ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"01" листопада 2007 р.
Справа № 9/380/07

Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді  Ліпчанської Н.В.

Суддів Андрєєвої Е.І., Тофана В.М.

При секретарі Юзьковій І.В.

за участю представників сторін

від позивача –Кузнєцов І.Є. по дов. №2-двр від 14.02.2006р.

від відповідача –Ельсон А.В. паспорт серія ЕО №054986 від 02.02.96р.

Мурзак О.М. по дов. б/н від 04.07.07р.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "ім. Т.Г. Шевченка"

на рішення  господарського суду Миколаївської області від 07.08.2007р.

у справі № 9/380/07

за позовом Акціонерного товариства відкритого типу „Гілєя”

до Приватного сільськогосподарського підприємства "ім. Т.Г. Шевченка"

про стягнення заборгованості та штрафних санкцій на суму 115529,98грн.

Розпорядженням голови Одеського апеляційного господарського суду №132 від 10.10.2007р. проведена заміна судді Мацюри П.Ф. на суддю Тофана В.М..

Встановив:

В червні 2007 року Акціонерне товариство відкритого типу „Гілєя”          (далі –АТВТ „Гілєя”) звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства „ім Т.Г. Шевченка” (далі –ПСП „ім. Т.Г. Шевченка”) про стягнення 115529,98грн. заборгованості та штрафних санкцій на підставі договору № 76/св від 17.02.2006 на вирощування та постачання цукрових буряків.

В процесі розгляду справи, позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд: стягнути з відповідача 181 тонну цукрових буряків в заліковій вазі з базисною цукристістю 16% на суму 35291грн.

- вартість товарно-матеріальних цінностей, наданих на умовах товарного кредиту в сумі 67403,32грн.

- пеню за прострочення оплати ТМЦ, згідно п.4.4 договору в сумі 12835,33грн.

- пеню за недопоставку цукрових буряків згідно п.4.3 договору розміром 8823750,00грн., а також судові витрати.

Крім цього, позивач звернувся із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до якої, після проведення звірки ПСП „ім. Т.Г. Шевченка” станом на 01 березня 2007р. має заборгованість перед АТВТ „Гілєя” за користування товарним кредитом та нарахованим відсоткам, в сумі 67403,32грн.(а.с.26).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач належним чином не виконав свої зобов’язання за договором № 76/св від 17.02.2006р., відтак на підставі вимог ст.ст. 193,230 Господарського кодексу України та приписів ст.ст. 525,526 Цивільного кодексу України, позивач просив задовольнити збільшені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач визнає позовні вимоги частково, в частині стягнення заборгованості на суму 93209,66грн. за отримані ТМЦ, без урахування вартості неякісного насіння цукрових буряків на суму 22320грн.

Що стосується договору №76/св від 17.02.2006р. то на думку відповідача, АТВТ "Гілєя" своєю бездіяльністю відмовилось від виконання даного договору. Оскільки умовами п.2.8 договору чітко зазначено, що право власності на товар (цукрові буряки) переходить до позивача на полях Виробника, коли товар зібраний, закагатований та підготовлений для завантаження на транспортні засоби Заводу.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 07.08.2007р. (суддя Філінюк І.Г.) позов задоволено частково, стягнуто з ПСП „Ім. Т.Г. Шевченка” на користь АТВТ „Гілєя” 65633,73грн. вартості ТМЦ наданих на умовах товарного кредиту, 12835,33грн. пені за прострочення оплати ТМЦ, 800000грн. пені за недопоставку цукрових буряків, 1155,30грн. держмита, 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Також стягнуто з відповідача в доход Державного бюджету України в особі ВДК Центрального районну м. Миколаєва держмито в сумі 24344,70грн..

Судове рішення мотивовано тим, що відповідач належним чином не виконав свої зобов’язання за договором від 17.02.2006р. № 76/СВ, чим порушив його умови та вимоги ст.ст. 525,526 Цивільного кодексу України та ст.ст. 193,230 Господарського кодексу, однак на підставі п.3 ст.83 ГПК України суд зменшив розмір пені за недопоставку цукрових буряків, враховуючи при цьому економічні інтереси відповідача, як переробника сільськогосподарської продукції.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням господарського суду,                  ПСП „ім. Т.Г. Шевченка” звернулось до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Миколаївської області скасувати частково в розділі 2 та 3, щодо: стягнення пені в сумі 12835,33грн. стягнення пені в сумі 800000грн., стягнення державного мита в сумі 24344,70грн. та припинити провадження у справі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

На думку скаржника розглядаючи дану справу, суд не надав належної оцінки зобов’язанням, які випливають із договорів поставки та контрактації сільгосппродукції, порушення яких могло привести до нарахування та стягнення штрафних санкцій в сумі 8823750грн.

Відзив на апеляційну від позивача не надходив.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду частковому скасуванню виходячи з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, між сторонами 17 лютого 2006р. укладений договір за № 76/св на вирощування та постачання цукрових буряків. (а.с.21-23).

За умовами договору, сторони зобов’язуються на основі співробітництва, спільної трудової участі та організації, шляхом використання власного майна, устаткування фінансів, людських ресурсів, профілактичних та інших знань, навичок і вмінь, матеріалів, сировини, ділової репутації та ділових зв’язків, діяти для досягнення спільної мети.

Згідно розділу другого даного договору, ПСП „ім. Т.Г. Шевченка” (Виробник) зобов’язувався забезпечити своєчасне та якісне виконання повного комплексу робіт по вирощуванню та збиранню цукрових буряків з додержанням необхідних технологій та агротехнічних строків, для отримання врожайності не менше 250ц з одного гектару в заліковій вазі. (п.2.1договору).

Комплекс робіт, Виробник здійснює на землях, які знаходяться в його користуванні, загальною площею 200га., а саме на полях: № 14(площею 99га), № 36 (площею 80,7га.).

Виробник зобов’язувався в строк до 01 листопада 2006р. передати у власність Заводу (АТВТ „Гілєя”) коренеплоди цукрових буряків (надалі –товар) у кількості 5000 тонн у заліковій вазі при базисному рівні цукристості 16%.

Якість товару повинна відповідати вимогам  ДСГУ 4327-2004 „Коренеплоди цукрових буряків для промислового перероблення. Технічні вимоги.” Рівень забрудненості товару не повинен перевищувати 10%.

Рівень цукристості та загальна забрудненість товару визначається за результатами аналізу лабораторії Заводу.

Товар поставляється на умовах EXW-Франко-бурякове поле Виробника, згідно з картою–викопіюванням полів, з завантаженням на транспортні засоби Заводу.

Право власності на товар переходить від Виробника до Заводу з моменту коли товар зібраний, закагатований та підготовлений для завантаження на транспортні засоби Заводу на бурякових полях Виробника.

Для досягнення мети договору, Завод вправі здійснити поставку ТМЦ, необхідних Виробнику для вирощування цукрових буряків (насіння, паливно-мастильних матеріалів, засобів захисту рослин, мінеральних добрив та інше). Найменування, кількість, ціна ТМЦ визначаються сторонами додатково та вказується в накладних на їх відпуск. Поставка ТМЦ Виробнику здійснюється на умовах товарного кредиту.

За користуванням товарним кредитом Виробник сплачує Заводу 24% річних від вартості отриманих (паливно-мастильних матеріалів, мінеральних добрив, цукру, грошових коштів), але не оплачених ТМЦ. Проценти нараховуються і підлягають сплаті з наступного дня після фактичної передачі ТМЦ Виробнику і до повної їх оплати або проведення зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою однієї із сторін.

За постачання Виробнику засобів захисту рослин, Виробник сплачує 3% річних від вартості отриманих засобів захисту рослин. Насіння видається по безвідсотковому кредиту.

Згідно п.3.1 договору ціна товару, при базисній цукристості 16% становить 195грн. в т.ч. ПДВ за одну тонну в заліковій вазі на умовах франко-бурякове поле Виробника, але не менше мінімальної ціни, встановленої Кабінетом Міністрів України на цукрові буряки.

У разі відхилення рівня цукристості товару від базисного, ціна зазначена в п.3.1 договору, корегується у відповідності до коефіцієнтів, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 02.06.2000р.

Остаточний розрахунок за товар, згідно п.3.3 договору Завод повинен провести шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виробника в установі банку не пізніше 15 днів з моменту поставки товару у кількості, передбаченій п.2.4 договору.

За порушення терміну оплати, передбаченого п.3.3 цього договору, Завод сплачує Виробникові пеню у розмірі 0,3% від суми боргу за кожний день прострочення виконання зобов’язань.

У разі порушення умов, передбачених пунктом 2.4 договору, Виробник, незалежно від наявності вини (умислу або необережності) сплачує Заводу пеню у розмірі п’яти відсотків від вартості недопоставленого товару за кожний день прострочки.

У разі порушення умов, передбачених п.3.4 даного договору Виробник, незалежно від наявної вини (умислу або необережності) сплачує, Заявникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочки.

Із наявних в матеріалах справи накладних № 82 від 03.04.2006р.; № 188 від 15.04.2006р.; № 231 від 22.04.2006р.; № 233 від 22.04.2006р.; № 282 від 27.04.2006р.; № 323 від 05.05.2006р. вбачається, що ПСП „ім. Т.Г.Шевченка” отримало від АТВТ „Гілєя” дизельне паливо на суму 5527,00грн.; гербіциди на суму 4328,97грн. та 30158,98грн; насіння цукрових буряків; аміачну селітру на суму 20196,00грн. та 12454,20грн.; (а.с.27-45) а також цукор-пісок: за накладними        №№ 677 та 678 від 15.03.2006р. на суму 97500,00грн. і на суму 58500,00грн.(а.с.49-52).

Згідно накладної № 806 від 29.12.2006р. та податкової накладної № 103 від 29.12.2006р. АТВТ „Гілєя” отримало від ПСП „ім. Т.Г. Шевченка” цукровий буряк в кількості 629,742 тонни в заліковій вазі на загальну суму 120708,67 грн. (а.с.53-54).

Як свідчать матеріали справи за накладними № 58 від 01.04.2006р. та № 233 від 22.04.2006р. ПСП „ім. Т.Г. Шевченка” отримало від АТВТ „Гілєя” насіння цукрового буряку.

Дане насіння отримане від Кіровоградського насіннєвого заводу, згідно сертифікатів серії ЦБ № 014072 та № 014067 врожаю 2004р.і 2005р. які були надані ПСП „ім. Т.Г. Шевченка” після проведення посівних робіт.    (а.с.85-86).

В результаті того, що насіння цукрових буряків було неналежної якості схожість посівів становила не більше 60%  а  40% посівів сходів не дало, ПСП „ім. Т.Г. Шевченка” змушено було перекультивувати площу 100га полів цукрових буряків, засіяних неякісним насінням та пересіяти на них іншу культуру–сою. Матеріальні витрати, понесені з проведенням сільськогосподарських робіт складають 114096грн. (а.с.92).

Таким чином, відповідач не виконав свої зобов’язання щодо оплати заборгованості за отримані товарно-матеріальні цінності в сумі 65633,73грн. що підтверджується актом взаємо-звірки укладеним між сторонами 03.08.2007р.(а.с.105).

Відповідно до вимог ст.525 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання умов договору № 76/св від 17.02.2006р. ПСП „ім. Т.Г. Шевченка” листом за № 212 від 06.11.2006р. повідомило АТВТ „Гілєя” про те, що на полі № 14 закінчений збір цукрових буряків. Продукція складена в спеціальні кагати та помаркована вапном і готова до завантаження та відгрузки. (а.с.101).

Факт зібраних та підготовлених до відвантаження цукрових буряків підтверджено Актом виконаних робіт від 03.11.2006р. згідно якого, польовою бригадою закінчено кагатування цукрового буряку в двох кагатах довжиною 41 та 43м. шириною 1,75га і висотою 2,55м.. Біля кагатів знаходились дві таблички з написом АТВТ „Гілєя” за даними обміру кагатів. (а.с. 102).

Звертаючись із заявою про збільшення позовних вимог АТВТ „Гілєя” вказує на те, що в результаті невиконання прийнятих зобов’язань відповідач недопоставив 5000тонн цукрових буряків, чим порушив умови п.2.4 договору, а також вимоги ст. 193 Господарського Кодексу України та ст. 526 Цивільного Кодексу України.

Згідно п.4.3 договору за порушення п.2.4 відповідач незалежно від наявності вини (умислу або необережності) сплачує пеню у розмірі п’яти відсотків від вартості недопоставленого товару за кожен день прострочення, що станом на 01 травня 2007р. складає 8823750,00грн. Розмір пені зроблений із розрахунку вартості однієї тонни цукрових буряків, яка становить 195грн., кількості недопоставленого товару –5000 тонн та кількості днів за період з 01 листопада 2006р. по 01 травня 2007р..

Крім цього, позивач просить суд стягнути з ПСП „ім. Т.Г. Шевченка” : 181 тонну цукрових буряків в заліковій вазі з базисною цукристістю 16% на суму 35291,33грн., вартість ТМЦ на умовах товарного кредиту в сумі 67403,32грн.; пеню за прострочення оплати ТМЦ в сумі 12835,33грн., пеню за недопоставку цукрових буряків в сумі 8823750,00грн. та судові витрати.

Приймаючи рішення по даній справі, місцевий господарський суд дійшов до висновку, що факт неналежного виконання відповідачем умов договору є доведеним, а це завдало збитків позивачу, оскільки ним не здійснена переробка продукції та не отримані доходи. Разом з тим, враховуючи що ПСП „ім. Т.Г. Шевченка” є сільгоспвиробником суд на підставі п.3 ст.83 ГПК України зменшив розмір стягуваної пені до 800000грн..

Однак, з такими висновками суду щодо невиконання зобов’язання лише з боку відповідача не може погодитись судова колегія, оскільки вони протирічать та не відповідають матеріалам справи, згідно яких позивач отримав цукровий буряк в кількості 629,742 тонн в заліковій вазі на загальну суму 120708,67грн., тобто недопоставки цукрових буряків у кількості 5000 тонн не могло бути.

Позивачем не надано жодного доказу стосовно того, що ним були прийняті необхідні заходи по транспортуванню та вивезенню зібраного врожаю цукрових буряків, а суми завданих позивачу збитків та розрахунок неотриманих доходів в матеріалах справи відсутні.

Крім цього, слід зазначити, що за отриманий цукровий буряк згідно договору, грошові кошти в сумі 120708,67грн. позивачем не перераховувались.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою визначається грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язань.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання, за кожен день прострочення виконання.

Виходячи із умов договору № 76/св від 17.02.2006р. передбачено  нарахування пені у розмірі 5% від вартості за недопоставлений товар, а не на грошові зобов’язання, що суперечить вимогам статті 549 ЦК України.

Відповідно до п.1.ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, визнати недійсним повністю чи у певній частині, пов’язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

Недійсність частини цього договору не тягне за собою недійсності інших його частин, оскільки можна припустити, що цей договір було б укладено і без включення недійсної його частини.

Враховуючи викладене судова колегія вважає за необхідне на підставі п.1ст.83 ГПК України ст.ст. 203;215; 549 ЦК України визнати пункт 4.3 договору № 76/св від 17.02.2006р. недійсним.

Таким чином, позовні вимоги АТВТ „Гілєя” щодо стягнення пені за недопоставку товару–цукрових буряків в сумі 8823750,00грн. задоволенню не підлягають.

Що стосується стягнення вартості ТМЦ на умовах товарного кредиту в сумі 65633,73грн. та стягнення пені за прострочку оплати ТМЦ в сумі 12835,33грн. то в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки сторонами дана сума позову погоджена, згідно акту звірки від 03.08.2007р. (а.с.105).

З урахуванням викладеного, судова колегія вважає, що рішення місцевого господарського суду підлягає частковому скасуванню, а позовні вимоги частковому задоволенню, оскільки розглядаючи даний спір суд дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи та не надав належної правової оцінки укладеному договору № 76/св від 17.02.2006р. зокрема п.4.3 який, за своїм змістом суперечить нормам цивільного законодавства, а розмір неустойки яку суд зменшив до 800000грн. значно перевищує суму позову.

Керуючись п.1 ст.83 ст.ст.99; 101; 103-105  Господарського процесуального Кодексу України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "ім. Т.Г. Шевченка" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 07.08.2007р. по справі № 9/380/07 частково скасувати та викласти в наступній редакції:

Позов Акціонерного товариства відкритого типу „Гілєя” задовольнити частково.

Визнати недійсним п.4.3 договору на вирощування та постачання цукрових буряків № 76/св від 17.02.06р.

1. Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства       "ім. Т.Г. Шевченка" на користь Акціонерного товариства відкритого типу „Гілєя” 65633,73грн. вартості ТМЦ наданих на умовах товарного кредиту, 12835,33грн. пені, за прострочення оплати ТМЦ, державне мито в сумі 784,70грн. та витрати на ІТЗ судового процесу 118грн.

2. Стягнути з Акціонерного товариства відкритого типу "Гілєя" в доход державного бюджету 8823,75грн. держмита.

3. Стягнути з Акціонерного товариства відкритого типу "Гілєя" на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "ім. Т.Г. Шевченка" 12500грн. за подачу апеляційної скарги.

В задоволенні решти позову відмовити.

Доручити господарському суду Миколаївської області видачу наказів за постановою та в порядку ст. 122 ГПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя                                                            Н.В.Ліпчанська

Суддя                                                                                Е.І.Андрєєва

Суддя                                                                                 В.М.Тофан