РІШЕННЯ

"07" грудня 2007 р.

Справа № 10/233-4427

Господарський суд Тернопільської
області  складі

судді Півторака М.Є.

Розглянув справу

за
позовом: Закритого акціонерного товариства комерційного банку
«ПриватБанк», м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50 в особі
Тернопільського філії ЗАТ комерційного банку «ПриватБанк », м. Тернопіль, вул.
С.Бандери, 38

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

За участю представників :

Позивача : Остафійчука І.Б. - старшого юрисконсульта
Тернопільської філії ЗАТ , довіреність № 6882 від 05.06.2007 року

відповідача: не прибув

У розпочатому
судовому засіданні представника позивача ознайомлено з процесуальними правами
та обов'язками  згідно з ст. 20,22 ГПК
України.

Суть справи: Позивач -Закрите
акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», м. Дніпропетровськ, вул.
Набережна Перемоги, 50 в особі Тернопільського філії ЗАТ «ПриватБанк», м.
Тернопіль, вул. С.Бандери, 38 звернулося до господарського суду
Тернопільської області з позовом про стягнення з відповідача -
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Тернопіль, АДРЕСА_1 63 -16 807,71 грн., з
яких - 9 997,13 грн. заборгованість за кредитом; 4 472,96 грн. заборгованість
по процентам за користуванням кредитом; 2 337,62 грн. пені.

В обґрунтування
позовних вимог посилається на дію договору банківського рахунку №ТЕ10QV від 26
травня 2006 року, укладеного ТФ ЗАТ КБ «ПриватБанк», м. Тернопіль та
відповідачем по справі, а також Додаток до Договору №7 від 26.05.2006р.
-Регламенту надання мінімального бланкового овердрафтового кредиту на картковий
рахунок.

Посилаючись на те, що у добровільному порядку відповідач
відмовляється погасити борг, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість
в сумі 16 807,71 грн.; витрати по сплаті державного мита та на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 26.10.2007 року судове засідання призначене о 16
год. 30 хвилин 12 листопада 2007 року.

У зв'язку з неявкою у судове засідання 12 листопада 2007 року
представника відповідача, розгляд справи було відкладено до 10 годин 40 хвилин
07 грудня 2007 року в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідач письмового відзиву на позов не
подав, заперечень щодо заявлених позовних вимог суду не представив, його
представник у судове засідання не прибув, хоча про час і місце слухання був
повідомлений в порядку, визначеному ст. 64 ГПК України, а тому суд розглядає
справу згідно вимог статті 75 ГПК України за наявними у справі документами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представника
позивача, оцінивши зібрані по справі докази, господарський суд встановив  наступне:

Пунктом 2 статті 20 Господарського кодексу України визначено, що кожний
суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних
інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема,
шляхом  стягнення збитків.

Під збитками розуміються  витрати, зроблені управленою стороною, втрата
або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона
одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил
здійснення господарської діяльності другою стороною ( статті 224 п. 2 ГК України
).

Позивач по справі: ЗАТ комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження
якого м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги,50 зареєстроване у
встановленому законом порядку виконавчим комітетом Дніпропетровської міської
ради  19.03.1992 року, що підтверджується
Свідоцтвом про державну реєстрацію
юридичної особи серія АОО№406206, виданого Державним реєстратором і
включене до ЄДРПОУ, ідентифікаційний код 14360570, і наділене правом
на звернення до суду з позовом за захистом свої прав і охоронюваних законом
інтересів.

В силу ст. 11 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із
дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб,
що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та обов'язків (частина 1 ст. 202 ЦК України).

Як встановлено у судовому засіданні, 26 травня
2006 року між ТФ ЗАТ КБ «ПриватБанк», м. Тернопіль (Банк) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1, м. Тернопіль (Клієнт) було укладено Договір
банківського рахунку №ТЕ10QV, предметом якого є відкриття Банком Клієнту
поточного (поточні) рахунку (рахунки) у національній валюті та іноземній валюті
( у тому числі картковий (карткові) та інші рахунки зі спеціальним режимом
використання) та здійснює його (їх) розрахункове та касове обслуговування
відповідно до чинного законодавства України, нормативних актів Національного
банку України (далі -НБУ) та умов цього Договору.

За Договором банківського рахунка Банк зобов'язується приймати і
зараховувати на рахунок, відкритий Клієнту, грошові кошти, що йому надходять,
виконувати розпорядження Клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з
рахунку та здійснювати інші операції за рахунок (рахунками) у порядку та на
умовах, передбачених цим Договором (пункт 1.2. Договору).

Згідно пункту 2.1.25 Договору, у разі потреби, за вимогою Клієнта,
Банк зобов'язується здійснювати овердрафтове обслуговування Клієнта, що
передбачає проведення його платіжних доручень та платежів, здійснених
довіреними особами Клієнта з використанням КПК, понад залишок коштів на
поточному (поточних) та картковому (карткових) рахунку (рахунках) Клієнта,
відкритому в Банку (далі -«поточному рахунку»), за рахунок кредитних коштів.
Порядок та умови надання Клієнту овердрафту обумовлюються у додатковій угоді до
Договору банківського рахунка або окремому договорі про надання овердрафтового
кредиту на поточний або картковий рахунок, що укладений між Клієнтом та Банком.

Відповідно до Додатку №7 від 26.05.2007р. до Договору банківського
рахунку № ТЕ10QV від 26.05.2006р. -Регламенту надання мінімального бланкового
овердрафтового кредиту на картковий рахунок відповідач отримав на корпоративну
картку №46029 кредитний ліміт у розмірі 10 000,00 грн. (пункт Додаток
№7 до Договору).

Пунктом 7.1. Договору сторони визначили, що проведення платежів
Клієнта в порядку, встановленому цим додатком до договору, здійснюється Банком
у термін до 31 травня 2007 року.

Згідно п. 1.4. Додатку № 7 до договору, овердрафтове кредитування
здійснюється Банком у межах ліміту і терміну, установлених відповідно з п. 1.3.
цього додатка до Договору, з періодом безперервного користування кредитом не
більше 30 днів. Клієнт сплачує відсотки за весь час фактичного користування
кредитом згідно з п.п. 3.1., 3.2., 3.3. цього додатку до Договору. (п. 1.5.
Додатку №7 до Договору).

Окрім того, сторони погодили, що для розрахунку відсотків за
користування кредитом встановлюється диференційована процентна ставка. (п. 4.1.
Додатку №7 до цього Договору).

Отже, досліджені документи підтверджують, що Відповідач отримав
кредит і згідно п. 7.1. Договору Клієнт здійснює повне погашення кредиту,
простроченої дебіторської заборгованості, а також нарахованих і прострочених
нарахованих відсотків не пізніше терміну згідно з п. 1.3. Погашення кредиту,
простроченої заборгованості, а також нарахованих  і прострочених нарахованих відсотків може
бути здійснено Клієнтом також з інших належних йому рахунків відповідно до
законодавства в порядку, визначеному п.4, п.2.3. ( пункт Додатку №7 до
Договору).

Факт отримання вищезазначеного кредиту  відповідачем не заперечено у встановленому
законом порядку.

Однак, свої зобов'язання згідно Договору та Додатку №7 до цього
договору ДП фізична особа-підприємець ОСОБА_1
не виконав, кредит перед ТФ ЗАТ КБ «ПриватБанк»не погасив.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України
суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До вимог господарських договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з врахуванням особливостей, передбачених
господарським кодексом України.

Беручи до уваги доводи позивача, оцінені докази, суд дійшов
висновку про те, що, між позивачем та відповідачем виникли
зобов'язання з  кредитного договору,
згідно якого, в силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором  банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах
встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити
проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа
1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Матеріали справи свідчать, що позивач у справі надав ОСОБА_1,
однак відповідач по справі не виконав умов договору і не погасив кредит у
термін згідно Додатку №7 до цього Договору.

У відповідності до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь
-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом
порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються  вимоги і заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України встановлено,
що підприємства, установи, організації мають право звертатися до господарського
суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом
інтересів.

Із досліджених у судовому засіданні документів встановлюється, що
відповідач у справі -Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 порушив права позивача у
справі -ТФ ЗАТ КБ «ПриваБанк», м. Тернопіль, зокрема  у здійсненні розрахунків за отриманий кредит.

Таким чином суд вважає, що представленими суду доказами, а саме
Договором банківського рахунку № ТЕ10QV
від 26.05.2006 року та Додатком №7 до цього договору -Регламенту надання
мінімального бланкового овердрафтового кредиту на картковий рахунок,  позивач по справі довів наявність
заборгованості відповідача перед ним за наданий кредит, а тому позовні
вимоги в частині стягнення основного боргу за кредитом на суму 9 997,13 грн. та
4 472,96 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом,
підтверджені документально та підлягають до задоволення.

Чинним
законодавством України визначено, що виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою ( стаття 546 ЦК ).

Неустойкою (
штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником зобов'язань.

Отже, як
випливає із змісту Цивільного кодексу України -відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань настає лише у випадках, передбачених законом або
встановлено договором.

Пунктом 5.1
Додатку №7 до Договору банківського рахунку № ТЕ10QV від 26.05.2006 року
сторони передбачили, що у разі порушення Клієнтом будь-якого зобов'язання: зі
сплати відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту й інших
витрат, передбачених пунктами цього додатка до договору, винагороди, Клієнт
сплачує Банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0,2% від суми
простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, але не більше
подвійної ставки НБУ, що діяла на період, за який сплачується пеня.

При таких
обставинах справи судом приймається посилання позивача про те, що у нього є
правові  підстави для стягнення пені.

Згідно
представленого розрахунку позивача розмір нарахованої пені  становить 2 337,62 грн.

З огляду на
наведене суд встановив, що позовні вимоги
в сумі 2 337,62 грн. пені підлягають до задоволення як обґрунтовано
заявлені та підтверджені документально.

Державне
мито та  витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу покладаються на відповідача, згідно приписів
ст.ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі наведеного, керуючись
ст. 129 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 32, 33, 43, 54, 82, 84,116,
117  ГПК України, ст.ст. 20, 193, 224
Господарського Кодексу  України,  ст. ст. 11, 526, 527, 530,1054 Цивільного
Кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Тернопіль,
АДРЕСА_1, ідентифікаційний НОМЕР_1 на користь Тернопільської філії Закритого
акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», м. Тернопіль, вул. С.
Бандери, 38, ідентифікаційний код 21161919 -9 997,13 грн.  заборгованості за кредитом; 4 472,96 грн.
заборгованості по процентам за користування кредитом; 2 337,62 грн. пені;
168,08 грн.  в повернення сплаченого
державного мита; 118 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.  Видати наказ.

3.Рішення набуває законної сили в десятиденний строк з дня його
прийняття.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право
подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів
з дня прийняття  рішення, через місцевий
господарський суд.

4.Наказ
видати стягувачеві після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                          М.Є.
Півторак