ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.07

Справа №АС12/452-07.

Господарський
суд Сумської області у складі судді Костенко Л.А.

При
секретарі судового засідання  Бардаковій
О.М.

За
участю представників сторін:

Від
позивача -  Коваленко Т.М., Замятіна В.В.

Від
відповідача - Охріменко Н.Я.

Розглянувши
матеріали справи № АС 12/452-07

за
позовом -    Фермерського господарства
«Коваленко Тетяни Миколаївни», с. Ганнівка-Тернівська, Білопільського району

до  Сумської міжрайонної державної податкової
інспекції

про
скасування рішень

Предмет спору:  Позивач звернувся з адміністративним позовом,
в якому  просить визнати заборгованість  по прибутковому податку з громадян в сумі 94
742 грн. 20 коп. і нараховану пеню в розмірі 648 грн., штрафну санкцію в
розмірі 2 509 грн. 74 коп. як безнадійну, по якій минув строк загальної
позовної давності, а також зобов»язати Сумську міжрайонну державну податкову
інспекцію провести списання  вказаних сум
як податкової заборгованості.

19.11.2007 року  позивач уточнив  свої позовні вимоги та просить суд визнати
заборгованість по прибутковому  податку з
громадян станом на  01.10.2006 року в
сумі 124 348 грн. 21 коп., а також пеню за несвоєчасне погашення боргу в сумі 1
551 грн. 04 коп. недійсною. Визнати дійсною заборгованість по прибутковому
податку з громадян станом на 01.10.2006 року в сумі 62 200 грн. 59 коп.;
визнати дійсною частину непогашеного боргу з прибуткового податку встановлену
рішенням господарського суду Сумської області 02.11.2006 року по справі №
16/617-06 в сумі 28 842 грн. 18 коп.

Відповідач вимоги позивача
не визнає, про що подав суду відзив на позовну заяву.

Відповідно до ст. 150
Кодексу адміністративного судочинства України ухвалою суду від 10.09.2007 року
розгляд справи відкладався до 10:35 годин 27.09.2007 р.;  з 27.09.2007 р. оголошувалися перерви до
10:20 годин 15.10.2007 р.; та з 15.10.2007 р. до 11:00 годин 19.11.2007 р.

Розглянувши матеріали
справи,   суд

ВСТАНОВИВ :

Звертаючись з позовом,
позивач обґрунтовує свої вимоги наступним:
Відповідно до результатів перевірки, проведеної ДПІ в Білопільському
районі (акт  № 69/23-113-1 від 26.04.2004
р.) встановлено, що господарство має
заборгованість з прибуткового податку громадян в сумі 94 742 грн. 20
коп., а також пеню в розмірі 648 грн. і штрафну санкцію в розмірі 2 509 грн.74
коп. Чергова перевірка ДПІ в Білопільському районі підтвердила вказані суми
боргу, про що складено акт від 25.01.2007 року № 14/23/2149432/5 від 25.01.2007
року. Позивач вказує, що  18 травня 2007
року він звернувся  до Сумської МДПІ з
заявою про визнання  заборгованості по
прибутковому податку з громадян в сумі 94 742 грн. 20 коп. та нарахуванні  пені - 648 грн., штрафної санкції  - 2 509 грн. 74 коп. як безнадійний
податковий борг, але відповідач відмовив в списанні, посилаючись на те, що
списання  заборгованості по прибутковому
податку з громадян зупинено на 2007 рік і позивач вважає, що відмова
податкового органу є  безпідставною.

Доповнюючи позовні вимоги,
позивач  вказує, що 02.11.2006 р. по
справі № 16/617-06 рішенням господарського суду Сумської області було
задоволено позов Білопільського відділення Сумської МДПІ про те, щоб
визнати  заборгованість з прибуткового
податку станом на 01.07.2006 р. дійсною, та стягнути цю суму  за рахунок активів відповідача.

За період з 01.07.2006 р.
по 01.10.2006 р. фермерським господарством був нарахований прибутковий податок
в сумі 5 583 грн. 99 коп., в  тому числі
за липень 2006 року - 1 347 грн. 38 коп., за серпень 2006 р. - 2 320 грн. 38
коп., за вересень 1 916 грн. 23 коп. та перерахований  прибутковий податок в вересні 2006 р. в сумі
30 000 грн. 00 коп.

Позивач вказує, що станом
на 01.11.2007 року частина боргу з прибуткового податку складає 28 842 грн. 18
коп.

Дослідивши матеріали
справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду
на наступне:

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 14
Закону України  від 25.06.1991 року «Про
систему оподаткування» податок з доходів фізичних осіб належить до
загальнодержавних податків і зборів (обов»язкових платежів).

Платники податків,
відповідно до п.3 ч.1 ст. 9 Закону
України від 25.06.1991 р. «Про систему оподаткування» зобов»язані сплачувати
належні суми податків і зборів (обов»язкових платежів) у встановлені законом
терміни.

Рішенням господарського
суду Сумської області від 02.11.2006 р. по справі № 16/617-06 за позовом
Сумської МДПІ були задоволені позовні вимоги щодо стягнення з фермерського
господарства «Коваленко Т.М.»
заборгованості по податку з доходів фізичних осіб в сумі 86 616 грн. 60
коп., що була встановлена актом звірки з позивачем станом на 1.07.2006 р.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені  судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини, тому борг в сумі 86 616 грн. є таким, що вже
встановлений судом.

Відповідно до п.3.2.1 п.3.2
ст. 3 Закону України «Про порядок
погашення зобов»язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» № 2181 від 21.12.2000 р. (надалі Закон 2181) у будь-яких
випадках, коли платник  податків згідно
із законами з питань оподаткування уповноважений утримувати податок, збір
(обов»язковий платіж), якими оподатковуються
інші особи, у тому числі податки на доходи фізичних осіб, сума таких
податків вважається бюджетним фондом, який
належить державі або територіальній громаді та створюється від їх імені.

Тобто позивач немає права
утримувати  у себе податок з доходів
фізичних осіб. Заборгованість по вказаному податку податковий орган встановлює
лише шляхом проведення перевірки позивача. До матеріалів справи залучений  акт камеральної перевірки та акт звірки
від  02.02.2007 року, підписаний головою
фермерського господарства Коваленко П.В., що борг по податку з доходів фізичних
осіб  складає 136 661 грн. 24 коп. станом
на 01.01.2007 року.

Крім того, з 2006 року
зупинена дія Положення  п.п. 18.2.1 п.
18.2 ст. 18 Закону України 2181, яким передбачено списання безнадійного
податкового боргу юридичних та фізичних осіб, стосовно якого  минув строк позовної давності. Зупинена дія
зазначеної норми і на даний час відповідно до ч. 9 Закону України «Про
внесення  змін до деяких законодавчих
актів України з питань оподаткування» № 398-У від 30.11.2006 року.

Відповідно до ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України, компетенція  адміністративних судів поширюється на спори
фізичних чи юридичних осіб із суб»єктом владних повноважень  щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Позивач уточнюючи  свій позов, просить суд визнати частину
податкового боргу в сумі  125 899 грн. 25
коп. недійсним, а податок по прибутковому податку з громадян в сумі 62 200 грн.
54 коп. дійсним. Але зазначені вимоги  не
належать до компетенції вирішення
адміністративного суду.

Порядок узгодження
податкових зобов»язань встановлений статтею 5 Закону 2181. Крім того,
вимога  позивача щодо урахування сплати
ним податкового боргу на виконання
рішення господарського  суду
Сумської області, можливо бути досліджено як доказ у разі розгляду спору про
стягнення податкового боргу або його
залишку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.
158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

1. В задоволенні адміністративного
позову Фермерського господарства «Коваленко Тетяни Миколаївни», с.
Ганнівка-Тернівська, Білопільського району про
визнання 125 899 грн. 25 коп.
заборгованості по прибутковому податку недійсною та її списанні,
визнання  дійсної заборгованості по
прибутковому  податку з громадян на
загальну суму 91 042 грн. 74 коп. -
відмовити.

2.
Постанова суду може бути оскаржена в порядку ст.186 Кодексу адміністративного
судочинства України, відповідно до якого, зокрема, заява про апеляційне
оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня
її складення в повному обсязі. Апеляційна
скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Харківського апеляційного
адміністративного суду через господарський суд Сумської області.

3.
Відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України
постанова суду  першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим  Кодексом,
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. В разі
подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.