ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м     У к р а ї н и
РІШЕННЯ

05 березня 2007 р.           Справа 2/125-07

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод "Полімерконтейнер", м. Харків

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіс", м. Вінниця

про стягнення 57339,72 грн. заборгованості

Головуючий суддя     Мельник П.А.

При секретарі судового засідання Віннік О.В.

Представники

позивача :   С. Івтушок за довіреністю

відповідача : О. Лавренова за довіреністю

Заявлено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод "Полімерконтейнер", м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІС", м. Вінниця про стягнення 57 339 грн. 72 коп. заборгованості за поставлений товар.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підпримав.

Відповідач позовні вимоги визнає частково, а саме в розмірі 44 339 грн. 72 коп. та зазначає, що 13 тис. грн. заборгованості згідно платіжних  доручень було перераховано   на рахунок позивача.

Оцінивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ :

25 вересня 2006 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський завод  "Полімерконтейнер" (Позивач) відповідно до накладної № 250901 від 25.09.2006р. поставив  Товариству з обмеженою відповідальністю "АВІС" (Відповідач)  плівку п/етиленову термоусадочну в кількості 5 029,800 кг., на загальну суму 57 339 грн. 72 коп.

Відповідач згідно довіреності серія ЯМЧ  № 419069  від 25.09.2006р.  отримав вказаний товар, проте  не розрахувався за нього.

Оскільки дана поставка продукції є позадоговірною, сторонами не обумовлювались строки оплати за неї.

Водночас, в силу ст.530 Цивільного Кодексу України, якщо строк (термін) виконання  боржником  обов'язку  не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З метою оплати поставленого товару, позивачем направлена на адресу відповідача вимога № 1921/1 від 19.12.2006р., яка отриманна останнім 28.12.2006р., однак залишена ним без відповіді та задоволення.

В процесі розгляду справи позивач зменшив розмір позовних вимог, про що подав відповідну заяву, в якій вказує, що відповідачем  погашена заборгованість  в сумі 5 000 грн., а тому просить стягнути з відповідача 52339 грн. 72 коп.. В підтвердження обставин викладених у клопотанні позивачем надано копії платіжних доручень №2255 від 22.02.2007р. на суму 1000 грн.; № 2324 від 23.02.2007р. на суму 1000 грн; № 2402 від 26.02.2007р. на суму 1000 грн.; № 2538 від 28.02.2007р. на суму 1000 грн.; № 2578 від 01.03.2007р. на суму 1000 грн..

Таким чином, провадження у справі в  частині стягнення 5000 грн. боргу  підлягає припиненню відповідно до п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального  кодексу України.

Доводи відповідача щодо того, що ним погашена заборгованість в сумі 13 тис. грн. судом не беруться до уваги виходячи з наступного.

В підтвердження погашення погашення заборгованості в розмірі 13 тис. грн. відповідач надав наступні платіжні доручення:

№ 12182 від 30.11.2006р. на суму 3000 грн.;

№ 12098 від 29.11.2006р.на суму 2000 грн.;

№ 2040 від 19.02.2007р. на суму 1000 грн.;

№ 2097 від 20.02.2007р. на суму 1000 грн;

№ 2166 від 21.02.2007р. на суму 1000 грн.;

№2255 від 22.02.2007р. на суму 1000 грн.;

№ 2324 від 23.02.2007р. на суму 1000 грн;

№ 2402 від 26.02.2007р. на суму 1000 грн.;

№ 2538 від 28.02.2007р. на суму 1000 грн.;

№ 2578 від 01.03.2007р. на суму 1000 грн.

В силу п. 2 ст. 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову                        звітність в Україні”, первинні документи   можуть   бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:  назву документа (форми); дату і місце складання;  назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.3.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті затвердженої постановою НБУ від  21.01.2004  N 22 реквізит  "Призначення  платежу"  платіжного  доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.  Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Як вбачається з платіжних доречень № 12182 від 30.11.2006р., № 12098 від 29.11.2006р., № 2040 від 19.02.2007р., №  2097 від 20.02.2007р., № 2166 від 21.02.2007р. зокрема з граф "Призначення платежу", в них вказано: "Оплата за плівку зг. накл. № 15001 від 25.09.2006р.", тоді як  в даній справі товар поставлявся згідно накладної  № 250901 від 25.09.2006р..

Таким чином, вказані платіжні доручення не можуть бути доказами оплати товару за накладною № 250901 від 25.09.2006р..

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов‘язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи наведене, станом на момент розгляду справи, загальна сума заборгованості складає 52339 грн. 72 коп..

Окрім того, позивачем заявлено до відшкодування витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 5000 грн., що підтверджується договором за № 2102 від 21.02.2007р. про надання правової допомоги та платіжним дорученням  № 174 від 22.02.2007р..

Беручи до уваги судову практику, в тому числі практику Верховного суду України, щодо відшкодування витрат на правову допомогу, суд вважає за можливе частково задовільнити витрати  понесені позивачем в зв"язку з  оплатою послуг адвоката, в розмірі 2500 грн..

Відповідно до ст.  43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об‘єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а в силу статей 32, 33 вказаного Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень шляхом подання доказів.

Враховуючи, що відповідач заперечень та доказів в спростування позовних вимог суду не надав, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам, матеріалам справи та законодавству, а отже підлягають частковому  задоволенню з розподілом судових витрат  за правилами ст.49  ГПК України.

Враховуючи  викладене, керуючись,    ст. ст. 525, 526, 530  Цивільного кодексу України, п. 1-1 ст. 80, ст. ст. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 43, 47-1, 49,  82 - 84, 85, 115,116 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ :

Позов задовільнити частково..

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІС" (вул. Пирогова, 150, м. Вінниця, код 13304871) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод "Полімерконтейнер" (вул. Першої Майовки, 31, м Харків, код 31798300, р/р. № 2563 в філії ПУМБ м. Харкова, МФО 350385) 52339 (п"ятдесят дві тисячі триста тридцять дев"ять) грн. 72 коп.;  боргу за поставлений товар;   523 (п"ятсот двадцять три) грн. 40  державного мита;   107 (сто сім) грн. 71 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 2500 (дві тисячі п"ятсот) грн.  витрат на оплату послуг адвоката.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Провадження у справі в частині стягнення 5000 грн. боргу припинити.

Суддя                                             Мельник П.А.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.85ГПК України  06.03.07