донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

05.11.2007 р.                                                             справа №43/184

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Нуждін В.І.-довіреність № б/н від 02.11.2007 р.,

від відповідача:

від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог
Ямпилець Ю.Г.- довіреність № 01-10/247 від 10.05.2007 р.
Кузмішкін Д.В. - довіреність № 01-10/02 від 03.01.2007р.
Горгуль О.А. - довіреність № 50/179 від 13.09.2007 р. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства "Маріупольський морський торгівельний порт"м.Маріуполь Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від
28.08.2007 року

по справі
№43/184  (суддя Морщагіна Н.С.)

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Марін Сервісес" м.Маріуполь Донецької області

до

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору
Державного підприємства "Маріупольський морський торгівельний порт" м.Маріуполь Донецької області
Відкритого акціонерного  товариства "Словважмаш" м. Слов"янськ Донецької області

про
стягнення збитків у сумі 200 624, 33 коп. та моральної шкоди у сумі  300 000, 00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від    28.08.2007 р. по справі № 43/184  позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю  “Дельта Марін Сервісес” м. Маріуполь  Донецької області  ( далі по тексту –ТОВ “Дельта Марін Сервісес” м. Маріуполь)  до Державного підприємства  “Маріупольський  морський торгівельний порт” м. Маріуполь Донецької області  (далі по  тексту – ДП  “Маріупольський  морський   торгівельний порт”  м. Маріуполь) про стягнення  завданих збитків  у сумі 200 624 грн. 33 коп., які складаються  з реальних збитків  - 138 440, 70 грн.,  упущеної  вигоди  у сумі 62 183, 63 грн. та  стягнення  моральної  шкоди  у сумі 300 000 грн.   задоволені  частково.

Стягнуто з ДП “Маріупольський  морський торгівельний порт” м. Маріуполь  на користь ТОВ “Дельта Марін Сервісес”м. Маріуполь збитки в сумі  138 440 грн. 70 коп., витрати за державним митом  у  сумі 1384 грн. 01 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 81грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог –відмовлено.

Рішення суду у частині задоволення позовних  вимог  щодо   стягнення  з відповідача збитків    на  суму  -  138 440, 70 грн.   мотивовано тим,   що   02.01.2006 р. на території   відповідача по справі - ДП  “Маріупольський  морський торгівельний порт” м. Маріуполь   під час  розвантаження  місця  132/168, відповідачем  були порушені  п. 3.1.2.3 договору  № 25-6/128/11 від 29.12.2004 р., Правила перевантаження, складування та збереження вантажів,    що призвело до пошкодження вантажу-механізму переміщення коксовиштовхувача, який належить  Відкритому акціонерному  товариству  "Словважмаш"  м. Слов"янськ Донецької області (далі по тексту - ВАТ "Словважмаш"  м. Слов"янськ).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем доведено необхідні умови цивільно-правової відповідальності по відшкодуванню збитків, а саме :  наявність збитків, протиправність поведінки відповідача  щодо порушення  договірних зобов"язань та його вини  у пошкодженні майна, зазначеного у позові,   причинний зв"язок  між протиправною поведінкою  та завданими збитками.

Рішення суду у частині  відмови у задоволенні позовних вимог   щодо стягнення з відповідача  упущеної вигоди у сумі - 62 183, 63 грн.  мотивовано тим, що    вказана сума  фактично являє  собою плату  за надані позивачем  послуги  з транспортного  експедирування вантажів ВАТ "Словважмаш"  м. Слов"янськ. Положення  договору   транспортного експедирування № 159/45 від 14.09.2004 р., укладеного між позивачем та ВАТ "Словважмаш"  м. Слов"янськ,   не передбачають можливості  звільнення ВАТ "Словважмаш"  м. Слов"янськ від виконання  грошового зобов"язання  на користь   позивача. Причиною  виникнення спору  в цій частині  є неправильне  розуміння  позивачем правової природи  такого відшкодування.

Рішення суду у частині  відмови у задоволенні позовних вимог  щодо стягнення з відповідача  моральної шкоди  у сумі 300 000, 00 грн.  мотивовано тим, що  позивач  не довів  наявності заподіяння відповідачем   немайнової шкоди,  втрат немайнового характеру,   не  надав суду  жодних доказів  на підтвердження  того, що ушкодження  відповідачем  механізму   переміщення  коксовиштовхувача   порушують  його  немайнові права.

До Донецького апеляційного  господарського суду  надійшла апеляційна скарга  ДП  “Маріупольський  морський торгівельний порт” м. Маріуполь   на рішення  господарського  суду   Донецької    області   від  28.08.2007 р. по  справі № 43/184, в якій скаржник просить  зазначене рішення скасувати  та прийняти нове рішення, яким  у задоволенні  позовних вимог   ТОВ “Дельта Марін Сервісес” м. Маріуполь до ДП  “Маріупольський  морський торгівельний порт” м. Маріуполь  відмовити.

Скаржник вважає,  що  судом першої інстанції   при прийнятті оскаржуваного  рішення  неповно з"ясовані  обставини, що мають значення  для справи.

Заявник скарги   посилається   на    те,   що висновок  суду першої  інстанції  щодо задоволення позовних  вимог  про  стягнення  з відповідача збитків    на  суму  -  138 440, 70 грн.   базується тільки  на   листі    № 38  від 01.01.2006 р.,  в якому  йдеться про погодження  позивачем технічної  документації відносно  технічних умов  та схем  строповки вантажів, які  підлягають перевезенню,  але  зазначений  лист відповідач  від позивача не отримував.

На думку скаржника,   з акту загальної форми № 3/1  від 02.01.2006 р., складеного між уповноваженими представниками сторін по справі,  та  з акту експертизи № Э - 6 від 05.01.2006 р.,  складеного   відділенням у м. Маріуполі Донецької  торгово-промислової палати, не вбачається,  що пошкодження  вантажу, зазначеного у позові,  сталося  з вини відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу  позивач по справі- ТОВ “Дельта Марін Сервісес” м. Маріуполь просить  рішення господарського суду Донецької області від 28.08.2007 р. по справі № 43/184  залишити без змін, апеляційну скаргу  - залишити без задоволення.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу посилається на те, що   доказами матеріалів справи  підтверджено, що  заподіяні збитки відповідачу, зазначені у позові, спричинені саме діями   відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу  позивач зазначає, що доводи заявника апеляційної скарги  щодо  того, що  суд першої інстанції  тільки на  підставі  листа  № 38  від 01.01.2006 р. дійшов висновку про  задоволення позовних  вимог  щодо   стягнення  з відповідача збитків    на  суму  -  138 440, 70 грн.  є необґрунтованими.   Суд першої інстанції   повно, об"єктивно  дослідив  всі  докази, які маються  в матеріалах справи,    прийняв  правильне та  обґрунтоване рішення по справі.

Третя особа що не заявляє самостійних вимог на предмет спору -  ВАТ "Словважмаш"  м. Слов"янськ у відзиві на апеляційну скаргу    просить  рішення господарського суду  Донецької області від 28.08.2007 р. по справі № 43/184 залишити без змін, апеляційну скаргу  залишити без задоволення.

ВАТ "Словважмаш"  м. Слов"янськ у відзиві на апеляційну скаргу  зазначає, що в акті експертизи № Э - 6 від 05.01.2006 р.,  складеного   Маріупольським відділенням  Донецької  торгово-промислової палати,    вказано  на наявність пошкодження механізму переміщення коксовиштовхувача, яке сталося саме в процесі  його  розвантаження.  Внаслідок чого, ВАТ "Словважмаш"  м. Слов"янськ  діями відповідача були заподіяні збитки у  вигляді непередбачених  витрат по поновленню  пошкодженого механізму переміщення коксовиштовхувача   на суму  138 440, 70 грн.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду  у відповідності до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України,  на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.  Апеляційний господарський суд не зв"язаний доводами  апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість  рішення  місцевого господарського суду  у повному обсязі.

Відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України  здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Вислухавши пояснення  представників сторін, дослідивши матеріали справи,  судова колегія апеляційної інстанції  дійшла до висновку,  що  апеляційна скарга не підлягає  задоволенню з наступних підстав.

31.05.2007 р.  ТОВ  “Дельта Марін Сервісес”м. Маріуполь  звернулося  до господарського суду Донецької області з позовом до ДП “Маріупольський морський  торгівельний порт” м. Маріуполь стягнути  суму завданих збитків  -  200 624 грн. 33 коп., яка складається з реальних збитків у  сумі 138 440, 70 грн. та упущеної вигоди в сумі 62 183, 63 грн.

В обґрунтування своїх  позовних вимог позивач посилається на договір № 25-69/128/11 від 29.12.2004 р., договір № 159/45 про перевалку  вантажів  і транспортно-експедиторське  обслуговування   від 14.09.2004 р., залізничну накладну № 51215061,  лист № 38 від 01.01.2006 р.,  акт експертизи № Э - 6 від 05.01.2006 р.,  складеного   Маріупольським відділенням  Донецької  торгово-промислової палати, претензію № 77/1-06 від 24.01.2006 р.,   акт прийому-здачі робіт по дефектації  і  ремонту  механізму  перевалки коксовиштовхувача  від 10.03.2006 р., платіжну вимогу-доручення № 123 від 10.03.2006 р., наказ-накладну № 115 від 10.03.2006 р., акт загальної форми № 3 від 02.01.2006 р., товарно-транспортну накладну серії 01АСС № 020749 від 10.03.2006 р., платіжне доручення № 132 від 16.03.2007 р., рахунок-фактуру № 25 від 14.09.2004 р., акт прийомки-здачі виконаних робіт від 29.04.2006 р.

Ухвалою  від 31.07.2007 р. господарський суд Донецької області  залучив до участі у справі у  якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору  на стороні позивача - ВАТ "Словважмаш"  м. Слов’янськ.

12.07.2007 р.  позивач  надав заяву про збільшення  позовних  вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача суму завданих збитків в розмірі - 200 624 грн. 33 коп., яка складається з реальних збитків у сумі - 138 440, 70 грн. та упущеної вигоди у  сумі 62 183, 63 грн., а також моральну  шкоду - 300 000 грн. 00 коп. Зазначена заява розглянута судом першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи,  14.09.2004 р. між   ТОВ   “Дельта Марін Сервісес”  м. Маріуполь та  ВАТ “Словважмаш”м. Слов’янськ  укладений  договір № 159/45  на  перевалку вантажу та   транспортно-експедиційне   обслуговування  (т.1 арк. справи 26-29).

Згідно умов зазначеного  договору позивач зобов’язався на підставі заявки ВАТ “Словважмаш”  м. Слов"янськ  надавати послуги з перевалки, транспортно-експедиційного обслуговування, митного оформлення в режимі “експорт”  вантажів останнього, а ВАТ “Словважмаш” м. Слов"янськ  зобов’язався прийняти та оплатити надані послуги.

Відповідно до п. 2.1 вказаного  договору   надання послуг здійснюється позивачем як власними засобами так і шляхом залучення, у необхідних випадках, інших осіб.

29.12.2004 р. між  позивачем та  відповідач   по   справі  укладений  договір   № 25-6/128/11 ( т.1 арк. справи 12-25),  згідно   якого   відповідач  зобов’язався надати позивачеві послуги з перевалки з  залізничного або автомобільного  транспорту на морські судна,  експортних та транзитних вантажів позивача, а  позивач   зобов’язався прийняти та сплатити вартість наданих послуг.

Як вбачається з матеріалів справи,  відповідно  до умов договору № 159/45 від    14.09.2004 р.,    01.01.2006 р.  позивачем  згідно     залізничної    накладної    № 51215061, для подальшої транспортировки, на територію ДП “Маріупольський морський  торгівельний порт” м. Маріуполь доставлено вантаж –механізм переміщення коксовиштовхувача, вантажовідправником та власником якого  є  ВАТ “Словважмаш”  м. Слов"янськ.

Як посилається позивач,  листом № 38 від 01.01.2006р.  він направив  відповідачу  технічну документацію  стосовно технічних вимог  на схем строповки вантажу, що перевозиться.

02.01.2006 р., під час вивантаження місця 132/168, розташованого на території ДП “Маріупольський морський  торгівельний порт” м. Маріуполь, відповідачем   були  порушені правила та умови вивантаження-завантаження, що в свою чергу призвело до пошкодження вантажу - механізму переміщення коксовиштовхувача, про що складено акт № 3/1 загальної   форми ( т. 1 арк. справи 119),  який підписаний  уповноваженими представниками обох сторін по справі.

Відповідно до ст. 381 Кодексу торгівельного мореплавства  України обставини, що можуть бути підставою для майнової відповідальності перевізника, відправників, одержувачів вантажу і пасажирів, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми.

Наявність пошкоджень вантажу - механізму переміщення коксовиштовхувача,  їх характер відображено в акті експертизи № Э-6 від 05.01.2006 р., складеним  Маріупольським відділенням  Донецької торгово-промислової палати ( т. 1 арк. справи 45-46) у присутності представників позивача та відповідача по справі.

Згідно висновків  зазначеного акту  експерту  пред’явлений механізм переміщення (місце № 132/168) коксовиштовхувача COMF 15-2.1 за наявністю дефектів механічного характеру, що утворилися внаслідок вивантаження з транспортного засобу,  який  до експлуатації не придатний. Ступінь втрати якості може бути визначена за фактичними витратами  на відновлювальний ремонт та випробувань обладнання в умовах виробника.

За умовами п. 4.2 договору № 159/45 на  перевалку вантажу та   транспортно-експедиційне   обслуговування від   14.09.2004 р.  позивач  несе повну матеріальну відповідальність за збитки, спричинені замовнику, внаслідок неналежного виконання своїх обов’язків.

Згідно вимог ст. 932 Цивільного кодексу  України у разі залучення експедитором до виконання своїх обов'язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

24.01.2006 р. ВАТ “Словважмаш” м. Донецьк на адресу позивача направлено претензію за № 77-1-06 з вимогою відшкодувати завдані збитки в сумі 138 400, 70 грн., розмір яких розрахований ВАТ “Словважмаш” м. Донецьк ( т. 1 арк. справи 49-50).

Позивач зазначає у позові, що  внаслідок неправомірних дій відповідача, ВАТ “Словважмаш” м. Маріуполь понесені додаткові витрати на відновлення технічного стану механізму, що підтверджується  актом  здачі - приймання  виконаних робіт по дефектації  і ремонту  механізму переміщення  коксовиштовхувача  від 10.03.2006 р.,  платіжним дорученням № 123 від 10.03.2006 р., наказом-накладною № 115 від 10.03.2006 р., товаро-транспортною накладною  № 020749 від 10.03.2006 р.  ( т. 1 арк. справи 51-58).

Вимоги претензії  № 77-1-06  ВАТ “Словважмаш” м. Донецьк  до позивача   з вимогою відшкодувати завдані збитки в сумі 138 400, 70 грн.   позивачем  задоволені у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням  № 132 від 16.03.2007 р.  ( т.1 арк. справи 132).

За приписами  статті  1191 Цивільного кодексу  України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно  статті  224 Господарського кодексу України   учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов"язання   повинен відшкодувати завдані цим збитки суб"єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Необхідними умовами цивільно-правової відповідальності по відшкодуванню збитків  за загальними правилами є  протиправність поведінки, наявність збитків, причинний зв’язок між протиправною поведінкою і завданими збитками, вина  особи, що заподіяла збитками.

Згідно п. 5.5.1 договору № 25-6/128/11 від 29.11.2004 р.  відповідач несе відповідальність за порушення Правил перевантаження, складування та збереження вантажів з його   вини  у   розмірі реально завданої ним шкоди, у тому числі і у випадку з пошкодження тари або вантажу.

З доказів матеріалів справи вбачається, що позивачем доведено протиправність поведінки відповідача щодо порушення зобов’язань за договором  № 25-6/128/11 від 29.11.2004 р. та його вини в пошкодженні майна, наявності та розміру збитків як результату протиправної поведінки відповідача, а також причинний зв’язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, оскільки, факт пошкодження механізму переміщення  коксовиштовхувача прямо випливає з протиправної поведінки відповідача, що полягає в порушенні умов зазначеного договору.

Посилання  заявник скарги  на    те,   що висновок  суду першої  інстанції  щодо задоволення позовних  вимог  про  стягнення  з відповідача збитків    на  суму  -  138 440, 70 грн.   базується тільки  на   листі    № 38  від 01.01.2006 р.,  в якому  йдеться про погодження  позивачем технічної  документації відносно  технічних умов  та схем  строповки вантажів, які  підлягають перевезенню,  не обґрунтовані,  тому як   оскаржуване рішення  прийнято на підставі  всебічного, повного  дослідження  всіх обставин та доказів матеріалів  справи  у їх сукупності,  а не на підставі зазначеного листа.

До того ж,   відповідно п. 3.2.2.5 договору  № 25-6/128/11 від 29.11.2004 р., укладеного між сторонами по справі, погодження  схем строповки вантажів повинні бути направлені  позивачем   відповідачу  відносно спеціального, негабаритного  вантажу. Зазначений вантаж   транспортується  по  спеціальним  залізничним  накладним  з чітким   зазначенням про це.  Як вбачається  з залізничної накладної № 51215061 про транспортування   коксовиштовхувача, в  ній не зазначено, що це спеціальний  або  негабаритний   вантаж, а тому  позивач і не повинен був направляти відповідачу  вказаний лист  щодо погодження  технічної  документації відносно  технічних умов  та схем  строповки вантажу -  коксовиштовхувача.

Посилання    скаржника  на те, що  з акту загальної форми № 3/1  від 02.01.2006 р. та  з акту експертизи № Э - 6 від 05.01.2006 р., не вбачається,  що пошкодження  вантажу, зазначеного у позові,  сталося  з вини відповідача спростовуються  тим, що  в  акті  експертизи № Э - 6 від 05.01.2006 р. чітко визначено, що експерту  пред"явлено  місце № 132/168 - механізм  переміщення  коксовиштовхувача- з дефектами  механічного характеру, які виникли  в процесі  розвантаження з залізничної  платформи на території   відповідача. З акту загальної форми № 3/1 від 02.01.2006 р.  зазначено, що місце № 132/168 пошкоджено    в процесі    розвантаження ДП “Маріупольський морський  торгівельний порт” м. Маріуполь.

На підставі  зазначеного, судова колегія апеляційної інстанції  дійшла до висновку, що  суд першої інстанції обґрунтовано  задовольнив вимоги позивача у частині  стягнення з відповідача   збитків у сумі 138 440 грн.

Щодо   стягнення   з відповідача суми  упущеної вигоди - 62 183, 63 грн., як складової частини заявлених позивачем збитків, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у  задоволенні позовних вимог у цій частині, тому як  зазначена сума  склалася внаслідок  не сплати    позивачу    ВАТ   “Словважмаш”  м. Слов’янськ   вартості  наданих позивачем  послуг  за   умовами   договору  № 159/45  на  перевалку вантажу та   транспортно-експедиційне   обслуговування.  Умови  вказаного  договору не передбачають можливості звільнення ВАТ “Словважмаш”м. Слов’янськ  від  виконання  грошового  зобов’язання  за  надані послуги  на користь позивача.

За   приписами   ст.  225 ч. 1  Господарського  кодексу  України   неодержаний   прибуток  ( упущена вигода) - сума, на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов"язання  другою стороною.

Зазначена    позивачем  у  позові  сума - 62 183, 63 грн., не є  упущеною вигодою у розумінні   положень   ст. 225 ч. 1    Господарського     кодексу   України.

Крім того, позивачем  заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 300 000, 00 грн.

За змістом    статті   1167 ч. 1   Цивільного   кодексу   України  моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно  ст. 22 Цивільного кодексу України   немайнова шкода, заподіяна  юридичній особі є втратами  немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу підприємства.

Як     вбачається,   позивач  не довів наявності перелічених вище обставин, а також не надав   будь-яких  доказів на підтвердження того, що пошкодження відповідачем механізму переміщення коксовиштовхувача   порушують  його немайнові права, а тому  суд   першої    інстанції    обґрунтовано  відмовив   позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення з  відповідача   моральної шкоди у сумі 300 000 грн.

Враховуючи вищевикладене,  судова  колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 28.08.2007 р. по справі № 43/184  відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстав для його скасування та  задоволення вимог апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України   витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги  покладаються  на заявника апеляційної скарги - ДП “Маріупольський морський  торгівельний порт” м. Маріуполь.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  Державного підприємства " Маріупольський морський торгівельний порт" м. Маріуполь Донецької області  залишити без задоволення,  рішення  господарського  суду   Донецької   області   від    28.08.2007 р. по   справі № 43/184 залишити без змін.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 6  прим.

1. позивачу

1. відповідачу

1. третій особі

1 у справу

1 ДАГС

1. господ. суд Дон. обл.