ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2007 р.
16:55

Справа №  8/338/07

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області

у складі судді Гриньової Т.В.,

при секретарі Сербіні К.Л.,

з участю представника позивача –Васильченко О.В. дов. № 04-25/43 від 16.01.2007р.,

представник відповідача у судове засідання не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Миколаївського за позовом Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів,

54001, м. Миколаїв, вул. Нікольська, 46, під. 2,

до комунального підприємства “Житлово-комунальне господарство”,

56600, Миколаївська область, Новоодеський район, м. Нова Одеса, вул. Бузька, 53,

про стягнення штрафних санкцій за нестворені робочі місця для інвалідів

ВСТАНОВИВ:

Миколаївське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до господарського суду з позовними вимогами про стягнення з комунального підприємства “Житлово-комунальне господарство” адміністративно-господарських санкцій в сумі 6750 грн.00 коп. за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2006 році та 79 грн. 17 коп. пені за порушення терміну сплати адміністративно-господарських санкцій.

Про час і місце проведення судового засідання з розгляду спору сторони повідомлені шляхом надсилання на їхні адреси ухвали від 29.05.2007р. Проте відповідач не використав наданого законом права на подання відзиву на позов та на участь представників у судовому засіданні.

Суд вважає, що справа може бути розглянута по суті на підставі наявних у справі доказів, а відсутність повноважного представника відповідача, відповідно до ст. 128 КАС України, не перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку присутнього представника позивача, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву, виходячи з наступного.

Статтею 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в  Україні»(в редакції чинній на час спірних правовідносин) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників  облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», передбачено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування  інвалідів, у тому числі спеціальні   робочі  місця,  створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку,  встановленому  Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, Закон зобов’язує відповідача виділяти та створювати відповідно до 4 % нормативу робочі місця для інвалідів, інформувати центри зайнятості, та звітувати до Фонду соціального захисту інвалідів.

Відповідачем не було доведено належними засобами доказування наявність фактичних обставин щодо інформування ним відповідних органів про вільні вакантні посади, на яких може використовуватися праця інвалідів.

За даними наданого відповідачем "Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік" (форма 10-ПІ) на підприємстві при середньообліковій кількості штатних працівників облікового складу 40 осіб фактично працював лише 1 інвалід (а. с. 4), хоча повинні працювати на робочих місцях 2 особи.

Отже, відповідач не виконав встановлений Законом норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів і не створив 1  робоче місце.

Згідно з ч 1 ст. 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається  в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі,  організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій  інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій  громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15  осіб,  розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної  плати  на відповідному  підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Середньорічна заробітна плата на підприємстві у 2006 році складала 6750,00 грн., тому сума адміністративно-господарських санкцій за не створене 1 робоче місце для інвалідів становить 6750,00 грн.

Частиною 1 ст. 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, п. 4 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 70 від 31.01.2007 року (Далі Порядок) передбачено, що порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені у розмірі 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку за кожний календарний день прострочення.

Згідно розрахунку розміру пені за порушення строку сплати адміністративно-господарських санкцій (а.с.6) позивачем нарахована пеня в розмірі 79,17 грн.

Згідно п. 2 Порядку - роботодавці сплачують суму адміністративно-господарських санкцій відділенням Фонду соціального захисту інвалідів за місцем їх державної реєстрації як юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців до 15 квітня року, що настає за роком, в якому відбулося порушення нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Відповідач суму заборгованості у розмірі 6829,17 (6750,00+79,17) грн. у встановлені строки добровільно не сплатив.

За таких обставин позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 160-163, 167, 254 КАСУ господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з комунального підприємства “Житлово-комунальне господарство” (56600, Миколаївська область, Новоодеський район, м. Нова Одеса, вул. Бузька, 53,  р/р 63, Український промисловий банк, МФО 326814, ) на користь Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (54001, м. Миколаїв, вул. Нікольська, 46, під. 2; Одержувач: Держбюджет Центрального району 50070000, , МФО 826013, р/р 0006 Банк одержувача: ГУДКУ у Миколаївській області, Призначення платежу: *;101;- ; код платника; платежі до Фонду інвалідів за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2006 році) адміністративно-господарські санкції в розмірі 6750,00 грн. та пені в розмірі 79,17 грн.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанову може бути оскаржено в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя