ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2007 р.
м.Рівне

дата прийняття
постанови
місце прийняття

10:55 год.
Справа
№  12/298

час прийняття постанови
номер справи

Господарський суд Рівненської області в складі: головуючий -
суддя  ; секретар судового засідання -
помічник судді Сокол Ф.Г.

за участю представників сторін:

від позивача  :  представник адвокат ОСОБА_2 договір про
надання правової допомоги № 24  від
21.06.07 р.

від відповідача : представник  зав. юрид.сектору Слесарчук О.П. довіреність №
14297/10-32  від 27.08.07 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом
підприємець ОСОБА_1

до відповідача  Державна
податкова інспекція у Рівненському районі

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення №
/2 від26 березня 2007 р., № /1 від 07 лютого 2007 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до суду із
позовом до відповідача про визнання нечиннимим податкових повідомлень-рішень
від 26.03.2007р. № /2 та від 07.02.2007р. № /1.

В обгрунтування позовних вимог
позивач зазначає, що він зареєстрований платником податку на додану вартість
17.12.2003р., першу декларацію по ПДВ подав за січень 2004 року -за перший
повний календарний місяць, в якій врахував податкові зобов'язання по ПДВ за
період з 17.12.2003р. по 31.12.2003р. Вважає, що оскільки за січень 2004 року в
нього виникло від'ємне значення податкового зобов'язання по ПДВ в розмірі, що
значно перевищує зобов'язання по ПДВ з 17.12.2003р. по 31.12.2003р., то
недоплата податку на додану вартість за період з 17.12.2003р. по 31.12.2003р.
відсутня, а тому штрафні санкції, передбачені пп.17.1.2 п.17.1 ст.17 Закону
України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами” нараховуватися не повинні.

Позивач погоджується із сумою
податкового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 5211,00 грн.,
яка визначена податковим повідомленням-рішенням від 26.03.2007р. №
/2. Однак, вважає, що податковим органом при нарахуванні штрафних
санкцій порушено вимоги пп.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України  “Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, а саме -оскільки
сума недоплати складає 5211,00 грн., то штрафна санкція не може перевищувати 50
% від цієї суми і має становити 2606,00 грн., а не 9208,00 грн.

Відповідач позовні вимоги заперечує
з підстав, визначених у запереченні на позов від 25.07.2007р. № 11991/10-15.
Вважає оспорювані податкові повідомлення-рішення обгрунтованими та прийнятими
відповідно до норм чинного законодавства. Просить в позові відмовити
(а.с.53-55).

Письмових клопотань  від учасників судового процесу щодо
здійснення технічної фіксації судового процесу не надходило. Протокол судового
засідання складено відповідно до вимог Прикінцевих та перехідних положень КАСУ.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, оцінивши наявні в матеріалах справи і досліджені в
судовому засіданні докази, суд ВСТАНОВИВ:

Старшим державним податковим
ревізором-інспектором відділу оподаткування фізичних осіб ДПІ у Рівненському
районі Іванчик В.Г. проведено комплексну планову документальну перевірку
дотримання вимог податкового законодавства приватним підприємцем ОСОБА_1 за період
з 01.10.2003р. по 30.09.2006р. Про що складено акт від 22.11.2006р. №
35/, підписаний підприємцем ОСОБА_1 без заперечень.

Зазначеною перевіркою встановлено:

- СПД-фізична особа ОСОБА_1
зареєстрований як платник податку на додану вартість 17.12.2003р., свідоцтво
про сплату податку на додану вартість НОМЕР_1;

- неподачу підприємецем ОСОБА_1
декларації по податку на додану вартість за період з 17.12.2003р. по
31.12.2003р. до ДПІ у Рівненському районі, що є порушенням пп.4.1.4 п.4.1 ст.4
Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами”;

- порушення пп.7.2.8 п.7.2,
пп.7.3.1 п.7.3, пп.7.4.2 та пп.7.4.5 п.7.4 статті 7 Закону України  “Про податок на додану вартість”.

27 листопада 2006 року ДПІ у
Рівненському районі винесено податкове повідомлення-рішення № /0,
яким підприємцю ОСОБА_1 визначено податкове зобов'язання за платежем податок на
додану вартість на суму 14419,00 грн., в т.ч. 5211,00 грн. за основним платежем
та 9208,00 грн. за штрафними санкціями, згідно з пп.”б” пп.4.2.2 ст.4,
пп.17.1.1 п.17.1, пп.17.1.2 п.17.1, пп.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України “Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами”.

В результаті узгодження зазначеного
податкового повідомлення-рішення в адміністративному порядку ДПІ у Рівненському
районі  винесено:

- 26 березня 2007 року податкове
повідомлення-рішення № /2, яким підприємцю ОСОБА_1 визначено
податкове зобов'язання за платежем податок на додану вартість на суму 14419,00
грн., в т.ч. 5211,00 грн. за основним платежем та 9208,00 грн. за штрафними
санкціями;

- 07 лютого 2007 року податкове
повідомлення-рішення № /1, яким підприємцю ОСОБА_1 визначено
податкове зобов'язання за платежем податок на додану вартість на суму 97,50
грн., в т.ч. 97,50 грн. за штрафними санкціями.

При прийнятті судового рішення за
результатами дослідження наявних у справі доказів, суд виходить з такого.

За змістом п.7.9 статті 7 Закону
України “Про податок на додану вартість” (далі -Закон про ПДВ) та п.2.2 Порядку
заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість,
затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від
30.05.1997р. № 166, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.07.1997р.
за № 250/2054, для платників, які за попередній календарний рік мали обсяг
оподатковуваних операцій з продажу товарів (робіт, послуг) з урахуванням
податку на додану вартість більше ніж 7200 неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, та платників, які не відпрацювали повний календарний рік,
встановлюється звітний податковий період, що дорівнює одному календарному
місяцю.

Відповідно до пп.”а” пп.4.1.4 п.4.1
статті 4 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-III
(далі -Закон-2181) податкові декларації подаються за базовий податковий
(звітний) період, що дорівнює календарному місяцю, - протягом 20 календарних
днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

За наведеного, оскільки підприємець
ОСОБА_1 зареєструвався платником податку на додану вартість 17.12.2003р., то
його податковий (звітний) період дорівнює календарному місяцю. Відповідно першу
податкову декларацію з податку на додану вартість за період з 17.12.2003р. по
31.12.2003р., тобто за грудень 2003 року, він мав подати до 20 січня 2004 року.
А тому судом не приймаються доводи позивача щодо терміну подачі ним першої
податкової декларації з ПДВ.

Відповідно до пп.17.1.1 п.17.1
статті 17 Закону-2181 платник податків, що не подає податкову декларацію у
строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

Згідно з пп.”а” пп.4.2.2 п.4.2
статті 4 Закону-2181 контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму
податкового зобов'язання платника податків у разі, якщо платник податків не
подає у встановлені строки податкову декларацію.

Відповідно до пп.17.1.2 п.17.1
статті 17 Закону-2181 у разі коли контролюючий орган самостійно визначає суму
податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у
підпункті "а" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону,
додатково до штрафу, встановленого підпунктом 17.1.1 цього пункту, платник
податків сплачує штраф у розмірі десяти відсотків суми податкового зобов'язання
за кожний повний або неповний місяць затримки податкової декларації, але не
більше п'ятдесяти відсотків від суми нарахованого податкового зобов'язання та
не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За наведеного, ДПІ у Рівненському
районі правомірно застосовано штрафні санкції на суму 340,00 грн., в т.ч.
170,00 грн. -  за не подачу декларації з
податку на додану вартість за грудень 2003 року та 170.00 грн. -за
донарахування податковим органом суми податкового зобов'язання за грудень 2003
року, що  підтверджується обгрунтованим
розрахунком відповідача - пунктами 1.1 та 1.2 розрахунку штрафних санкцій до
акту перевірки підприємця ОСОБА_1 від 22.11.2006р. (а.с.57).

Щодо штрафних санкцій на суму
8965,50 грн.

Позивач у позовній заяві та
представник позивача у судовому засіданні погоджується із донарахованою за
результатами перевірки сумою податкового зобов'язання по податку на додану
вартість за період з грудня 2003 року по вересень 2006 року у розмірі  5211,00 грн., яка визначена податковим
повідомленням-рішенням від 26.03.2007р. № /2. Окрім того, позивач
також погоджується із розрахунком правильності нарахування податку на додану
вартість по ПП ОСОБА_1, що є додатком 2 до акту перевірки від 22.11.2006р.
(а.с.16).

Судом не приймаються доводи
позивача щодо неправильного визначення відповідачем розміру штрафних санкцій з
огляду на таке.

Згідно з пп.”б” пп.4.2.2 п.4.2
статті 4 Закону-2181 контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму
податкового зобов'язання платника податків у разі, якщо дані документальних
перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях.

Відповідно до пп.17.1.3 п.17.1
статті 17 Закону-2181 у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує
суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті
"б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник
податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми
недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових
періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу),
починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи
податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків
податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти
відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових
періодів, що минули.

Відповідно до п.2.8 Інструкції про
порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної
податкової служби, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації
України від 17.03.2001р. № 110, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України
23.02.2001р. за № 268/5454, недоплата - заниження суми податкового
зобов'язання за відповідні базові податкові (звітні) періоди.

Враховуючи викладене, дії
податкового органу по нарахуванню штрафних санкцій на суму 8965,50 грн. на
підставі пп.17.1.3 п.17.1 статті 17 Закону-2181 є правомірними та
підтверджуються обгрунтованим розрахунком відповідача -п.1.3 розрахунку
штрафних санкцій до акту перевірки підприємця ОСОБА_1 від 22.11.2006р.  (а.с.57).

Щодо клопотання позивача про вжиття
заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії податкового
повідомлення-рішення від 26.03.2007р. № /2.

Відповідно до пп.5.2.4 п.5.2 статті
5 Закону-2181 при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання
недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається
неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного
рішення.

Оскільки 22 червня 2007 року
підприємець ОСОБА_1  подав до суду
адміністративний позов про визнання нечинним
податкового повідомлення-рішення від 26.03.2007р. № /2, то
податкове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 14419,00 грн. є
неузгодженим і, відповідно, у податкового органу немає права щодо вжиття
заходів з погашення зазначеної суми.

А тому клопотання позивача про
вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії
податкового повідомлення-рішення від 26.03.2007р. № /2 судом не
задовільняється.

Таким чином, позовні вимоги
матеріалами справи не підтверджуються і до задоволення не підлягають.

Керуючись
статтями 160-163, 254, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції,
який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10
днів з дня проголошення постанови, а в разі проголошення вступної та
резолютивної частини - з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна
скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Повний текст постанови підписано
"08" жовтня 2007 р.

Помічник
судді

Шандалюк О.М.