ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2007 р.
Справа № 13/162

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Шкіндера П.А.

при секретарі судового засідання Кучма І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Військового прокурора Івано-Франківського гарнізону (м.Івано-Франківськ, вул.Чорновола, 9) в інтересах держави в особі Кабінету  Міністрів України,  вул. Грушевського, 12/2,  м.Київ 01008

до відповідача-1: Івано-Франківської   обласної  організації  Товариства сприяння обороні України,   вул.Гетьмана Мазепи, 144,м.Івано-Франківськ, 76000

До відповідача-2:  Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, вул.Грушевського,21, м.Івано-Франківськ

За участю представників сторін:

Від позивача: не з"явилися ;

Від відповідача -1: Никитюк П.В.- голова організації  (наказ №65 від 01.06.05р.);

Милитчук  С.М.- представник  (довіреність б/н від 05.09.07р.) ;

Від відповідача-2: не з»явилися

Суть спору: заявлено позов про  визнання недійсним свідоцтва про право власності від 21.04.1999року.

В судовому засіданні 30.10.07р. оголошувалась перерва до 06.11.07р.

Представники Кабінету  Міністрів України  та  виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради в судове засідання не з"явились, хоса про дату та час розгляду справи повідомлені  належним чином.

Права та обов"язки передбачені ст.ст.20, 22 представникам сторін роз"яснено.

Військовий прокурор Івано-Франківського гарнізону звернувся до суду  в інтересах  Кабінету Міністрі України  з позовом про визнання недійсним свідоцтва  про право колективної  власності від 21.04.1999року,виданого на підставі рішення Івано-Франківського виконавчого комітету №596/1 від09.12.1969р.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що свідоцтво про право власності видано в порушення постанови Верховної Ради України від 10.04.92р. №2268 "Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташовані на території України" та постанови Верховної Ради України від 04.02.1994р. №3943-ХП "Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР".

Відповідач проти позову заперечує і просить суд в позові відмовити. Свої заперечення виклав у відзиві на позов.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши обгрунтування та заперечення преддставників сторін та подані ними докази по справі,суд, -

в с т а н о в и в :

згідно п.58 Статуту всесоюзного добровільного товариства сприяння армії, авіації і флоту СРСР, затвердженого Х всесоюзним з"їздом, центральні комітети союзних республік, обласні комітети Товариства у відповідності з положеннями і статутами про них, мають відособлене майно і перебувають на самостійному балансі, є юридичними особами.

Товариство сприяння обороні України (далі - ТСО України) є всеукраїнським громадським добровільним оборонно-патріотичним спортивно-технічним об'єднанням громадян, Статут Товариства сприяння обороні України зареєстрований Міністерством юстиції України 10.10.1991 (свідоцтво №131). Відповідно до п.1. 4 Статуту Товариства сприяння обороні України є правонаступником ДТСААФ Української РСР.

Відповідно до п. 4" Статуту Товариства сприяння обороні України Івано-Франківський обласний комітет ТСО України  є структурною частиною Товариства сприяння обороні України.

Пунктом 1.4.2 Статуту Івано-Франківської обласної організації Товариства сприяння обороні України,зареєстрованого управлінням юстиції Івано-Франківської облдержадміністрації, свідоцтво № 003,  визначено,  що Івано-Франківська обласна організація Товариства сприяння обороні України є правонаступником Івано-Франківської обласної організації ДТСААФ УРСР.

Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради народних депутатів №513/2 від 11 жовтня 1963 року обласному комітету ДТСААФ відведено земельну ділянку площею 1,0 га по вул.Дзержинського №144 під будівництво Будинку технічного навчання.

Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради народних депутатіів № 596/1 від 9 грудня 1969 року затверджено акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію будинку ДТСААФ .

Згідно даних довідки Центрального комітету ТСО України та даних інвентарної картки обліку основних засобів будівництво адміністративних та учбових будівель,  які розташовані за адресою: м.Івано-Франківськ вул.Г.Мазепи, 144 велося за власні кошти Івано-Франківського обласного комітету ТСО України,а згідно оціночного акту Івано-Франківського БТІ від 6.03.1969 року (форма №3) власником будинку по вул Дзержинського 144 вказано Івано-Франківський обласний комітет ДТСААФ.

На підставі рішення Івано-Франківського виконавчого комітету №596/1 від 09.12.1969р. Івано-Франківському обласному комітету ДТСААФ видано свідоцтво  про право колективної власності від 21.04.1999року на 65/100 адміністративних та учбових будівель в м.Івано-Франківську по вул.Гетьмана Мазепи,144.

В обгрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що виходячи з припису ст. 1 Закону України від 10 вересня 1991 року "Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, що розташовані на території України" слідує,  майно та фінансові ресурси підприємств, установ, організацій та інших об'єктів союзного підпорядкування, розташованих на території України, є державною власністю України.

Статтею 4 вищезазначеного закону визначено, що рішення державних органів, органів громадських, політичних, кооперативних, інших організацій і підприємств, посадових осіб, а також договори та інші угоди, прийняті чи здійснені на основі законодавства СРСР щодо зміни власника і форм власності, а також створення акціонерних та спільних підприємств за участю органів влади та управління Союзу РСР після прийняття Постанови Верховної Ради України від 24 серпня 1991 року "Про проголошення незалежності України" без узгодження з відповідними органами управління, визначеними Кабінетом Міністрів України, вважаються недійсними.

Постановою Верховної Ради України від 4 лютого 1994 року № 3943-ХП "Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР" (п. 1) встановлено, що тимчасово, до законодавчого визначення суб'єктів права власності майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташованого на території України, зазначене майно є загальнодержавною власністю.

Кабінету Міністрів України доручено у встановленому порядку визначити органи управління зазначеним майном, що тимчасово виконуватимуть ці функції до законодавчого визначення правонаступників вищезгаданого майна, відповідно до п. 2 даної постанови.

Крім того, прокурор посилається  на те, що свідоцтво про право власності видано в порушення постанови Верховної Ради України від 10.04.92р. №2268 "Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташовані на території України" та постанови Верховної Ради України від 04.02.1994р. №3943-ХП "Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР".

У відповідності до приписів ст.86 Цивільного кодексу УРСР,який діяв на час створення спірного  майна, право власності - це  врегульовані суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Відносини власності регулюються  Законом України "Про власність", цим кодексом, іншими законодавчими актами.

Згідно з пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004.

Щодо цивільних правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав та обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності (стаття 386).

Статтею 331 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 28 Закону України "Про власність" об'єктами права власності громадських об'єднань, у тому числі професійних спілок, благодійних та інших громадських фондів, є майно культурно-освітнього та оздоровчого призначення, грошові кошти, акції, інші цінні папери, жилі будинки, споруди виробничого і невиробничого призначення, обладнання, устаткування, транспортні засоби та інше майно, необхідне для забезпечення діяльності, передбаченої їх статутами (положеннями). Положення даної статті знайшло своє відображення у Статуті Івано-Франківського обласного комітету ТСО України.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України "Про об'єднання громадян"громадською організацією є об'єднання громадян, створене для заводолення і захисту своїх законних соціальних, економічних, творчих, вікових, національно-культурних, спортивних і інших інтересів.

Відповідно до статті 21 вказаного Закону об'єднання громадян може мати у власності кошти та інше майно, необхідне для здійснення його статутної діяльності. Об'єднання громадян набуває право власності на кошти та інше майно, передане йому засновниками, членами (учасниками) або державою, набуте від вступних та членських внесків, пожертвуване громадянами, підприємствами, установами та організаціями, а також на майно, придбане за рахунок власних коштів чи на інших підставах, не заборонених законом.

Не можна погодитись з позицією прокурора, що спірне майно є державною власністю, з посиланням на постанови Верховної Ради України від 10.04.92р. №2268 "Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього Союзу РСР,розташовані на території України" та постанови Верховної Ради України від 04.02.1994р. №3943-ХП "Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР" та на Закон України від 10 вересня 1991 року "Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, що розташовані на території України", так  як його доводи спростовуються зібраними по праві доказами.

Зокрема, Статутом всесоюзного добровільного товариства сприяння армії, авіації і флоту СРСР, Статутом Товариства сприяння обороні України , Статутом Івано-Франківської обласної організації Товариства сприяння обороні України,якими визначено правовий статус товариств, як юридичних осіб, правовий статус майна та підстави його набуття та правонаступництво.

На підставі вищенаведеного,  суд приходить до висновку про відмову в  позові.

Керуючись ст.124 Конституції України,Цивільним кодексом України, Законом України "Про власність", Законом України "Про об'єднання громадян"ст.ст.49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                    Шкіндер П.А.

рішення виготовлено в повному обсязі та підписано____________________                                                             Виготовлено в АС "Діловодство суду"