ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 листопада 2007 р.

№ 2-6161/03(2-6707/03)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді:
суддів:

Панової І.Ю., Заріцької А.О.,
Продаєвич Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу

Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Львівській області, м. Львів

на рішення  та ухвалу

місцевого Франківського районного
суду  м. Львова від 18.12.2003 №
2-6707/03 апеляційного суду Львівської області від 12.07.2004 № 22а-2760
2004р.

у справі

№ 2-6161/03(2-6707/03)

за позовом

Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Львівській області, м. Львів

до

І.Ліквідаційної комісії
Відкритого акціонерного товариства "Кінескоп", м. Львів ІІ. гром.
ОСОБА_1, с. Малехів, Львівська обл.

про

визнання недійсним договору
купівлі-продажу приміщень

за участю представників сторін:

від позивача:
від відповідачів:
І                                                ІІ

не з'явилися  не з'явилися не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду
державного майна України по Львівській області (надалі -РВ Фонду ДМУ) у вересні
2001 року звернулося до місцевого Франківського районного суду м. Львова із
позовом до ліквідаційної комісії Відкритого акціонерного товариства
"Кінескоп"              (надалі
-ВАТ "Кінескоп"), до гром. ОСОБА_1 про:

- визнання на підставі статті 16
Закону України "Про банкрутство", статті 50 Закону України
"Про власність", статей 48, 60, 225 Цивільного кодексу Української
РСР укладеного між відповідачами біржового контракту (договору купівлі-продажу)
від 24.01.2001 №002/2001 у частині продажу

Доповідач: Продаєвич Л.В

гаражних боксів на 5 машин (літ.
З-1) та надбудови над побутовими приміщеннями (літ. А-3) -недійсним з огляду на
те, що продане на біржі майно є державною власністю, оскільки при приватизації
ДП "Кінескоп" у ВАТ "Кінескоп" воно не увійшло до
статутного фонду товариства;

- витребування з чужого незаконного
володіння вказаного майна.

Позивач зауважив, що відповідно до
статті 225 Цивільного кодексу Української РСР право продажу майна належить
власникові, а згідно із приписами Закону України "Про банкрутство"
стягнення може бути звернено на майно банкрута, що належить йому на праві
власності. Ліквідаційна комісія ВАТ "Кінескоп", не будучи власником
державного майна, відчужила це майно, чим порушила вимоги закону.

Рішенням місцевого Франківського
районного суду м. Львова від 18.12.2003 № 2-6707/03 (суддя: Гінда О.М.) у
задоволенні позову відмовлено. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що ВАТ "Кінескоп", отримавши кошти, за
реалізоване за договором від 24.01.2001 майно, перерахувало їх на рахунок
Львівського міського фінансового управління, а гром. ОСОБА_1 є добросовісним
набувачем спірного майна.

За апеляційною скаргою РВ Фонду ДМУ
по Львівській області вказане судове рішення переглянуто в апеляційному порядку
і ухвалою апеляційного суду Львівської області від 12.07.2004 № 22а-2760 2004р.
( судді: Петричко П.Ф. -головуючий, Зубарєва К.П., Улицький В.З.) -залишено без
змін з тих же підстав.

У поданій до Верховного Суду
України касаційній скарзі РВ Фонду ДМУ по Львівській області просить скасувати
прийняті в справі судові акти як такі, що не відповідають нормам матеріального
права, а саме: статті 16 Закону України "Про банкрутство", статті 50
Закону України "Про власність", статтям 48, 145, 225 Цивільного
кодексу Української РСР, статтям 319, 320, 321, 322, 334, 340 Цивільного
процесуального кодексу України.

РВ Фонду ДМУ по Львівській області
зауважує на тому, що суди встановили і підтвердили у своїх рішеннях, що майно,
яке було предметом договору купівлі-продажу від 24.01.2001, ВАТ
"Кінескоп" не належало, кошти від його продажу надійшли не до
державного бюджету, а до місцевого, але, при цьому суди не застосували норми
матеріального права, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин, і не
врахували того, що приватизація (відчуження) державного майна проводиться
відповідно до Закону України від 06.03.1992 № 2171-XII  "Про приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)", а оцінка майна здійснюється згідно з
Методикою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України.

Ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 04.10.2007 справу передано до Вищого господарського
суду України з тих підстав, що спір у даній справі відповідно до пунктів 1, 4
частини 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України підвідомчий
господарським судам.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 05.11.2007 касаційну скаргу РВ Фонду ДМУ по Львівській області
прийнято до провадження.

Відповідно до статті 1114
Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу
належним чином повідомлені про час і місце засідання суду (ухвала Вищого
господарського суду України від 05.11.2007, надіслана сторонам у справі
-08.11.2007), проте, сторони не скористалися правом, наданим їм статтею 22
Господарського процесуального кодексу України щодо участі у засіданні суду
касаційної інстанції.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України, розглянувши матеріали справи, у судовому засіданні
встановила, що предметом даного позову є вимоги про визнання недійсним
біржового контракту (договору купівлі-продажу) від 24.01.2001 №002/2001 у
частині продажу гаражних боксів на 5 машин (літ. З-1) та надбудови над
побутовими приміщеннями (літ. А-3), який укладений членом біржі, що діяв в
інтересах ліквідаційної комісії ВАТ "Кінескоп", та набувачем гром.
ОСОБА_1, як фізичною особою, а також про витребування вказаного майна з
чужого незаконного володіння.

З огляду на приписи частини 3
статті 22 Закону України від 07.02.2002 № 3018-III  "Про судоустрій України", згідно з
якими місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають з
господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним
законом до їх підсудності,  вимоги статей
1, 41, 12 Господарського процесуального кодексу України,
господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли
склад учасників спору відповідає приписам статті 1 Господарського
процесуального кодексу України, а правовідносини, з яких виник спір, мають
господарський характер.

Відповідно до частини 1 статті 179 Господарського
кодексу України  майново-господарські
зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами
господарювання і негосподарюючими суб'єктами-юридичними особами на підставі
господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

У статті 55 Господарського кодексу
України визначено поняття суб'єкта господарювання, яким є:

1) господарські організації -
юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні,
комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також
інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в
установленому законом порядку;

2) громадяни України,
іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та
зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

З наведеного випливає, що
правовідносини, які виникли внаслідок укладення сторонами біржового контракту
(договору купівлі-продажу) від 24.01.2001 №002/2001, не розглядаються за
правилами Господарського процесуального кодексу України, оскільки покупцем за
вказаним договором є фізична особа -гром. ОСОБА_1

Відтак, суб'єктний склад та
характер правовідносин у цій справі свідчить про те, що даний спір не є таким,
що виник при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів,
у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, про що йдеться у
пункті 1 частини 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, та
не підпадає під приписи пункту 4 частини 1 зазначеної статті, згідно
яких господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних
відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із
створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства,
крім трудових спорів.

Статтею 12 Господарського
процесуального кодексу України унормовано перелік категорій справ, які  підвідомчі господарським судам.

З огляду на встановлене, колегія
суддів Вищого господарського суду України вважає, що на даний спір не
поширюється дія Закону України від 15.12.2006 № 483-V "Про внесення змін
до деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань
приватизації та з корпоративних спорів", у зв'язку з чим касаційне
провадження у цій справі не може здійснюватись Вищим господарським судом
України, який відповідно до статті 38 Закону України "Про судоустрій
України" є одним із Вищих судових органів спеціалізованих судів.

Касаційне провадження за касаційною
скаргою РВ Фонду ДМУ по Львівській області на рішення місцевого Франківського
районного суду                м. Львова
від 18.12.2003 та на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 12.07.2004
підлягає припиненню як таке, що порушене помилково.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 12, п. 1 ст. 80, ст. ст. 86, 1115, 1117 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною
скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській
області на рішення місцевого Франківського районного суду м. Львова від
18.12.2003 та на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 12.07.2004 у
справі               № 2-6161/03(2-6707/03)
-припинити.

Справу повернути до апеляційного
суду Хмельницької області.

Копію ухвали надіслати сторонам у
справі.

Головуючий, суддя
І.Панова

Суддя                                                                                           А.
Заріцька

Суддя
Л. Продаєвич