ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.12.07 р.                                                                               Справа № 2/386

Суддя господарського суду Донецької області Мартюхіна Н.О.

при секретарі судового засідання Трубачовій А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Комунального підприємства “Компанія “Вода Донбасу” м. Донецьк в особі відокремленого підрозділу Часов’ярського регіонального виробничого управління

до відповідача: Державного підприємства “Дослідне господарство “Донецьке” Національного наукового центру “Інститут ґрунтознавства та агрохімії А.Н. Соколовського Української академії аграрних наук” с. Суха Балка

про стягнення заборгованості в сумі 50067,68грн.

За участю

представників сторін:

від позивача:        Костоглод Н.А. – за довір.

від відповідача:    представник без доручення

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Комунальне підприємство “Компанія “Вода Донбасу” м. Донецьк в особі відособленого підрозділу Часов’ярського регіонального виробничого управління, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства “Дослідне господарство “Донецьке” Національного наукового центру “Інститут ґрунтознавства та агрохімії А.Н. Соколовського “ Української академії аграрних наук” про стягнення заборгованості в суму 50067,68грн. з яких 44332,2грн. – основна заборгованість, 4135,77грн. – індекс інфляції, 957,8грн. – 3% річних, 641,91грн. – пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір № 35 від 10.01.2003р., № 107 від 01.04.2007р. на зовнішнє централізоване водопостачання, акти, рахунки.

Відповідач позовні вимоги визнав та у зв’язку з тяжким фінансовим станом підприємства просить погашення боргу відстрочити на 6 місяців (заява від 18.12.2007р. № 02-41/46556).

Зважаючи на достатність представлених документів, дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Комунальним підприємством “Компанія “Вода Донбасу” (Постачальник)  та Державним підприємством “Дослідне господарство “Донецьке” Національного наукового центру “Інститут ґрунтознавства та агрохімії А.Н. Соколовського” Української академії аграрних наук” (Водокористувач) укладено договори на зовнішнє централізоване водопостачання № 35 від 10.01.2003р. та № 107 від 01.04.2007р.

Відповідно до п. 1.1. договорів Постачальник здійснює забір води з джерел питного водопостачання, доводить її якість до вимог ГОСТа 2874-82 “Вода питна” та постачає її по своїм магістральним водоводам Водокористувачу в об’ємах та по специфікаціям відповідно помісячному графіку, з врахуванням затвердженого (зміненого) облдержадміністрацією ліміту та технічних можливостей Постачальника.

Пунктом 1.2. встановлено, що Водокористувач приймає погоджений об’єм води, що подається Постачальником, раціонально використовує її та здійснює оплату по діючим тарифам на подачу води в строки, передбачені договором.

Постачання питної води здійснюється рівномірно в продовж всього періоду дії договору відповідно заявці Водокористувача (п. 2.1. договору).

Згідно до п. 4.4. договору в точці підключення Водокористувач зобов’язаний за свій рахунок встановити контрольно-вимірні засоби обліку води, в відповідності з технічними умовами які видаються постачальником, в присутності представника Постачальника з оформленням відповідного акту.

При відсутності або несправності водовимірювальних засобів у Водокористувача облік води здійснюється по технологічним засобам Постачальника або по потужності обладнання та записам в журналі роботи насосних станцій Постачальника. В  разі відсутності технологічних засобів обліку Постачальника та неможливості визначити кількість води, що подається, облік води здійснюється за пропускною здатністю трубопроводу Водокористувача (при швидкості руху води не більше 2м/сек. цілодобово) з врахуванням балансу води за водопроводом Постачальника (п. 4.5. договору).

Відповідно до п. 4.8. договору кількість поданої води оформлюється двостороннім актом з вказанням місяця, в якому здійснено постачання, номеру договору, показань приладів обліку або розрахунків відповідно до п. 4.5. Для складання акту Водокористувач направляє не пізніше 26 числа поточного місяця свого представника з довіреністю, підписаною уповноваженою на то особою, на право підпису акту за адресою Постачальника.

При неявці представника Водокористувача до вказаної дати або необґрунтованій відмові ним від підписання акту, Постачальник складає односторонній акт, один екземпляр якого в 3-х денний строк направляє Водокористувачу, який є підставою для оплати.

Згідно до п. 5.1., 5.4. Водокористувач оплачує Постачальнику послуги за поставку води по тарифам, встановленим відповідно до діючого законодавства.  При зміни тарифу на поставку води Постачальник застосовує його з дня прийняття уповноваженими на то органами без погодження з Водокористувачем, з повідомленням останнього окремим листом.

Водокористувач відповідно заявленого об’єму води на поточний місяць, самостійно здійснює попередню оплату за послуги з поставки води по діючим тарифам в наступні строки: до початку поточного місяця в розмірі 1/3 заявленого об’єму за поточний місяць; до 10 числа поточного місяця в розмірі 1/3 заявленого об’єму за поточний місяць; до 20 числа поточного місяця в розмірі 1/3 заявленого об’єму за поточний місяць. Кінцевий розрахунок за поставлену кількість води за місяць, що минув Водокористувач самостійно здійснює оплату Постачальнику на підставі підписаного сторонами акта про отримання води платіжним дорученням з врахуванням поточних оплат в строк до 1-го числа, наступного за звітним. В разі перевищення суми планових платежів, різниця враховується в суму попередньої оплати поточного місяця.

Розділом 7 “Відповідальність сторін” встановлено, що в разі не виконання Водокористувачем своїх обов’язків по оплаті за розрахунковий період що минув в строки, оговорені п. 5.6. договору, він зобов’язаний оплатити Постачальнику за кожен день прострочки штрафну неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2% від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, діючої на дату виникнення боргу. Водокористувач за прострочку виконання грошового зобов’язання, у встановлені строки відповідно п. 5.6. зобов’язаний уплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочення.

В обґрунтування заявленої суми позивачем до матеріалів справи надано акти про фактичне використання води від 31.08.2007р., від 30.06.2007р., від 31.05.2007р., від 30.04.2007р., від 30.11.2006р., від 31.08.2006р., від 31.07.2006р., від 30.06.2006р., від 30.04.2006р., від 31.12.2005р., від 30.11.2005р., від 31.10.2005р., які підписані та скріплені печатками з обох сторін без зауважень.

На підставі зазначених актів позивачем на адресу відповідача виставлялися рахунки від 31.10.2005р. на суму 810грн., від 30.11.2005р. на суму 1035грн., від 31.12.2005р. на суму 990грн., від 30.04.2006р. на суму 2700грн., від 30.06.2006р. на суму 2542,5грн., від 31.07.2006р. на суму 5436грн., від 31.08.2006р. на суму 3276грн., від 30.09.2006р. на суму 14112грн., від 30.11.2006р. на суму 5508грн., від 30-.04.2007р. на суму 4716грн., від 31.05.2007р. на суму 4765грн., від 30.06.2007р. на суму 4863грн., від 31.08.2007р. на суму 4108,80грн.

В наслідок того, що відповідач не своєчасно та не в повному обсязі оплачував надані йому послуги за період з 01.10.2005р. по 01.09.2007р. утворилася заборгованість в розмірі 44332,2грн., що підтверджується двостороннім актом звірки взаємних розрахунків станом на 19.09.2007р., який підписаний та скріплений печатками з обох сторін.

Відповідач суму боргу визнав в повному обсязі, доказів погашення не представив, тому, вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від  виконання зобов’язання  і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України),

Зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Аналогічні положення щодо виконання зобов’язань містить Господарський кодекс України. Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші  учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних  вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву,  що  зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 641,91грн. за період з 06.12.2006р. по 31.08.2007р. на підставі п. 7.3. договору.

Перевіривши розрахунку пені суд вважає, що наданий позивачем розрахунок є арифметично вірним, а також таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам справи тому зазначені вимоги позивача підлягають задоволення в повному обсязі.

Також позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в розмір 957,8грн. за період з жовтня 2005р. по серпень 2007р. та індекс інфляції в розмірі в розмірі листопада 2005р. по серпень 2007р. в розмірі 4135,77грн.  на підставі ст. 625 ЦК України та п. 7.7. договору.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитору зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги позивача щодо застосування до відповідача відповідальності за порушення грошового зобов’язання у вигляді стягнення нарахованого індексу інфляції на суму боргу в розмірі 4135,77грн., 3% річних за прострочку виконання грошових зобов’язань в сумі 957,8грн. підлягають задоволенню.

Відповідно зі ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Оскільки  відповідачем   до теперішнього часу, виконані позивачем зобов’язання не оплачені, то суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та  такими, що підлягають задоволенню.

Відносно клопотання відповідача, щодо відстрочення оплати суми заборгованості на 6 місяців, то суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 6 ст. 83 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення, суд приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що розстрочка виконання рішення господарського суду може бути надана лише у виключних випадках, коли є достатньо доказів того, що у сторін з поважних причин немає можливості виконати рішення у встановлений строк чи встановленим способом.

Відповідачем не надано жодного доказу в підтвердження викладених обставин, у зв’язку з чим, встановити наявність фактів на які посилається відповідач та взяти їх до уваги не уявляється можливим.

Заявником не надано жодного доказу в обґрунтування обставин, які викладені у заяві про відстрочення виконання рішення, тому суд відмовляє у її задоволенні.

Крім того, суд роз’ясняє, що відповідно до ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що утрудняють виконання рішення або роблять його неможливим відповідач не позбавлений права звернутися до суду із заявою про розстрочення чи відстрочення виконання рішення на стадії виконавчого провадження.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, що передбачений ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 599, 615, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 78, ст. ст. 82 –85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства “Компанія “Вода Донбасу” Слов’янського регіонального виробничого управління м. Слов’янськ до Державного підприємства “Дослідне господарство “Донецьке” Національного наукового центру “Інститут ґрунтознавства та агрохімії А.Н. Соколовського” Української академії аграрних наук” про стягнення заборгованості в сумі 50067,68грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства “Дослідне господарство “Донецьке” Національного наукового центру “Інститут ґрунтознавства та агрохімії А.Н. Соколовського” Української академії аграрних наук” (85299, Донецька область, м. Дзержинськ, с. Суха Балка, вул.. Мира, 1, п/р в ДОД АППБ “Аваль” м. Донецьк, МФО 335076, ) на користь Комунального підприємства “Компанія “Вода Донбасу” в особі Часов’ярського регіонального виробничого управління (84553, м. Часов Яр, вул. З. Космодемьянської, 3, п/р 1715 в філії Промінвестбанку м. Костянтинівна, МФО 334550, ) заборгованість в розмірі 44332,2грн., пеню в розмірі 641,91грн., 3% річних в розмірі 957,8грн., індекс інфляції в розмірі 4135,77грн., витрати по сплаті державного мита в розмірі 500,68грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Видати наказ після набуття рішення законної сили.

Суддя                                                                         Мартюхіна Н.О.