ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.11.07 р.                                                                               Справа № 13/175

Суддя господарського суду Донецької області І.Х. Темкіжев

при секретарі судового засідання  Сич Ю.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Закритого акціонерного товариства “Макіївкокс” м.Макіївка

до відповідача: Державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк

про: стягнення  1266грн.84коп.

За участю представників  сторін:

від позивача: Ахметова Н.В. (за довірен. № 07-4309 від 26.12.06р.)-начальник претензійно-позовного бюро юридичного відділу по роботі з недовантаженням та постачанням неякісного товару.

від відповідача:  Цвітун М.М.(за довірен. № Н-01/2219 від 06.07.07р.)– юрисконсульт

Закрите акціонерне товариство “Макіївкокс” м.Макіївка Донецької області звернулося до господарського суду з позовом до Державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк про стягнення вартості  втраченої продукції в розмірі 1266грн.84коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на комерційні акти № БН 689971/65; № БН 689972/66 від 17.08.07р., накладну № 49580187, рахунок-фактура № 29242 від 29.08.07р.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно  до ст.. 81-1 Господарського-процесуального кодексу України.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог та вважає що відповідальність слід віднести на вантажовідправника, надав  відзив на позовну заяву, в якому просить з посиланням на ст. 24 Статуту залізниць України в позовних вимогах відмовити, оскільки вантаж завантажено засобами вантажовідправника без участі залізниці та вантаж прибув в технічно справному вагоні, люки та двері закриті на справні запірні механізми, протікання немає.

Представник  позивача у судовому засіданні  підтримав свої позовні вимоги.

Представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази за  своїм внутрішнім переконанням, суд   дійшов висновку що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил  і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов’язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Ст. 909 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити  довірений  їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його  особі, яка  має  право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення  договору  перевезення  вантажу  підтверджується складенням транспортної   накладної  (коносамента   або  іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно матеріалів справи, вантажовідправником – ВАТ “Вугільна компанія “Шахта “Красноармійська-Західна №1” за залізничною накладною 49580187 на адресу ЗАТ “Макіївкокс” м.Макіївка поступив вугільний концентрат марки “К” в 7 вагонах.

За даними залізничної накладної 49580187 на станції Чумаково Донецької залізниці вагони 64208457, 66306267 були прийняті з вагою нетто по 69тн., кожен.

На підставі актів загальної форми 472,473 від 16.08.07р. станції Кринична Донецької залізниці, на станції Ясинувата було здійснене комісійне переважування зазначеного вагону на 150тн. електротензометричних вагах ВАТ “Ясиновський КХЗ”(державна перевірка від 16.03.07р). Перевірка маси вантажу на станції проведена згідно Правил видачі вантажів. За її результатами виявилась нестача вантажу проти даних, зазначених у залізничних накладних у вагоні 66306267 у кількості 1,75тн., у вагоні 64208457 у кількості 1.7тн. Це засвідчено в комерційних актах № БН 689971/65; 689972/66 від 17.08.07р., які у відповідності ст.29 Статуту залізниць України є підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника.

Також комерційним актом № БН 689971/65 зафіксовано, що вантаж прибув в технічному справному вагоні з закритими люками та дверми, течі немає, навантаження на рівні бортів, не маркіроване, рівномірне крім місце поглиблення. Також, комерційним актом з посиланням на акт загальної форми № 472 від 16.08.2007р. встановлений факт наявності у  вагоні 66306267  поглиблення над 4 та 5 люками 1500х1000х500мм.

Комерційним актом № БН 689972/66 зафіксовано, що вантаж прибув в технічному справному вагоні з закритими люками та дверми, течі немає, навантаження на рівні бортів, не маркіроване, рівномірне крім місце поглиблення. Також, комерційним актом з посиланням на акт загальної форми № 473 від 16.08.2007р. встановлений факт наявності у  вагоні 64208457 поглиблення над 4 та 5 люками 1000х1000х500мм.

Статтею 110 Статуту та ст. 12 Закону України „Про залізничний транспорт” передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Відповідальність перевізників за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України, встановлено ст.23 ЗУ “Про залізничний транспорт”.

Частиною 2 ст. 23 цього Закону передбачена відповідальність залізниць за незбереження (втрату, недостачу, псування, пошкодження) прийнятого ними до перевезення вантажу у розмірі фактично завданої шкоди, якщо останні не доведуть, що втрата, недостача, псування, пошкодження відбулось не з вини залізниці. Аналогічний припис міститься у ст. 113 Статуту.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Нестача згідно комерційних актів № БН 689971/65  складає – 1750кг., № БН 689972/66 складає – 1700кг. Відповідно до рахунку-фактури № СФ-29242 від 29.08.2007р вартість 1 тонни вугільного концентрату становить 510,00грн. без ПДВ. Згідно розрахунку, що міститься в матеріалах справи, сума недостачі з урахуванням норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто складає  1266грн.84коп.

Доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву судом до уваги не приймаються, оскільки ст. 111 Статуту залізниць України, залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу вантажу у разі коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення, тобто відповідач не врахував встановлені актом  поглиблення  над люками у спірних вагонах. Відповідач не довів суду, що недостача вантажу  відбулася не з вини залізниці.

З огляду на викладене, з урахуванням даних, зазначених в комерційних актах № БН 689971/65, № БН 689972/66 своїх зобов’язань  за договором перевезення відповідач не виконав належним чином, оскільки не забезпечив збереження довіреного йому вантажу.  Факт недостачі вантажу в сумі 1266грн.84коп. підтверджений матеріалами справи, у зв’язку з чим суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, доведені належним чином та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті держмита в сумі 102грн. 00коп. та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн. 00коп. у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, згідно ст.ст. 909, 920, 924 Цивільного кодексу України ,ст. ст. 110, 113, 114, 127, 129  Статуту залізниць України, ст. ст.12, 23, 26 Закону України „Про залізничний транспорт”, керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського  процесуального  кодексу України, суд

В  И  Р  І  Ш  И  В :

Позовні  вимоги закритого акціонерного товариства “Макіївкокс” м.Макіївка Донецької області до державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк про стягнення суми втраченої продукції в розмірі 1266грн.84коп. задовольнити повністю.

Стягнути з  державного підприємства “Донецька залізниця” (83000, м. Донецьк, вул. Артема, 68, ) на користь закритого акціонерного товариства “Макіївкокс” (86106, м.Макіївка Донецької області, вул.Горького, 1; ) суму втраченої продукції в розмірі 1266грн.84коп., витрати по сплаті держмита у сумі 102грн.00коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118грн.00коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення.

Вступну та резолютивну частину рішення  оголошено  29.11.2007р.

Повний текст постанови складено і  підписано 03.12.2007р.

Суддя                                                                         Темкіжев І.Х.