ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста  КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2007 р.
Справа № 46/5-А

За позовом
Державної податкової інспекції у Подільському районі м. Києва

До
Дочірнього підприємства “Гарантія-Трейд”

Третя особа
Державна податкова адміністрація у м. Києві

Про
зобов’язання вчинити певні дії

Суддя Шабунін С.В.

Секретар судового засідання Бушеленко О.В.

Представники:

від позивача
Сименюк І.Ю. —представник за довіреністю від 27.12.2006 р. № 10133/9/10

від відповідача
Вєніков О.Д. —представник за довіреністю від 29.01.2007 р.

від третьої особи
Чуйко Л.Ю. —представник за довіреністю від 19.09.2006 р. № 85/10-105

22.03.2007 р. у судовому засіданні відповідно до п. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивачем заявлені вимоги про зобов’язання відповідача допустити до проведення позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства в частині застосування «нульової»ставки з податку на додану вартість при проведенні експортних операції, за період з 01.07.2001р. по 30.06.2005р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2007 року відкрито провадження у справі № 46/5-А відповідно до правил Кодексу адміністративного судочинства України та призначено справу до судового розгляду на 05.02.2007 року.

Під час судового розгляду справи представник позивача позов підтримав та просив свої вимоги задовольнити.

Відповідач  надав заперечення на позов, в яких зазначив, що позивач вже звертався до суду з такою ж вимогою до відповідача, що є підставою для залишення позову без розгляду. Також вважає, що у позивача відсутні законні підстав для призначення та проведення спірної перевірки, у позивача взагалі відсутнє право на позов, оскільки його права не порушені.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши надані представниками сторін оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд —

ВСТАНОВИВ:

Позивачем заявлено позовні вимоги про зобов’язання відповідача допустити до проведення позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства в частині застосування «нульової»ставки з податку на додану вартість при проведенні експортних операції, за період з 01.07.2001р. по 30.06.2005р.

Як встановлено судом, Наказом ДПА у м. Києві № 217 від 18.04.20006 р. «Про проведення позапланової перевірки Дочірнього підприємства «Гарантія-Трейд», передбачено провести позапланову виїзну перевірку тривалістю десять робочих днів у період з 19.04.2006 р. по 05.05.2006 р. Дочірнього підприємства «Гарантія-Трейд»з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства в частині застосування «нульової»ставки з податку на додану вартість при проведенні експортних операції, за період з 01.07.2001р. по 30.06.2005р.

На виконання вимог Наказу ДПА у м. Києві від 18.04.2006р. № 217 та направлення від 19.04.2006р. № 6/23-60, 20.04.2006р. працівниками ДПА у м. Києва, ДПІ у Голосіївському р-н м. Києва та ДПІ у Святошинському р-н м. Києва, здійснено вихід за адресою місцезнаходження ДП „Гарантія-Трейд": м. Київ, вул. Жилянська, 107 з метою проведення позапланової перевірки підприємства згідно з чинним законодавством.

Проте, посадові особи ДП «Гарантія-Трейд»(гол. бухгалтер підприємства Заєць Л.Я.) відмовила у проведенні позапланової виїзної перевірки, про що представниками органів державної податкової служби було складено акт відмови у проведенні перевірки № 4/23-60 від 20.04.2006 р.

Позивач вважає, що зазначені дії відповідача порушують його право  та звернувся до суду з позовом про зобов’язання відповідача допустити до перевірки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні" органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ (далі - платники податків).

Пунктом 8 ч. 6 ст. 11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні" передбачено, що позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться у разі, коли вищестоящий орган державної податкової служби в порядку контролю за достовірністю висновків нижчестоящого органу державної податкової служби здійснив перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або висновків акта перевірки, складеного нижчестоящим контролюючим органом, та виявив їх невідповідність вимогам законів, що призвело до ненадходження до бюджетів сум податків та зборів (обов'язкових платежів). Позапланова виїзна перевірка в цьому випадку може ініціюватися вищестоящим органом державної податкової служби лише у тому разі, коли стосовно посадових або службових осіб нижчестоящого органу державної податкової служби, які проводили планову або позапланову виїзну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або порушено кримінальну справу.

Відповідно до розпорядження ДПА у м. Києві №71-р від 10.04.2006р. «Про проведення службових розслідування», вказане розслідування розпочато проти державних податкових інспекторів ДПІ у Подільському р-н м. Києва.

Пунктом 1.2 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, який затверджений Наказу ДПА України №327 від 10.08.2005р., встановлено, що позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах ^ роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї із обставин, визначених Законом України "Про державну податкову службу в Україні" та іншими законодавчими актами. Вона здійснюється за місцезнаходженням такого суб'єкта господарювання чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така позапланова виїзна перевірка.

Підставою для проведення позапланової перевірки платника податків був Наказ ДПА у м. Києва від 18.04.2006р. № 217 „Про проведення позапланової перевірки" .

Єдиною підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки - згідно з ч. 3 ст. 11-2 Закону України „Про державну податкову службу в Україні" є ненадання платнику податків направлення на перевірку, копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті.

Судом були досліджені заперечення відповідача та встановлено, що  залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє особу права звернутись з такою заявою повторно для розгляду спору по суті.

Як вбачається з наявних у справі документів,  перевірка призначена у відповідності до п. 8 ч. 6 ст. 11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні" у зв’язку з призначення службового розслідування відповідно до  Розпорядження ДПА у м. Києві від 10.04.2006 р. № 71-р Про проведення службового розслідування, зокрема, стосовно  СДПРІ Демиденко О.М. сектору контролю за операціями у сфері ЗЕД відділу контролю за фінансовими установами та операціями у сфері ЗЕД ДПІ у Подільському районі м. Києва,  яка проводила планову перевірку підприємства позивача.

У перевіряючих були  в наявності необхідні для проведення перевірки документи, а саме Направлення від 19.04.2006 р. № 6/23-60 та Наказ ДПА у м. Києві від 18.04.2006 р. № 217 „Про проведення позапланової виїзної перевірки", які були отримані ДП „Гарантія-Трейд", про що свідчить розписка головного бухгалтера Заєць Любов Ярославівни від 20.04.2006 р.

Таким чином, судом встановлено, що у Державної податкової адміністрації  були законні  підстави для  призначення у відповідності до п.8 ч. 6 ст. 11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні" позапланової перевірки  підприємства позивача, що також відповідає ст. 11 зазначеного Закону  в частині компетенції державного органу.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства завданням  адміністративного судочинства  є, зокрема, захист прав,  свобод та інтересів  фізичних і юридичних осіб, до компетенції  адміністративних судів відповідно до ст. 17 КАС України також належить розглядати спори  за зверненням суб’єкт владних повноважень  у випадках, встановлених законом.

Відповідно до  ст. 104  Кодексу адміністративного судочинства,  до адміністративного суду  має право  звернутись  з адміністративним позовом особа, яка  вважає, що  порушено її права, свободи чи інтереси у сфері  публічно-правових  відносин. Суб’єкт владних повноважень  має право  звернутись до адміністративного суду  у випадках,  встановлених законом.

Позивачем не обґрунтовано   визначені законом  підстави для звернення з позовом про зобов’язання  відповідача допустити до перевірки.

Крім того, як встановлено судом, перевірку було призначено ДПА у м. Києві, перевіряючи діяли  на підставі  наказу та направлення ДПА у м. Києві,  в такому випадку  право проводити перевірки стосується ДПА, а не ДПІ у Подільському районі м. Києва.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність у позивача права на позов.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона  повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За таких обставин, позовні вимоги задоволенню не  підлягають.

Керуючись ст.ст. 71, 158, 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Прикінцевими та перехідними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                С.В. Шабунін

Дата виготовлення у повному обсязі: 12.04.2007 р.

ПОСТАНОВА

22.03.07                                                      м. Київ                                     46/5-А

За позовом

До

Третя особа

Предмет адміністративного позову

Суддя Шабунін С.В.

Секретар судового засідання