ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2007 р.
№ 20/153д/07

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючий суддя
Муравйов О. В.

Судді
Полянський А. Г.
Фролова Г. М.

розглянувши
касаційну скаргу
Мелітопольського орендного підприємства теплових мереж

на постанову
Запорізького апеляційного господарського суду від 14.09.2007 року

по справі
№ 20/153д/07 Господарського суду Запорізької області

за позовом
Мелітопольського орендного підприємства теплових мереж

до
Комунального підприємства "Водоканал" Мелітопольської міської ради Запорізької області

про
спонукання внести зміни до договору

За участю представників сторін:

від позивача:
Петряник Е.Д. –дов. №111 від 23.01.2007 року
Те-Левіна Г.В. –дов. №909 від 05.07.2007 року

від відповідача:
Бондар С.О. –дов. №7 від 11.01.2007 року

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 31.10.2007 року по справі № 20/153д/07 касаційна скарга Мелітопольського орендного підприємства теплових мереж на постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 14.09.2007 року по справі № 20/153д/07 прийнята до провадження, а розгляд призначений на 18.12.2007 року.

У зв'язку з виходом судді Фролової Г. М. з відпустки касаційна скарга розглядається у постійно діючому складі колегії суддів: головуючий суддя Муравйов О. В., судді Полянський А. Г. , Фролова Г. М., утвореному відповідно до розпорядження Заступника Голови Вищого господарського суду України від 25.08.2005 року № 02-20/13.

Відводів складу колегії суддів не заявлено.

За згодою представників сторін в судовому засіданні 18.12.2007 року оголошені вступна та резолютивна частини постанови Вищого господарського суду України.

Як вбачається з матеріалів справи, Мелітопольським орендним підприємством теплових мереж заявлений позов до Комунального підприємства "Водоканал" Мелітопольської міської ради Запорізької області про спонукання до внесення змін до договору № 32 від 23.01.2006р. шляхом укладення додаткової угоди від 01.01.2007р. до цього договору, з умовою вказівки в п.2.1 фактичних об'ємів водовідведення (відповідно до уточнених позовних вимог).

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 30.05.2007 року (суддя Гандюкова Л. П.), залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 14.09.2007 року (головуючий суддя Мірошниченко М. В., судді Кричмаржевський В. А., Хуторний В. М.), в задоволенні позовних вимог Мелітопольському орендному підприємству теплових мереж відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятими по справі рішенням та постановою, Мелітопольське орендне підприємство теплових мереж звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Запорізької області від 30.05.2007 року та постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 14.09.2007 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відзиві на касаційну скаргу Комунальне підприємство "Водоканал" Мелітопольської міської ради Запорізької області повністю заперечує підстави скасування судових рішень першої та апеляційної інстанцій та просить Вищий господарський суд України рішення Господарського суду Запорізької області від 30.05.2007 року та постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 14.09.2007 року по справі № 20/153д/07 залишити без змін, а скаргу Мелітопольського орендного підприємства теплових мереж –без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла наступного висновку.

Як встановлено місцевим та апеляційним господарськими судами, 23.01.2006р. між КП "Водоканал" Мелітопольської міської ради Запорізької області (Водоканал) і Мелітопольським орендним підприємством теплових мереж (абонент) був укладений договір № 32 на відпуск води з комунального водопроводу і прийом стічних вод, згідно з п.1 якого абонент зобов'язаний прийняти воду і скинути стоки в кількості і з якістю, передбаченою договором. Підприємство Водоканал приймає на себе відпуск питної води згідно графіка, затвердженого рішенням міськвиконкому і прийом стоків в міську каналізацію.

Пунктом 2 договору передбачені умови подачі води і прийом стоків. Згідно з п.2.1 договору в редакції протоколу розбіжностей, водоспоживання всього: КП "Водоканал" - 609,1 тис.м3; Артсвердловина - 34,9 тис.м3. Водовідведення всього: 404,1 тис.м3, в т.ч. КП "Водоканал" - 388,0 тис.м3; в т.ч. вигріб - 16,1 тис.м3.

Абонент не має права збільшувати витрати і скидання стоків зверх встановлених норм і затверджених лімітів. Сума платні за понадлімітне споживання водоспоживання і водовідведення визначається підвищеним в п'ятикратному розмірі тарифом, виходячи з об'ємів фактично витраченої кількості води за кожен звітний період (п. 2.2 договору).

Кількість стічних вод, що відводяться від абонента, приймається рівною кількістю витраченої води, згідно з показниками водолічильників, а за відсутності останніх - по діючим нормам водоспоживання. Підприємства, що мають власні водозабори і що скидають стоки в комунальну каналізаційну мережу зобов'язані до 15 числа представляти Водоканалу дані з розрахунками фактичного об'єму водовідведення відповідно до п.21.2 Правил користування (п. 2.7 договору).

Абонент зобов'язаний письмово сповіщати підприємство Водоканал про всі зміни протягом звітного періоду - найменування об'єктів водопостачання, передача його іншій організації, зміна кількості стоків, перевлаштування внутрішнього водопроводу і каналізації, установки насосів, приєднання нових споживачів, місце знаходження водоміра, тощо (п. 3.7 договору).

Договір укладений з 23.01.2006р. по 31.12.2006р. і продовжується щорічно, якщо за місяць до закінчення терміну дії одна із сторін не заявить про свою відмову від договору (п. 7.1 договору).

Як встановлено місцевим та апеляційним господарськими судами, супровідним листом від 22.02.2007р. за № 336 позивач направив відповідачу для підписання додаткову угоду (без дати) до договору № 32 від 23.01.2006р.

Відповідач вказану додаткову угоду до договору № 32 не підписав. Позивач вважає таку відмову відповідача від підписання додаткової угоди необгрунтованою, з посиланням на те, що об'єми скидання стоків за такою угодою змінені на фактичні об'єми, які затверджені і підтверджені МОПТМ. У зв'язку з цим, в позові ставиться вимога про спонукання до внесення змін до договору №32 від 23.01.2006р. шляхом зобов’язання відповідача укласти додаткову угоду від 01.01.2007р. до цього договору, з умовою вказівки в п. 2.1 фактичних об'ємів водовідведення.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з місцевим та апеляційним господарськими судами в тому, що спірні правовідносини сторін ґрунтуються на договорі № 32 на відпуск води з комунального водопроводу і прийом стічних вод від 23.01.2006р. До правовідносин сторін підлягають застосуванню положення Закону України "Про питну воду і питне водопостачання", "Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України", затверджених наказом Державного Комітету України по житлово-комунальному господарству від 01.07.1994р. № 65, "Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України", затверджених наказом Держбуду України від 19.02.2002р. № 37.

Відповідно до ст. 652 ЦК України, яка покладена позивачем в підставу позову, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК України договір може бути змінений з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Господарськими судами першої та апеляційної інстанцій надана оцінка наявних в справі доказів, внаслідок чого суди дійшли висновку про те, що обставини, на які посилається позивач, не підставою для внесення змін для спірного договору, позивачем не доведено обставин, на які він посилався в обгрунтування позовних вимог.

Так, позивачем не надано ані суду першої інстанції, ані апеляційному господарському суду доказів зменшення кількості котелень МОПТМ з 22-х до 16-ти. До того ж, як вказує позивач, таке зменшення відбулося протягом 2005 - 2006 pp., в той час, коли договір № 32 був укладений сторонами 23.01.2006р., що, з чим погоджується касаційна інстанція, спростовує твердження позивача про те, що в момент укладення договору він виходив з того, що така зміна обставин не настане.

Більш того, як встановлено господарськими судами першої та апеляційної інстанції, з умов спірної додаткової угоди вбачається те, що позивач пропонує визначати щомісяця конкретні об'єми води та стоків. В п.3 додаткової угоди зазначено, що об'єми стічних вод вказані у цій угоді визначаються відповідно до п.21.2 Правил користування, по об'ємам спожитої води на технологічні нужди згідно наданого Абонентом та узгодженого із Запорізьким управлінням водних ресурсів розрахунком та балансом водоспоживання. Натомість, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що в такому разі додаткова угода, якою позивач просить змінити п.2.1 договору № 32, буде суперечити іншим мовам договору, зокрема п.2.7, згідно якого кількість стічних вод, що відводяться від абонента, приймається рівною кількістю витраченої води, згідно показанням водолічильників, а за відсутності останніх - по діючим нормам водоспоживання.

Відповідно до ст. ст. 1115, 1117 ГПК України переоцінка доказів не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

З огляду на викладене,колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що місцевий господарський суд, а так і суд апеляційної інстанції дійшли обґрунтованих висновків про відмову Мелітопольському орендному підприємству теплових мереж у задоволенні позовних вимог, правомірно встановивши відсутність одночасно всіх умов, передбачених ч.2 ст.652 ЦК України, які можуть бути підставою для зміни договору № 32 від 23.01.2006р.

З урахуванням викладеного, Вищий господарський суд України вважає, що підстав для скасування рішення Господарського суду Запорізької області від 30.05.2007 року та постанови Запорізького апеляційного господарського суду від 14.09.2007 року в даному випадку немає, а тому касаційна скарга Мелітопольського орендного підприємства теплових мереж задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу Мелітопольського орендного підприємства теплових мереж залишити без задоволення.

Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 14.09.2007 року по справі № 20/153д/07 залишити без змін.

Головуючий суддя
О. В. Муравйов

Судді
А. Г. Полянський

Г. М. Фролова