ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"18" грудня 2007 р.                                                  Справа № 10/75

15 годин 30 хвилин

За позовом: Прокурора Ічнянського району в інтересах держави в особі Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття
Представницький орган – Ічнянський районний центр зайнятості населення

16700, Чернігівська область,  м. Ічня, вул. Леніна, 17

До: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Озерянське”

16709, Чернігівська область, Ічнянський район, с. Хаєнки, вул. Леніна, 64

Про стягнення 598,50 грн.

Суддя  І.Г.Мурашко

Секретар К.В.Добрянська

Представники сторін:

Від позивача: не з”явились

Від відповідача: не з"явились

В судовому засіданні взяв участь прокурор відділу прокуратури  Чернігівської області: Турчин С. О.   посвідчення № 129 від 05.09.07р.

СУТЬ СПОРУ :

Прокурором Ічнянського району пред’явлено позов в інтересах держави в особі Ічнянського райцентру зайнятості про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Озерянське” 598,50 грн. страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, в тому числі 124,68 грн. пені.

Відповідач був належним  чином повідомлений про час та місце розгляду  адмінстративної  справи двічі, але в судове засідання не з"явився, повноважного представника не направив,  будь –яких заяв та клопотань до суду не надавав.

До початку судового засідання до суду надійшла письмова заява  позивача від 11.12.07р. за № 1465 про розгляд справи без участі їх повноважного представника та акт звірки нарахування та сплати страхових внесків до Фонду загальнообов"язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття між позивачем та відповідачем станом на 01.08.07р.

Зважаючи на те, що розгляд справи двічі  відкладався у зв"язку з неявкою представника відповідача без поважних причин, а позовні вимоги є обгрунтованими та підтверджуються належними і допустимими доказами, суд вирішує справу на основі наявних доказів на підставі ч. 6 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення прокурора та представника позивача, з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд –

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” від 02.03.00р. №1533-ІІІ (далі - Закон), Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, провадження збору та акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду.

Згідно ст. 12 Закону виконавча дирекція Фонду є виконавчим органом правління Фонду, який забезпечує виконання рішень правління. Функції виконавчої дирекції Фонду покладаються на органи державної служби зайнятості, які ведуть реєстр платників страхових внесків, ???контролюють правильність нарахування, своєчасність сплати страхових внесків, а також витрат за страхуванням на випадок безробіття, представляють інтереси Фонду в судових та інших органах.

Відповідач з 11.11.02р. зареєстрований, як платник страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного страхування на випадок безробіття за № 255400460.

У відповідності до п.п 6.7 „Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття”, затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 339 від 18.12.2000р.( далі –Інструкція), зареєстрованої у Мін”юсті України 16.01.2001 р. за № 30/5221, роботодавці щокварталу складають у двох примірниках розрахункову відомість про нарахування та перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, один екземпляр якої подається до центру зайнятості, у якому він перебуває на обліку, до 20 числа місяця, наступного за звітнім періодом.

Так, на виконання п.п.6.7 Інструкції, відповідачем подана до Ічнянського центру зайнятості розрахункова відомість за І півріччя 2007 року, де ним самостійно визначена сума страхових внесків, які підлягають сплаті за даний період –521,16 грн.

Згідно ч. 3 ст. 17 Закону роботодавці та застраховані особи сплачують страхові внески один раз на місяць в день одержання роботодавцями в установах банків коштів на оплату праці.

Позивачем 18 жовтня 2007 року була проведена перевірка правильності нарахування, своєчасності і повноти перерахування страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття за період  з 01.01.06р. по 31.07.07р., про що був складений акт № 41 від 18.10.07р. , в якому  відповідачу була нарахована пеня за несвоєчасну сплату страхових внесків 124,68 грн. Дану суму заборгованості по пені відповідач  зазначив у розрахунковій відомості за 9 місяців 2007 року .

В адміністративному позові позивач просить стягнути із відповідача прострочену заборгованість, що виникла станом на 01.08.07р.  по сплаті страхових внесків в розмірі 473,82 грн. та пеню в розмірі 124,68 грн. Дана заборгованість підтверджується актом звірки нарахування та сплати  страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття станом на  01.08.07р., який підписаний обома сторонами.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 38 Закону роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців.

Не сплачені страхувальником в строк страхові внески, пеня і штраф стягуються в доход Фонду із у безспірному порядку. Строк давності у разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій, передбачених цією статтею, не застосовується.

Відповідач суму заборгованості не сплатив.

Згідно ст. 39 Закону спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 8, 12, 17, 38, 39 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”,  ст.ст. 94, 158-163, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.  Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Озерянське”, 16709, Чернігівська область, Ічнянський район, с. Хаєнки, вул. Леніна, 64 (р/р 4 в Ощадбанку 3260, МФО 343068, код 32225449) на користь Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, робочий орган  –Ічнянський  районний центр зайнятості, 16700, Чернігівська область,  м. Ічня, вул. Леніна, 17 (р/р 0133 в УДК в Чернігівській області, МФО 853592, код 14248850) страхові внески в сумі 473,82 грн. та пеню в сумі  124,68 грн.

3. Дана постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в наступному порядку: про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів  оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу –з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                   І.Г. Мурашко