ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  18/405

23.10.07

За позовом:          Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку „Укрсоцбанк”;

До:                    Державної госпрозрахункової установи „Агентство з питань банкрутства”;

Про:                     стягнення 109 569,96 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:                    Пінчук Ю.А., представник, довіреність №02-04/1552 від 29.12.2006р.;

Від відповідача:           не з’явились.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.07.2007р. у справі № 05-5-18/2779 ухвалу Господарського суду м. Києва від 06.02.2007р. у справі № 05-5-18/2779 про повернення позовної заяви без розгляду скасовано, справу передано на розгляд до Господарського суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.07.2007р. порушено провадження у справі №18/405, розгляд справи призначений на 02.10.2007р.

Справа, в порядку статті 77 ГПК України, була відкладена слуханням з 02.10.2007р. до 23.10.2007р., про що господарським судом винесена відповідна ухвала від 02.10.2007р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 92 829,28 грн. (74 802,00 грн. заборгованості + 18 027,28 грн. інфляційних втрат), 16 740,68 грн. 3% річних з простроченої суми, 1 095,70 грн. витрат по сплаті державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

До початку слухання справи на адресу суду надійшло клопотання відповідача про відкладення слухання справи у зв’язку з неможливістю його повноважного представника взяти участь у засіданні суду.

Розглянувши зазначене клопотання, суд прийшов до висновку, що воно не підлягає задоволенню, оскільки є безпідставним та необґрунтованим.

Відповідач –Державна госпрозрахункова установа „Агентство з питань банкрутства”, повноважних представників в судове засідання не направив, не зважаючи на визнання судом їх явки обов’язковою, відзив на позов не надав, позовні вимоги по суті не заперечив. Керуючись статтею 75 ГПК України, господарський суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

Між сторонами 12.07.2004р. укладено договір № 011/1-140, за умовами якого позивач доручив, а відповідач прийняв на себе зобов’язання по наданню йому на платній основі консультацій та послуг, необхідних для юридичного та фінансово-економічного супроводження процедур відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом в ході провадження справи про банкрутство, або досудового вирішення спорів з підприємствами, щодо яких позивач виступає як кредитор або інвестор (далі –Договір).

Відповідно до п. 2.2.3 Договору позивач зобов’язується вчасно та у повному обсязі відшкодовувати витрати відповідача та сплачувати належну йому винагороду в розмірі та порядку, які визначені у відповідній додатковій угоді.

Пунктом 1 Додаткової угоди передбачено перелік робіт, які зобов’язався виконати відповідач для позивача.

За умовами п. 2 Додаткової угоди від 12.07.2004р. до Договору, укладеної між сторонами, позивач оплачує послуги відповідача в розмірі 5% від суми вартості нерухомого майна, а саме –74 802 грн. Оплата здійснюється шляхом передоплати, протягом 5-ти календарних днів після укладення цієї додаткової угоди.

На виконання умов Додаткової угоди позивач платіжним дорученням № 201 від 15.07.2004р. перерахував на рахунок відповідача 74 802,00 грн.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди термін виконання робіт, обумовлених п. 1 Додаткової угоди, встановлюється до повного виконання сторонами своїх зобов’язань, але не пізніше 07.10.2004р.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до частини 3 статті 612 Цивільного кодексу України якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов’язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Враховуючи те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов’язання більше, ніж рік, і це зобов’язання не виконано по даний час, то позивач втратив інтерес щодо його виконання, оскільки у господарській діяльності більше не потребує послуг відповідача.

Відповідач до 07.10.2004р. свої зобов’язання за Договором не виконав, а тому 26.05.2006р. позивачем було відправлено відповідачу Претензію з вимогу про повернення 74 802,00 грн., у зв’язку із невиконанням відповідачем умов Договору та Додаткової угоди до договору, з додатками (копією договору №011/1-140 від 12.07.2004р, копією додаткової угоди до зазначеного договору, копією платіжного доручення №201 від 15.07.2004р., копією довіреності №02-04/35 від 10.01.2006р.), що підтверджується описом вкладеного у цінний лист та фіскальним чеком від 29.05.2006 року, доданими до матеріалів справи.

Як вбачається з Довідки Укрпошти, у зв’язку з тим, що Державна госпрозрахункова установа „Агентство з питань банкрутства” цінний лист з зазначеною претензією в поштовому відділенні не отримала, 05.07.2007р. зазначений лист було повернуто Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку „Укрсоцбанк” в зв’язку з закінченням терміну зберігання.

14.07.2007р. позивач повторно передав відповідачу лист №21-15/67-2075, до якого додана копія претензії про задоволення кредиторських вимог на суму 74 802,00 грн. з додатками, з вимогою розглянути зазначену претензію в місячний термін. Факт отримання зазначеного листа відповідачем підтверджується штампом останнього (вхідний номер 461/15 від 14.07.2006р.).

Претензію позивача відповідач залишив без задоволення.

Заборгованість відповідача перед позивачем станом на день розгляду справи складає                 74 802,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 18 027,28 грн. витрат, пов’язаних з інфляційними процесами, та 16 740,68 грн. 3% річних.

Вина відповідача підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи.

Враховуючи ту обставину, що відповідач позовні вимоги не заперечив, а наявні в матеріалах справи документи свідчать про безспірність та обґрунтованість позовних вимог, вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються  на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,—

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Державної госпрозрахункової установи „Агентство з питань банкрутства” (03150, м. Київ, вул. П.Любченка, 15, ) на користь Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку „Укрсоцбанк” (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ) 74 802 (сімдесят чотири тисячі вісімсот дві) грн. 00 коп. основного боргу, 18 027 (вісімнадцять тисяч двадцять сім) грн. 28 коп. витрат, пов’язаних з інфляцією, 16 740 (шістнадцять тисяч сімсот сорок) грн. 68 коп. 3% річних, 1 095 (одну тисячу дев’яносто п’ять) грн. 70 коп. витрат по сплаті держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя
О.В. Мандриченко