ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" листопада 2007 р.
Справа  № 17-9/354-06-9692

За позовом: Прокурора Ренійського району Одеської області в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області

до  відповідача: Українського державного підприємства поштового зв’язку „Укрпошта”

про стягнення безпідставно  виплачених пенсій в сумі 8619,00 грн.

Суддя           Зуєва Л.Є.

П р е д с т а в н и к и :

Від прокурора: Лянна О.А. –повірений;

Від позивача:    не з’явився;

Від відповідача: не з’явився;

СУТЬ СПОРУ: прокурор Ренійського району Одеської області в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Ренійському району Одеської області звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою в якій просить стягнути з Одеської дирекції Українського державного підприємства поштового зв’язку „Укрпошта” на користь Управління ПФУ в Ренійському районі завданої шкоди у вигляді  безпідставно  виплачених пенсій в сумі 8619,00 грн.

Відповідач в засідання суду з’явився, надав відзив на позов, в якому заявлені позовні вимоги не визнає, з підстав викладених у відзиві та просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

23.09.2002р. між Управлінням Пенсійного фонду України в Ренійському районі та Ізмаїльським вузлом зв’язку Одеської дирекції Українського державного підприємства поштового зв’язку „Укрпошта”, укладено договір про виплату пенсій та грошової допомоги, згідно якого Ізмаїльський вузол поштового зв’язку виконує функції доставки і виплати громадянам пенсій та грошової допомоги за рахунок Пенсійного фонду України.

З 01.04.2002р. по 31.07.2004р. Ренійською дільницею Ізмаїльського вузла зв’язку Одеської дирекції українського державного підприємства поштового зв’язку „Укрпошта” проводилася виплата пенсій пенсіонерів Кайр’як М.І. та Кайр’як Л.Є. За вказаний період зазначеним пенсіонерам Управлінням виплачено пенсії на суму 8619 грн.,  яких 2 722,72 грн. –Кайр’як М.І. та 5896,28 грн. –Кайр’як Л.Є., про що свідчить витяги з особових рахунків пенсіонерів, довідки ПФУ України в Ренійському районі від 23.03.2005р.

Однак, в порушення вимог п. 1.2 укладеного договору, п.п. 41, 42, 43, 44 інструкції, ст. 86 Закону України „Про пенсійне забезпечення”, працівниками Ренійської дільниці Ізмаїльського вузла зв’язку Одеської дирекції Українського державного підприємства поштового зв’язку „Укрпошта” пенсія вказаних пенсіонерів виплачувалась гр. Чакир М.М. без довіреності, що підтверджується актом зустрічної перевірки від 23.12.2004р., постановою прокурора Ренійського району про відмову в порушенні кримінальної справи від 22.06.2006р.

Зазначені обставини спонукали прокурора Ренійського району Одеської області в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Ренійському району Одеської області звернутися до господарського суду Одеської області з позовною заявою (вхід.№11651 від 19.09.2006р.) про стягнення з Ізмаїльського вузлу зв’язку Одеської дирекції Українського державного підприємства поштового зв’язку „Укрпошта” збитків у розмірі 8619 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.09.2007р. суддею Баклановою Н.В. порушено провадження у справі №9/354-06-9692 за позовом прокурора Ренійського району Одеської області в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області до ОДУДППЗ „Укрпошта” Ізмаїльського вузлу зв’язку Одеської дирекції Українського державного підприємства поштового зв’язку „Укрпошта” про стягнення 8619 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 20.11.2006р. в задоволенні позовних вимог прокурора Ренійського району Одеської області в інтересах держави в особі Управління пенсійного фонду України в ренійському районі Одеської області –відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 22.02.2007р. рішення господарського суду Одеської області від 20.11.2006р. у справі №9/354-06-9692 скасовано, позов задоволено та стягнуто з УДППЗ „Укрпошта” в особі Одеської дирекції на користь УПФУ в Ренійському районі Одеської області 8619 грн. збитків.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.05.2007р. касаційну скаргу УДППЗ „Укрпошта” в особі його Одеської дирекції –задоволено частково, рішення господарського суду Одеської області від 20.11.2006р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22.02.2007р. по справі №9/354-06-9692 –скасовано, справу направлено до господарського суду Одеської області на новий розгляд.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.06.2007р. суддею Зуєвою Л.Є. прийнято справу №9/354-06-9692 до провадження та справі присвоєно №17-9/354-06-9692.

У ході розгляду справи у суді, а саме 05.09.2007р. до господарського суду Одеської області з усним клопотанням звернувся представник Одеської дирекції УДППЗ „Укрпошта”, в якому просить суд здійснити заміну неналежних відповідачів – Одеської дирекції УДППЗ „Укрпошта” та Ізмаїльський вузол зв’язку Одеської дирекції на належного відповідача Українське державне підприємство поштового зв’язку „Укрпошта”, оскільки перші не являються юридичними особами та не можуть бути відповідачами у господарському процесі, в підтвердження чого суду було надані статутні документи УДППЗ „Укрпошта”, положення про Ізмаїльський центр поштового зв’язку, положення про Одеську дирекцію УДППЗ „Укрпошта”.

Ухвалою суду від 05.09.2007р. замінено неналежних відповідачів Одеську дирекцію УДППЗ „Укрпошта” та Ізмаїльський вузол зв’язку Одеської дирекції на належного Українське державне підприємство поштового зв’язку „Укрпошта”.

22.10.2007р. до господарського суду Одеської області з заявою про уточнення заявлених позовних вимог, звернувся прокурор Ренійського району Одеської області, в якій просить суд стягнути з УДППЗ „Укрпошта” збитків у розмірі 8696,57 грн., посилаючись при цьому на ст.526, 610, 611 Цивільного кодексу України.

Відповідач при новому розгляду справи надав письмовий відзив на позов, в якому заявлені позовні вимоги не визнає та просить суд в позові відмовити.

Дослідивши обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення  цивільних прав та обов’язків є зокрема договори та інші право чини, при цьому ч.6 цієї статті передбачено , що у випадках встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав  та обов’язків можуть бути настання або ненастання певної події.

Розглядом матеріалів справи встановлено, що 23.09.2002р. між Управлінням Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області та Ізмаїльським вузлом  зв’язку Одеської дирекції Українського державного підприємства поштового зв’язку „Укрпошта”, діючого на підставі довіреності №27-10 від 19.09.2002р.  було укладено договір про виплату пенсій та грошової допомоги, згідно якого Ізмаїльський вузол поштового зв’язку виконує функції доставки і виплати громадянам пенсій та грошової допомоги за рахунок Пенсійного фонду України.

Зазначена угода  на час розгляду справи у суді вимог ст.202, 204 ЦК України  є правомірною, оскільки її  недійсність прямо не встановлена законом та ця угода не визнана судом недійсною, тому зобов’язання за цим договором повинні виконуватися  належним чином.

Згідно п. 1.2 договору, при фінансуванні та виплаті пенсій та грошової допомоги Управління та Дирекція  дотримуються вимог Інструкції про порядок організації оформлення, фінансування та виплати пенсій, грошової допомоги підприємствами поштового зв’язку України, затвердженої наказом Державного комітету зв’язку України, Міністерства праці та соціальної політики України, Пенсійного фонду України від 02.07.1998р. №101/123/67, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.08.1998р. за №494/2934.

Відповідно до п.3.2 договору, Дирекція несе відповідальність за своєчасну та правильну виплату пенсій, в тому числі за дорученнями, згідно діючого законодавства.

П. 38 Інструкції передбачено, що виплата пенсій проводиться листоношею (оператором) особисто одержувачу після звернення серії та номера пред’явленого паспорта з даними, зазначеними у відомості.

Відповідно зі ст. 86 Закону України „Про пенсійне забезпечення”, ст. 47 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, п.п. 41-44 Інструкції одержувач пенсії може уповноважити іншу особу одержати пенсію за довіреністю, порядок оформлення і строк дії якої визначаються законом. Виплата пенсії за довіреністю здійснюється протягом усього періоду дії довіреності за умови поновлення пенсіонером заяви про виплату пенсії за довіреністю через кожний рік дії такої довіреності. При виплаті пенсій за довіреністю працівник поштового зв’язку перевіряє правильність її оформлення і виплачує пенсію особі, на яку оформлена довіреність, після звірення серії та номеру пред’явленого паспорта з даними, зазначеними у довіреності. Після першої виплати пенсії довіреність відбирається і зберігається на підприємстві поштового зв’язку в порядку, що забезпечує наявність довіреності в окремій справі.

З 01.04.2002р. по 31.07.2004р. Ренійською дільницею Ізмаїльського вузла зв’язку Одеської дирекції Українського державного підприємства поштового зв’язку „Укрпошта” проводилась виплата пенсій пенсіонерів Кайр’як М.І. та Кайр’як Л.Є. За вказаний період зазначеним пенсіонерам Управлінням виплачено пенсії на суму 8619,00грн. з яких: Кайр’як М.І. –2722,72 грн. та Кайр’як Л.Є. –5896, 28 грн., про що свідчать витяги з особових рахунків пенсіонерів, довідки ПФУ в Ренійському районі від 23.03.2005р.

Однак, як стверджує прокурор, в порушення вимог п.1.2 договору, п.п.41-44 Інструкції, ст. 86 Закону України „Про пенсійне забезпечення” працівниками Ренійської дільниці Ізмаїльського вузла зв’язку Одеської дирекції Українського державного підприємства поштового зв’язку „Укрпошта” пенсія вказаних пенсіонерів виплачувалась громадянкою Чакир М.М. без довіреності, що підтверджується актом зустрічної перевірки від 23.12.2004р., постановою прокурора Ренійського району  про відмову в порушенні кримінальної справи від 22.06.2006р.

Крім того прокурор в своїх обґрунтуваннях вказує на ті обставини, що згідно п. 3.2 договору Дирекція несе відповідальність за своєчасну та правильну виплату пенсій, у т. ч. за дорученнями, згідно діючого законодавства.

При цьому прокурор в наданих суду уточненнях до позовної заяви посилається на те, що відповідно до ст. 110 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, організація, що здійснює виплату і доставку пенсій, несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на неї функцій відповідно до законодавства та укладеного з нею договору та визначає правову природу заявленої до стягнення суми, як збитків на підставі вимог визначених в ст.526,610,611 ЦК України та ч. 1 статті 224 Господарського кодексу України.

Однак з таким висновком погодитися не можна, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 16 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, застрахована особа, тобто особа, яка отримає пенсію зобов’язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду України про власний виїзд за межі держави, чого Кай’ряк Л.Є. та Кай’ряк М.І. зроблено не було. Обов’язок пенсіонера повідомляти істотні відомості органу, що призначає пенсії, передбачений ст. 102 Закону України „Про пенсійне забезпечення”. Цією статтею також передбачено,  що у разі невиконання цього обов’язку і безпідставного одержання сум пенсій, пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, зайво отримані суми. Таким чином, відповідальним особами за нарахування пенсій в випадку безпідставності їх нарахування є саме пенсіонери -   Кай’ряк Л.Є. та Кай’ряк М.І. В свою чергу органи Пенсійного фонду нараховували пенсії на користь вказаних осіб не перевіряючи наявність підстав для подібного нарахування.

Крім цього у розділі 3 ”Відповідальність сторін” договору  №26/9 про виплату пенсій та  грошової допомоги за рахунок  коштів Пенсійного фонду України від 23.09.2002 р. у  п.3.4. зазначено, що Управління  пенсійного фонду  України  в Кенійському районі  Одеської області  разом з представником  Одеської дирекції Українського державного підприємства поштового зв’язку „Укрпошта” щоквартально здійснюють перевірку вузлів  зв’язку щодо  цільового  використання  коштів Управління, по поштових відділеннях по узгодженому графіку.

Однак на виконання зазначених  умов договору  як позивачем так і відповідачем  не було здійснення будь-яких дій щодо  проведення перевірки Ренійської дільниці Ізмаїльського вузла зв’язку Одеської дирекції Українського державного підприємства поштового зв’язку „Укрпошта”, яким  проводилась виплата пенсій пенсіонерів Кайр’як М.І. та Кайр’як Л.Є.  за весь час дії договору  починаючи з  2002 року.

Договором №26/9 про виплату пенсій та  грошової допомоги за рахунок  коштів Пенсійного фонду України від 23.09.2002 р. не передбачена  будь-яка відповідальність сторін за виплату нарахованих Пенсійним фондом України  пенсій  не самим пенсіонерам, а їх представникам, без відповідного доручення.

Згідно п.4.1.Договору  спірні питання, що виникають між Управлінням та Дирекцією вирішуються шляхом безпосередніх переговорів між ними, а у випадках недосягнення згоди –Господарським судом , згідно діючого  законодавства.

Так, ст.1166 ЦК України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану                  майнову шкоду, а саме майнова шкода,  завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю  особистим  немайновим правам фізичної або юридичної  особи,  а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.  При цьому особа,    яка   завдала   шкоди,   звільняється   від   її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Єдиною нормою матеріального права, на підставі якої заявлений позов, що розглядається, є ст. 1172 Цивільного кодексу України, відповідно до якої юридична особа відшкодовує спричинену його працівником за час виконанням ним своїх трудових (службових) обов’язків. Однак, відповідно зі ст. 614 Цивільного кодексу України обов’язковою умовою відповідальності є вина, відсутність якої звільняє фізичну чи юридичну особу від відповідальності. В правовідносинах які є предметом  позову, що розглядається, вина УДППЗ „Укрпошта”  відсутня, що підтверджується наступними обставинами.

Відповідач зазначає, що виїзд пенсіонера за кордон не є підставою для несплати на його користь пенсії, тобто право на отримання пенсії в цьому випадку не втрачається.

Крім того, відповідно до ст. 110 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” умовою відповідальності організації, що здійснює виплату і доставку пенсій є невиконання або неналежне виконання нею функцій покладених відповідно до законодавства та укладеного з нею договором. Відповідач зазначає, що в ані будь-якому нормативному акті, ані в договорі, укладеному між позивачем та відповідачем відсутні умови, обсяги, та розмір відповідальності в разі сплати пенсії відсутнім особам.

При цьому, п. 1.4 укладеного договору визначено, що дирекція бере на себе лише обов’язки по виплаті пенсій та грошової допомоги в термін, визначений графіком виплати пенсій та грошової допомоги.

Пунктом 3.2 укладеного договору передбачено, що дирекція несе відповідальність за своєчасну та правильну виплату пенсій, в тому числі за дорученнями, згідно діючого законодавства.

Відповідно до письмових повідомлень Кай’ряк Л.Є. та Кай’ряк М.І. суми пенсій, отримані їхньою донькою Чакир В.М. були передані на їх користь.

Також відповідач зазначає, що позивачем не вказані будь-які норми права, якими була б обґрунтована вимога щодо стягнення сум пенсій.

Все вищевикладене свідчить про відсутність його вини в безпідставній сплаті пенсій на користь  Кай’ряк Л.Є. та Кай’ряк М.І.

Під час прийняття рішення суд вирішує окрім питання, чи мали місце обставини якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами це підтверджується, зокрема, і наявність фактичних даних, які мають значення для вирішення справи, та доказів на їх підтвердження.

Доказами  є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Юридична заінтересованість позивача в судовому процесі зобов’язує його довести як наявність спірних матеріальних правовідносин, так і ту обставину, що саме на даного відповідача має бути покладена відповідальність за порушення матеріального права.

На думку суду, підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає в себе певні елементи: шкода, протиправність поведінки особи, яка заподіяла шкоду, причинний звязок між ними та вина. Відсутність хоча б одного елементу складу правопорушення виключає настання позадоговірної відповідальності, передбаченої ст.1166,1172  ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України особа, яка завивал шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Суд дійшов висновку про те, що, оскільки, відповідачем спростовані доводи, викладені позивачем у позові, на нього не може бути покладена відповідальність.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною 2 наведеної статті встановлено, зокрема, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Оскільки розглядом матеріалів справи встановлено що нараховані суми пенсії, отримані Чакир В.М.,  були безпосередньо передані пенсіонерам  Кай’ряк Л.Є. та Кай’ряк М.І.  та використані ними на свою користь, фактично будь-яких збитків від діяльності відповідача не настало  та не доведено заподіяння шкоди як  правопорушення, що включає в себе певні елементи, такі як шкода, протиправність поведінки особи, яка заподіяла шкоду, причинний звязок між ними та вина, тому суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення позову відсутні.

Судові витрати по держмиту, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  покласти на позивача, згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після вступу рішення в законну силу.

Повний текст рішення складено та підписано 09.11.2007р.

Суддя                                                                                       Зуєва Л.Є.