СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

13 листопада 2007 року
Справа № 20-11/332-2/312

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Заплава Л.М.,

суддів                                                                      Дугаренко О.В.,

Прокопанич Г.К.,

за участю представників сторін:

прокурор, не з'явився, Військовий прокурор Севастопольського гарнізону;

представник позивача,   не з'явився,  Міністерства оборони України ;

представник відповіача, Кравець Олександр Миколайович, довіреність №  б/н   від 13.11.07,  Севастопольська квартирно-експлуатаційна частина морська;

представник відповіача, Карасьов Ілля Олексійович, довіреність №  12   від 20.03.07,  Товариство з обмеженою відповідальністю "Яхт-клуб "Мрія";

розглянувши апеляційне подання Військового прокурора Севастопольського гарнізону на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя Шевчук Н.Г.) від 10.10.2007 у справі № 20-11/332-2/312

за позовом           Військового прокурора Севастопольського гарнізону (вул. Суворова, 27,Севастополь,99011)

в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (Повітрянофлотський пр-т, 6,Київ,03168)

до           1.Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської (вул. Хрустальова, 60,Севастополь,99040)

2.товариства з обмеженою відповідальністю "Яхт-клуб "Мрія" (вул. Патона, 4,Херсон,73000; вул. Олеся Гончара,41,Київ,01034)

про визнання додаткового договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Севастопольського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України  звернувся в господарський суд міста Севастополя з позовною заявою до Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської, Товариства з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб «Мрія»про визнання недійсним додаткового договору №85-д-с від 04.07.2006  до Договору оренди №86/2002/ГоловКЕУ від 05.04.2002  укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Яхк-Клуб «Мрія»та Севастопольською КЕЧ морською.

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 10.10.2007 по справі № 20-11/332-2/312 (суддя Шевчук Н.Г.) у задоволені позову Військового прокурора Севастопольського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, Військовий прокурор звернувся із апеляційним поданням до Севастопольського апеляційного господарського суду, посилаючись на те, що господарський суд порушив  норми матеріального та процесуального права, а саме: вважає, що господарський суд не в повній мірі з’ясував обставини, які мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи та порушенням судом матеріального та процесуального права.

Військовий прокурор вважає, що  додатковий договір №85-д-с від 04.07.2006  до договору оренди №86/2002/ГоловКЕУ від 05.04.2002 р. нерухомого майна укладений з порушенням вимог чинного законодавства. Просить рішення господарського суду –скасувати, прийняти нове рішення, яким позов заступника військового прокурора Севастопольського гарнізону задовольнити.

На підставі розпорядження  заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду  від 13.11.2007 у зв’язку з  зайнятістю в іншому судовому процесі  судді Лисенко В.А.та зайнятістю в іншому судовому процесі  судді Анонової І.В. здійснено заміну суддів Лисенко В.А.,Антонову І.В. на суддів Прокопанич Г.К., Дугаренко О.В.

У судове засідання призначене на 13.11.2007 Військовий прокурор Севастопольського гарнізону та Міністерство оборони України не з’явилися.

Від заступника Військового прокурора Севастопольського гарнізону надійшло клопотання про відкладення розгляду  справи у зв’язку з вибуттям їх представника у відрядження у місто Сімферополь.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб «Мрія»у судовому засіданні надав відзив на апеляційне подання та  зазначив, що додатковий договір  №85-д-с від 04.07.2006  до Договору оренди №86/2002/ГоловКЕУ від 05.04.2002 р. нерухомого майна є дійсним та укладеним, повністю відповідає вимогам чинного законодавства України, а тому є підстави для задоволення позовних вимог не вбачається. Просить рішення господарського суду м. Севастополя змінити, а апеляційне подання залишити без задоволення.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін –це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

Розглянувши справу повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія встановила наступне.

05.04.2002 між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтеравтотурист»було укладено договір оренди №86/2002/ГоловКЕУ нерухомого військового майна –будівлі котельної та причалу №248 довжиною причального фронту –191 п.м., розміщеного за адресою: місто Севастополь, Балаклава, вул. Мраморна.

26.10.2005  шляхом виділу з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравтотурист»було створено Товариство з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб «Мрія».

В силу статті 56 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна, зокрема, шляхом виділення суб'єкта господарювання з додержанням вимог законодавства.

Частиною 4 статті 59 Господарського Кодексу України передбачено, що у разі виділення одного або кількох нових суб'єктів господарювання до кожного з них переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частках майнові права і обов'язки реорганізованого суб'єкта.

Пунктом 1.1 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб «Мрія»встановлено, що відповідач є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравтотурист»у повному обсязі прав і обов’язків Орендаря за договором оренди № 86/2002/Голов КЕУ від 05.04.2002.

04.07.2006 у зв’язку з реорганізацією Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравтотурист»шляхом виділення з його складу  Товариства з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб «Мрія», який є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравтотурист»та виключення з  об’єктів оренди   викупленого нерухомого майна –котельної, між Севастопольською КЕЧ та Товариством з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб «Мрія»було укладено додатковий договір №85-д-с/2006 (далі –додатковий договір) до договору оренди №86/2002/ГоловКЕУ від 05.04.2002. Вказаний додатковий договір погоджений начальником Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України.

Посилання Військового прокурора на невідповідність додаткового договору законодавству України є безпідставними. Відповідно до частини 1 статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до пункту 10.3 договору оренди №86/2002/ГоловКЕУ зміни і доповнення або розірвання цього Договору допускаються за взаємної згоди сторін. У преамбулі договору оренди №86/2002/ГоловКЕУ зазначено, що орендодавцем є Міністерство оборони України в особі начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління. Договір скріплено підписом начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління та печаткою Головного квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України. Додатковий договір, хоча і підписаний іншим суб»єктом - Севастопольською КЕЧ, але погоджений Головним квартирно-експлуатаційним управлінням Збройних сил України, на що вказує підпис начальника Головного КЕУ ЗС України, скріплений печаткою Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України. Дані обставини свідчать про те, що зміни до договору оренди №86/2002/ГоловКЕУ, тобто укладення додаткового договору, відбулися за згодою орендодавця за  договором оренди №86/2002/ГоловКЕУ.

Що стосується посилання Військового прокурора на те, що додатковий договір підписаний не Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтеравтотурист», а Товариством з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб «Мрія», то внаслідок правонаступництва на Товариство з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб «Мрія»поширився правовий статус орендаря за договором оренди №86/2002/ГоловКЕУ. Тому підписання Товариства з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб «Мрія»додаткового договору вказує на те, що зміни до договору оренди №86/2002/ГоловКЕУ, відбулися за згодою орендаря за цим договором.

Севастопольська квартирно-експлуатаційна частина морська  має право виступати орендодавцем військового майна виходячи з наступного.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України»суб'єктами господарської діяльності у Збройних Силах України є військові частини, заклади, установи та організації Збройних Сил України, які утримуються за рахунок коштів Державного бюджету України, ведуть відокремлене господарство, мають кошторис надходжень та видатків, рахунки в установах банків, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Перелік видів господарської діяльності, здійснення якої дозволяється військовим частинам, визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №171 від 25.07.2000 «Про затвердження переліку видів господарської діяльності, здійснення якої дозволяється військовим частинам Збройних Сил»до переліку видів господарської діяльності, здійснення якої дозволяється військовим частинам, віднесено здавання нерухомого майна в оренду.

Зазначені норми законодавства реалізовані в Положенні про Севастопольську квартирно-експлуатаційна частину морську, затвердженому наказом Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України.

Відповідно до пункту 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (Сторонами) вимог, які встановлені частинами першою –третьою, п’ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України такими загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема є:

-          зміст правочину не може суперечить цьому Кодексу,іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

-  особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

-  волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

-   правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, оспорюваний додатковий договір укладений у повній відповідності із законодавством України, підстав для визнання його недійсним немає, тому господарський суд міста Севастополя правомірно відмовив у задоволені позову Військового прокурора Севастопольського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України.

Судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційного подання   Військового прокурора Севастопольського гарнізону.

Однак, колегія суддів вважає, що  господарський суд міста Севастополя дійшов не вірного висновку щодо встановлення обставин, що додатковий договір №85-д-с від 04.07.2006 р. до Договору оренди №86/2002/ГоловКЕУ від 05.04.2002 р. нерухомого майна є неукладеним.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт 1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційне подання Військового прокурора Севастопольського гарнізону залишити без задоволення.

2. Рішення  господарського суду міста Севастополя від 10.10.2007 у справі № 20-11/332-2/312  залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Л.М. Заплава

Судді                                                                                О.В. Дугаренко

Г.К. Прокопанич