ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27.09.07                                                      м. Київ                                     32/364-А

За позовом
Відкритого акціонерного товариства «Венчурний закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Унібудінвест»

До
1.Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва
2.Головного управління Державного казначейства України у м. Києві

про
визнання нечинним податкового повідомлення-рішення та стягнення помилково перерахованих сум

Суддя Хрипун О.О

Секретар судового засідання Ковальчук О.В.

Представники:

Від позивача
Картак В.В. –предст.

від відповідача

1. Мишковець О.В. –нач.від., Кривчак М.В. –гол. держ.под.рев.-інсп.,
2. Онашко Є.М.- пров.спец.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення ДПІ у Голосіївському районі  м. Києва від 31.05.2007 №/0.

Заявою від 29.08.2007 №90 позивач змінив предмет позову та просить визнати нечинним податкове повідомлення-рішення відповідача від 31.05.2007 №/0, а також стягнути з Відділення державного казначейства у Голосіївському районі м. Києва  на користь позивача суму помилково перерахованого на підставі платіжного доручення від 21.08.2007 №332 податкового зобов’язання з податку на прибуток підприємств в розмірі 483080,90 грн.

Заявою від 31.08.2007 №98 позивач уточнив позовні вимоги. В остаточній редакції позовних вимог позивачем вимагається визнати нечинним податкове повідомлення-рішення відповідача від 31.05.2007 №/0, а також стягнути з Державного бюджету України суму помилково перерахованого на підставі платіжного доручення від 21.08.2007 №332 податкового зобов’язання з податку на прибуток підприємств в розмірі 483080,90 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що грошові кошти, які були використані при здійсненні операцій щодо купівлі та продажу облігацій ТОВ «Аквапарк», та нараховані за вказаними облігаціями відсотки, відповідають визначенню «кошти спільного інвестування», відтак, визнаються активами ВАТ «ВЗНКІФ «Унібудінвест». Тому, на думку позивача, ці кошти не є обєктом оподаткування податком на прибуток згідно п.п. 4.2.8 п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині повернення з бюджету коштів, позивач зазначає, що на виконання спірного податкового повідомлення-рішення ним було сплачено 483080,90 грн. податку на прибуток, які підлягають поверненню з бюджету з огляду на їх неправомірне нарахування.

Відповідач-1 проти позову заперечує, посилаючись на те, що кошти, отримані позивачем  від операцій з продажу облігацій ТОВ «Аквапарк», не є активами фонду та не можуть бути визнані доходом від здійснення операцій з активами ІСІ (інституту спільного інвестування), оскільки облігації придбано не за рахунок коштів спільного інвестування. У звязку з цим, прибуток, отриманий в результаті проведення цих операцій, є прибутком безпосередньо позивача від здійснення операцій з цінними паперами, і підлягає оподаткуванню за правилами, встановленими п.п. 7.6.1 п. 7.6 ст. 7 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”. Стосовно стягнення на користь позивача коштів, ДПІ у Голосіївському районі м. Києва відзначає, що вирішення цього питання можливе лише в разі визнання спірного податкового повідомлення-рішення недійсним та набрання відповідного рішення суду законної сили.

Відповідач-2 заперечень проти позову не надав. У судовому засіданні представник відповідача-2 позову не визнав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

31.05.2007 ДПІ у Голосіївському районі м. Києва видане податкове повідомлення-рішення № /0, яким згідно з підпунктом «б»пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4, пп. 17.1.3, 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4, п.п. 7.6.1 п.7.6 ст. 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»позивачу визначено суму податкового зобов’язання з податку на прибуток на загальну суму 966161,8 грн., з яких  483080,9 грн. –основний платіж, 483080,9 грн. –штрафні санкції.

Спірне податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта перевірки від 17.05.2007 № 259/1-22-01-32589576 «Про результати виїзної планової перевірки Відкритого акціонерного товариства «Венчурного закритого недиверсифікованого корпоративного інвестиційного фонду «Унібудінвест», код за з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 12.09.2003 по 31.12.2006»в якому, серед іншого, зазначається, що позивачем порушено вимоги пп.7.6.1 п.7.6 ст.7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»внаслідок невключення до складу валового доходу прибутку від операцій з цінними паперами (облігаціями) та доходу, отриманого за облігаціями ТОВ «Аквапарк».

Як свідчать обставини справи, 27.11.2003 між ТОВ «Аквапарк»(продавець) в особі повіреного АБ «Форум»та ТОВ «Сателіт-3», яке виступало в інтересах позивача на підставі договору комісії від 26.11.2003 №1;25274К, укладений договір купівлі-продажу цінних паперів №К-02/ОБ;25282К, за умовами якого  ТОВ «Сателіт-3»(покупець) придбав у ТОВ «Аквапарк»на користь позивача (комітента) процентні іменні облігації ТОВ «Аквапарк»у кількості 20000 штук загальною вартістю 14000000 грн.

Згідно додаткової угоди до договору купівлі-продажу цінних паперів №К-02/ОБ;25282К, укладеної між сторонами 29.11.2003, сума договору сторонами зменшена до 3852100 грн., які покупець зобов’язався сплатити на користь продавця за графіком, встановленим цією додатковою угодою. Також за умовами додаткової угоди покупець зобов’язався у строк до 01.12.2004 включно забезпечити повернення комітентом продавцю на рахунок у цінних паперах продавця цінні папери в кількості 14497 штук.

В акті перевірки зазначається, що на дату укладання договору купівлі-продажу цінних паперів №К-02/ОБ;25282К від 27.11.2003, залишок коштів  на рахунку позивача, відкритому в АКБ «Форум», становив 296211,06 грн. Ці  кошти надійшли за акції від засновників ВАТ «ВЗНКІФ «Унібудінвест», і з них 27.11.2003 сума в розмірі 280000 грн. була спрямована на придбання облігацій ТОВ «Аквапарк».

ДПІ у Голосіївському районі м. Києва відзначає, що облігації ТОВ «Аквапарк», які було реалізовано ВАТ «ВЗНКІФ «Унібудінвест»за період з 27.11.2003 по 01.12.2004, не є активами ВАТ «ВЗНКІФ «Унібудінвест», оскільки ці облігації було придбано не шляхом вкладення грошових коштів інвесторів або за рахунок коштів ІСІ, як це передбачено Законом України «Про інститути спільного інвестування (пайові та корпоративні фонди)», а за рахунок коштів, що надійшли від засновників ВАТ «ВЗНКІФ «Унібудінвест».  У зв’язку з цим, операції позивача з облігаціями відповідачем-1 не визнаються операціями з активами Фонду, на які розповсюджуються приписи пп.4.2.8 п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». Зазначені операції, як випливає з акта перевірки, відповідач-1 вважає операціями позивача з цінними паперами, прибуток від яких підлягає включенню до валового доходу позивача та оподаткуванню податком на прибуток у загальному порядку.

Однак такі висновки відповідача визнаються судом помилковими з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про інститути спільного інвестування (пайові та корпоративні інвестиційні фонди)»від 15.03.2001 №2299-ІІІ:

активи інституту спільного інвестування - це сукупність майна, корпоративних прав та вимог, сформована за рахунок коштів спільного інвестування;

кошти спільного інвестування - кошти залучені від інвесторів ІСІ, доходи від операцій з активами ІСІ та доходи, нараховані за активами ІСІ.

Закон України «Про інститути спільного інвестування (пайові та корпоративні інвестиційні фонди)»визначення поняття «інвестор ІСІ»не містить. Термін «інвестор»наведено в Законі України «Про інвестиційну діяльність»від 18.09.1991 №1560-XII. В  ст. 5 цього Закону вказано, що інвестори  -  це суб'єкти  інвестиційної діяльності, які приймають рішення про вкладення власних, позичкових і залучених майнових та інтелектуальних цінностей в об'єкти інвестування. Інвестори можуть виступати в ролі  вкладників,  кредиторів, покупців, а також виконувати функції будь-якого учасника інвестиційної діяльності.

Позивач є корпоративним інвестиційним фондом.

Відповідно  до   ст.  2  Статуту позивача предметом його діяльності є провадження діяльності зі спільного інвестування, пов’язаної із об’єднанням (залученням) грошових коштів інвесторів у цінні папери інших емітентів, корпоративні права, нерухомість.

Корпоративний інвестиційний фонд  згідно ст. 7 Закону України «Про інститути спільного інвестування (пайові та корпоративні інвестиційні фонди)»- це ІСІ, який створюється у формі відкритого акціонерного товариства і провадить виключно діяльність із спільного інвестування.

Згідно ст. 10  цього ж Закону розмір початкового статутного фонду (капіталу) корпоративного інвестиційного фонду не може  бути  менше  розміру,  встановленого

законодавством для відкритих акціонерних товариств.

Згідно статуту позивача розмір початкового статутного фонду (капіталу) ВАТ «ВЗНКІФ «Унібудінвест»становить 300000 грн. За станом на 01.10.2003 початковий статутний фонд (капітал) сформований учасниками позивача в повному обсязі. 28.10.2003 позивач був включений до Єдиного державного реєстру інститутів спільного інвестування.

У відповідності до ст. 10  Закону України «Про інститути спільного інвестування (пайові та корпоративні інвестиційні фонди)»початковий статутний  фонд (капітал) корпоративного інвестиційного фонду формується за рахунок грошових коштів, державних цінних  паперів,  цінних  паперів  інших  емітентів,  що допущені  до торгів  на фондовій біржі або в торговельно-інформаційній системі, та об'єктів нерухомості, необхідних для забезпечення статутної діяльності.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про інститути спільного інвестування (пайові та корпоративні інвестиційні фонди)»та статуту позивач провадить виключно діяльність із спільного інвестування.

Згідно ст. 3 вказаного Закону інститутом спільного  інвестування є корпоративний інвестиційний фонд або пайовий інвестиційний фонд, який провадить діяльність, пов'язану з об'єднанням (залученням) грошових коштів інвесторів з метою отримання прибутку від вкладення їх у цінні папери інших емітентів, корпоративні права та нерухомість.

Таким чином, заснування ВАТ «ВЗНКІФ «Унібудінвест»і здійснення засновниками внесків до його початкового статутного фонду (капіталу) для забезпечення його статутної діяльності є об’єднанням  грошових коштів інвесторів, які в подальшому вкладалися у цінні папери інших емітентів.

Відповідно до п.п.2.1. п.2. «Положення про склад та структуру активів інституту спільного інвестування», затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 11.01.2002 №12, активи ІСІ складаються з грошових коштів, у тому числі в іноземній валюті, на банківських поточних рахунках та депозитних вкладах, об'єктах нерухомості, цінних паперів, визначених Законом України «Про цінні папери і фондову біржу», цінних паперів іноземних держав та інших іноземних емітентів, а також активів, дозволених законодавством України з урахуванням обмежень, установлених Законом   України   «Про   інститути   спільного   інвестування   (пайові   та   корпоративні інвестиційні фонди)»безпосередньо для конкретних типів та видів інвестиційних фондів.

В даному випадку, грошові кошти засновників, які надійшли до початкового статутного фонду (капіталу) позивача, були основою для забезпечення провадження фондом його виключної діяльності зі спільного інвестування. Чинним законодавством не встановлено обмежень щодо використання коштів, що надійшли в якості внеску до статутного фонду підприємства. Тож всі кошти, отримані від засновників, використовуються в його статутній діяльності –якою для позивача є діяльність зі спільного інвестування.

Враховуючи викладене, суд погоджується з твердженням позивача, що внески акціонерів до початкового  статутного фонду (капіталу) ВАТ «ВЗНКІФ «Унібудінвест»відповідають ознакам коштів спільного інвестування та, відповідно, є активами ІСІ.

Відповідно до п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 28.12.1994 №334/94-ВР валовий доход - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Не включаються до складу валового доходу кошти спільного інвестування, а саме кошти, залучені від інвесторів інститутів спільного інвестування (ІСІ), доходи від здійснення операцій з активами ІСІ та доходи, нараховані за активами ІСІ, а також кошти, залучені від власників сертифікатів фондів операцій з нерухомістю, доходи від здійснення операцій з активами фондів операцій з нерухомістю та доходи, нараховані за активами фондів операцій з нерухомістю, створених відповідно до закону (пп. 4.2.8 п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»).

Оскільки грошові кошти, які були використані при здійсненні операцій щодо купівлі та продажу облігацій ТОВ «Аквапарк», та нараховані за вказаними облігаціями відсотки відповідають визначенню «кошти спільного інвестування», та є активами фонду, доход, отриманий від цих операцій, не може бути базою для оподаткування прибутку позивача у відповідності до положень пп. 4.2.8 п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

З огляду на викладене, суд вважає, що донарахування позивачу податкових зобов'язань з податку на прибуток у розмірі 483080,90 грн. здійснено ДПІ у Голосіївському районі м. Києва неправомірно.

Пунктом 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 №2181-ІІІ передбачено, що штрафні санкції накладаються на платника податків у розмірах, визначених цією статтею, за порушення податкового  законодавства.

Оскільки суд визнав відсутність порушень податкового законодавства з боку позивача за вищевказаними господарськими операціями, то відсутні і підстави для застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 483080,90 грн., визначених спірним податковим повідомленням-рішенням.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності  суб'єкта  владних  повноважень обов'язок  щодо доказування правомірності свого рішення, дії  чи  бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач-1, як суб'єкт владних повноважень, правомірності свого рішення суду не довів. А тому позов в частині визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 31.05.2007 №/0  підлягає задоволенню.

Також підлягають задоволенню вимоги позивача стосовно стягнення з бюджету на його користь 483080,90 грн.

Як встановлено п. 21.4 ст. 21 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»сума податку, що надміру надійшла до бюджету в результаті неправильного нарахування (донарахування) податковим органом, підлягає поверненню з відповідного бюджету, якщо не минув строк позовної давності, встановлений законодавством.

У відповідності до ст. 50 Бюджетного кодексу України  Державне казначейство України  веде  бухгалтерський  облік всіх  надходжень, що належать Державному бюджету України,  та за поданням органів стягнення здійснює повернення коштів, що  були помилково або надмірно зараховані до бюджету. Органи стягнення забезпечують  своєчасне  та  в  повному обсязі  надходження  до  державного бюджету податків,  зборів (обов'язкових платежів) та  інших доходів відповідно до законодавства. Податки, збори  (обов'язкові платежі) та  інші доходи державного бюджету зараховуються   безпосередньо   на єдиний казначейський рахунок Державного бюджету України і не можуть акумулюватися на рахунках органів стягнення. Податки, збори (обов'язкові платежі)  та  інші  доходи державного бюджету  визнаються  зарахованими  в  доход  державного бюджету з моменту зарахування на єдиний казначейський рахунок державного бюджету.

Таким чином, повернення з бюджету зайво сплаченого позивачем податку на прибуток є компетенцією відповідача-2, як територіального органу Державного казначейства України.

Матеріали справи свідчать, що 21.08.2007 позивач платіжним дорученням №332 здійснив перерахування до бюджету податку на прибуток в розмірі 483080,90 грн. згідно податкового повідомлення-рішення відповідача-1 від 31.05.2007 №/0.

В силу положень п.п. 5.2.4 п.5.2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання  недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття  відповідного рішення. Тобто, визначене у спірному податковому повідомленні-рішенні податкове зобов’язання по податку на прибуток на дату його сплати позивачем до бюджету було неузгодженим у зв’язку із розглядом судом справи про визнання цього податкового повідомлення-рішення нечинним.

Враховуючи, що за станом на 21.08.2007 обов’язку щодо сплати податкового зобов’язання, визначеного у спірному податковому повідомленні-рішенні, у позивача не виникло, а також те, що вказане податкове повідомлення-рішення визнане судом нечинним, кошти внесені позивачем до бюджету на його виконання помилково і підлягають поверненню на користь позивача.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.  94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у розмірі 1703,40 грн. судового збору підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись  ст. ст. 71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Господарський суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати нечинним податкове повідомлення –рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва від 31.05.2007 №/0.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства «Венчурний закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Унібудінвест»(, місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Козача, 120/4) 3,40 грн. судового збору.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства «Венчурний закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Унібудінвест»(, місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Козача, 120/4) суму помилково перерахованого на підставі платіжного доручення від 21.08.2007 №332 податкового зобов’язання з податку на прибуток підприємств в розмірі 483080,90 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Суддя

О.О.Хрипун