СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23.07.07                                                                                 Справа № 10/265пн-ад.

Суддя господарського суду Луганської області Мінська Т.М. по справі № 10/265пн-ад за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаспромпоставка" в особі відокремленого підрозділу редакції газети "Правовий захист", м. Луганськ

до  Малоріченської сільської ради, с. Малоріченське, м. Алушта, АР Крим

про спонукання виконати певні дії

Представники сторін:

від позивача -  Бабенкова К.І., довіреність № б/н від 15.05.07.;

від відповідача – не прибув

Суть спору: позивачем заявлені вимоги:

- зобов’язати відповідача надати інформацію щодо функціонального розмежування земель на території Малоріченської сільської ради, яку підтвердити відповідними документами з державного земельного кадастру сільської ради;

-  зобов’язати відповідача надати інформацію з державного земельного кадастру щодо наявності або відсутності на території Малоріченської сільської ради вільних земельних ділянок для передачі громадянам під будівництво та обслуговування житлового будинку.

Відповідач  відзив на позов не надав, участь свого представника у судове засідання не забезпечив.

Дослідивши  матеріали  справи,   додатково  надані  документи,  суд

в с т а н о в и в:

Позивачем  створено  відокремлений  підрозділ  «Редакція  газети  «Правовий  захист».  Газета    «Правовий  захист» зареєстрована  як  друкований  засіб  масової інформації  Міністерством  юстиції   України.

Позивачем  на  обґрунтування  позовних вимог  надано до матеріалів  справи  інформаційний  запит  на  адресу   Малоріченської сільської ради   про  надання  інформації  про те,  які  площі земель має у  своєму  розпорядженні Малоріченська  сільська  рада  з урахуванням  їх функціонального використання,  а  також  інформацію  щодо наявності або відсутності  земель  для  надання  ділянок  під  будівництво  жилих будинків  та  господарських будівель  для  пересічних громадян. Позивач  зазначає,  що  відповідь  на  вказаний  запит  не надана  відповідачем.   Як доказ  направлення відповідачу  вказаного   інформаційного   запиту  надано фіскальний  чек  від  07.02.07.

Позивачем  надані  пояснення,  що  вказана  інформація  необхідна  для  розміщення  цих  відомостей  для  читачів  газети  «Правовий  захист».

Ні  позивачем  ні  відповідачем  не  надано  ніяких відомостей   що  отримання даного інформаційного   запиту  відповідачем.

Згідно  статті 8  Закону  України  «Про інформацію»  об'єктами інформаційних відносин є документована або публічно оголошувана інформація про  події  та  явища  в  галузі  політики, економіки,  культури,  охорони  здоров'я,  а  також  у соціальній, екологічній,  міжнародній  та інших сферах.

Статтею  9  цього Закону  передбачено,  що  всі громадяни України, юридичні особи і державні органи мають  право на інформацію, що передбачає можливість вільного   одержання, використання, поширення та зберігання  відомостей,  необхідних  їм для реалізації ними  своїх  прав,  свобод  і  законних  інтересів,  здійснення завдань і функцій.

Відповідно до статті   32  Закону  України  «Про інформацію»  під інформаційним запитом щодо надання письмової  або  усної  інформації  у  цьому Законі розуміється звернення з вимогою надати  письмову  або усну інформацію про діяльність органів законодавчої, виконавчої та судової влади України, їх посадових осіб з окремих питань.

А статтею 33  вказаного закону  встановлено,  що термін  вивчення запиту на предмет можливості його задоволення не повинен перевищувати десяти календарних днів.

Протягом  вказаного  терміну  державна   установа    письмово доводить до відома запитувача, що його запит буде  задоволено  або що запитуваний документ не підлягає наданню для ознайомлення.  Задоволення запиту здійснюється протягом місяця, якщо інше не передбачено законом.

Аналогічний термін розгляду встановлюється і щодо  запиту про надання письмової інформації.

Також  статтею  35 даного закону  передбачено  і  порядок  оскарження відмови і відстрочки задоволення    запиту щодо доступу до офіційних документів,  зокрема,  відмову  або  відстрочку    задоволення  запиту  може    бути  оскаржено.  У разі відмови  в  наданні  документа  для  ознайомлення  або відстрочки  задоволення  запиту  запитувач  має  право   оскаржити відмову або відстрочку до органу вищого рівня. Якщо на  скаргу,  подану  до  органу  вищого  рівня,  дається негативна відповідь, запитувач має право оскаржити цю  відмову  до  суду.

Завданням адміністративного судочинства згідно  статі  2  Кодексу  адміністративного  судочинства  України  є    захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,  прав  та  інтересів  юридичних осіб  у  сфері  публічно-правових  відносин  від  порушень  з боку  органів державної влади,  органів місцевого самоврядування,  їхніх посадових  і  службових осіб,  інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій  на основі  законодавства,  в  тому числі на виконання делегованих повноважень.

З  матеріалів  справи  не  вбачається  наявність  порушення  з  боку  відповідача  права  позивача  на  отримання інформації,   оскільки  відсутні  взагалі  відомості  про  отримання  відповідачем  інформаційного  запиту  позивача.   Фіскальний  чек  від  07.02.07.  є  доказом  направлення інформаційного  запиту,   але  в контексті  порушення  прав  позивача  на  інформацію,   необхідно  встановлення  факту   саме   отримання  відповідачем  вказаного  запиту,   а  відтак  і  порушення   строку, встановленого   статтею 33   Закону  України  «Про інформацію».

Визначення в п. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства  України обов’язку суб’єкта владних повноважень доказувати правомірність свого рішення не позбавляє обов’язку позивача  доводити ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. В частині 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства  України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, тобто дана норма не містить посилань на п. 2  ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства  України  як на підставу звільнення від доказування сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень.

Оцінивши  всі  вищевикладені  обставини,   суд  закінчив розгляд справи в судовому засіданні  23.07.2007.  і  постановив   відмовити   в задоволені позову.

Згідно  ст.   160 ч. 3  Кодексу адміністративного судочинства  України  в судовому засіданні  23.07.2007. проголошено вступну і резолютивну частини постанови. Судові витрати  покладаються  на   позивача.

На  підставі  викладеного та,    керуючись ст.ст.  2, 18, 71,72,  158 –163, 254 Кодексу адміністративного судочинства  України,  суд

п о с т а н о в и в:

1.          В задоволенні  позову  відмовити.

2.          Судові  витрати  покласти  на  позивача.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.  Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк встановлений КАС України,  постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.  У разі подання  апеляційної скарги постанова набирає законної сили,  якщо її не скасовано, після закінчення апеляційного розгляду скарги.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга  подаються  до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції,  який ухвалив оскаржувану  постанову. Копії апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти  днів  з дня складення  постанови в повному обсязі.   Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Згідно  ст.   160 ч. 3  Кодексу адміністративного судочинства  України постанова в повному обсязі складена 30.07.2007.

Суддя                                                                                Т.М.Мінська