ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  37/92

22.11.07

За позовом
До
Третя особа

Третя особа

Про
Херсонського морського торгівельного порту
Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот"
яка не заявляє самостійних  вимог  на  предмет спору на стороні відповідача Державне підприємство "Херсонський річковий порт"
яка не заявляє самостійних  вимог  на  предмет спору на стороні позивача Міністерство транспорту та зв’язку України
стягнення 40567,96 грн.

Суддя  Кондратова І.Д.

В засіданнях приймали участь представники сторін :

Від позивача Басюк О.Г.- представник за довіреністю № 30-12/19 від 18.09.2006 року;

Від відповідача : Гаврилюк В.М.- представник за довіреністю № 23-02/128 від 07.10.2005 року;

Від третьої особи 1 : Биць Л.М. –представник за довіреністю № 5324/15/14-06 від 15.12.2006 року;

Від третьої особи 2 : Біла ненко О.Ф.- представник за довіреністю № 01-8/30 від 11.01.2007 року;

Рішення прийнято 22.11.2007 року, в зв’язку з оголошеною перервою в судовому засіданні 05.11.2007 року на підставі часини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України для виготовлення повного тексту рішення..

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Херсонського морського торгівельного порту до Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот"  про стягнення 40567,96 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2007 р. порушено провадження у справі № 37/92, розгляд справи було призначено на 13.03.2007 року о 10-30.

В судовому засіданні 12.03.2007 року представник відповідача  подав відзив на позовні вимоги, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі, посилаючись на те, що теплоход «А.Федоров Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот»»проходив лише транзитом через Херсонський канал і не заходив до Херсонського морського торгівельного порту, а прямував до Херсонського річкового порту. Крім того зазначає, що акваторія морського порту відводиться Кабінетом Міністрів України, позивачем не надано доказів відведення йому у встановленому законом порядку акваторії морского порту.

На підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні було оголошено перерву до 27.03.2007 року о 11-30.

27.03.2007 року представник позивача через канцелярію Господарського суду міста Києва подав заперечення на відзив, крім того через канцелярію було подане клопотання Міністерства транспорту та зв’язку України про залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, обґрунтовуючи подане клопотання тим що Херсонський морський торгівельний порт знаходиться в сфері управління Державного департаменту морського і річкового транспорту, який є урядовим органом Міністерства транспорту та зв’язку України.

Представник відповідача в судовому засіданні 27.03.2007 року заявив клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство «Херсонський річковий порт».

На підставі статті 27 Господарського процесуального кодексу України було залучено до участі у справі  третю особу, яка не заявляє самостійних  вимог  на  предмет спору на стороні відповідача Державне підприємство «Херсонський річковий порт»та третю особу, яка не заявляє самостійних  вимог  на  предмет спору на стороні позивача Міністерство транспорту та зв’язку України.

На підставі частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 10.04.2007 року, 16.04.2007 року, 14.05.2007 року та 22.05.2007 року було оголошено перерву.

Представник позивача через канцелярію Господарського суду міста Києва 10.04.2007 року надав суду пояснення, в яких зазначив, що адміністративний збір відповідно до статті 84 Кодексу торговельного мореплавства України є портовим збором. Порядок нарахування та справляння цього збору встановлюється пунктами 32-33 Положення про портові збори, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.200 року № 1544. відповідно до п.3.4 наведеного Положення та п. 2 частини 3 статті 9 Бюджетного кодексу України, кошти, отримані Херсонським торгівельним портом від адміністративного збору перераховуються до Державного бюджету, що підтверджується платіжними дорученнями. Крім того, позивач, в своїх пояснення зазначає, що корабельний збір відповідно до статті 84 Кодексу торговельного мореплавства України є портовим збором. Порядок нарахування та справляння цього збору встановлюється пунктами 12-17 Положення про портові збори, затвердженого постановою КМУ від 12.10.2000 року № 1544.відповідно до пункту 2-1 Постанови КМУ «Про портові збори» від 12.10.2000 року № 1544 та п.п. 1.3, 2.1 Порядку обліку та використання коштів від портових зборів, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 25.08.2004 року № 783, кошти одержані Херсонським МТП від корабельного збору використовуються виключно на цілі, зазначені у цьому Порядку. Позивач також зазначає, що згідно Обов’язкових постанов ХМТП частина р. Кошової, де розташований Річковий порт, відноситься до акваторії ХМТП. Обов"язкові постанови є чинними, та ні ким неоскаржені.

Представник відповідача в судовому засіданні 16.04.2007 року надав доповнення до відзиву на позовні вимоги, відповідно до якого зазначає, що позивач вимагає оплати за послуги, які фактично не надавав, оскільки теплохід «А.Федоров»здійснював рейс та оброблявся в Херсонському річковому порту, та отримував відповідні послуги від річкового порту. ХМПТМ було надано лище послугу щодо проходу каналом, яка була оплачена канальним портовим збором. Оплата портових зборів чинним законодавством не передбачена в річкових портах, а послуги по а/х «А.Федоров»надавались безпосередньо ХРП, а тому вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. Крім того, ХМТП у встановленому чинним законодавством порядку не відведено акваторію. Позивачем не надано доказів відведення йому у встановленому законодавством порядку (а саме : постановою КМУ) акваторії морського порту. Самовільне відведення позивачем собі акваторії є грубим порушенням чинного законодавства і не тягне будь-яких зобов’язань зі сторони відповідача.

14.05.2007 року представник позивача заявив клопотання про витребування доказів від відповідача та третьої особи, зокрема: позивач просить суду зобов’язати відповідача та Державне підприємство «Херсонський річковий порт»надати суду докази, які підтверджують відвід їм акваторії з відповідною територією та зазначенням її координат, на які відповідач та третя особа посилається в своїх запереченнях на позовні вимоги.

Подане клопотання судом було задоволено. Крім того, представники сторін та третіх осіб в судовому засіданні 14.05.2007 року подали клопотання про продовження строку вирішення спору.

Відповідно до частини 4 статті 69 Господарського процесуального кодексу України ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2007 року подане клопотання сторін було задоволено та продовжено строк вирішення спору.

Судове засідання призначене на  22.05.2007 року не відбулось, оскільки представник позивача через канцелярію Господарського суду міста Києва подав клопотання про об’єднання справ № 37/92 та 28/398. Справа була передана для розгляду клопотання  в.о. Голови Господарського суду міста Києва Саранюку В.І. Подане клопотання в.о. Голови Господарського суду міста Києва Саранюку В.І.  передав для розгляду судді Кондратовій І.Д.

Подане клопотання було відхилено, оскільки справа № 28/398 знаходяться в провадженні судді Копитової О.С., а Господарський процесуальний кодекс України та Закон України "Про судоустрій в Україні" не передбачає права судді на об'єднання справ, які не перебувають в його провадженні, а тому справа № 37/92 була призначена до розгляду на 20.06.2007 року об 11-00.

На підставі частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 20.06.2007 року, 05.07.2007 року в судовому засіданні було оголошено перерву до 11.09.2007 року.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 11.09.2007 року, 01.10.2007 року розгляд справи відкладався на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, в зв’язку з неявкою представників сторін в судове засідання.

В судовому засіданні 05.11.2007 року позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, відповідач не визнавав заявлений позов з підстав, які детально викладені письмово у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до п. 3.9.5 роз’яснення ВГСУ від 18.09.97 р. N 02-5/289 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»суддя може оголосити в судовому засіданні тільки вступну та резолютивну частини рішення за наявності згоди на це представників як позивача, так і відповідача, присутніх у засіданні, а в разі присутності представника лише однієї із сторін - за згодою цього представника. За відсутності відповідної згоди суд, згідно з частиною третьою статті 77 ГПК може оголосити перерву в засіданні з метою виготовлення повного тексту рішення.

На підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 05.11.2007 року судом була оголошена перерва для виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2006 року теплохід “А.Федоров”  Акціонерної судноплавної компанії  “Укррічфлот” проходив через Херсонський канал для здійснення вантажних операцій у Херсонському річковому порту.

За проходження теплоходу каналом та територією порту позивачем відповідачу був виставлений рахунок-фактуру №СФ-426д від 25.04.2006 року, який уточнений та виправлений  рахунком –фактурою № СФ-1218д від 19.09.2006 року на сплату корабельного збору –у сумі 7210,79 грн., канального збору –у сумі 3223,62 грн. та адміністративного збору –у сумі 848,35 грн., усього - на загальну суму 135239,31 грн. Даний рахунок був оплачений відповідачем частково, а саме перераховано 3 868,34 грн. (оплата канального збору).

Сплачувати інші суми, зокрема корабельного та адміністративного збору відповідач відмовився посилаючись на те, що теплохід „А. Федоров” здійснював рейс та оброблявся в Херсонському річковому порту, також отримував відповідні послуги від річкового порту. Херсонським морським портом було надано лише послугу щодо проходу каналом, яка була оплачена канальним портовим збором.

В зв'язку з відмовою АСК "Укррічфлот" сплатити виставлені суми портових зборів в добровільному порядку позивач звернувся до суду.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Рішенням господарського суду міста Києва від 15.06.2007 року  по справі 28/398 за позовом Херсонського морського торговельного порту до Акціонерної судноплавної компанії “Укррічфлот” про стягнення заборгованості за несплачені по рахунку №СФ-271д від 21.03.06 року адміністративний та корабельний збори на загальну суму 9670,97 грн. Спір по справі 28/398 виник між сторонами в зв’язку з неоплатою відповідачем заборгованості за корабельний та адміністративний збори, які виставлялись позивачем відповідачу за проходження теплоходу “А.Федоров”  Акціонерної судноплавної компанії  “Укррічфлот” у березні 2006 року через Херсонський канал для здійснення вантажних операцій у Херсонському річковому порту. Спір по справі № 37/92 виник між тими же сторонами, проте заборгованість відповідачу виставляється позивачем, в зв’язку з неоплатою відповідачем  корабельного та адміністративного зборів за проходження теплоходу “А.Федоров”  Акціонерної судноплавної компанії  “Укррічфлот” у квітні 2006 року через Херсонський канал для здійснення вантажних операцій у Херсонському річковому порту.

За таких обставин, факти встановлені рішенням Господарського суду міста Києва по справі № 28/398, яке набрало законної сили та залишене без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду, мають преюдиціальне значення для вирішення спору по даній справі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.06.2007 року  по справі 28/398 встановлено, що межі Херсонського морського торговельного порту, а також оперативна акваторія Херсонського морського торговельного порту визначалась Обов'язковою постановою по Херсонському морському торговельному порту 1978 року (надалі по тексту Обов'язкові постанови 1978 року), зокрема, п. п.4 постанови було  встановлено, що границі Херсонського морського торгівельного порту оголошуються від лінії, яка з’єднує вхід до затону консервного комбінату та причалу профілакторія на лівому березі р. Дніпро і прямуючи вниз за течією р. Дніпро, річки Кошевій, Голопристанській Конки до портпункту Геройськ та мису Аджигола. До границі порту також включаються берегова смуга від урізу води вглиб території на 21,3 метра. Оперативна акваторія Херсонського морського торговельного порту оголошується від верхнього рейду річкових судів, що знаходяться в 1 км. вище елеватора до протоки входу в Стеблівський лиман. В подальшому начальником Херсонського морського торгівельного порту в 2005 році, з урахуванням наказів Міністерства транспорту України, видано нові Обов'язкові постанови Херсонського морського торговельного порту (надалі по тексту Обов'язкові постанови 2005 року), які набрали чинності з 26.12.05 року. Зазначені Обов'язкові постанови 2005 року погоджені із усіма зацікавленими особами у т.ч. із Головою Херсонської обласної адміністрації та затверджені керівником Державного Департаменту морського і річкового транспорту.

У зону діяльності нагляду та контролю Херсонського морського торговельного порту, відповідно до "Обов'язкових постанов по Херсонському морському торгівельному порту" від 1978 року, наказу Міністерства транспорту України від 27.01.01 року, № 40 "Про передачу Бузько-Дніпровсько- лиманського і Херсонського морського каналів, споруд та устаткування постів регулювання руху суден "Касперівка", "Руська коса" та "Очаків", а також відповідних коштів на баланс державного підприємства "Дельта-Лоцман"", наказу Міністерства транспорту України від 12.12.03 року № 972 "Про створення Єдиної інспекції державного портового нагляду порту Херсон", що використовується для торговельного мореплавства суб'єктами підприємницької діяльності незалежно від форм власності, входить:

акваторія порту та підхідні канали по всій водній поверхні при найвищому рівні і включає акваторію рейду, верхня межа якого перетинає річку Дніпро, з"єднаючи точки координатами:

46є-38№-03№№ N; 32є 38№ 02№№ Е

46є 37№ 54№№ Т; 32є 38№ 14№№ Е,

далі вниз за течією в затони № 1, 2, рукав р. Кошова до  меридіану 32є 36№ 00№№ Е, акваторії річки Дніпро, Вільховий Дніпро, Рвач до меридіану 32є 18№ -00№№ Е;

акваторію підхідного каналу шириною 50 м, який іде від Херсонського морського каналу до кар'єру Рибальчє та сам кар'єр.

Крім того, судом встановлено, що акваторії Херсонського морського торгівельного порту фактично є місцем розташування Херсонського річкового порту (рукав р. Кошова до  меридіану 32є 36№ 00№№ Е).

На день прийняття рішення інших документів, які б встановлювали або змінювали межі території та акваторії Херсонського морського торгівельного порту ніж Обов'язкові постанови 1978 року та Обов'язкові постанови 2005 року не існує.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виник спір відносно того, чи правомірно позивач вимагає від відповідача сплати адміністративного та корабельного збору при заході судна на обробку до Херсонського річкового порту.

Згідно ст. 75 Кодексу торговельного мореплавства України з метою забезпечення безпеки мореплавства на морські порти, крім утримання у справному стані засобів устаткування на підхідних каналах, покладені функції по утриманню акваторії порту.

Згідно ст. 73 Кодексу торговельного мореплавства України Морський порт є державним транспортним підприємством, призначеним для обслуговування суден, пасажирів і вантажів на відведених порту території та акваторії, а також перевезення вантажів і пасажирів на суднах, що належать порту.

Судом встановлено, що на теперішній час  межі території та акваторії Херсонського морського торгівельного порту, встановлені Обов'язковою постановою 1978 року та Обов'язковою постановою 2005 року.

А тому судом не приймається до уваги посилання відповідача на те, що позивачем самовільно та незаконно визначені межі території та акваторії Херсонського морського торгівельного порту, оскільки протилежне доведене та встановлене рішенням Господарського суду міста Києва № 28/398.

Відповідно до ст. 84 Кодексу торговельного мореплавства України у морському порту справляються такі цільові портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, вантажний, адміністративний та санітарний. Інші види зборів можуть встановлюватися законодавчими актами України. Розмір портових зборів установлюється Кабінетом Міністрів України. Використання портових зборів допускається виключно за їх цільовим призначенням.

Порядок справляння цих зборів визначений підзаконним нормативним актом –постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2000 року № 1544 «Про портові збори». Зокрема, згідно Положення про портові збори, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.00 року № 1544, нарахування корабельного збору здійснюється за кожний вхід у порт і вихід з нього за 1 куб. метр об'єму судна за встановленими Положенням ставками. А цільове призначення портових зборів регулюється Порядком обліку та використання коштів від портових зборів, затвердженим наказом Міністерства транспорту України від 25.08.2004 року № 783.

Згідно порядку обліку та використання коштів від портових зборів, затверджених наказом Міністерства транспорту Україні № 783 від 25.08.04 року кошти від корабельного збору використовуються: на утримання  та  очищення  акваторії  порту  від  наносів  і речовин, що забруднюють її поверхню і дно; на ремонт, модернізацію, реконструкцію і будівництво огороджувальних і берегоукріплювальних споруд порту;  на виконання промірних робіт на акваторії порту;  на суднопідйомні  та  підводно-технічні  роботи  на акваторії порту,  включаючи попереднє водолазне обстеження дна  та  підняття втрачених   (скинутих)  великогабаритних  предметів,  такелажу  та оснащення суден; на  днопоглиблювальні   роботи,   пов'язані   з   підтримкою, поліпшенням,  розвитком (розширенням) акваторії порту до проектних глибин;  на заходи,  пов'язані  із забезпеченням безпеки судноплавства на судноплавних шляхах; на утримання  персоналу,  що  здійснює  технічний  нагляд  за експлуатацією акваторії,  огороджувальних  і  берегоукріплювальних споруд.

Як встановлено ст. 75 Кодексу торговельного мореплавства України для  забезпечення  безпеки  мореплавства  на  морські   порти покладається здійснення таких функцій: 1) забезпечення безпечного руху в портових  водах,  безпечної стоянки  та обробки суден;  2) утримання у справному стані гідротехнічних споруд, засобів зв'язку і електрорадіонавігації, що перебувають у володінні порту; 3)  утримання  у  справному  стані   засобів    навігаційного устаткування на підхідних каналах і акваторії порту; 4) контроль і підтримання оголошених глибин;  5) визначення районів обов'язкового використання буксирів; 6) забезпечення виконання вимог чинного законодавства України щодо охорони навколишнього природного середовища; 7) надання допомоги потерпілим;  8)  вжиття  ефективних  заходів  для  прийняття    з    суден забруднених і  стічних  вод  (для  нафтоперевантажувальних  портів також вод, що містять нафту), сміття та інших  речовин,  шкідливих для навколишнього природного середовища і здоров'я людини, а також зменшення  обсягів  утворення  та  для  знешкодження,   переробки, безпечного складування або захоронення  виробничих,  побутових  та інших відходів.

В матеріалах справи наявні докази на підтвердження цільового використання коштів отриманих від справляння корабельного збору позивачем, зокрема здійснення заходів спрямованих на безпеку судноплавства, в тому числі і під причалами Херсонського річкового порту.

Щодо справляння адміністративного збору, то відповідно адміністративний збір нараховується під час кожного заходження судна у порт. Кошти,  одержані  портами  від  адміністративного  збору, використовуються відповідно до законодавства. Відповідно до Закону України "Про державний бюджет на 2006 рік" кошти, отримані від адміністративного збору перераховуються та включаються до доходної частини Державного бюджету України. Матеріали справи містять докази перерахування позивачем суми адміністративного збору до Державного бюджету в повному обсязі.

Рішенням суду встановлено, що морські портові збори справляються відповідно до закону при настанні певної події, а передбачені договорами річкові портові збори - при фактичному наданні послуг. Таким чином, корабельний збір сплачується за кожний вхід у порт і вихід з нього, а адміністративний збір під час кожного заходження судна у порт. Стягнення зазначених зборів, на відміну від якірного, причального, санітарного, не обумовлюється наданням певних, конкретних послуг індивідуально кожному окремому судну, що заходить в портові води.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги преюдиційність  фактів встановлених  рішенням Господарського суду міста Києва по справі № 28//398, суд вважає, що позивачем та наданими ним доказами доведений обов’язок відповідача щодо  сплати адміністративного та корабельного збору за проходження теплоходу каналом та територією порту, а тому позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Доводи позивача судом розглянуті та спростовані вищевикладеним.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 32,  33, 34, 35, 44, 49, , 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, —

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот" (04071, м. Київ, вул. Нижній Вал, 51, р/р 23 в ГОУ "Промінвестбанк" м. Києва МФО 30012, ЗКПО 00017733) на користь Херсонського морського торговельного порту 9 670 (дев'ять тисяч шістсот сімдесят)  грн. 97 коп. основного боргу, 102 (сто дві) грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн.. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4.          Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                                 І.Д. Кондратова