ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 жовтня 2007 р.
№ 2-21/16458-2006

Вищий  господарський  суд України  у складі колегії суддів:

Перепічая В.С.,                                                                                                                                                                               Вовка І.В.,

Гончарука П.А.,

розглянувши касаційну скаргу Приватного підприємства "Фірма Хелп" на  постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 25.06.2007 року  у справі № 2-21/16485-2006 за позовом Приватного підприємства "Фірма Хелп" до Державної акціонерної холдингової компанії "Київський радіозавод", третя особа –Товариство з обмеженою відповідальністю "Ай-Тодор-Юг" про визнання права власності та витребування будівлі з незаконного володіння,

УСТАНОВИВ:

Подана Приватним підприємством "Фірма Хелп" касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113  ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі.

Згідно підпункту “г” пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” із апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови, а також заяв про перегляд їх за нововиявленими обставинами ставки державного мита встановлюються в таких розмірах: 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Відповідно підпункту "б" пункту 2 статті 3  Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” (в редакції із змінами і доповненнями, внесеними Законом України  від 25.03.2005 року №2505-ІV) ставки  державного мита із заяв, що подаються до господарських судів встановлюються в таких розмірах: із позовних заяв немайнового  характеру, в тому числі із заяв про      визнання недійсними повністю або   частково актів ненормативного характеру; із заяв кредиторів про порушення справ про банкрутство, а також із заяв кредиторів, які звертаються з майновими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство - 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи,  заявник оспорює  судове рішення, предметом позову якого є визнання права власності та витребування будівлі з незаконного володіння, вартість якої становить 800 000 грн.

Таким чином, касаційна скарга на судове рішення у даній справі повинна бути оплачена   державним митом - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми, тобто  відповідач повинен був сплатити  4 000 грн. державного мита, а сплатив згідно  квитанції № 99 від 25.07.2007 року лише 850 грн. Тому зазначена квитанція  не може  бути доказом сплати державного мита у встановленому  розмірі.

Таким чином, заявником до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому розмірі.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню.

Враховуючи викладене та керуючись п.4 ч.1 ст.1113 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Фірма Хелп" на  постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 25.06.2007 року повернути без розгляду.

Судді                                                                                     В. Перепічай

І. Вовк

П.Гончарук