ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2007 р.                                                                        м.Рівне

дата прийняття постанови                                                                                                                                                                  місце прийняття

11:30 год.                                                                                       Справа №  12/218

час прийняття постанови                                                                                             номер справи

Господарський суд Рівненської області в складі: головуючий - суддя Крейбух О. Г.; секретар  судового засідання - помічник судді О.М.Шандалюк

за участю представників сторін:

від позивача  :  представник ДПІ юрид.відділу Прищепа О.С., довіреність № 452/10-32 від 11.01.2007р.

від відповідача-1 : представник заст.нач.юрид.відділу Коробка Н.М., довіреність № 36-юв від 24.10.2006р.,

-юрисконсульт Мельник О.В., довіреність № 67-юв від 23.03.2007р.

від відповідача-2: представник не з'явився

від органу прокуратури: помічник прокурора м.Рівне Воробей С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державна податкова інспекція у місті Рівне      до відповідача-1 Відкрите акціонерне товариство "Рівнеазот" відповідача-2 Дочірнє підприємство "У.П.К.-ресурс" за участю прокурора м.Рівне про визнання недійсними договорів, визнання недійсним господарських зобов'язань, стягнення в доход держави природний газ об'ємом 206611,139 тис.м.куб.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача-1 та відповідача-2 про визнання недійсним господарських зобов’язань та стягнення в доход держави природного газу об’ємом 206611,139 тис.м.куб.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що зі сторони дочірнього підприємства «У.П.К.-ресурс»господарські зобов’язання з купівлі-продажу природного газу  з ВАТ «Рівнеазот»вчинені з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства. Протиправність дій відповідача-2 полягає у безпідставному включенні при  укладенні договорів купівлі-продажу природного газу до його ціни сум податку на додану вартість, що є порушенням законів України «Про Державний бюджет на 2005 рік», «Про Державний бюджет на 2006 рік»та «Про податок на додану вартість». Окрім того, місцезнаходження відповідача-2 «У.П.К.-ресурс»за юридичною адресою не встановлено. Зі сторони відповідача-1 - ВАТ «Рівнеазот»при вчиненні господарських зобов*язань порушень вимог закону не виявлено. Просить позов задоволити та застосувати наслідки визнання господарського зобов’язання недійсним відповідно до частини першої статті 208 Господарського кодексу України.

Відповідач-1 позовні вимоги заперечує з підстав, викладених у запереченнях на позов від 04.06.2007р. № 116-юв та у доповненнях до заперечень від 16.07.2007р. № 156-юв (а.с.61-63, 95-97).

27 вересня 2007 року господарським судом Рівненської області закрито провадження у справі № 12/218 щодо відповідача-2 –дочірнього підприємства «У.П.К.-ресурс»у зв’язку з його ліквідацією.

Письмових клопотань від учасників судового процесу щодо здійснення технічної фіксації судового процесу не надходило. Протокол судового засідання складено відповідно до вимог Прикінцевих та перехідних положень КАСУ.

Заслухавши пояснення представника позивача, органу прокуратури та відповідача-1, оцінивши наявні в матеріалах справи і досліджені в судовому засіданні докази, суд ВСТАНОВИВ:

Між дочірнім підприємством «У.П.К.-ресурс» та ВАТ «Рівнеазот» на підставі укладених договорів купівлі-продажу природного газу вчинені господарські зобов’язання по поставці природного газу загальним об’ємом 206611, 139 тис.м.куб. на загальну суму 92 993 547,48 грн., а саме:

·          у серпні 2005 року –господарське зобов’язання на підставі договору від 27.07.2005р. № 24/7, яке підтверджується актом прийому-передачі природного газу від 30.08.2005р. на суму  8 932 018,24грн. та податковими накладними від 22.08.2005р. № 0000086, № 0000087, № 0000088;

·          за період з жовтня 2005 року по лютий 2006 року –господарські зобов’язання на підставі договорів від 23.09.2005р. № 12/09 та 12/09/02, додаткових угод до договору № 12/09/02 –№ 1 від б/дати, № 2 від 31.10.2005р. та № 3 від 25.11.2005р., договору від 27.12.2005р. № 1985, додаткового договору від 27.01.2006р. № 1 і додаткової угоди № 2 до договору № 1985 від 27.12.2005р., які підтверджуються актами прийому-передачі природного газу від 30.09.2005р. на суму 10 555 066,08грн., від 31.10.2005р. на суму 11 082 708,00 грн., від 30.11.2005р. на суму 16 138 440,00 грн., від 31.12.2005р. на суму 16 138 440,00 грн., від 31.01.2006р. на суму 17 913 778,56 грн. та за лютий 2006р. на суму 12 233 096,60 грн. і податковими накладними від 30.09.2005р. № 0000158, від 31.10.2005р. № 0000270, від 08.11.2005р. № 0000355, від 10.11.2005р. № 0000357, від 30.11.2005р. № 0000362, від 31.12.2005р. № 0000453, від 31.01.2006р. № 0000052, від 19.02.2006р. № 0000075.

Суд не вважає використання  дочірнім підприємством “У.П.К.-ресурс” різних печаток на документах належною підставою для визнання зазначених господарських зобов’язань недійсними з огляду на таке.

За змістом ст.207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до частини 1 статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За змістом частин 1 та 3 статті 180 Господарського кодексу України зміст  господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов’язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов’язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов’язані у будь-якому разу погодити предмет, ціну та строк дії договору.

За наведеного, оскільки між ВАТ “Рівнеазот” та ДП “У.П.К.-ресурс” при укладенні оспорюваних договорів купівлі-продажу природного газу досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, то використання ДП “У.П.К.-ресурс” різних печаток на документах не може слугувати підставою для визнання зазначених договорів недійсними.

Щодо наявності у ДП “У.П.К.-ресурс” при вчиненні оспорюваних господарських зобов’язань мети, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то прокурором та позивачем           не подано до суду жодного доказу, який підтверджує ухилення відповідача-2 від сплати податків, зокрема, фактів ненадання податкової звітності.

Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні повідомив, що не вбачає при вчиненні зазначених господарських зобов’язань у діях відповідача-1 ВАТ «Рівнеазот»порушень закону та наявності мети, яка свідомо суперечить інтересам держави і суспільства. Зазначен позиція позивача підтримана прокурором.

Відповідно до статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов’язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб’єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до частини 3  статті 72  Кодексу адміністаривного судочинства України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

За наведеного, оскільки 27 вересня 2007 року господарським судом Рівненської області закрито провадження у справі № 12/218 щодо відповідача-2 –дочірнього підприємства «У.П.К.-ресурс»у зв’язку з його ліквідацією, а спірні господарські зобов’язання ВАТ «Рівнеазот»виконані належним чином і у відповідності до закону та при їх вчиненні відповідач-1 не мав мети, яка свідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то у задоволенні позовних вимог щодо відповідача-1 слід відмовити.

Керуючись статтями 160-163, 254, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини - з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                         Крейбух О. Г.

Повний текст постанови підписано "04" жовтня 2007 р.

Помічник судді

Шандалюк О.М.