АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

22.10.07
Справа  № 12/152

Львівський апеляційний
господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді
Краєвської
М.В.

суддів:
Кузя В.Л.

Юркевича М.В.

розглянувши апеляційну скаргу суб”єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 від 23.08.2007 р. без номера

на рішення Господарського
суду Чернівецької області від 13.08.2007 р.

у справі №
12/152

за позовом суб”єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2, м.Дніпропетровськ

до суб”єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, м.Чернівці

за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -
суб”єкта підприємницької діяльності-фізичну особу ОСОБА_3, м.Дніпропетровськ

про
стягнення 14 093, 29 грн. за надані послуги з перевезення вантажу

За участю представників сторін:

від позивача -ОСОБА_4
(представник, довіреність № 5782 від 24.07.2007 р. в матеріалах справи,
а.с.46);

від відповідача -не
з”явився;

від третьої особи - не
з”явився

Представнику позивача роз”яснено
його права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України.

Оскільки позивач не заявляв
клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, то протокол
судового засідання ведеться з дотриманням вимог ст.81-1 ГПК України без
забезпечення повного фіксування судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу.

Розпорядженням голови суду від
22.10.2007 р. проведено зміни в складі колегії суддів (знаходиться в матеріалах
справи).

Заяв про відвід суддів не
поступало.

Розгляд апеляційної скарги
відкладався з підстав, викладених в ухвалі Львівського апеляційного
господарського суду від 08.10.2007 р.

Рішенням Господарського суду
Чернівецької області від 13.08.2007 р. у справі № 12/152 (суддя Бутирський
А.А.) позов задоволено повністю за доведеністю, стягнуто з відповідача на
користь позивача 12 435 грн. основного боргу, 1 231, 07 грн. інфляційних втрат,
427, 22 грн. 3 % річних, 3 523 грн. витрат на послуги адвоката, 140, 93 грн.
державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Відповідач з даним рішенням не
погодився, подав апеляційну скаргу та додаткові пояснення до неї, де просить
долучити до матеріалів справи докази, які не були предметом дослідження в суді
першої інстанції, так як справа розглянута за відсутністю його представника,
рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким
у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, стягнути з позивача на користь
відповідача 1 500 грн. витрат на юридичну допомогу.

Свої вимоги скаржник обгрунтовує
тим, зокрема, що договір перевезення між сторонами не укладався; незважаючи на
подане до господарського суду клопотання про відкладення розгляду справи спір
вирішений за відсутністю його представника, що унеможливило подати необхідні
докази та заявити клопотання про застосування позовної давності.

У судовому засіданні та відзиві на
апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без
змін, а апеляційну скаргу -без задоволення з підстав, викладених у ньому.

Третя особа заперечує проти вимог
апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

На виконання вимог ухвали суду
апеляційної інстанції від 05.09.2007 р. позивачем долучено до відзиву на
апеляційну скаргу оригінали СМR № 096103, СМR № 096110, листа-заявки по факсу №
001/17 від 17.03.2006 р., листа-заявки по факсу від 18.03.2006 р., акту № 35
від 07.01.2006 р., поштового повідомлення про вручення від 18.09.2006 р.

22 жовтня 2007 року (перед початком
судового засідання) до Львівського апеляційного господарського суду поступило
клопотання від відповідача (апелянта) про відкладення розгляду апеляційної
скарги для надання йому можливості ознайомитися з відзивом суб”єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_3 на апеляційну скаргу (вх. №
9020).

Позивач заперечив проти поданого
клопотання.

Розглянувши дане клопотання,
заслухавши думку представника позивача, суд апеляційної інстанції відмовив у
його задоволенні, оскільки, по-перше, згідно з ст.96 ГПК України надсилання
відзиву на апеляційну скаргу апелянту є правом, а не обов”язком іншої сторони в
справі, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду
рішення місцевого господарського суду; по-друге, ухвалою суду апеляційної
інстанції від 08.10.2007 р. явка сторін і третьої особи була визнана
необов”язковою, а на власний розсуд.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що 17.03.2006 р. відповідач направив позивачу заявку, в якій
просив подати під завантаження два автомобілі на 22-23.03.2006 р. для
перевезення вантажу за маршрутом м.Сторожинець (Україна) -м.Рієка (Хорватія).
Сума фрахту у даній заявці вказана в розмірі 1000 Євро, а сама оплата повинна
бути проведена протягом 7-10 днів з моменту розвантаження (а.с.8).

Позивач прийняв заявку відповідача
і надав для завантаження два автомобілі: Iveco держ. номер НОМЕР_1 та ДАФ держ.
номер НОМЕР_2. Перевезення здійснено приватним підприємцем ОСОБА_3 за заявкою
позивача.

Отриманий вантаж доставлено у
м.Рієка (Хорватія), що підтверджується відмітками одержувача на
товарно-транспортних накладних СМR СМR № № 096103, 096110 (а.с.9- 10).

Послуги перевезення не оплачені.

Розглянувши апеляційну скаргу,
вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення
представника позивача, колегія Львівського апеляційного господарського суду
вважає, що рішення Господарського суду Чернівецької області від 13.08.2007 р. у
справі № 12/152 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу суб”єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 - без задоволення.

При цьому колегія виходила з
наступного.

Як встановлено в судовому засіданні
та вбачається з матеріалів справи, письмовий договір перевезення вантажу
автомобільним транспортом між сторонами не укладався.

Однак відсутність договору в
письмовій формі як окремого документа ще не свідчить про відсутність факту
укладення між сторонами договору перевезення вантажу, виникнення спірних
правовідносин.

Так, єдиними документами, які підтверджують
перевезення спірного вантажу, є
товарно-транспортні накладні СМR СМR № № 096103, 096110 (а.с.9-10). У
даних накладних встановлені умови перевезення вантажу, які слід розцінювати як
істотні умови договору, що є підставою для виникнення у їх сторін прав і
обов”язків, визначених ними.

Зокрема, між приватними
підприємцями ОСОБА_3 і ОСОБА_2 виникли правовідносини стосовно перевезення
вантажу на підставі заявки від 18.03.2006 р. За цією заявкою суб”єктом
підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_3 були направлені два
автомобілі за маршрутом м.Сторожинець (Україна) -м.Рієка (Хорватія).

23 березня 2006 року автомобіль
Iveco держ. номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5, з яким третя особа в
справі уклала трудовий договір (долучений суб”єктом підприємницької
діяльності-фізичною особою ОСОБА_3 до його відзиву на апеляційну скаргу), у
м.Сторожинець Чернівецької обл. був завантажений хвойною заготівлею,
перекладеною деревом, та стягнутою в 16 місцях загальною масою 21 870 кг.
Відправником цього вантажу було Сторожинецьке ДЛП (Чернівецька обл.,
м.Сторожинець, вул.Б.Хмельницького, 45). Отримувачем вантажу була фірма
Spedition Jadrosped у м.Рієка (Хорватія). 28 березня 2006 року зазначений
вантаж був доставлений і розвантажений у місці призначення, що підтверджується
СМR № 096103 (а.с.9).

24 березня 2006 року автомобіль ДАФ
держ. номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6, з яким третя особа в справі
уклала трудовий договір (долучений суб”єктом підприємницької
діяльності-фізичною особою ОСОБА_3 до його відзиву на апеляційну скаргу), в
смт.Берегомет Вижницького р-ну Чернівецької обл. був завантажений 16-ми
пакетами пиломатеріалів хвойних (обрізних) загальною масою 21300кг.
Відправником цього вантажу було ТзОВ “Берегометська ЛК” (Чернівецька обл., Вижницький
р-н, смт.Берегомет, вул.Комсомольська, 5 А). Отримувачем вантажу була фірма
Fa.Bauthen GesmbH у м.Рієка (Хорватія). 28 березня 2006 року зазначений вантаж
був доставлений і розвантажений у місці призначення, що підтверджується СМR №
096110 (а.с.10).

7 квітня 2006 року між приватними
підприємцями ОСОБА_3 і ОСОБА_2 був складений акт № 35 про виконання робіт, за
яким останній повинен сплатити третій особі в справі - перевізнику за виконану
роботу 11 191, 5 грн., що еквівалентно 1800 Євро за курсом НБУ на 07.04.2006 р.
(а.с.38).

Згідно з ст.193 Господарського
кодексу України (далі -ГК України) та ст.526 ЦК України суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За договором перевезення вантажу
одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною
(вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений
законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання
вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити
за перевезення вантажу встановлену плату (ч.1 ст.307 ГК України).

Як прослідковується з відзиву на
апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_3, позивач з ним не розрахувався,
оскільки йому не заплатив суб”єкт підприємницької діяльності-фізична особа
ОСОБА_1, який і був замовником даного перевезення.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач доставив ввірений йому відповідачем вантаж до пункту призначення, однак
останній не розрахувався за надані послуги, тому суд першої інстанції підставно
стягнув 12 435 грн. основного боргу (еквівалент 2000 Євро), 1 231, 07 грн.
інфляційних нарахувань за період з 01.05.2006 р. по 30.04.2007 р. і 427, 22
грн. 3 % річних за період з 08.04.2006 р. по 30.05.2007 р., що і передбачено
ст.625 ЦК України.

Оскільки в матеріалах справи
знаходяться докази оплати послуг адвоката в сумі 3523 грн. на момент розгляду
справи (договір про надання адвокатських послуг № 25.05.2007 р. - а.с.18-20,
свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1463 від 14.11.2005 р.
-а.с.22, квитанція до прибуткового касового ордеру від 25.05.2007 р. про сплату
адвокатських послуг - а.с.21), що є підставою для їх відшкодування, а згідно з
ч.5 ст.49 ГПК України, зокрема, суми, які підлягають сплаті за послуги
адвоката, покладаються при задоволенні позову на відповідача, то місцевий
господарський суд правомірно стягнув з відповідача на користь позивача 3 523
грн. витрат, пов”язаних з оплатою послуг адвоката.

В силу ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Як суду першої, так і суду апеляційної інстанції
відповідачем не подано доказів належного виконання взятих на себе зобов”язань.

Отже, з огляду на вище викладене,
колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського
суду Чернівецької області відповідає матеріалам справи, грунтується на чинному
законодавстві, доводи скаржника документально необгрунтовані, не базуються на
законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що
можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105
ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду
Чернівецької області від 13.08.2007 р. у справі № 12/152 залишити без змін, а
апеляційну скаргу суб”єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1
- без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку.

4. Справу повернути в місцевий
господарський суд.

Головуючий-суддя
М.В.Краєвська

Суддя
В.Л.Кузь

Суддя
М.В.Юркевич