ПОСТАНОВА

"09" жовтня 2007 р.
Справа № 7а/139-3604

14 год. 55 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді  Стадник М.С.

при секретарі судового засідання Підлубній О.В.

Розглянув справу

за позовом: Приватного підприємства „Міра-Яві”, с. Вовківці, Борщівського району, Тернопільської області, 48724

до відповідача: Борщівської міжрайонної державної податкової інспекції, м. Борщів, вул. Кондри, 5, Тернопільської області, 48700

за участю представників від:

позивача:          Козій Мирослава Василівна –довіреність № б/н від 18.11.05р.;

відповідача:          Брик Віталій Григорович –довіреність № 43 від 10.01.07р..

Суть справи:

Приватне підприємство „Міра-Яві” звернулося з позовом про скасування рішень № 8 від 21.05.2007р. та № від 21.05.2007р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій прийнятих Борщівською міжрайонною державною податковою інспекцією.

Представникам сторін в судовому засіданні роз’яснено їх права і обов’язки, передбачені ст.ст. 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України).

Податкова інспекція проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що спірні рішення прийняті у відповідності до чинного законодавства, а саме санкції застосовані за порушення підприємством норм Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” та Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановлено:

- Борщівською міжрайонною державною податковою інспекцією прийняті рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 21.05.2007р. яким до Приватного малого підприємства „Міра-Яві” застосовані санкції в розмірі 628,5 грн. та № 8 від 21.05.2007р. яким до підприємства застосовано фінансові санкції в сумі 1000 грн..

Підставою для застосування санкцій, як зазначено у вищевказаних рішеннях, став акт перевірки №17199 від 08.05.2007р., проведеної в кафе, що знаходиться за адресою: с. Вовківці, Борщівського району, Тернопільської області та належить ПП „Міра-Яві на предмет контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб’єктів підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону , яким, як стверджує інспекція, встановлено:

-          порушення пп. 9, 13 ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” (далі Закон про РРО), а саме не забезпечено щоденного друкування та зберігання в книгах обліку розрахункових операцій звітних чеків, за що застосовано 340 грн. штрафу  та не забезпечено відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків (67,20 грн.) сумі готівкових коштів, яка зазначена в поточному звіті РРО (9,50 грн.), за що застосовано 288,50 грн. санкцій;

-           порушення ст. 6 Декрету Кабінету Міністрів України „Про акцизний збір” від 26.12.1992р., а саме: здійснення торгівлі тютюновими виробами за цінами вищими від максимальних роздрібних цін встановлених виробником, а тому на підставі абзацу 12 ч. 2 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” (далі Закон про регулювання торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами), за що застосовано 1000 грн. штрафу. Відповідач , просить суд врахувати, що незабезпечення позивачем відповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів зазначених у денному звіті, підтверджена постановою Борщівського районного суду.

Позивач, проти доводів податкової інспекції заперечує, посилаючись на те, що Z-звіт за 03.03.2007р. роздруковано 04.03.2007р. о 00:07 год.. Просить суд звернути увагу на те, що кафе, у якому проводилась перевірка, закінчує роботу о 24:00 год., а тому Z-звіти друкуються в кінці доби. Щодо невідповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків пояснив, що це виручка минулого дня. Щодо торгівлі тютюновими виробами за цінами вищими від максимальних роздрібних цін встановлених виробником, то просить суд врахувати, що це є помилкою продавця, оскільки в касовому апараті кодування товару проводиться без внесення ціни товару.

Суд, керуючись ст. 86 КАС України, давши оцінку поданим сторонами доказам та наведеним доводам, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

При цьому, суд виходив із  наступного:

- згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

- відповідно до ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” органи державної податкової служби мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені та штрафних санкцій у порядку передбаченому законом;

- до суб’єктів підприємницької діяльності за порушення вимог Закону про РРО застосовуються фінансові санкції в порядку передбаченому п. 3 „Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби” затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України № 110 від 17.03.2001р., шляхом прийняття органами Державної податкової служби рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, прийнятих на підставі матеріалів планової або позапланової перевірки (15, 16, 17 Закону про РРО), результати яких оформляються актом перевірки, відповідно до „Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства” затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 327 від 10.08.2005р., в якому зазначаються чіткий зміст фактів порушення законодавства та вказують конкретні пункти, статті порушених норм законодавчих актів (п. 10 Інструкції).

Відповідно до п. 1. ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень обов’язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідача.

В даному випадку, доказом правомірності притягнення підприємства до відповідальності за порушення норм чинного законодавства є акт перевірки.

Доводи інспекції щодо правомірності застосування згідно рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 21.05.2007р. 340 грн. санкцій за порушення підприємством п. 9 ст. 3 Закону про РРО,  до уваги судом не приймаються, оскільки   акт перевірки не підтверджує факту порушення підприємством даної норми закону .

Так,  відповідно до п. 9 ст. 3 Закону про РРО, суб’єкт підприємницької діяльності, який здійснює розрахункові операції в готівковій формі при продажу товарів у сфері торгівлі зобов’язаний щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Дані зазначені в акті перевірки щодо не роздрукування щоденного звіту за 03.03.2007р. не відповідають дійсності, так як спростовуються наданим позивачем доказами, а саме розпорядком роботи Кафе-бару „Міра-Яві” затвердженого сільським головою М.І.Вороций, відповідно до якого початок роботи кафе-бару встановлений з 11:00 год., а закінчення о 24:00 год.;      відповідачем не заперечується, що в період перевірки кафе-бар працював у такому режимі роботи;  фіскальний звіт за 03.03.2007р. роздруковано в 00.07 год. 04.03.2007р., тобто після закінчення робочого дня, що відповідає „Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги)” затвердженого наказом ДПА України від 01.12.2000р. № 614.

При таких обставинах, в цій частині рішення підлягає скасуванню, як неправомірно прийняте.

Що стосується позовних вимог в частині скасування рішення № від 21.05.2007р щодо застосування санкцій в сумі  288,50 грн. , що складає п’ятикратний розмір суми невідповідності готівки (сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків –67,20 грн. - 9,50 грн., сума  зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій = 57,7 грн. ) то в цій частині позову відмовляється  , так як:

- факт порушення підприємством п.13 ст.3 Закону про РРО, підтверджено постановою Борщівського районного суду Тернопільської області від 11.06.2007р. по справі про притягнення до адміністративної відповідальності продавця ПП „Міра-Яві” Лубкей К.Я., яка визнала факт допущеного порушення закону і її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Постанова суду у справі про адміністративний проступок, яка набрала законної сили, відповідно до ст. 72 КАС України, є обов’язковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалена постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

При таких обставинах, встановлене порушення підтверджено належними доказами і податковою інспекцією в межах повноважень наданих Законом правомірно застосовані санкції передбачені ст. 22 Закону про РРО.

Також, не підлягають задоволенню вимоги позивача, щодо  скасування рішення № 8 від 21.05.2007р. , оскільки факт реалізації сигарет „L&M”(сині) по ціні 3,5 грн. за пачку , при максимальній роздрібній ціні, встановленій виробником у сумі 2,8 грн., підтверджується копією фіскального чека №1570 від 08.05.2007р..

При таких обставинах, відповідач правомірно застосував санкції передбачені абз.12 ч.2 ст. 17 Закону про регулювання торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, за реалізацію позивачем тютюнових виробів за цінами вищими від максимально роздрібних цін встановлених виробником.

Доводи позивача , щодо  необізнаності продавця, який допустив дане порушення , судом відхиляється , так як відповідно до ст.68 Конституції України , незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 6 ,7, 86, 160-163, п. 6 розділу Прикінцеві та перехідні положення  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Скасувати рішення Борщівської міжрайонної державної податкової інспекції про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 21.05.2007р. в частині застосування до Приватного підприємства „Міра-Яві” 340 грн. штрафних санкцій.

3.В іншій частині позову відмовити.

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі (09.11.2007р.) до Львівського апеляційного адміністративного суду, а протягом 20 днів після подання заяви - подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                                      М.С. Стадник