ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.12.07 р.                                                                               Справа № 20/326

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянуву відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі Донецьких електричних мереж, м.Донецьк

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства “Макіївський металургійний комбінат”, м.Макіївка

про стягнення 5023671, 87 грн.

За участю представників:

від позивача: Мельник Ю.П. - дов.

від відповідача: Бойко М.І. - дов.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулось Відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі Донецьких електричних мереж, м.Донецьк, із позовом до Відкритого акціонерного товариства “Макіївський металургійний комбінат”, м.Макіївка, про стягнення 5023671,87 грн., з яких 2891348,64 грн. – борг за спожиту активну електричну енергію, 466926,19 грн. – суму ПДВ на активну електричну енергію, 72142,35 грн. – сума екологічної складової, 8820,14 грн. – сума плати за перевищення договірних величин електроспоживання.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на надані суду копії договору № 1/256/01 від 20.02.01 р. на користування електричною енергією (далі-Договір), акту звірки для проведення взаємозаліку від 06.12.05 р., актів звірки взаєморозрахунків та об’єму спожитої електричної енергії без дати складання, додаткової угоди від 12.12.06 р., на розрахунок позовних вимог.

18 жовтня 2007 р. позивач повідомив суд про внутрішню реорганізацію своїх структурних підрозділів та представництво інтересів позивача відокремленим підрозділом “Макіївський об’єднаний район електричних мереж” заявою № 919, яку судом прийнято до уваги.

На вимогу суду позивач не надав витребуваних первинних документів в обґрунтування розміру позовних вимог, в позовній заяві зазначив, що такі документи відсутні в силу певних обставин.

Відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити, однак у відзиві № 0109/257 на позовну заяву зазначив, що за його даними бухгалтерського обліку заборгованість відповідача на користь позивача станом на 01.07.07 р. становила 395428,88 грн.

Відповідач також надав суду копії платіжних доручень про перерахування позивачеві 30000,00 грн. та акту звірки, у якому сума заборгованості відповідача за спожиту активну та реактивну електричну енергію на користь позивача визначена у розмірі 319652,63 грн.

За клопотанням сторін строк вирішення спору продовжено в порядку ч.4 ст.69 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні оголошувались перерви з 06.09.07 р. до 18.10.07 р., з 15.11.07 р. до 27.11.07 р.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

20 лютого 2001 р. позивачем (Енергопостачальна організація) та відповідачем (Споживач) укладено Договір, предметом якого є умови поставки, порядок реалізації електричної енергії та її використання на межі балансової належності електромережі між сторонами (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.5 Договору, його укладено до 20.02.02 р., він набирає сили з 20.02.01 р. та вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення строку дії договору не надійде від однієї з сторін заяви про відмову від договору або про його перегляд.

Доказів надходження таких заяв суду не надано, отже строк дії Договору триває.

Протягом строку дії Договору позивач постачав відповідачеві електричну енергію, проти чого відповідач не заперечив.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних обов’язків зі своєчасної та повної сплати спожитої електричної енергії, позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення з відповідача 5023671,87 грн., з яких 2891348,64 грн. – борг за спожиту активну електричну енергію, 466926,19 грн. – сума ПДВ на активну електричну енергію, 72142,35 грн. – сума екологічної складової, 8820,14 грн. – сума плати за перевищення договірних величин електроспоживання.

Свої вимоги позивач обґрунтовує доданими до позовної заяви копіями Договору, акту звірки для проведення взаємозаліку від 06.12.05 р., актів звірки взаєморозрахунків та об’єму спожитої електричної енергії без дати складання, додаткової угоди від 12.12.06 р., розрахунком позовних вимог.

Первинних документів про обсяги спожитої відповідачем електричної енергії – актів приймання-передачі обсягів електричної енергії, відомостей показників електролічильників тощо, позивач суду не надав, посилаючись на їх відсутність.

Відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити, однак у відзиві № 0109/257 на позовну заяву зазначив, що за його даними бухгалтерського обліку заборгованість відповідача на користь позивача станом на 01.07.07 р. становила 395428,88 грн.

Відповідач також надав суду копії платіжних доручень про перерахування позивачеві 30000,00 грн. та акту звірки, у якому сума заборгованості відповідача за спожиту активну та реактивну електричну енергію на користь позивача визначена у розмірі 319652,63 грн.

Згідно із ст.4-2) Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.4-3) зазначеного кодексу, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею ст.33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 36 зазначеного кодексу передбачено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно із ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно із ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 зазначеного кодексу передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

У зв’язку із відсутністю у позивача первинних документів про обсяг спожитої відповідачем електричної енергії, суду не надані дані докази. Додані позивачем до позовної заяви акти звірки взаємних розрахунків та об’єму спожитої електричної енергії не є первинними документами, мають узагальнюючий, похідний характер та самі по собі позовних вимог не обґрунтовують.

Разом з тим, відповідач проти факту постачання позивачем електричної енергії за Договором та її використання у своїй господарській діяльності не заперечив.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що за даними його бухгалтерського обліку заборгованість на користь позивача станом на 01.07.07 р. складала 395428,88 грн., надав суду платіжні доручення про перерахування позивачеві у липні, листопаді 2007 р. 30000,00 грн. у погашення заборгованості за спожиту активну електричну енергію, перетоки реактивної електричної енергії, що свідчить про існування боргу відповідача на користь позивача та про вжиття відповідачем заходів з його погашення.

Крім того, відповідачем надано суду підписаний головним бухгалтером Відкритого акціонерного товариства “Макіївський металургійний комбінат” акт звірки взаємних розрахунків, у якому зазначено, що відповідач заборгував позивачеві за спожиту у 2005-2006 р. активну та реактивну електричну енергію 319652,63 грн.

Позивачем до складу позовних вимог не включено вимоги про стягнення з відповідача боргу за реактивну електричну енергію.

Вартість несплаченої позивачеві відповідачем активної електричної енергії, спожитої у 2005-2006 р., за даними бухгалтерського обліку відповідача складає 315456,49 грн., проти чого сторони не заперечили.

За даних обставин, оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вищезазначена сума підлягає стягненню з відповідача, у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за недоведеністю.

Судові витрати – покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу  України, ст.193  Господарського кодексу України, ст.525, 526 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов – задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Макіївський металургійний комбінат” (86101, Донецька область, м.Макіївка, вул.Металургійна, 47, поточний рахунок 1 у відділенні ЗАТ “Донміськбанк” м.Макіївки, МФО 334970, ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” (84601, Донецька область, м.Горлівка, пр.Леніна, 11; код за ) в особі Макіївського об’єднаного району електричних мереж (86102, Донецька область, м.Макіївка, вул.Патона, 1, поточний рахунок 5689 філія “Центрально-Міське відділення Промінвестбанку в м.Макіївка”, розподільчий рахунок зі спеціальним режимом використання (для зарахування коштів за активну електроенергію) № 72 в філії ДОУ ВАТ “Державний Ощадбанк України, МФО 335106, ) 315456,49 грн. – суму боргу, 3154,56 грн. держмита, 7,41 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.

Видати наказ у встановленому порядку.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошені 03.12.07р.

Повний текст рішення підписано 10.12.07 р.

Суддя                                                                         Донець О.Є.

Надруковано 3 примірники: 1- позивачеві; 1 – відповідачеві; 1 – у справу