СУД
ПОСТАНОВА

13.11.07р.

Справа № А25/166-07

За позовом  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Миколаїв Миколаївської області

до  Відповідача-1: Самостійної державної пожежної
частини 11 Головного управління Міністерства з надзвичайних ситуацій України в
Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ.

Відповідача-2: Криворізького
міського управління Головного управління Міністерства з надзвичайних ситуацій
України в Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ.

про
визнання постанови недійсною

Суддя  Чередко А.Є.

Секретар Сьомушкіна К.А.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 пасп. НОМЕР_1 від 08.04.1996р.

Від відповідача-1: не з`явився.

Від відповідача-2: Свірідов О.Є.,
дор. № 25/1366 від 23.10.2007р., Романюк І.П., дор. № 25/1171 від 18.09.2007р.

СУТЬ
СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до
відповідача та просить суд визнати недійсною постанову № 155 головного
державного інспектора з пожежного нагляду Дзержинського району заступника
начальника СДПЧ-11 начальника служби з питань НПД старшого лейтенанта
внутрішньої служби Свірідова О.Є. від 11.07.2007р. у зв'язку із невідповідністю
вимогам чинного законодавства.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що
спірна постанова прийнята відповідачем-1 з порушенням чинного законодавства
України, оскільки під час перевірки було порушено вимоги Указу Президента
України „Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності” від
23.07.1998р. № 817/98, а на час розгляду справи позивачем виконані усі вимоги,
що викладені у спірній постанові.

Відповідач-2 проти позову заперечує
з тих підстав, що під час перевірки приміщення магазину, в якому здійснює
підприємницьку діяльність позивач інспектором були виявлені факти порушення
вимог ст. 10 Закону України „Про пожежну безпеку”, що і було підставою для
винесення спірної постанови. Указ же Президента України „Про деякі заходи з
дерегулювання підприємницької діяльності” від 23.07.1998р. № 817/98 не
стосується органів державного пожежного нагляду, окрім п. 9, оскільки
відповідач не здійснює перевірок фінансово-господарської діяльності суб'єктів
господарювання.

Відповідач-1, який є структурним
підрозділом Криворізького міського управління Головного управління Міністерства
з надзвичайних ситуацій України в Дніпропетровській області, тобто не має
статусу юридичної особи, не забезпечив явку представника до судового засідання
та не надав відзив на позов. Враховуючи з'явлення до судового засідання
представників відповідача-2 та належне повідомлення судом відповідача-1 про час
та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за
відсутності представника відповідача-1.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача та представників
відповідача-2, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач на підставі договору від
21.06.2007р., укладеному з ПП ОСОБА_2 орендує приміщення для використання під
магазин непродовольчих товарів за адресою:
м. Кривий Ріг, пр. Гагаріна, 24а.

11.07.2007р. головним державним
інспектором з пожежного нагляду Дзержинського району заступником начальника
СДПЧ-11 старшим лейтенантом внутрішньої служби Свірідовим О.Є. було проведено
пожежно-технічне обстеження приміщень магазину по адресу: м. Кривий Ріг, пр.
Гагаріна, 24а та за наслідками обстеження складено постанову № 155 про
застосування запобіжних заходів у вигляді заборони експлуатації орендованих
приміщень.

Відповідно до ст. 5 Закону України
„Про пожежну безпеку”, власники підприємств, установ та організацій або
уповноважені ними органи (далі - власники), а також орендарі зобов'язані:
розробляти  комплексні  заходи
щодо  забезпечення   пожежної безпеки, впроваджувати  досягнення
науки  і  техніки,
позитивний досвід; відповідно до нормативних актів з пожежної безпеки
розробляти і затверджувати положення, інструкції, інші  нормативні
акти,  що діють у межах
підприємства, установи та  організації,  здійснювати постійний контроль за їх
додержанням; забезпечувати
додержання  протипожежних  вимог
стандартів, норм, правил, а також виконання вимог приписів і
постанов  органів державного пожежного
нагляду; організовувати навчання працівників правил   пожежної безпеки та пропаганду заходів щодо
їх забезпечення; у разі відсутності в нормативних актах вимог, необхідних  для забезпечення  пожежної
безпеки,  вживати  відповідних
заходів, погоджуючи їх з органами державного пожежного нагляду;
утримувати в справному стані засоби протипожежного захисту  і зв'язку, пожежну техніку, обладнання та
інвентар, не допускати  їх використання
не за призначенням; створювати у разі потреби відповідно до встановленого
порядку підрозділи пожежної охорони та
необхідну  для  їх
функціонування матеріально-технічну базу;  подавати на вимогу державної пожежної  охорони
відомості  та документи про стан
пожежної безпеки об'єктів і продукції, що
ними виробляється;  здійснювати
заходи  щодо  впровадження
автоматичних  засобів виявлення та
гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики;
своєчасно  інформувати  пожежну
охорону  про    несправність пожежної техніки, систем
протипожежного захисту, водопостачання, а також про закриття доріг і проїздів
на своїй території; проводити службове розслідування випадків пожеж.

Обов'язки  сторін
щодо   забезпечення    пожежної
безпеки орендованого майна повинні бути визначені у договорі оренди.

Згідно з ч. 7 ст. 7 Закону
України „Про пожежну безпеку”, посадові особи органів державного  пожежного
нагляду  мають право: 1) проводити
в будь-який час у присутності власника
чи  його представника
пожежно-технічні обстеження і перевірки
підприємств, установ,
організацій,  будівель,  споруд,
новобудов  та    інших підконтрольних об'єктів незалежно від
форм  власності,  одержувати від власника необхідні пояснення,
матеріали та інформацію; 2)  давати  (надсилати)
керівникам    центральних    органів виконавчої   влади,
структурних   підрозділів   Ради
Міністрів Республіки   Крим,  місцевих
органів  виконавчої  влади,
органів місцевого  та  регіонального
самоврядування,  керівникам та
іншим посадовим  особам  підприємств,
установ  та  організацій, а також громадянам  обов'язкові
для виконання розпорядження (приписи) про усунення порушень і недоліків
з питань пожежної безпеки.           У
разі порушення правил пожежної безпеки, що створює  загрозу виникнення пожежі  або перешкоджає її гасінню та евакуації  людей, а також у випадках випуску
пожежонебезпечної продукції,  систем  і засобів протипожежного захисту з  відхиленням
від  стандартів  чи технічних умов або у разі їх відсутності
припиняти  чи  забороняти роботу  підприємств,
окремих  виробництв,  виробничих
дільниць, агрегатів,
експлуатацію  будівель,  споруд,
окремих   приміщень, опалювальних
приладів,  дільниць  електричної
мережі,  проведення
пожежонебезпечних робіт, випуск  та  реалізацію
пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного
захисту,  дію  виданих дозволів на право проведення робіт;
3) здійснювати контроль за
виконанням  протипожежних  вимог, передбачених  стандартами,
нормами  і    правилами,    під
час проектування (вибірково), будівництва,  реконструкції,  розширення чи технічного  переоснащення,  капітального
ремонту  підприємств, будівель,
споруд та інших  об'єктів.  У
разі  виявлення  порушень забороняти до їх усунення випуск і
застосування проектів, зупиняти проведення будівельно-монтажних робіт та  вносити
пропозиції  про припинення
фінансування цих робіт;  4) притягати до
адміністративної  відповідальності  посадових осіб,  інших
працівників  підприємств,  установ,
організацій  та громадян, винних
у  порушенні  встановлених
законодавством  вимог пожежної  безпеки,
невиконанні   приписів,    постанов
органів державного пожежного нагляду,
використанні  пожежної  техніки
та засобів пожежогасіння не за призначенням; 5) застосовувати штрафні
санкції до підприємств,  установ  та організацій  за
порушення  встановлених   законодавством    вимог пожежної безпеки, невиконання  розпоряджень
(приписів)  посадових осіб органів
державного пожежного нагляду.

Згідно з п. 4.1. Інструкції  про порядок та умови застосування органами
державного пожежного нагляду запобіжних заходів, затвердженої наказом МНС
України
21.10.2004 N 130, рішення
посадової  особи  органів
держпожнагляду  про застосування   запобіжних
заходів   на   відповідному    об'єкті оформляються постановою   про
застосування   запобіжних  заходів.

Встановлені у спірній постанові
порушення „Правил пожежної безпеки України” позивачем не заперечуються та
підтверджуються наданими останнім до суду доказами про усунення позивачем
деяких встановлених порушень вже після складення спірної постанови, а посилання
позивача на необґрунтоване проведення позапланової перевірки всупереч вимогам
Указу Президента України „Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької
діяльності” від 23.07.1998р. № 817/98, суд вважає безпідставним, оскільки
зазначений Указ регулює здійснення
перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єктів підприємницької
діяльності, а не перевірки протипожежного стану, що регулюється Законом України
„Про пожежну безпеку”, який не передбачає проведення позапланових перевірок та
їх підстави.

Не обґрунтованими є і твердження
позивача щодо відсутності необхідності оформлення в органах державного
пожежного нагляду дозволу на початок роботи, оскільки позивач орендує
приміщення та такий дозвіл одержував орендодавець.

Так, згідно з п. 1 Порядку видачі
органами державного пожежного нагляду дозволу на початок роботи підприємств та
оренду приміщень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14
лютого 2001 р. N 150, цей Порядок
регулює видачу органами державного пожежного нагляду  дозволу
на  початок  роботи
новостворених  підприємств,
введення  в  експлуатацію
нових  і  реконструйованих  виробничих, житлових  та
інших  об'єктів,  впровадження
нових   технологій, передачу  у
виробництво  зразків  нових
пожежонебезпечних машин, механізмів,
устаткування та продукції, оренду будь-яких приміщень.

Таким чином, отримання в органах
державного пожежного нагляду дозволу на початок роботи при оренді приміщення,
передбачено чинним законодавством України. До того-ж, позивачем не надано
одержання такого дозволу орендодавцем приміщення, яке використовував
позивач.

Спірна постанова прийнята відповідачем-1
є по своїй правовій суті актом ненормативного характеру, тому що він породжує
права й обов'язки тільки у окремого кола суб'єктів спірних правовідносин, тобто
носить ненормативний (індивідуальний) характер.

Підставами для визнання акту
недійсним або його скасування є невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.
Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з
прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації -позивача по справі.

Виходячи з усього вищенаведеного,
слід дійти висновку, що спірна постанова не суперечить чинному законодавству
України та її прийнято в межах компетенції відповідача-1, тому правові підстави
для визнання її недійсною відсутні.

З огляду на усе вищевикладене, суд
вважає позовні вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають
задоволенню. Судові витрати по сплаті судового збору слід віднести на позивача.

Керуючись ст. 17-19, 87, 94,
160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову позивача -відмовити.

Судові витрати по сплаті судового
збору у сумі 3,40грн. віднести на позивача.

Постанова може бути оскаржена у
порядку та строки, передбачені ст. 186 КАСУ.

Постанова набирає законної сили у
відповідності до ст. 254 КАСУ.

Суддя

А.Є. Чередко

23.11.2007р.