ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2007 р.
15:15

Справа №  7/489/07

м. Миколаїв

За позовом: Закритого акціонерного товариства “Лакталіс-Миколаїв”, 54018, м.Миколаїв, вул.Виноградна, 2

до відповідача: Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Миколаєві, 54017, м.Миколаїв, вул. Чкалова, 20

за участю прокурора Миколаївської області (54021, м.Миколаїв, вул.Спаська, 28)

про: скасування податкових повідомлень-рішень Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Миколаєві від 20.11.2006р. № 00000340/0, 00000440/0, від 29.01.2007р. № 00000340/1, № 00000440/1, від 05.03.2007р. № 00000340/2, № 00000440/2, від 22.05.2007р. № 00000340/3, № 00000440/3 та скасування першої податкової вимоги від 04.06.2007р. № 1/38.

Суддя –Семенчук Н.О.

Секретар судового засідання Дзюба Ю.Ф.

Представники:

Від позивача: Бужор А.М., дов. № 2 від 18.05.2007р.

Горбенко А.І., дов. № 2 від 18.05.2007р.

від відповідача: Глушко Д.В., дов. № 4169/9/10-016 від 29.11.2006р.

Єремець.Є.О., дов. № 7826/9/10-016 від 27.12.2006р.

Прокурор не з’явився

СУТЬ СПОРУ: Закрите акціонерне товариство “Лакталіс-Миколаїв” звернулось до господарського суду з позовними вимогами про скасування податкових повідомлень-рішень Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Миколаєві від 20.11.2006р. № 00000340/0, 00000440/0, від 29.01.2007р. № 00000340/1, № 00000440/1, від 05.03.2007р. № 00000340/2, № 00000440/2, від 22.05.2007р. № 00000340/3, № 00000440/3 та  скасування першої податкової вимоги від 04.06.2007р. № 1/38.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що висновки зроблені відповідачем в акті перевірки є необґрунтованими та неправомірними, оскільки:

-          витрати Позивача на проведення заходів у зв’язку із 10-річним ювілеєм створення ЗАТ “Лакталіс-Миколаїв” є витратами, які підпадають під кваліфікацію абзацу другого п.п 5.4.4 ст. 5 ЗУ “Про оподаткування прибутку підприємств” і на цій підставі правомірно були включені Позивачем до складу валових витрат;

-          твердження в Акті про порушення вимог ЗУ “Про оподаткування прибутку підприємств” у зв’язку із тим, що в рядку акта здачі-приймання виконаних робіт не визначено “обсяг послуг” є безпідставним, адже обсяги були вказані в тому вигляді в якому вони можуть бути вказаними (тобто вартісному) із загальним визначенням –“послуги по просуванню товарів”;

-          твердження, що в ході перевірки не надано документів, які б свідчили про виконання досліджень, не відповідає дійсності, оскільки факт надання робіт (послуг) підтверджується актами виконаних робіт. Всі акти виконаних робіт стосовно надання позивачу послуг від ДП “Лакталіс-Україна” були надані перевіряючим, як цього вимагалось у запиті відповідача від 27.10.2006 року № 1871/10/40-019/11. Крім того, для підтвердження факту надання послуг  Позивач надавав Відповідачу для огляду звіти ДП “Лакталіс-Україна” про результати проведення досліджень, хоча вони й не є власне документами податкового обліку і їх складання не вимагається правилами податкового обліку;

-          Відповідач в Акті перевірки не вказує, які ж саме письмові докази на його думку могли б підтвердити використання результатів досліджень у власній господарській діяльності. Тематика  проведення досліджень –“український ринок молочних продуктів” –знаходиться у прямому зв’язку з основною діяльністю підприємства Позивача –виробництво та реалізація молочної  продукції і результати фактично використовувались Позивачем в своїй господарській діяльності;

-          у зв’язку з неповерненням фінансової допомоги ТОВ “Агролакт” Позивач фактично поніс витрати, Закон України “Про оподаткування прибутку підприємств” дозволяє віднести безнадійну заборгованість до валових витрат, при цьому Закон не встановлює жодних інших умов, як-от участі операції з видачі допомоги у господарській діяльності.

-          Позивач вказує, що право позивача на валові витрати напряму пов’язане із правом на податковий кредит з податку на додану вартість, оскільки зменшення відповідачем валових витрат було неправомірне то й донарахування податку на додану вартість є незаконним.

Відповідач проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що  перевіркою встановлено порушення позивачем п. 5.1, п.п. 5.2.1, п.п. 5.2.8 п. 5.2, п.п. 5.3.1, п.п. 5.3.9 п. 5.3, п.п. 5.4.4. п. 5.4 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” та п.п. 7.4.1. п 7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” та що СДПІ ВПП у м. Миколаєві правомірно були винесені податкові повідомлення-рішення.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд

Встановив:

Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві провела виїзну планову перевірку ЗАТ “Лакталіс-Миколаїв”  з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2005 р. по 30.06.2006 р., за результатами якої складено акт № 40/40-040-23624594 від 10.11.2006 р.

На підставі акту перевірки СДПІ ВПП у м. Миколаєві прийняла податкове повідомлення-рішення від 20.11.2006 року № 00000340/0 яким визначила ЗАТ “Лакталіс-Миколаїв” суму податкового зобов’язання за платежем: податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів на суму 4 216 129, 60 грн., та податкове повідомлення-рішення від 20.11.2006 року № 00000440/0 яким визначила ЗАТ “Лакталіс-Миколаїв” суму податкового зобов’язання за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів на суму 8 938,50 грн.

Позивач не погодився з вищевказаними рішеннями та оскаржив їх в адміністративному порядку. В результаті адміністративного оскарження скарги позивача залишені без задоволення та направлені позивачу податкові повідомлення-рішення від 29.01.2007 року № 00000340/1 та № 00000440/1, від 05.03.2007 року № 00000340/2 та № 00000440/2, від 22.05.2007 року № 00000340/3 та № 00000440/3, з встановленням нових граничних строків для сплати податкового зобов’язання.

04.06.2007 року СДПІ ВПП у м. Миколаєві надіслала ЗАТ “Лакталіс-Миколаїв” першу податкову вимогу № 1/38, в якій зазначено, що станом на 04.06.2007 року сума податкового боргу ЗАТ “Лакталіс-Миколаїв”  за узгодженими податковими зобов’язаннями становить 4 224 097,27 грн. Перша податкова вимога від 04.06.2007 року № 1/38 отримана позивачем 05.06.2007 р.

Позивач просить скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення та першу податкову вимогу, оскільки вони є незаконними та безпідставними.

1. Податкове повідомлення-рішення від 20.11.2006 року № 00000340/0,  від 29.01.2007р. № 00000340/1, від 05.03.2007р. № 00000340/2, від 22.05.2007р. № 00000340/3.

Так в акті перевірки зазначається, що ЗАТ “Лакталіс-Миколаїв”  внаслідок завищення валових витрат було занижено податкові зобов’язання з податку на прибуток в сумі 2 316 915 грн. за наступними епізодами:

1)          включення до складу валових витрат суми витрат на організацію та проведення святкування десятирічного ювілею створення ЗАТ “Лакталіс-Миколаїв”, який проведено  не з цілями реклами у сумі 144 833 грн., у тому числі:

-          5 908,33 грн. –вартість виготовлених приватним підприємцем Малаковим С.Д. значків з символікою  ЗАТ “Лакталіс-Миколаїв”, медалей “За високий професіоналізм”;

-          14791,44 грн., у т.ч.: вартість грамот в рамці та вивісок з логотипом   у сумі 8547,80 грн.; вартість листівок-запрошень, конвертів у сумі 4 082,24 грн., вартість розробки оригінал-макетів для рекламних матеріалів “проект 10-річчя Лакталіс” у сумі 2 161,40 грн.

-          10000,00 грн. –вартість проведення творчого вечору присвяченого 10-річниці створення спільного французько-українського підприємства  “Лакталіс-Миколаїв”.

-          114132,76 грн. –вартість проведення корпоративного заходу, а саме святкування 10-річчя створення підприємства у приміщенні Миколаївського академічного українського театру драми та музичної комедії.;

2)          включення до складу валових витрат безнадійної заборгованості, яка виникла у зв’язку з неповерненням підприємством ТОВ “Агролакт” частки наданої йому в 2001 році тимчасової поворотної фінансової допомоги, чим завищено валові витрати за 2005 рік на 214 677 грн.;

3)          включення до складу валових витрат вартість наданих підприємством ДП “Лакталіс-Україна” послуг з просування товару, які не пов’язані з продажем продукції та не використані у господарській діяльності підприємства, чим завищено валові витрати на 8 908 150 грн.

Перевіркою встановлені порушення п 5.1, п.п. 5.2.8 п. 5.2, п.п. 5.3.1, п.п. 5.3.9 п. 5.3, п.п. 5.4.4   п. 5.4 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” від 28.12.1994 р. № 334/94-ВР зі змінами та доповненнями, внаслідок чого занижено податок на прибуток у сумі 2 316 915 грн., у тому числі по періодах:

-          3 квартали 2005 року - 98524 грн.;

-          2005 рік –775001 грн.;

-          1 квартал 2006 року –1125215 грн.;

-          півріччя 2006 року –1541914 грн.

Згідно п. 5.1 ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” від 28.12.1994 р. № 334/94 (далі ЗУ № 334/94) валові  витрати  виробництва  та  обігу  (далі  - валові витрати) - сума будь-яких  витрат  платника  податку  у  грошовій, матеріальній    або   нематеріальній   формах,   здійснюваних   як компенсація вартості товарів (робіт,  послуг),  які  придбаваються (виготовляються)   таким   платником  податку  для  їх  подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до п.п. 5.2.1 п. 5.2 ЗУ № 334/94 до складу валових витрат включаються суми   будь-яких   витрат,   сплачених   (нарахованих) протягом  звітного періоду у зв'язку з підготовкою,  організацією, веденням   виробництва,   продажем  продукції  (робіт,  послуг)  і охороною  праці,  у  тому  числі  витрати  з придбання електричної енергії    (включаючи    реактивну),   з   урахуванням   обмежень, установлених  пунктами  5.3-5.7  цієї  статті.

Підпунктом 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 ЗУ № 334/94 встановлено, що не включаються до складу валових витрат витрати на потреби,   не   пов'язані   з  веденням  господарської діяльності, а саме:

організацію та проведення прийомів, презентацій, свят, розваг та  відпочинку,  придбання  та  розповсюдження  подарунків   (крім благодійних  внесків  та  пожертвувань неприбутковим організаціям, визначеним пунктом 7.11 цього  Закону,  та  витрат,  пов'язаних  з проведенням   рекламної   діяльності,   які   регулюються  нормами підпункту 5.4.4  цієї  статті).  Обмеження  частини  другої  цього підпункту  не  стосуються  платників податку,  основною діяльністю яких є організація прийомів,  презентацій і свят за замовленням та за рахунок інших осіб.

Відповідно п.п. 5.4.4 п. 5.4 ст. 5 ЗУ № 334/94 до валових витрат включаються витрати  платника податку на проведення передпродажних та  рекламних  заходів  стосовно  товарів  (робіт,   послуг),   що продаються (надаються) такими платниками податку.

Витрати на  організацію   прийомів,   презентацій   і   свят, придбання   і   розповсюдження  подарунків,  включаючи  безоплатну роздачу зразків товарів або безоплатне надання  послуг  (виконання робіт)  з  рекламними  цілями,  але  не  більше двох відсотків від оподаткованого прибутку платника  податку  за  попередній  звітний (податковий)  рік.

Відповідачем не заперечується факт здійснення позивачем витрат на святкування десятирічного ювілею створення ЗАТ “Лакталіс-Миколаїв” у межах двох відсотків від оподаткованого прибутку позивача за попередній рік.

Статтею 1 Закону України “Про рекламу” від 03.07.1996 року № 270/96 визначено, що реклама це інформація про особу чи товар,  розповсюджена  у  будь-якій формі та в будь-якій спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес, щодо таких особи чи товару.

Як вбачається з матеріалів справи Позивачем 10-а річниця створення ЗАТ “Лакталіс-Миколаїв” була використана для здійснення заходів щодо розповсюдження інформації про особу і направлена на підтримання обізнаності та інтересу споживачів реклами, щодо ЗАТ “Лакталіс-Миколаїв”, тобто є рекламою за визначенням Закону України “Про рекламу”.

Отже, витрати на організацію та проведення святкування 10-річного ювілею створення ЗАТ “Лакталіс-Миколаїв” у сумі 144833 грн. здійснені позивачем у складі загальної рекламної компанії у зв’язку із 10-ю річницею ЗАТ “Лакталіс-Миколаїв”, та правомірно були включені позивачем до складу валових витрат.

Пунктом 5.2.8 ЗУ № 334/94 визначено, що до валових витрат включаються суми безнадійної заборгованості в частині, що не була віднесена до валових витрат, у разі коли відповідні заходи щодо стягнення таких боргів не призвели до позитивного наслідку.

Згідно п. 1.25 ЗУ № 334/94 безнадійною заборгованістю зокрема є заборгованість, яка виявилася непогашеною внаслідок недостатності майна.

Так, в акті перевірки зазначено, що  Постановою господарського суду Миколаївської області від 06.08.2004 року по справі 2/173 ТОВ “Агролакт” визнано банкрутом. ЗАТ “Лакталіс-Миколаїв” подав до Арбітражного керуючого  заяву про кредиторські вимоги до банкрута в сумі 280186,27 грн.(борг станом на 01.11.2004 року) з проханням включити зазначені вимоги до реєстру вимог кредиторів та затвердити в суді (вих. № 196/04 від 02.11.2004 року). До перевірки надано довідку ліквідатора (вих. № 95 від 16.11.2004 року) якою повідомлено, що вимоги ЗАТ “Лакталіс-Миколаїв” у розмірі 280186,27 грн. визнаються ліквідатором ТОВ “Агролакт”  у повному обсязі та з моменту визнання кредиторських вимог ЗАТ “Лакталіс-України” виступає стороною у справі про банкрутство   ТОВ “Агролакт”  у якості кредитора.

До перевірки надано копію реєстраційної картки на проведення державної реєстрації припинення юридичної особи за судовим рішенням що до визнання юридичної особи банкрутом. В картці вказана юридична особа - ТОВ “Агролакт”, у відомостях про судове рішення про ліквідацію юридичної особи –банкрута вказана дата рішення господарського суду Миколаївської області –31.12.2004 р., в реєстраційних даних про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи на підставі рішення суду про ліквідацію юридичної особи –банкрута  вказано номер запису –1000092 та дата запису –18.01.2005 року. Реєстраційна картка  заповнена 17.01.2005 року та підписана державним реєстратором Крижановським Л.А (акт арк. 38-39).

Те, що заборгованість в сумі 214 677, 30 грн. не була раніше віднесена підприємством до валових витрат відповідачем не заперечується.

Актом перевірки встановлено, що  ЗАТ “Лакталіс-Миколаїв”  вжито усіх можливих заходів для стягнення боргу з ТОВ “Агролакт” та що такі заходи не привели до позитивного наслідку, в судових засіданнях дані обставини відповідачем не спростовані.

Отже, у зв’язку з неповерненням фінансової допомоги ТОВ “Агролакт”, позивач фактично поніс витрати, які правомірно відповідно до п. п. 5.2.8 ЗУ № 334/94 включив до складу валових витрат.

Щодо зменшення валових витрат Позивача на суму витрат в розмірі 8908150 грн. на проведення досліджень ринку молочних продуктів та просування молочної продукції позивача слід зазначити наступне.

В акті перевірки вказано, що на порушення вимог п. 5.1, п.п. 5.2.1, п.п. 5.3.9, п. 5.3 ст. 5 ЗУ № 334/94 підприємством включено до складу валових витрат вартість, наданих підприємством ДП “Лакталіс-Україна” послуг з просування товару, які не пов’язані з продажем продукції та не використані у господарській діяльності підприємства, чим завищено валові витрати за перевіряємий період на 8908150 грн.

Як вбачається з матеріалів справи предметом діяльності ЗАТ “Лакталіс-Миколаїв”   є виробництво та продаж молока та молочних продуктів, як харчового так і технічного призначення, що підтверджується статутом  ЗАТ “Лакталіс-Миколаїв”   та довідкою з ЄДРПОУ № 1999 (арк. спр. 52-66 ).

Відповідно до договорів щодо надання послуг № 30 від 20.05.2005 року та № 560 від 19.12.2005 року ЗАТ “Лакталіс-Миколаїв”   замовив послуги з просування молочної продукції позивача та проведення досліджень по продажу молочної продукції ЗАТ “Лакталіс-Миколаїв”, тобто позивач замовив лише ті послуги, які стосуються його предмету діяльності.

Отже наявність зв’язку між понесеними витратами за надані послуги з просування  молочної продукції позивача та проведення досліджень по продажу молочної продукції позивача та господарською діяльністю ЗАТ “Лакталіс-Миколаїв” підтверджується тим, що замовлені та отримані послуги за своїм характером безпосередньо стосуються основної діяльності Позивача, та такі заходи направлені на можливе збільшення обсягів продажів та відповідно збільшення доходів.

Позивач в підтвердження того, що результати досліджень були використані ним в господарській діяльності зазначив, що вивчивши результати досліджень молочного ринку України в сегменті “Десерти”, позивач встановив, що деякі його продукти користуються невеликим попитом у споживачів. В результаті чого позивач прийняв рішення про необхідність оптимізувати асортиментний ряд, виключаючи з нього неперспективні продукти: рисовий пудинг та крем-десерт, в підтвердження позивачем надані бухгалтерські таблиці за період липень 2005 року –червень 2006 року, що дозволило позивачу збільшити загальний обсяг продажів та збільшити доходи від проданої продукції. Також, вивчивши результати досліджень молочного ринку України, позивач встановив в яких сегментах ринку йому необхідно вжити заходів для просування продажів продукції. Так, позивач встановив необхідність просування продукції “Біо-йогуртів” ТМ “President” в сегменті “Десерти”.

Як вбачається із наданих до позову матеріалів у першому півріччі 2006 року була проведена “Всеукраїнська акція: Дегустація Біо-йогурту ” ТМ “President”. Результатом проведення даної акції був приріст продажу вказаної продукції виробництва Позивача на 62,3 %, що підтверджується звітом про проведення акції “Дегустація біо-йогурту ТМ “President”.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач замовив послуги по дослідженню ринку молочних продуктів з метою використання результатів таких досліджень у власній господарській діяльності, отже висновки акту перевірки, щодо порушення позивачем п. 5.1, п.п. 5.2.1 ст. 5 ЗУ № 334/94 є безпідставними.

На сторінці 41 акту перевірки вказано, що позивачем порушено п.п. 5.3.9 ст. 5 ЗУ № 334/94, що витрати по оплаті послуг з просування молочної продукції  та дослідження ринку молочної продукції не підтверджені документально. Відповідач визнав невідповідними акти здачі-приймання робіт від ДП “Лакталіс-Україна” через те, що в актах не визначені конкретні обсяги робіт,  які були виконані виконавцем на завдання замовника. В акті зазначено, що в ході перевірки перевіряючими витребувались документи,  крім договорів, рахунків на оплату та актів виконаних робіт, які б свідчили про виконання досліджень, але таких документів в ході проведення перевірки надано не було.

Підпунктом 5.3.9 п. 5.3. ст. 5 ЗУ № 334/94 визначено, що  не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов’язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Ч. 2 ст. 3 ЗУ “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” від 16.07.1999 року № 996-ХІV (далі ЗУ№ 996) визначено, що податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Ст.. 9 ЗУ № 996 встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування.

Факт надання послуг згідно договорів № 30 від 20.05.2005 року та № 560 від 19.12.2005 року підтверджується актами виконаних робіт, які були надані Позивачем перевіряючим під час перевірки.

Твердження відповідача, що акти виконаних робіт не є відповідними доказами, є необґрунтованими, оскільки договори щодо надання послуг та акти виконаних робіт не було визнано недійсними у встановленому законом порядку.

Посилання відповідача на те, що Позивач не надав звіти про виконання досліджень, та що дані звіти є важливим елементом податкового і бухгалтерського обліку ЗАТ “Лакталіс-Миколаїв” судом відхиляється, оскільки звіти про результати проведення досліджень не відносяться до документів податкового чи бухгалтерського обліку, що не заперечується відповідачем у судовому засіданні.

За таких обставин відповідач безпідставно зменшив валові витрати Позивача на вартість послуг з  проведення досліджень ринку молочних продуктів та просування продукції Позивача на суму 8 908 150 грн.

2. Податкове повідомлення-рішення від 20.11.2006 року № 00000 440/0 , від 29.01.2007р. № 00000440/1, від 05.03.2007р. № 00000440/2, від 22.05.2007р. № 00000440/3.

Так, в акті перевірки зазначено, що підприємством щомісячно на підставі п. 11.21 ст. 11 ЗУ “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР зі змінами та доповненнями, п. 6,7 Постанови КМУ “Про порядок нарахування, виплат і використання коштів спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко та м’ясо в живій вазі” від 12.05.99 р. № 805 зі змінами та доповненнями складається розрахунок, в якому обчислюється  коефіцієнт, згідно якого здійснюється розподіл податкових  зобов’язань та податкового кредиту між основною Декларацією  з податку на додану вартість та Декларацією з податку на додану вартість, що заповнюється переробним підприємством (скорочена). Так, на підставі розрахунку:

-          в серпні 2005 року на Декларацію з податку на додану вартість, що заповнюється переробним підприємством (скорочена) відноситься 98,5909891 % від загальної суми податкового кредиту;

-          в вересні 2005 року на Декларацію з податку на додану вартість, що заповнюється переробним підприємством (скорочена) відноситься 82,68653759% від загальної суми податкового кредиту;

-          в березні, квітні та травні 2006 року на Декларації з податку на додану вартість, що заповнюється переробним підприємством (скорочена) відноситься 100% від загальної суми податкового кредиту.

Таким чином, податковий кредит підлягає зменшенню:

-          по Деклараціям з ПДВ на 5959 грн., у т.ч:  за серпень 2005 року на 327 грн.; за вересень 2005 року на 5632 грн. (акт. арк. 48-49)

Перевіркою встановлено, що на порушення п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР Позивачем віднесено до податкового кредиту суми ПДВ від вартості послуги з просування товару, які не використані в господарській діяльності і податковий кредит підлягає зменшенню по Деклараціям з ПДВ на 5959,00 грн., у тому числі по періодах:

-          за серпень 2005 року на 327 грн.;

-          за вересень 2005 року на 5632 грн.

Відповідно до п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 року № 168/97 податковий   кредит  звітного  періоду  складається із сум податків, нарахованих (сплачаних) платником податку за ставкою, встановленою п. 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв”язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого  використання в оподаткування операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням)  основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) на основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Так, судом встановлено, що Позивач правомірно включив до складу валових витрат вартість наданих послуг з просування товару, які використані у господарській діяльності ЗАТ “Лакталіс-Миколаїв”, то позивачем правомірно віднесено до податкового кредиту суми ПДВ від вартості послуг з просування товару.

Податкова вимога від 04.06.2007 року № 1/38.

Позивач оскаржив податкові повідомлення-рішення від 20.11.2006 року № 00000340/0 та № 00000440/0 в адміністративному порядку.

11.05.2007 року ДПА України прийняла рішення № 4616/6/02-0115 про результати розгляду скарги, яким залишила без змін оскаржувані податкові повідомлення-рішення СДПІ ВВП у м. Миколаєві та рішення ДПА в Миколаївській області від 26.02.2007 року № 387/10/25-014, а скаргу –без задоволення.

ЗАТ “Лакталіс-Миколаїв” отримав рішення ДПА України про результати розгляду скарги 14.05.2007 року,  про що свідчить печатка підприємства вх. № 506 від 14.05.2007 року.

Позивач в судовому засіданні зазначив, що податкові повідомлення-рішення від 22.05.2007 року № 00000340/3 та № 00000440/3  отримані ЗАТ “Лакталіс-Миколаїв” 24.05.2007 року.

Згідно п.п. 5.2.2 п. 5.2 ст. 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181 від 21.12.2000 року (далі ЗУ № 2181) остаточне рішення вищого (центрального) органу контролюючого органу за заявою платника податків не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене у судовому порядку.

Підпунктом 5.2.4 п. 5.2 ст. 5 ЗУ № 2181 визначено, що процедура адміністративного оскарження закінчується днем отримання платником податків рішення контролюючого органу, що не підлягає подальшому  адміністративному оскарженню.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов’язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу  податкове зобов’язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Відповідно до п. 6.2.1 Закону № 2181 у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов’язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Пунктом 6.2.3 Закону № 2181 передбачено, що перша податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання.

04 червня 2007 р. СДПІ ВПП у м. Миколаєві надіслала першу податкову вимогу № 1/38.

Тобто, СДПІ ВПП у м. Миколаєві правомірно надіслала 04 червня 2007 р. податкову вимогу № 1/38, так як 03.04.2007 р. закінчився граничний термін для сплати узгодженої суми податкового зобов’язання визначеного податковими повідомленнями-рішеннями.

Керуючись ст. ст. 94, 98, 160-163, 167, 254 КАСУ господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити частково.

2.          Скасувати податкові повідомлення-рішення від 20.11.2006р. № 00000340/0, 00000440/0, від 29.01.2007р. № 00000340/1, № 00000440/1, від 05.03.2007р. № 00000340/2, № 00000440/2, від 22.05.2007р. № 00000340/3, № 00000440/3 Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Миколаєві.

3.          У задоволенні позовних вимог щодо скасування першої податкової вимоги від 04.06.2007р. № 1/38 –відмовити.

4.          Відшкодувати з Державного бюджету України на користь Закритого акціонерного товариства “Лакталіс-Миколаїв” судові витрати в сумі 1,70 грн.

Постанова у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя