СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

20 листопада 2007 року
Справа № 2-23/13763-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Волкова К.В.,

суддів                                                                      Щепанської О.А.,

Черткової І.В.,

секретар судового засідання                                        Наконечний О.В.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Первомайської міжрайонної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Іщенко Г.М.) від 16 серпня 2007 року у справі № 2-23/13763-2006А

за позовом  сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. М.І. Калініна (вул. Шкільна, 18, Калініне, Первомайський район, 96314)

до          Первомайської міжрайонної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим (вул. Гагаріна, 18, Первомайське, 96300)

про скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 16 серпня 2007 року у справі № 2-23/13763-2006А (суддя Іщенко Г.М.) позов задоволено частково.

Скасовані податкові повідомлення-рішення Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції №/0 від 15 грудня 2005 року про застосування штрафних санкцій в сумі 19914,94 грн., №/0 від 18 квітня 2006 року про застосування штрафних санкцій в сумі 1902,37 грн., №/0 від 15 грудня 2005 року в частині застосування штрафних санкцій в сумі 13157,32 грн.

В іншій частині в позові відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, Первомайська міжрайонна державна податкова інспекція в Автономній Республіці Крим звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати постанову господарського суду першої інстанції, у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 16.10.2007 року у порядку статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України замінено Державну податкову інспекцію в Первомайському районі Автономної Республіки Крим на її правонаступника - Первомайську міжрайонну державну податкову інспекцію в Автономній Республіці Крим.                    У судове засідання, призначене на 20.11.2007 року представники сторін не з’явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги у відсутність представника податкової інспекції.

Судова колегія вважає можливим розглянути спір за відсутністю сторін, оскільки матеріалів справи достатньо для розгляду спору по суті, а згідно частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Красноперекопською об'єднаною державною податковою інспекцією, правонаступником якої є Первомайська міжрайонна державна податкова інспекція в Автономній Республіці Крим, на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, на адресу сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. М.І. Калініна були надіслані наступні податкові повідомлення-рішення:

-          №/0 від 15 грудня 2005 року про  застосування штрафу в розмірі 20% у сумі 19914,94 грн. за затримку граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з фіксованого сільгоспподатку в розмірі 99574,70 грн.;

-          №/0 від 18 квітня 2006 року про  застосування штрафу в розмірі 50% у сумі 1902,37 грн. за затримку граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з фіксованого сільгоспподатку в розмірі 3804,72 грн.;

-          про  застосування штрафу в розмірі 50% у сумі 14162,54 грн. за затримку граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з фіксованого сільгоспподатку в розмірі 28352,02 грн.

Вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції у зв’язку з наступним.

Підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань перед бюджетами та державними цільовими фондами” встановлено, що у разі коли платник  податків  не  сплачує  узгоджену суму   податкового   зобов'язання   протягом   граничних  строків, визначених  цим  Законом,  такий  платник   податку   зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах: при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання,  -  у  розмірі  п'ятдесяти  відсотків погашеної суми податкового боргу.

Так, при застосуванні штрафних санкцій в сумі 19914,94 грн. згідно із податковим повідомленням-рішенням №/0 від 15.12.2005 року до суми штрафних санкцій увійшла сума, нарахована за несвоєчасну сплату позивачем самостійно узгоджених ним зобов'язань з фіксованого сільськогосподарського податку за 2001 та 2002 роки в розмірі 99574,70 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач суми податкового зобов'язання за 2001 рік сплатив 25.12.2001 року, податкові зобов'язання за 2002 рік 21.11.2002 року.

Проте, податковим органом тільки 15.12.2005 року було прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 про застосування штрафних санкцій в сумі 19914,94 грн.

Згідно з пунктом 1.2 статті 1 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкове  зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів  у  порядку  та у строки,  визначені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно до підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 цього Закону сплата (стягнення) штрафних санкцій,  передбачених цією статтею, прирівнюється до сплати (стягнення) податку та оскарження їх сум.

А підпунктом 15.1.1 пункту 15.1 статті 15 Закону встановлено, що  податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків  у  випадках,  визначених цим  Законом,  не  пізніше  закінчення  1095  дня,  наступного  за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі,  коли  така  податкова декларація була надана пізніше,  - за днем її  фактичного  подання.

Таким чином, з аналізу зазначених норм випливає, що оскільки сума застосованих до позивача штрафних санкцій є сумою податкового зобов’язання платника податків, тому строк для застосування цих санкцій складає 1095 днів з моменту порушення позивачем граничних строків сплати узгоджених сум податкового зобов’язання з фіксованого сільгоспподатку, тобто з 25.12.2001 року та з 21.11.2002 року, а це означає, що строк, встановлений підпунктом 15.1.1 пункту 15.1 статті 15 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань перед бюджетами та державними цільовими фондами”, сплинув, а застосування штрафних санкцій є неправомірним.

Матеріалами справи підтверджено, що у 2004 році позивачем було  узгоджено податкове зобов'язання з фіксованого сільськогосподарського податку в розмірі 33425,00 грн. Протягом 2004 року позивачем було сплачено 11440,40 грн., що не оспорюється сторонами у справі. Проте, поза увагою відповідача залишився факт списання фіксованого сільськогосподарського податку в розмірі 24120,80 грн. згідно з рішенням від 17.12.2004 року про списання безнадійного податкового боргу з фіксованого сільгоспподатку, який виник станом на 17.12.2004 року.

Висновком судово-бухгалтерської експертизи №134/06 від 31.01.2007 року підтверджено, що сума узгодженого податкового зобов’язання з фіксованого сільгоспподатку у 2004 році склала 33425,00 грн., а позивачем було сплачено (з урахуванням списаної суми боргу) 35561,13 грн.

З урахуванням викладеного, судова колегія дійшла до висновку про те, що дані, викладені у розрахунку штрафних санкцій згідно з податковим повідомленням-рішенням №/0 від 18.04.2006 року, не підтверджуються матеріалами справи та спростовуються висновком судово-бухгалтерської експертизи, тому застосування штрафних санкцій на підставі вказаного повідомлення-рішення є неправомірним.

Крім того матеріалами справи підтверджено, що узгодженої суми податкового зобов'язання з фіксованого сільськогосподарського податку в розмірі 28325,00 грн., як вказано у податковому повідомленні-рішенні №/0 від 15.12.2005 року, у позивача не було, а була сума в розмірі 10027,51грн., із якої позивачем самостійно сплачено - 5001,40 грн., що підтверджується також висновком експертизи №134/06 від 31.01.2007 року, під час проведення якої були досліджені відповідні платіжні доручення.

Тобто, під час прийняття спірного податкового повідомлення - рішення  повинна була значитись сума узгодженого податкового зобов'язання з фіксованого сільськогосподарського податку в розмірі 5026,11 грн. Отже, до позивача мали бути застосовані штрафні санкції в розмірі 1005,22 грн. (20% від простроченої суми в розмірі 5026,11 грн.).

Таким чином, податкове повідомлення-рішення №/0 від 15.12.2005 року підлягає скасуванню в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 13157,32 грн.

Відповідно до вимог частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судова колегія дійшла до висновку про те, що відповідачем не було надано належних доказів порушення позивачем вимог податкового законодавства, тому судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. М.І. Калініна.

Враховуючи викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Первомайської міжрайонної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Первомайської міжрайонної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 16 серпня 2007 року у справі № 2-23/13763-2006А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                                            К.В. Волков

Судді                                                                                          О.А. Щепанська

І.В. Черткова