ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" вересня 2007 р.
Справа № 8/5131

За позовом  товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько - російське виробниче підприємство" ДОН- ЛАН", м. Київ

до селянського фермерського господарства "Колібрі", с. Лісові Гринівці Хмельницького району

про стягнення 717486,36 грн.

Суддя   Степанюк А.Г.

Представники сторін:

Від позивача:  не з’явився

Від відповідача:  не з’явився

Ухвалою господарського суду від 13.07.2007 року порушено провадження у справі № 8/5131.

Ухвалою суду від 13.08.2007 р. розгляд справи відкладався через неявку в судове засідання представників сторін.

Сторони про час і місце проведення судового засідання повідомленні належним чином.

СУТЬ СПОРУ: позивач –“Спільне українсько –російське виробниче підприємство “ДОН-ЛАН” звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача –СФГ  “Колібрі” на свою користь заборгованість в сумі 717 486,36 грн., з яких 522 548 грн. –основний борг, 1 546,28 грн. –3% річних, 193 356,08 грн. –пеня, що утворилися через неналежне виконання умов укладеного між сторонами 20.06.2006  року договору купівлі –продажу № 2094.

Повноважні представники позивача та відповідача в судове засідання не з’явився.

07.09.2007 року позивач надіслав на адресу суду клопотання про уточнення позовних вимог. У вказаному клопотанні просить стягнути з відповідача 20 584 грн. залишку основного боргу, провадження у справі в частині стягнення пені у розмірі 193 356,08 грн. та 1546,28 грн. - 3 % річних  припинити за п.4 ст. 80 ГПК України, та в зв’язку з тим, що відповідач сплатив позивачу 502 000 грн. провадження у справі в цій частині  припинити відповідно до  п.1-1 ст.80 ГПК України.

Подане позивачем клопотання чиї-небудь права не порушує та не суперечить чинному законодавству, а тому судом приймається.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

20 червня 2006 року між сторонами по справі, укладено договір купівлі –продажу № 2094, згідно якого позивач зобов’язався передати у власність відповідача товар: кількість, якість та асортимент якого  зазначені в Специфікації № 1, а відповідач зобов’язався прийняти та оплатити товар.

Відповідно до Специфікації № 1, яка є невід’ємною частиною договору купівлі –продажу № 2094 від 20.06.2006 р., предметом  договору є комбайни Дон –1500Б в комплектації: двигун виробництва  фірми “Cummins”, молотарка  подрібнювач –розкидач з похильною камерою та кондиціонером, жниварка ЖЗНД –6,3 м., платформа –підбирач ПВНС –3,4, підігрівач кабіни, візок для транспортування жниварки  в кількості 4 шт., вартістю 515 000 грн. без ПДВ за одиницю на загальну сум 2 472 000 грн. в т.ч. 412 000 грн. ПДВ.

На виконання умов вищезазначеного договору позивач передав, а відповідач прийняв  вказаний в специфікації товар, що підтверджується  актами приймання –передачі техніки № 945, 946,947,948 від 20.07.2007 р.

В Доповненні від 09.02.2007 р. до договору купівлі – продажу № 209420.06.2006 р. сторонами по справі погодилися, що у зв’язку з відсутністю часткової компенсації вартості для сільськогосподарських товаровиробників за рахунок коштів  державного бюджету України у 2006 р. , відповідач за власний рахунок зобов’язався погасити заборгованість за отриманий товар згідно договору купівлі –продажу № 209420.06.2006 р., що на момент укладення даної додаткової угоди складає 522 584 грн. поетапно ( останній етап 15.08.2007 року).

Додатковою угодою  від 06.04.2007 року до вищезазначеного договору  сторони визначили строк повернення заборгованості  - до 31.05.2007 року.

Взяті на себе зобов’язання відповідач належним чином не виконав.

На день подання  позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар становила 522 584 грн.

Після звернення позивача до суду з позовом відповідач  частково провів розрахунок, таким чином, на день прийняття рішення по справі заборгованість  відповідача перед позивачем за договором купівлі –продажу № 209420.06.2006 р.  становить 20 584 грн.

Дослідивши зібрані у справі докази  та давши їм правову  оцінку в сукупності   суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на таке:

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки  виникають  із  дій  осіб,  що передбачені актами цивільного законодавства,  а також із дій осіб, що  не  передбачені  цими  актами,  але  за  аналогією  породжують цивільні права та обов'язки.  Підставами   виникнення   цивільних  прав  та  обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, які виникли між сторонами на підставі договору субпідряду  від 02.08.2005р., за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

У відповідності  до ст. 538  Цивільного кодексу України, при зустрічному виконанні зобов’язання сторони повинні виконувати свої обов’язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов’язання або звичаїв ділового обороту

Якщо зустрічне виконання обов’язку здійснено однією з сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов’язку, друга сторона повинна виконати свій обов’язок.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст.. 525, 526 ЦК України  зобов’язання повинні виконуватись належним чином  відповідно до умов договору.  Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається за винятком випадків, передбачених законодавством.

Норма ст. 655 ЦК України передбачає, що за договором купівлі-продажу одна сторона(продавець) передає майно(товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає майно (товар) і зобов’язується сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк.  Норми ст. 525 Цивільного кодексу України та  ст. 193 Господарського кодексу України передбачають, що одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

У відповідності  до ст. 530 ЦК України у разі, коли у зобов’язанні встановлений строк його виконання , то воно підлягає виконанню у  цей строк.

Відповідно до ст. 625 ЦК України  боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний  сплати  суму боргу з урахуванням  встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплатити 3% річних з простроченої суми.

Згідно п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання  грошових зобов'язань», платники  грошових  коштів  сплачують  на  користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню  в   розмірі,  що встановлюється за згодою сторін.  Розмір   пені,  передбачений  даним законом, обчислюється  від  суми  простроченого платежу та не може  перевищувати  подвійної  облікової  ставки   Національного   банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ТОВ “Спільне українсько –російське виробниче підприємство “ДОН-ЛАН” перед  селянсько (фермерським) господарством “Колібрі” щодо стягнення  заборгованості в сумі 20 584 грн. підлягають задоволенню, в частині стягнення 193 356,08 грн. пені та 1546,28 грн. - 3 % річних слід  припинити по п.4 ст. 80 ГПК України. А провадження у справі в частині  стягнення 502 000 грн. основного боргу належить припинити відповідно до  п.1-1 ст.80 ГПК України у зв’язку з відсутністю предмету спору.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, необхідно покласти на рахунок відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 11, 525, 526, 538, 547-549, 625 Цивільного кодексу України, ст. 173, 174, 193, 231, 232 Господарського кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82, 83, 84, 116  Господарського процесуального кодексу  України, суд –

вирішив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю “Спільне українсько –російське виробниче підприємство “ДОН-ЛАН” м. Київ  до селянського (фермерського) господарства “Колібрі” с. Лісові Гриніві Хмельницького району про стягнення  717 486,36 грн.  задоволити частково.

Стягнути з селянського (фермерського) господарства “Колібрі” с. Лісові Гриніві Хмельницького району ( р/р 260019928 в АППБ “Аваль” в см. Хмельницькому, МФО 315966, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Спільне українсько –російське виробниче підприємство “ДОН-ЛАН” м. Київ, вул. Новопирогівська, 66( рр 397 в ВАТ КБ “Хрещатик” м. Київ,  МФО 300670, ) суму основного боргу в розмірі 20 584 грн. (двадцять тисяч п’ятсот вісімдесят чотири гривні ),  5 225,84 грн. (п'ять тисяч двісті двадцять п'ять  гривень 84 коп.) витрат по оплаті державного мита  та 118 грн. (сто вісімнадцять гривень) витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Провадження у справі в  частині стягнення 193 356,08 грн. пені та 1546,28 грн. - 3 % річних   припинити по п.4 ст. 80 ГПК України.

Провадження у справі в частині  стягнення 502 000 грн. основного боргу припинити відповідно до  п.1-1 ст.80 ГПК України.

Суддя                                                                      А.Г. Степанюк