ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2007 р.
№ 13-11-02/3370

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого судді
Кривди Д.С. –(доповідача у справі),

суддів:
Жаботиної Г.В.,
Уліцького А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні  касаційну скаргу
Приватного підприємства “Фрост Ко”

на  постанову
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 08.06.2007 року

у справі
№013-11-02/3370 господарського суду Черкаської області

за позовом
Приватного підприємства “Фрост Ко”

до
Державного підприємства “Український державний центр радіочастот” в особі Черкаської філії

про
стягнення суми,

за участю представників сторін від:

позивача: Лозовий В.Є. –за довіреністю від 20.04.2006р.

відповідача: Ільяхов О.В. –за довіреністю від 18.12.2007р., Заваліхін С.М. –за довіреністю від 24.07.2007р.

ВСТАНОВИВ:

Справа в господарських судах розглядалась неодноразово.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 29.03.2007р. (суддя Скиба Г.М.), залишеним без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 08.06.2007р. (судді Писана Т.О. –головуючий, Жук Г.А., Мазур Л.М.), в задоволенні позову відмовлено повністю.

Позивач в касаційній скарзі просить скасувати рішення та постанову з підстав їх неправомірності, і прийняти нове рішення.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали (фактичні обставини) справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 25.12.03р. між Виробничо-комерційною приватною фірмою “Фрост Ко”, правонаступником якої згідно п. 1 р. І статуту є Приватне підприємство “Фрост Ко”, та Українським державним центром радіочастот та нагляду за зв'язком в особі Державної інспекції електрозв'язку по Черкаській області, правонаступником якої є Черкаська філія Українського державного центру радіочастот, був укладений інвестиційний договір № 1121, за умовами якого відповідач зобов'язався інвестувати свої кошти в будівництво двоповерхового нежитлового будинку офісного типу у м. Черкаси по вул.Гоголя, 287, а позивач - після завершення будівництва і приймання будинку Державною комісією - зареєструвати у відповідних органах виконавчої влади та передати відповідачеві другий поверх та частину першого поверху загальною площею 216кв.м. вказаного нежитлового приміщення.

Пунктом 1.2 договору визначена сума інвестицій в розмірі 450000грн., що еквівалентно 84427 доларів США.

Порядок сплати коштів визначено п.2.2.1 інвестиційного договору: інвестор зобов'язався внести авансом кошти в сумі 250000грн., що складає 55,5% від загальної суми в місячний термін з дня підписання договору. Решту коштів - 200000грн., у п'ятиденний термін з дня підписання договору купівлі-продажу та акту приймання-передавання частини нежитлового будинку та оформлення його нотаріально.

Платіжними дорученнями №48 від 23.01.2004р. на суму 150000грн., №52 від 27.01.2004р. на суму 100000грн. відповідач сплатив позивачеві 250000грн. авансу.

17.02.2004р. Виробничо-комерційна приватна фірма “Фрост Ко” у відповідності до п. 2.1.4 договору передала Державній інспекції електрозв'язку по Черкаській області для користування за основною діяльністю вищезазначені приміщення, що підтверджується актом приймання-передачі.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 06.01.2005р. у справі № 01-16/2881 визнано право власності ДП “Український державний центр радіочастот” в особі Черкаської філії Українського державного центру радіочастот на приміщення другого та частину приміщень першого поверху будинку за адресою: м. Черкаси, вул. Гоголя, 287.

23.07.2005р. Комунальним підприємством “Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації” було зареєстровано за Державним підприємством “Український державний центр радіочастот” в особі Черкаської філії Українського державного центру радіочастот право власності на комплекс будівлі загальною площею 214,2 кв.м. за адресою: Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Гоголя 287, реєстраційний № 886607.

Пунктом 3.2 інвестиційного договору № 1121 визначено, що у разі, якщо згадана площа приміщення після оформлення в ОБТІ не буде відповідати площі, зазначеній в договорі, сторони здійснюють перерахунок вартості предмету договору. Остаточний рахунок буде становити: вартість 1 кв.м. (390,86 дол. США) х на загальну площу приміщення (на підставі довідки ОБТІ).

Згідно банківського витягу (виписка з рахунку за 12.08.2005р.) відповідачем 12.08.2005р. було перераховано позивачеві 172797,17грн. відповідно до офіційного курсу НБУ (станом на 25.07.2005р. 1 долар США відповідав 5,05грн.).

Направляючи справу на новий розгляд, Вищий господарський суд України в постанові від 22.11.2006р., звернув увагу на необхідність з’ясування правової природи спірних правовідносин та характеру суми, заявленої позивачем до стягнення, з огляду на те, що за умовами інвестиційного договору він діє до підписання обома сторонами договору купівлі-продажу та акту приймання-передавання предмету договору.

Повторно розглядаючи справу і відмовляючи в позові, суди дійшли висновку, що між сторонами існує фактично спір щодо порядку розрахунків за інвестиційним договором.

Разом з тим, позивач звернувся до господарського суду першої інстанції з заявою №63 від 16.03.2007р. про уточнення позовних вимог. Згідно уточнених позовних вимог спірну суму в розмірі 27202,83грн. складає борг, який виник у зв’язку з невиконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу. При цьому позивач свої вимоги мотивує тим, що  рішення господарського суду Черкаської області від 06.01.2005р. у справі №01-16/2881, яким визнано право власності ДП “Український державний центр радіочастот” в особі Черкаської філії Українського державного центру радіочастот на приміщення другого та частину приміщень першого поверху будинку за адресою: м. Черкаси, вул. Гоголя, 287, зробило непотрібним і неможливим  укладання і підписання позивачем та відповідачем договору купівлі-продажу та акту приймання-передавання предмету договору, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.1, 4.1 інвестиційного договору.

Таким чином, суди не розглянули спір, виходячи з підстав та предмету позову з урахуванням вказаного уточнення. Так, суди зазначили, що докази укладання договору купівлі-продажу між сторонами відсутні. Однак, суди не взяли до уваги, що у зазначеному рішенні господарського суду Черкаської області від 06.01.2005р. у справі №01-16/2881, встановлені факти по якому в силу ст.35 ГПК України не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони, зазначено, що продаж приміщень ДП “Український державний центр радіочастот” в особі Черкаської філії Українського державного центру радіочастот не було здійснено і ПП “Фрост Ко” ухиляється від оформлення договору купівлі-продажу, тоді як позивач на підставі підписаного сторонами акту прийому-передачі від 17.02.2004р. користується спірними приміщеннями у відповідності до умов договору. І саме з урахуванням цих обставин, господарський суд у справі №01-16/2881 визнав право власності на спірні приміщення за ДП “Український державний центр радіочастот” в особі Черкаської філії Українського державного центру радіочастот.

Що стосується доводів судів про те, що зазначеним рішенням у справі №01-16/2881 не встановлено порядку розрахунків відповідача з позивачем за набуте у власність приміщення та не встановлено залишкової вартості цього майна, колегія зазначає, що встановлення вказаних обставин є, зокрема, предметом доказування у даній справі (№013-11-02/3370), враховуючи уточнення позовних вимог, що судами зроблено не було.

Відтак, висновки господарських судів попередніх інстанцій про відмову у позові, не можна вважати переконливими, оскільки вони не ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Оскільки передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення місцевого господарського суду та постанова апеляційної інстанції підлягають скасуванню, а справа –направленню на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. При новому розгляді справи слід врахувати наведене і вирішити спір відповідно до закону.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, п.3 ч.1 ст.1119, 11110, ст.11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,  –

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 08.06.2007р. та рішення господарського суду Черкаської області від 29.03.2007р. у справі №013-11-02/3370 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий суддя                                                                      Д.Кривда

Судді                                                                                         Г.Жаботина

А.Уліцький