникає лише у разі
здійснення її продажу іншим учасникам за договором купівлі-продажу.

Отже, виходячи з вищезазначеної
норми, при бажанні укласти договір міни, дарування чи іншим чином відступити
свою частку (її частину) учасник (учасники) не мають переважного права на
придбання частки (її частини) учасника товариства.

Стосовно посилання скаржника на те,
що питання про відступ частки повинно вирішуватися винятково на загальних
зборах, необхідно зазначити, що розгляд питання про укладення договорів міни
частки (її частини) не входить до компетенції загальних зборів товариства з
обмеженою відповідальністю.

Твердження ОСОБА_2 у скарзі щодо
неповного з'ясування місцевим судом обставин справи, порушення норм
матеріального права колегія суддів залишає без задоволення, оскільки вони
відтворюють доводи, викладені у позовній заяві, досліджені та правильно оцінені
судом 1-ої інстанції під час розгляду справи.

Колегія суддів приймає до уваги, та
погоджується з доводами представника позивачів 2-3, що місцевим судом при
прийнятті рішення було допущено описку у вступній частині рішення щодо
найменування сторін, а саме, замість ОСОБА_1 зазначено ОСОБА_9. Проте вказана
описка не може бути підставою для скасування рішення, оскільки не призвела до
прийняття неправильного по суті рішення.

За таких  обставин, колегія суддів дійшла висновку про
те,  що судом 1-ої  інстанції
повно з'ясовані обставини, які
мають  значення  для
справи, висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, а
рішення винесено з дотриманням  норм
матеріального права,  що  дає
підстави  для  залишення
його  без  змін.

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду
Чернігівської області від 22.10.07 усправі № 2/271 залишити без змін, а
апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

2. Матеріали справи №2/271
повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя
Григорович О.М.

Судді
Гольцова  Л.А.

Рябуха  В.І.

18.12.07 (відправлено)