ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" листопада 2007 р.
Справа  № 28/266-07-7243

За позовом   Садівниче об'єднання громадян "Лебідь";

до відповідача   Овідіопольська районна державна адміністрація Одеської області  Садівниче товариство "Поляна"

про визнання недійсним розпорядження та визнання недійсним договору оренди

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача:      не з'явився;

Від відповідача: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: позивач –Садівниче товариство громадян „Лебідь”, звернувся до відповідача Овідіопільської районної державної адміністрації Одеської області та Садівничого товариства „Поляна” з позовом про визнання недійсним розпорядження №585 від 29 травня 2007 року та визнання недійсним договору від 29 травня 2007 року укладеного між  Овідіопільської районною державною адміністрацією Одеської області та Садівничим товариством „Поляна” про оренду земельної ділянки загальною площею 5,04 га таким, як такий що не відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідач Овідіопільська районна державна адміністрація Одеської області 31 жовтня 2007 року за вхідним №24869 надав клопотання про зупинення провадження по справі у зв’язку з тим, що Одеський окружний адміністративний суд розглядає справу №2-а-924/07 про визнання недійсним розпорядження №585 від 29.05.2007 року. Вказане клопотання судом було відхилено

Ухвалою господарського суду Одеської області від 31 жовтня 2007 року строк розгляду справи продовжено до 5 грудня 2007 року, ухвалою першого заступника голови.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

На підставі рішення Виконавчого комітету Одеської обласної Ради народних депутатів за №446 від 01.10.1987 року та рішенням Виконавчого комітету Овідіопільської районної Ради народних депутатів №572 від 25.12.1987 року та №528 від 26.12.1988 року, було виділено Овідіопільському заводу будівельних матеріалів та отримано державний акт на право користування землею загальною площею 4,9 га., в 1989 році.

Рішенням Одеської обласної Ради народних депутатів №446 від 01.10.1987 року,   рішенням Овідіопільської районної Ради народних депутатів №572 від 25.12.1987 року та за №441 від 20.10.1988 року, виділено Великодолинському спеціалізованому автотранспортному підприємству 1504 Одеського виробничого об’єднання „Агропромтранс” стм. Великодолинське, Овідіопільського району Одеської області земельну ділянку площею 18,6 га., та в 1988 році отримано державний акт на право користування землею.

16 травня 1991 року рішенням сесії Сухолиманської сільської ради народних депутатів було виділено садівничому товариству „Лебідь” 2 га., земельної ділянки для ведення садівництва. Також 24 серпня 1991 року рішенням Овідіопільської районної Ради народних депутатів садівничому товариству „Лебідь” виділено 4 га., земельної ділянки для ведення садівництва.

Згідно довідки Овідіопільського районного управління юстиції від 05.07.2005 року, 23 грудня 1992 року Овідіопільською районною державною адміністрацією зареєстровано садівничий кооператив „Лебідь” та 10.12.1998 року проведено перереєстрацію кооперативу в Садівниче об’єднання громадян „Лебідь”.

Протоколом загальних зборів від 19.09.2004 року затверджено нову редакцію статут Садівничого об’єднання громадян „Лебідь”.

30 серпня 2002 року підписано акт інвентаризації земель, які знаходяться в користуванні садівничого об’єднання громадян „Лебідь”, згідно якого комісією було встановлено, що загальна площа земельної ділянки , яка знаходиться в користуванні садівничого об’єднання громадян „Лебідь” з 1992 року становить 39,69 га.

Овідіопільська районна державна адміністрація Одеської області 29 травня 2007 року прийняла розпорядження „Про надання ГО „Садівниче товариство „Поляна” в оренду земельної ділянки на території Новодолинської сільської ради Овідіопільського району Одеської області (за межами населених пунктів)”. Вказаним розпорядженням громадській організації „Садівниче товариство „Поляна” надано в довгострокову оренду терміном на 49 років земельну ділянку площею 5,04 га., із земель запасу сільськогосподарського  призначення, для ведення садівництва на території Новодолинської сільської ради Овідіопільського району Одеської області.

29 травня 2007 року був підписаний акт встановлення в натурі меж земельної ділянки, що передається для ведення садівництва на території Новодолинської сільської ради Овідіопільського району Одеської області.

Між Овідіопільської районною державною адміністрацією Одеської області та Громадською організацією „Садівниче товариство „Поляна” 29 травня 2007 року був підписаний договір оренди земельної ділянки площею 5,04 га., строком на 49 років. 4 липня 2007 року був підписаний акт прийому-передачі об’єкту оренди.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах та досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до наступних висновків.

Право на захист у контексті гл. 3 ЦК України розглядається як суб’єктивне цивільне право, яке виникає в особи в разі порушення  належних їй цивільних прав та інтересів, невизнання цього права або оспорювання цього права.  Перелік способів захисту цивільних прав у судовому порядку передбачений ст. 16 ЦК України, до них зокрема, належить  визнання правочину недійсним.

Суд зазначає, що у даному випадку не встановлено чим договір оренди земельної ділянки від 29 травня 2007 року укладений між Овідіопільської районною державною адміністрацією Одеської області та Громадською організацією „Садівниче товариство „Поляна””  порушив права позивача або які із них він не визнав.

Оскільки  позивач подав позов про визнання правочину недійсним, а саме договору оренди земельної ділянки, який укладений між третіми особами, у даному випадку необхідно встановити, чи виникло у особи право на захист своїх цивільних прав та інтересів  щодо визнання  вказаної угоди недійсною, або ж право особи не чім не порушено.

Як встановлено судом позивач вказує, що на вказаній земельній ділянці, яка є об’єктом договору оренди між третіми особами, знаходиться нерухоме майно позивача, в той же час позивачем не надано жодного доказу про звернення до Овідіопільської районної державної адміністрації Одеської області з проханням виділення оспорюваної земельної ділянки в оренду. Крім того  позивач не надав  жодного належного та допустимого у контексті ст. 34 ГПК України доказу знаходження нерухомого майна на спірній земельній ділянці. Тобто з вищевикладеного видно, що  у позивача на даний момент не виникло право  на звернення з позовом про визнання  правочину недійсним, оскільки договір оренди від 29 травня 2007 року не порушив його право.

Згідно ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до  законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У даному випадку вимога про визнання недійсним договору, на думку суду, повинна бути підтверджена належно оформленими технічними паспортами, зверненням до Овідіопільської районної державної адміністрації, план-схему земельні ділянки з якої вбачається накладення земельних ділянок.

Інші доводи позивача, викладені у позові, не заслуговують на увагу, оскільки з урахуванням всіх обставин справи судом визнаються  такими, що не можуть вплинути на вирішення даного спору по суті.

За таких обставин суд доходить висновку що позовні вимоги в частині визнання недійсним договору не підлягає задоволенню.

Стосовно вимог про визнання недійсним розпорядження Овідіопільської районної державної державної адміністрації Одеської області від 29 травня 2007 року за №585, судом винесено ухвалу про припинення провадження у вказаній частині вимог від 19 листопада 2007 року, відповідно до п.1 ст.80 ГПК України.

Витрати по сплаті держмита та витрати по сплаті послуг з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу покладаються на позивача згідно ст.ст.44,49 ГПК України.

Керуючись  ст.ст.82-85 ГПК України, суд, –

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає чинності в порядку ст. 85 ГПК України.

Рішення підписане 22 листопада 2007 року.

Суддя                                                                                       Гуляк Г.І.