ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2007 р.
№ 2/153

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого –судді
Дерепи В.І.

суддів :
Грека Б.М. –(доповідача у справі)
Стратієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю “Синтез”

на постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 16.10.07

у справі
№ 2/153

господарського суду
Донецької області

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю “Синтез”

до
Товариство з обмеженою відповідальністю “Облсількомунгосп”
Пісківської сільської ради

треті особи
Донецька обласна державна адміністрація,
Товариство з обмеженою відповідальністю “Донецьке обласне виробниче об'єднання сільського комунального господарства “Облсількомунгосп”,
Товариство з обмеженою відповідальністю “Донецьксількомунгосп”

про
стягнення 43047,84 грн.

за участю представників від:

позивача
Пласконь А.Ю. (дов. б/н від 21.12.2007р.)
Сокор О.М. (дов. б/н від 21.12.2007р.)

відповідача
не з'явилися, були належно повідомлені

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю „Синтез”, звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до до відповідача-1, Товариства з обмеженою відповідальністю „Облсількомунгосп”, до відповідача-2, Пісківської сільської ради,  за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідачів, Товариства з обмеженою відповідальністю „Донецкселькоммунхоз”, про стягнення заборгованості в сумі 43047,84 грн., з яких вартість підрядних робіт в сумі 3662920,20 грн.,  проценти в розмірі 3122,01 грн., три проценти річних від простроченої суми у розмірі 3296,63 грн.

Після уточнення позовних вимог позивач просив виключити із складу відповідачів –ТОВ „Облсількомунгосп” та стягнути з Пісківської сільської ради 36629,20 грн. як безпідставно набутого майна, згідно із ст. 1212  Цивільного кодексу України; також позивач просив стягнути на підставі ст. 536  ЦК України, проценти за користування чужими коштами в сумі 3122,01 грн. та три проценти річних в сумі 3296,63 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 20.08.07 (суддя Мартюхіна Н.О.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 16.10.07 (колегія суддів у складі: головуючого-судді Діброви Г.І., суддів: Акулової Н.В., Шевкової Т.А.) в позові відмовлено з підстав пропуску позивачем строку позовної давності.

Не погоджуючись з судовими актами у справі, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, посилаючись на порушення судами ст.1212 Цивільного кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги щодо дотримання судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судових актах та вбачається з матеріалів справи, позивачем на замовлення ТОВ „Донецьксількомунгосп” були виконані у грудні 2001р. та червні 2002р. підрядні роботи з реконструкції котельної сел.Піски Ясинуватського р-ну. Котельна сел. Піски є комунальною власністю Пісківської територіальної громади в особі Пісківської сільської ради, а у ТОВ „Донецьксількомунгосп” вказане майно (котельна) знаходиться на технічному обслуговуванні та балансі.

ТОВ „Донецьксількомунгосп”, отримав від третьої особи-2, ТОВ „Донецьке обласне виробниче об’єднання сільського комунального господарства „Облсількомунгосп”, грошові кошти на оплату робіт з реконструкції котельної сел.Піски. За виконані позивачем роботи Товариством з обмеженою відповідальністю „Донецьксількомунгосп” було частково сплачено 13.09.01 –10000грн., 26.03.03 –5000грн., 15.08.03 –5000грн., всього 20000грн. Роботи закінчені в 2002 році. Вартість виконаних позивачем, але неоплачених робіт становить 36629,20 грн.

Таким чином, судами встановлене порушення прав позивача на отримання 36629,20 грн., але відмовлено в позові з підстав пропуску ним строку позовної давності.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що висновки суду першої та апеляційної інстанцій щодо порушення строку позовної давності, початок перебігу якого визначено липень 2002 року є передчасними.

Згідно п. 6 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України правила цього кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред’явлення яких встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплинув до набрання чинності цим Кодексом.

ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, до закінчення пред’явлення позову.

Таким чином, до даних правовідносин слід застосовувати правила ЦК України щодо позовної давності.

Згідно п. 3 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов’язано його початок.

За змістом ст. 261 ЦК України –законодавцем визначено дві умови за яких починається перебіг позовної давності: 1) день, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права; 2) день, коли позивач дізнався про особу, яка порушила його право.

Як встановлено судами, та не заперечується матеріалами справи, позивач ініціював питання щодо захисту порушеного права в судових інстанціях, про що є відповідні судові акти, що свідчить про те, що позивач ставив питання про захист порушеного права, попри наведені факти, дані обставини судами не було враховано.

Окрім того, слід відмітити ту обставину, що постановою Вищого господарського суду України від 31.10.06 у справі № 11/85, яка в розумінні ст. 35 ГПК України є преюдиційним фактом, встановлено дійсного власника майна, тобто суб’єкта, яким порушено право позивача, що по суті впливає на початок перебігу строку позовної давності, що залишено поза увагою судом першої та апеляційної інстанції.

Таким чином, судом не повно вияснено обставини справи, які пов’язані із дотриманням позивачем строку позовної давності для заявлення вимоги.

Також слід зазначити, що при ухваленні судових актів, залишилися поза увагою обставини: чи мав місце факт виконання робіт, чи оформлялись акти прийому-передачі виконаних робіт, та інші докази, які свідчили б про виконання робіт позивачем чи спростовували дані факти.

Відповідно до п.п. 1, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення" –обгрунтованим визнається рішення в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Рішення та постанова цим вимогам не відповідають, а тому підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до місцевого господарського суду.

При новому розгляді, слід з’ясувати наведені в цій постанові обставини справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм, та доводам сторін належну правову оцінку та ухвалити законне та обгрунтоване рішення. Під час нового розгляду справи суду слід врахувати, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, а обгрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, підтвердженими в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11110 Господарського  процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Синтез” задовольнити частково, постанову Донецького апеляційного господарського суду від 16.10.07 та рішення господарського суду Донецької області від 20.08.07 у справі № 2/153 скасувати, а справу направити на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Головуючий - суддя                                                                      В. Дерепа

Судді                                                                                                    Б. Грек

Л. Стратієнко