ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
РІШЕННЯ

"31" жовтня 2007 р.
Справа №8/401-07

За позовом  Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, м. Біла

Церква

до відповідача Білоцерківської
міської ради, м. Біла Церква

про
визнання права власності на нерухоме майно,

Суддя                    Чорна Л.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2
- представник;

ОСОБА_3
-довір. №5737 від 07.08.2007р. -представник;

від відповідача: Рубан
Н.В. -довір. №1-7-1247 від 20.04.2007р. -гол. спец. юр. відділу (з
запізненням).

Суть спору:

Позивач просить визнати за ним
право власності на самовільно добудоване нежитлове приміщення (тамбур)
загальною площею 69,9м2, яке знаходиться АДРЕСА_1.

Відповідач документально
обґрунтований відзив до суду не подав, про час та місце розгляду справи
повідомлений у встановленому законодавством порядку.

Справа розглядається за наявними в
ній матеріалами в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу
України.

Позов підлягає задоволенню.

судом
встановлено:

18 серпня 2006р. між товариством з
обмеженою відповідальністю „Белком ЛТД” та фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1 (позивачем) укладено договір купівлі-продажу, згідно умов якого позивач
купив нежиле приміщення, площею 956,0м2, в житловому будинку, що
знаходиться АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом
Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_4.

Вказане нежиле приміщення належить
продавцеві на підставі договору купівлі-продажу №10, посвідченого приватним
нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області 05
квітня 2002р. за реєстровим №1883 і зареєстрованого в Білоцерківському
міжміському бюро технічної інвентаризації 27 січня 2005р. (номер витягу
6341846, реєстраційний номер 9700686, номер запису 11162 в книзі 101).

Згідно заяви від 19 серпня 2006р.
товариства з обмеженою відповідальністю „Белком ЛТД”, нотаріально посвідченої,
товариство претензій матеріального характеру до позивача не має.

Відповідно до ст. 655 Цивільного
кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає
або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні
(покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ст. 334
Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором
виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або
законом.

Рішенням виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради №358 від 30.09.2004р. „Про попереднє погодження
місця розташування об'єкту надання земельних ділянок в оренду, постійне
користування та у власність” товариству з обмеженою відповідальністю фірмі
„Белком” ЛТД під розміщення магазину на земельній ділянці загальною площею
0,1335 га (під спорудами -0,0404 га, капітальна одноповерхова забудова
-0.0810га, інші - 0,0121га) поАДРЕСА_1 затверджено технічну документацію із
землеустрою щодо складання договору оренди на земельну ділянку.

Земельна ділянка, на якій
розташоване спірне нежиле приміщення, надана продавцеві по договору
купівлі-продажу в строкове платне користування під розміщення магазину,
терміном на п'ять років згідно з договором оренди землі від 21 січня 2005р.
Покупець (позивач) повідомлений про обов'язково укласти договір оренди
земельної ділянки на своє ім'я.

Рішенням дванадцятої сесії
Білоцерківської міської ради №304 від 05.03.2007р. позивачу наданий дозвіл на
виготовлення технічної документації із землеустрою АДРЕСА_1 під розміщення
магазину продовольчих товарів та переданий приватному підприємству
„Інтайл”.

Відповідно до ст. 328 Цивільного
кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Позивачем самочинно зроблено
поліпшення об'єкту шляхом добудови тамбура площею 69,9м2, метою якої
було покращення обслуговування населення при вході і виході з магазину, а також
оформлення вхідної групи для людей з обмеженими можливостями (для в'їзду
інвалідних колясок).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 331
Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно
(житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення
будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до експлуатації.

05 жовтня 2007р. позивач звернувся
до головного архітектора м. Біла Церква із листом №0417/1з проханням узаконити
самовільно прибудований тамбур в магазині поАДРЕСА_1. Доказів реагування до
суду не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 376
Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Самочинна добудова була зроблена
позивачем за власний рахунок та власними зусиллями, що підтверджується
накладними і товарними чеками на купівлю будівельних матеріалів, копії в
матеріалах справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 376
Цивільного кодексу України, право власності на самочинно збудоване нерухоме
майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за
умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване
нерухоме майно.

За таких обставин вимоги позивача
обґрунтовані, матеріалами справи доведені, підлягають задоволенню.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.
49, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

Визнати право власності
за фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_2) на самовільно
добудоване нежитлове приміщення (тамбур) загальною площею 69,9м2, яке
знаходиться АДРЕСА_1.

Рішення вступає в законну силу
після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і
підписання, і може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя                                                                                Чорна
Л.В.