ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

справа №  36/358

20.11.07

За позовом            Громадської еколого-правової  організації «ЕкоПраво-Київ»(Позивач-1)

Благодійного фонду Дніпровського району м. Києва «Київський еколого-

культурний центр» (Позивач-2)

До                      Міністерства охорони навколишнього природного середовища України

Про                    визнання недійсним частини положення про порядок обліку, паспортизації

та видачі дозволів на переселення, добування (відлов, відстріл) з метою

селекції зубрів, затвердженого  Міністерства охорони навколишнього

природного середовища України від 19.12.1991 р.

Суддя   Т.Ю.Трофименко

Представники:

Від позивача -1     Левіна Г.М. по довіреності вих. № 35 від 11.09.2007 р.

Від позивача -1     Васильківський Б.М. голова –протокол № 2 від 19.01.2005 р.

Від позивача -2     Борейко В.Є. директор –протокол № 2 від 19.01.2005 р.

Від відповідача     Сєтов М.О. по довіреності № 2016/18-10 від 26.02.2007 р.

В судових засіданнях з 22.10.2007 р. до 14.11.2007 р., з  14.11.2007 р. до 20.11.2007 р. відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України оголошувались перерви.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Громадської еколого-правової  організації «ЕкоПраво-Київ»(Позивач-1), Благодійного фонду Дніпровського району м. Києва «Київський еколого - культурний центр»про визнання недійсним  (протиправним) та скасування окремих частин Положення про порядок обліку, паспортизації та видачі дозволів на переселення, добування (відлов, відстріл) з метою селекції зубрів, затвердженого Міністерством охорони навколишнього природного середовища України від 19.12.1991 р., а саме положення:

1.1) у п.2 –«в.т.ч. з залученням іноземних мисливців»;

1.2) у абз.2 п. 7 –«До дозволів на проведення селекційного відстрілу зубрів із залученням іноземних мисливців-туристів Міністерством додатково видається дозвіл на вивезення куплених в господарстві ними трофеїв»;

1.3) у п. 8 –«та вивезення за кордон трофеїв»;

1.4) у п. 10 –«А також іноземним мисливцям-туристам».

Зобов’язання Міністерство охорони навколишнього природного середовища України, після набрання рішенням законної сили, невідкладно опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання окремих частин Положення про порядок обліку, паспортизації та видачі дозволів на переселення, добування (відлов, відстріл) з метою селекції зубрів, затвердженого  Міністерством охорони навколишнього природного середовища України від 19.12.1991 р. недійсним (протиправним) й про їх скасування у «Офіційному віснику України»або «Урядовому кур»єру».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2007 р. порушено провадження у справі № 36/358. Розгляд справи призначено на 22.10.2007 р. об. 11-30 год.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуваний акт не був опублікований (обнародуваний) у офіційному виданні, згідно з вимогами законодавства України, що діяло на той час.

Після оголошеної перерви представник відповідача в судовому засіданні 20.11.2007 р. заявив клопотання про припинення провадження у справі на підставі п. 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки зазначене положення, яке є предметом оскарження по справі № 36/358 є рішенням (актом) суб’єкту, що здійснює владні управлінські функції (регулює відносини) стосовно обліку, паспортизації та видачі дозволів на переселення, добування (відлов, відстріл) з метою селекції зубрів.

Представники позивача заперечили проти заявленого клопотання, посилаючись що спір підвідомчий Господарському суду міста Києва, оскільки відсутні публічно-правові відносини.

Розглянувши заявлене клопотання суд відзначає наступне:

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори між суб'єктами владних повноважень 3 приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому  числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу   укладання та виконання адміністративних договорів.

Разом з тим  ст. 12 ГПК України встановлено, що Господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство.

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції.

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Поняття "суб'єкт владних повноважень" визначено у статті 3 КАС України  - це органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова  особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб’єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

У випадку, якщо суб’єкт (в тому числі орган державної влади, місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції відносно іншого суб’єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, та не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Суб’єкт (особа) за нормами Кодексу адміністративного судочинства України вважається суб’єктом владних повноважень лише тоді, коли він у конкретних правових відносинах, у яких виник спір, здійснює владні управлінські функції (владно керує поведінкою інших суб’єктів, а ці суб’єкти підкоряються вимогам та приписам такого владного суб’єкта). У випадку, якщо суб’єкт (в тому числі орган державної влади, місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказаних владних управлінських функцій (відносно іншого суб’єкта, який є учасником спору), такий суб’єкт не знаходиться “при здійсненні владних управлінських функцій”, та має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України необхідних ознак суб’єкта владних повноважень.

Даний висновок підтверджується також листом Верховного Суду України № 3.2.-2005 від 26.12.2005.

Таким чином  господарський суд міста Києва вважає, що заявлений позивачем позов про визнання недійсним  (протиправним) та скасування окремих частини Положення про порядок обліку, паспортизації та видачі дозволів на переселення, добування (відлов, відстріл) з метою селекції зубрів, затвердженого Міністерством охорони навколишнього природного середовища України від 19.12.1991 р. не віднесений чинним законодавством до компетенції господарських спорів, а віднесений до адміністративної юрисдикції і має вирішуватись за правилами  Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд припиняє провадження у справі якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах.

Враховуючи викладене  суд приходить до висновку, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах, а тому провадження по справі підлягає припиненню по п. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись  п. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу  України, суд  -

У  Х  В  А  Л  И  В:

Провадження у справі № 36/358 припинити.

Суддя
Т.Ю.Трофименко