АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
Справа  № 7/278
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

Головуючого
судді
Юрченка Я.О.

суддів
Процик Т.С.

Галушко Н.А.

розглянув апеляційну скаргу
ОСОБА_1, м.Рівне

на рішення Господарського
суду Рівненської області від 25.09.2007р.

у справі №
7/278

за позовом
ОСОБА_1, м.Рівне

до відповідача 1 Відкритого
акціонерного товариства «Рівнеагробудкомплект», м.Рівне

до відповідача 2 Товариства
з обмеженою відповідальністю ЛТД «АЕК», м.Рівне

третя особа на стороні позивача, яка не
заявляє самостійних вимог та предмет спору: ОСОБА_2, м.Рівне

про визнання договору
купівлі-продажу недійсним

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3,
ОСОБА_4 - представники.

від відповідача 1:
не з»явився.

від відповідача 2: Діонісьєв
І.М. -представник.

від третьої особи:
не з»явився.

Представникам сторін роз'яснено права
та обов'язки, передбачені ст.ст.20,22,27 ГПК України, зокрема право відводу
судді. Заяв та клопотань про відвід суддів не подано та не заявлено.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Рівненської області від 25.09.2007р. у справі № 7/278 відмовлено в позові
ОСОБА_1, м.Рівне до Відкритого акціонерного товариства «Рівнеагробудкомплект»,
м.Рівне та Товариства з обмеженою відповідальністю ЛТД «АЕК», м.Рівне, третя
особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог та предмет спору:
ОСОБА_2, м.Рівне про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного
відповідачами 21.07.2001р., щодо відчуження нерухомого майна, яке знаходиться
по АДРЕСА_1 у м.Рівне (гараж, АЗС, прохідна автопарку), стягнуто з ОСОБА_1 на
користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЛТД «АЕК»4000 грн. витрат на
оплату послуг адвоката.

Рішення місцевого господарського суду
мотивоване нормами Господарського кодексу України, Законів України “Про
господарські товариства”, “Про власність”, Рішенням Конституційного Суду
України від 01.12.2004р. № 18-рп/2004 та тим, що акціонер є лише власником
акцій і не наділений суб'єктивним правом щодо здійснення повноважень власника
майна товариства, що було предметом відчуження, а тому продаж товариством
власного майна не порушує його прав як акціонера; оскаржуваний договір є
господарською операцією, а у позивача відсутні повноваження товариства щодо
захисту його (товариства) прав, відтак у позивача відсутнє суб'єктивне право на
звернення до господарського суду з відповідною позовною вимогою.

Скаржник, позивач у справі, з рішенням
місцевого господарського суду не погоджується, подав апеляційну скаргу, просить
рішення господарського суду скасувати з мотивів порушення норм матеріального та
процесуального права, позов задоволити, з підстав, викладених в апеляційній
скарзі.

Представник скаржника в судовому
засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав.

Третя особа без самостійних вимог та
предмет спору на стороні позивача в судове засідання не з»явилась, участі
уповноваженого представника не забезпечила, хоча була належним чином
повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки не
повідомила.

Відповідач 1 заявив клопотання про
розгляд справи за відсутності його уповноваженого представника.

Виходячи з приписів ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд задовольняє вказане клопотання, вважає можливим
здійснити розгляд справи за наявними у ній матеріалами, за відсутності
представників, як відповідача 1, так і третьої особи.

Відповідача 2 у відзиві на апеляційну
скаргу та представник відповідача 2 в судовому засіданні проти вимог та доводів
апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а
апеляційну скаргу -без задоволення.

Розглянувши доводи скаржника, викладені
в апеляційній скарзі, заперечення відповідача 2, наведені у відзиві на
апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні
матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ст.12 ГПК України
господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у
спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером),
у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками,
акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Під корпоративними відносинами маються
на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних
прав.

Згідно із ст.167 ГК України
корпоративні права -це права особи, частка якої визначається у статутному фонді
(майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї
особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку
(дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої
відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та
статутними документами.

Так, відповідно до ст.116 ЦК України та
ст.10 Закону України „Про господарські товариства” учасники господарського
товариства мають право в порядку, встановленому установчим документом та
законом, брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в
установчому документі, крім випадків, встановлених законом; брати участь у
розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); вийти в
установленому порядку з товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства
у порядку, встановленому установчим документом; розпоряджатися належними їм
акціями; захищати свої права в порядку, визначеному чинним законодавством.

Згідно з п.4.3 Статуту ВАТ
“Рівнеагробудкомплект” акціонери товариства мають право: брати участь в
управлінні справами товариства у порядку, визначеному установчими документами;
брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку
(дивіденди); одержувати інформацію про діяльність товариства; розпоряджатися
належними їм акціями; захищати свої права в порядку, визначеному чинним
законодавством; а також - інші права, передбачені чинним законодавством.

Згідно з положеннями розд.10-11 Статуту
члени Спостережної ради є посадовими особами товариства, однак повноваження
окремого члена Спостережної ради статутом не визначені, в т.ч. окремі члени
Спостережної ради не наділені повноваженнями представляти товариство, зокрема
-в суді.

Відповідно до ст.12 Закону України „Про
господарські товариства” акціонерне товариство є власником майна, переданого
йому засновниками і учасниками у власність, продукції, виробленої товариством в
результаті господарської діяльності; одержаних
доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом.

Норми ст.25 Закону України „Про
власність” встановлюють, що об'єктом права власності акціонерного товариства є
майно, придбане за рахунок продажу акцій, одержане в результаті його
господарської діяльності, а також інше майно, набуте на підставах, не
заборонених законом. Акціонер є лише власником акцій.

У відповідності до ч.1 ст.4 Закону
України «Про власність» власник володіє, користується та розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Апеляційним господарським судом звернуто увагу на той
факт, що Постановою Судової палати у господарських справах Верховного суду
України від 30.09.2003р. встановлено, що акціонер не наділений суб'єктивним
правом щодо здійснення повноважень власника майна товариства, тому продаж
товариством свого майна не порушує його (акціонера) прав.

Відповідно до Рішення Конституційного суду
України від 01.12.2004р. № 18-рп/2004, яким встановлено, що акціонер може
захищати свої права та охоронювані законом інтереси шляхом звернення до суду у
випадку їх порушення, оспорювання чи невизнання самим акціонерним товариством,
учасником якого він є, органами чи іншими акціонерами цього товариства. Порядок
судового захисту порушених будь-ким, у тому числі й третіми особами, прав та
охоронюваних законом інтересів акціонерного товариства, які не можуть вважатися
тотожними простій сукупності індивідуальних охоронюваних законом інтересів його
акціонерів, визначається законом. По своїй правовій природі оскаржуваний
договір є господарською операцією, а у позивача відсутні повноваження
товариства щодо захисту його (товариства) прав, у позивача відсутнє суб'єктивне
право на звернення до господарського суду з відповідною позовною вимогою.

Відповідно до ст.49 ГПК України у
зв»язку з відмовою в позові судові витрати покладаються на позивача. Витрати
відповідача 2 на оплату послуг адвоката в сумі 4000 грн. підтверджені належними
доказами: угодою на надання адвокатських послуг, укладеною 14.09.2007р. ТзОВ
ЛТД “АЕК” та адвокатом Діонісьєвим І.М.; свідоцтвом про право на заняття
адвокатською діяльністю № 277, виданим 28.11.1997р.; платіжним дорученням №
1554 від 17.09.2007р. на суму 4000 грн., де підставою платежу визначено за
надання адвокатських послуг згідно з договором б/н від 14.09.2007р. у справі №
7/278.

З вищенаведеного вбачається, що судом
першої інстанції при винесенні рішення не було допущено порушень матеріального
та процесуального права, а відтак, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Тому керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський
апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Рівненської
області від 25.09.2007р. у справі № 7/278 залишити без змін, а апеляційну
скаргу -без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий
господарський суд.

Головуючий суддя
Юрченко Я.О.

Суддя
Процик Т.С.

Суддя                                                                                                    Галушко
Н.А.