ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"03" грудня 2007 р.
Справа №  18/234

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. при секретарі судового засідання Горловій М.С. розглянув у відкритому судовому засіданні 03.12.2007 р. об 15:00 год. адміністративну справу №18/234

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в Олександрійському районі, м. Олександрія Кіровоградської області

до відповідача: приватного підприємства "Антей-2007", с. Пустельникове Олександрійського району Кіровоградської області

про стягнення  1 241,08 грн.

Представники сторін:

від позивача -Доільніціна Я.В., довіреність № 155/07-35 від 22.01.07, головний спеціаліст-юрисконсульт;

від відповідача - участі не брали.

Управлінням Пенсійного фонду України в Олександрійському районі подано позовну заяву № 07-11/93 від 28.09.2007 року про стягнення з приватного підприємства "Антей-2007" заборгованості по страхових внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за серпень 2007 р.  в сумі  539,67грн.

31.10.2007 року на адресу господарського суду надійшла заява управління Пенсійного фонду України в Олександрійському районі № 07-11/108 від 29.10.2007 року про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до змісту якої позивач просить прийняти подану заяву та відшкодувати заборгованість по страхових внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 01.09.2007 року по 29.10.2007 року в сумі  1 241,08 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Кодексу адміністративного судочинства України позивач має право збільшити розмір позовних вимог в будь-який час до закінчення судового розгляду.

Відповідач заперечення на позов не подав, у судове засідання не з'явився.

Судова повістка повернута на адресу суду органом поштового зв'язку з позначкою "за зазначеною адресою не проживає". Поряд з цим, господарський суд вважає, що вжив всіх можливих заходів для  належного повідомлення відповідача про дату, час і місце судового розгляду, оскільки судова повістка та інші документи направлялись відповідачу за адресою, зазначеною в позовній заяві.

До повноважень господарського суду не  віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками визначається Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-ІV (далі по тексту - Закон).

За вимогами частини 3 статті 18 вказаного Закону страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України.

Платниками страхових внесків згідно зі статтею 14 та 15 Закону є страхувальники -роботодавці, які набувають статусу платників страхових внесків з дня їх взяття на облік територіальним органом  Пенсійного фонду.

Органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, є Пенсійний фонд, який, при цьому, є центральним органом виконавчої влади, що слідує з Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 р. №121.

Виконавчими органами правління Пенсійного фонду є  виконавча дирекція та підвідомчі їй територіальні органи, які, зокрема, уповноважені стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків (ст.63, 64 Закону). З урахуванням частини 12 Прикінцевих  Положень Закону України №1058-ІV функції виконавчої дирекції та її територіальних  органів протягом п'яти років з дня набрання  чинності цим Законом виконують відповідно  Пенсійний фонд України та головні управління Пенсійного фонду в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві, Севастополі та управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах.

Розміри страхових внесків встановлюються за ставками, визначеними Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 р.

Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах в містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 р. № 8-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2002 р. за № 442/6730 з наступними змінами, управління Пенсійного фонду України в Олександрійському районі є органом Фонду із статусом юридичної особи, що здійснює управління фінансами пенсійного забезпечення в межах району.

Відповідно до п. 4 ст. 18 Закону України “Про загальнообов'язкове державне  пенсійне страхування” від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ (далі - Закон-1058) страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство.

Статтею 1 Закону визначено, що страхові внески - кошти відрахувань на  соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше, та кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Згідно пунктів 6 та 12 ст. 20 Закону-1058 страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески нараховані за відповідний базовий звітний період (календарний місяць), не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду, страхові внески  підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Приватне підприємства "Антей-2007" зареєстровано  в Управлінні  Пенсійного фонду України, а тому є платником страхових внесків згідно із Законом (а.с. 46).

Як вбачається з розрахунку позивача та підтверджується  даними розрахунку сум страхових внесків, а також карткою особового рахунку платника, за відповідачем присутня заборгованість по страховим внескам, що  підлягали сплаті за період з 01.09.2007 року по 29.10.2007 року  у сумі  1 241,08 грн. (а.с. 7, 35, 36, 47-49).

Згідно з Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженого Правлінням ПФУ 19.12.2003 р. №21-1, якщо страхувальник має на кінець звітного періоду борги зі сплати страхових внесків органи Пенсійного фонду надсилають страхувальнику вимогу  про сплату боргу (пункт 8.2.).  Страхувальник протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги зобов'язаний сплатити зазначені у вимозі суми (пункт 8.4.).  У разі незгоди з розрахунком суми вимог страхувальник узгоджує її з органами Пенсійного фонду, а у разі неузгодження має право на оскарження в судовому порядку (пункт 8.5.). Якщо страхувальник, який одержав вимогу, не сплатив зазначену у вимозі суму,  або  не узгодив і не оскаржив вимогу, або узгодив і не сплатив, орган Пенсійного фонду  може звернутися до органів державної виконавчої служби для стягнення у встановленому законом порядку (пункт 8.8.). У зазначених випадках орган Пенсійного фонду має право також звернутися  до суду з відповідним позовом (частина 3 статті 106 Закону).

З урахуванням викладених вимог, позивачем на заявлену до стягнення суму недоїмки сформовано вимоги:

№Ю-56 від 01.10.2007 року на суму 539,67 грн. (а.с.23);

№ Ю-56/1 від 01.11.2007 року на збільшену суму недоїмки 701,41 грн. (а.с. 50).

Вказані вимоги отриманні відповідачем, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 23, 50).

З повідомленням позивача, викладеним в клопотанні № 07-11/118 від 03.12.2007 року, зазначені вимоги до органів ДВС на примусове виконання не направлялись (а.с. 45).

Згідно з частинами 2, 3 статті 106 Закону суми страхових внесків, які своєчасно несплачені страхувальником,  вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмка), з позовом про стягнення яких орган Пенсійного фонду  має право звернутися до суду.

Враховуючи викладене та з огляду на відсутність в матеріалах справи  доказів сплати відповідачем заборгованості по страховим внескам позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 71, ч. 4 ст. 94,  ч.ч. 1-3 ст. 160, ч. 1 ст. 162, ст. 163, ч. 2 ст. 186, ч.ч. 1-4 ст. ст. 254, 258, п. 6 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства "Антей-2007" (28032, Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Пустельникове, вул. Леніна, 9,  р/р 5491 в Олександрійській філії АКБ "Укрсоцбанк", ідентифікаційний код 34448456) на користь управління Пенсійного фонду України в Олександрійському районі (28000, Кіровоградська область, м.Олександрія, вул. Шевченка, 76, р/р 23 в ОУ ВАТ "Державний ощадний банк", МФО 323475, ідентифікаційний код 20650160)  -   заборгованість зі сплати страхових внесків в сумі  1241 грн. 08 коп.

Після набрання постановою законної сили за заявою стягувача видати виконавчий лист.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили  після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом  двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Суддя

В.В.Тимошевська