ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" жовтня 2007 р.
Справа № 7/6709

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Алєссандра Алорес Україна ГмбХ”, м.Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю “Преміум”, м. Деражня

про стягнення 175346,1 грн. збитків

Суддя        Крамар С.І.

Представники сторін:

позивача: Липницька В. І. - довіреність №56 від 09.11.2006р.

відповідача: Лучковський В.В. - довіреність №05/07 від 01.09.2006р.

Суть спору

Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача збитки в сумі 175346,1 гривень, завдані розірванням Генерального договору про поставки та розповсюдження продукції від 15.02.2006 року (далі –договір).

В судовому засіданні 19.10.2007р. представником позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог. У даній заяві зазначено, що на виконання рішення господарського суду м.Києва від 01.03.2007р. у справі № 7/92 ТОВ “Алєссандра Алорес Україна ГмбХ” забрало у ТОВ “Преміум” нереалізований товар на суму 18270,72 грн., тому просить стягнути основну суму збитків, завданих розірванням договору, у розмірі 133257,31 грн. Також позивачем зменшено розмір позовних вимог в частині стягнення збитків по відсотках за кредит (відповідно до кредитного договору № 72/К від 30.08.2005р.). ТОВ “Алєссандра Алорес Україна ГмбХ” просить стягнути додаткову суму збитків по відсотках за кредит в розмірі 13521,15 грн. Дане зменшення розміру позовних вимог судом приймається з огляду на його відповідність законодавству.

Відповідач проти позову заперечує. У відзиві на позов вказав, що поставки позивачем товару від 20.06.2006р. на суму 127353, 60 грн., від 07.07.2006р. на суму 37908,00грн., від 10.07.2006р. на суму 10137,60грн. та 24.07.2006р. на суму 7494,24 грн. здійснені з порушенням п.7.3. договору, відповідно до якого позивач зобов'язується поставляти товар зі строком придатності на менше 50% від строку, що встановлений в якості гарантійного строку придатності товару. 04.09.2006р. позивачу було направлено відповідь на претензію, в якій була поставлена вимога забрати в семиденний термін нереалізований товар на суму 24000,00грн. Відповідач повідомив, що згідно п.п. 11.2.7. та 10.3. договору він не зобов'язаний сплачувати в цій частині поставлений товар та не відшкодовувати зазначену суму в якості збитків. Відповідач вказує, що стягнення збитків у вигляді відсотків, сплачених банку за отриманий кредит, є абсолютно необґрунтованим. Позивач отримав кредитні кошти 30.08.2005р. (договір №72/К), а договір між сторонами по даній справі укладений 15.02.2006р.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

15.02.2006р. між ТОВ “Алєссандра Алорес Україна ГмбХ” та ТОВ “Преміум” було укладено генеральний договір про поставку та розповсюдження продукції, відповідно до умов якого позивач зобов'язався поставити відповідачу товар, а відповідач зобов'язався прийняти, оплатити товар та реалізувати його у відповідності до умов договору.

Пунктом 6.2 договору передбачено, що датою поставки кожної партії товару є дата підписання накладних.

Відповідно до п.7.3. договору, позивач зобов'язується поставляти товар зі строком придатності на менше 50% від строку, що встановлений в якості гарантійного строку придатності товару.

Згідно з п.10.1 договору строк оплати за поставлений товар встановлено протягом 30 календарних днів з дати поставки.

Пунктом 11.2.6. договору передбачено, що постачальник має право не відвантажувати товар у випадку неоплати чи неповної оплати дистриб’ютором попередньої партії товару.

Згідно з п.17.2 договору, незважаючи на будь-які положення договору, кожна сторона повинна мати право припинити дію договору шляхом надання заздалегідь, за 30 днів письмового повідомлення, направленого іншій стороні при виникненні хоча б одного із випадків, зокрема, у разі припинення іншою стороною виконання зобов'язань по даному договору; якщо Сторона порушила умови Договору і не виправила це порушення протягом 14 днів з моменту отримання письмової вимоги іншої сторони.

Пунктом 18.7. договору сторони встановили, що у випадку розірвання договору чи його припинення за будь-якими підставами, вони зобов'язані провести взаєморозрахунки протягом 30 днів.

На виконання умов договору позивач протягом березня - липня 2006р. поставив відповідачу товар на загальну суму 369141,37 грн. (у т.ч. ПДВ), який відповідач оплатив частково, та частково повернув нереалізований товар згідно з накладними № Пр-002382 від 14.08.06 р. на суму 27841 грн. та № Пр-002357 від 14.08.06р.  на суму 29772,36 грн.

Відповідно до акту звірки від 01.05.2006 року заборгованість ТОВ "Преміум" перед позивачем становить 111990,64 гривень. Актом звірки від 15.07.2006 року засвідчується, що за ТОВ "Преміум” рахується заборгованість у сумі 301647,13 грн. Вказані акти звірки підписані представниками ТОВ “Алєссандра Алорес Україна ГмбХ” та ТОВ "Преміум".

Згідно з рішенням господарського суду м.Києва від 01.03.2007р. у справі № 7/92, яке набрало чинності, ТОВ “Алєссандра Алорес Україна ГмбХ” зобов’язано забрати у ТОВ “Преміум”  нереалізований товар на суму 18270,72 грн. за генеральним договором про поставку та розповсюдження продукції від 15.02.2006р.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, з поставленого відповідачу товару на загальну суму 369141,37 грн. ТОВ "Преміум" здійснило розрахунки тільки в сумі 160000,00 грн.

Претензії позивача від 18.08.2006р. та від 31.08.2006р. щодо усунення ТОВ "Преміум" порушень в частині здійснення розрахунків за отриманий товар були залишені останнім без задоволення, що підтверджується постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2007р. у справі № 7/92.

25.09.2006 позивач надіслав ТОВ "Преміум" заяву-повідомлення за № АА- 13/09 про односторонню відмову від зобов'язання, а саме генерального договору про поставку та розповсюдження продукції від 15.02.2006 в зв'язку з несвоєчасними розрахунками за поставлений товар та припиненням замовлень товару відповідачем.

Відповідно до кредитного договору № 72/К від 30.08.2005 року ВАТ "Морський транспортний банк" було відкрито ТОВ "Алєссандра Алорес Україна ГмбХ" кредитну лінію на суму 200000 доларів США терміном погашення до 29 серпня 2006 року включно. Цільове призначення кредиту - поповнення обігових коштів. Вказаним договором встановлено проценти у розмірі 14% річних за фактичний період користування кредитними коштами.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне.

Ст.526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Положення ч.1 ст. 188 Господарського кодексу України кореспондується за змістом зі статтею 525 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, з ч.1 ст. 615 Цивільного кодексу України, яким передбачено, що у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитись від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом та з ч.1 статті 651 Цивільного кодексу України, відповідно до вимог якої зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.615 Цивільного кодексу України у разі порушення  зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Частиною 3 статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Правовими наслідками розірвання договору згідно з ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України є припинення зобов'язання сторін. Згідно з ч.5 ст.653 Цивільного кодексу України, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті  порушення  її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з частинами 1, 2 ст.614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідач не довів, що вжив усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Суд вважає, що, враховуючи встановлені судом обставини, відповідач порушив умови договору, тому позивач на підставі п.17.2 договору мав право на відмову в односторонньому порядку від зобов'язання (договору). З огляду на це Генеральний договір про поставки та розповсюдження продукції від 15.02.2006 року є розірваним внаслідок односторонньої відмові від нього ТОВ “Алєссандра Алорес Україна ГмбХ”. Даний висновок підтверджується постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2007р. у справі № 7/92, копія якої наявна в матеріалах справи.

Також судом береться до уваги, що відповідачем не було виставлено жодних претензій з приводу якості поставленої продукції. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що ТОВ “Преміум” ставило питання про повернення позивачу поставленого товару, внаслідок неоплати якого позивач просить стягнути збитки.

Враховуючи викладене, а також те, що з поставленого відповідачу товару на загальну суму 369141,37 грн., ТОВ "Преміум" здійснило розрахунки тільки в сумі 160000,00 грн. та частково повернуло нереалізований товар згідно з накладними № Пр-002382 від 14.08.06 р. на суму 27841 грн. та № Пр-002357 від 14.08.06р.  на суму 29772,36 грн.; беручи до уваги рішення господарського суду м.Києва від 01.03.2007р. у справі № 7/92, згідно з яким ТОВ “Алєссандра Алорес Україна ГмбХ” зобов’язано забрати у ТОВ “Преміум”  нереалізований товар на суму 18270,72 грн., є обгрунтованими позовні вимоги щодо стягнення з відповідача основної суми збитків у розмірі 133257,29 грн. Вищенаведеним спростовуються доводи відповідача у цій частині позовних вимог. Тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

На думку суду, позовні вимоги в частині стягнення збитків по відсотках за кредит (відповідно до кредитного договору № 72/К від 30.08.2005р.) не підлягають задоволенню, оскільки позивач не довів, що ці збитки завдані йому невиконанням боржником зобов'язання за договором. При цьому судом, зокрема, враховується, що позивачем не подано доказів про одержання від банку кредиту під відсотки для перерахування постачальнику коштів за належну до поставки продукцію; позивач уклав кредитний договір 30.08.2005р., а договір між сторонами по даній справі укладений 15.02.2006р. Крім того, у  договорі про поставки та розповсюдження продукції від 15.02.2006 року відсутнє застереження про те, що у разі невиконання зобов'язання боржник відшкодовує кредиторові усі відсотки за користування кредитом, одержаним на підставі кредитного договору № 72/К від 30.08.2005р. Не доведено позивачем жодним іншим чином причинний зв’язок між збитками по відсотках за кредит відповідно до кредитного договору № 72/К від 30.08.2005р. та невиконанням відповідачем зобов'язання за договором поставки.

Тому у позовних вимогах в частині стягнення збитків по відсотках за кредит в сумі 13521,15 грн. слід відмовити.

Судові витрати відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України підлягають покладенню на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись  ст.ст.1, 2, 45, 12, 13, 33, 43, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю “Алєссандра Алорес Україна ГмбХ”, м.Київ до товариства з обмеженою відповідальністю “Преміум”, м. Деражня про стягнення 146778,46 грн. збитків задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Преміум” (м. Деражня (вул.Миру, 118/1, код 31975093) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Алєссандра Алорес Україна ГмбХ” (м.Київ, бул. Дружби народів, 8, код 33301640)  133257,29 грн. (сто тридцять три тисячі двісті п’ятдесят сім гривень двадцять дев’ять копійок) збитків, 1332,57 грн. (одну тисячу триста тридцять дві гривні п’ятдесят сім копійок) відшкодування державного мита та 107,13  грн. (сто сім гривень тринадцять копійок) відшкодування витрат на інформаційно - технічне  забезпечення  судового  процесу.

Видати наказ.

У решті позову відмовити.

Суддя