ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

17.10.07
Справа №02-7/1971

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду
у складі:

Головуючий суддя Мірошниченко М.В. судді  Мірошниченко М.В.    , Зубкова Т.П.  , Хуторной В.М.

при секретарі Акімовій Т.М.

за участю представників:                    позивача:            Козел А.В., довіреність № 33-ю від
18.10.06,

адвокат;

відповідача-1:    не з'явився;

відповідача-2:    не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу     Товариства з
обмеженою відповідальністю “ЗТЛ”,

м. Запоріжжя

на ухвалу                       господарського суду
Запорізької області від 14.08.2007р.

у справі                          № 02-7/1971

за
позовом                     Товариства з
обмеженою відповідальністю “ЗТЛ”,

м. Запоріжжя

до
відповідача-1            Приватного
підприємства “Брок Сервіс”,  () м. Запоріжжя

до
відповідача-2             Приватного
підприємства “Брок Сервіс”,  () м. Запоріжжя

про                                    визнання
третейських угод недійсними.

ВСТАНОВИВ:

14.08.2007р. господарським судом Запорізької області у
справі № 02-7/1972 було винесено ухвалу, якою відмовлено ТОВ “ЗТЛ”, м.
Запоріжжя у прийнятті позовної заяви.

Оскаржувана ухвала суду винесена на підставі п. 1 ст.62
ГПК України, і мотивована тим, що третейська угода, яку заявник просить визнати
недійсною, викладена в договорі купівлі-продажу № 517435 від 07.12.2005р.,
сторонами якого є ТОВ “ЗТЛ” та фізична особа - ОСОБА_1, а тому позивачем і
відповідачем у даному випадку мають бути саме сторони договору. Оскільки
фізична особа не може виступати стороною у процесі, який розглядається в
порядку господарського судочинства, суд відмовляє у прийнятті позовної заяви.

Не погоджуючись з прийнятою у справі ухвалою суду, у
поданій апеляційній скарзі ТОВ “ЗТЛ” вважає оскаржувану ухвалу такою, що
винесена з порушенням норм процесуального права виходячи з наступного.
Зазначає, що спір з приводу визнання третейської угоди недійсною виник не між
ТОВ “ЗТЛ” та ОСОБА_1, а між трьома юридичними особами - ТОВ “ЗТЛ” та ПП “Брок
Сервіс” (), ПП “Брок Сервіс” (), і тому у
розумінні ст.ст. 12, 21 ГПК України, такий спір підвідомчий саме господарському
суду. Просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від
14.08.2007р. та передати справу на розгляд до господарського суду Запорізької
області.

ПП “Брок Сервіс” (), відповідач-2 у
справі, відзиву на апеляційну скаргу не надав.

ПП “Брок Сервіс” (), відповідач-1 у
справі, законним правом на участь свого представника в судовому засіданні не
скористався. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Про
причини неявки суду не повідомив.

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького
апеляційного господарського суду № 2739 від 03.10.2007р. справу призначено до
розгляду у складі колегії - Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Кагітіної
Л.П., Юхименка О.В.

У судовому засіданні, що відбувалось 04.10.2007р.,
розгляд справи було відкладено на 17.10.2007р., у зв'язку із необхідністю
витребування певних документів.

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького
апеляційного господарського суду № 2822 від 16.10.2007р. справу призначено до
розгляду у складі колегії - Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Зубкової
Т.П., Хуторного В.М.

За клопотанням позивача розгляд справи вівся без
застосування засобів технічного забезпечення фіксації судового процесу.

Відповідач-1 і відповідач-2, законним правом на участь
своїх представників в судовому засіданні не скористались. Про час та місце
слухання справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суду не
повідомили. Колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за
наявними у справі доказами у відповідності до ст.75 ГПК України за відсутності
відповідача-1 і відповідача-2.

За згодою представника позивача у судовому засіданні,
17.10.2007р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду
апеляційної інстанції.

У судовому засіданні позивачем надано письмові
пояснення, де вказується, що визнання недійсною третейської угоди або закриття
провадження у зв'язку з відсутністю третейської угоди між ТОВ “ЗТЛ” і ПП “Брок
Сервіс” у розумінні  ст.12 Закону України
“Про третейські суди” ніяким чином не впливає на дійсність чи недійсність
третейського застереження, що міститься у п. 8 Біржового договору  купівлі-продажу транспортного засобу та не
впливає на права і обов'язки фізичної особи - ОСОБА_1 Договір купівлі-продажу
транспортного засобу є лише одним із доказів, на який ТОВ “ЗТЛ” посилається в
обґрунтування своїх позовних вимог - визнання недійсною третейської угоди між
ТОВ “ЗТЛ” і ПП “Брок Сервіс”.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при
винесенні оскаржуваної ухвали, знаходить апеляційну скаргу такою, що не
підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, 07.12.2005р. між ТОВ “ЗТЛ”
(продавець) та фізичною особою - ОСОБА_1, (покупець) було укладено Біржовий
договір (угода) купівлі-продажу транспортного засобу реєстраційний № 517435,
відповідно до п.1 якого продавець продав покупцю транспортний засіб: моделі
HYUNDAI PONI, 1994 року випуску.

У відповідності з п. 8 угоди, всі суперечки між
сторонами, які виникають з цього договору, в разі неможливості їх вирішення
шляхом переговорів, підлягають передачі на розгляд і кінцевому вирішенню до
Постійно діючого третейського суду при Українській товарній біржі “Українська
товарна біржа”, згідно з його регламентом.

В додатку до позовної заяви міститься рішення постійно
діючого третейського суду при Українській товарній біржі “Українська товарна
біржа” від 13.04.2007р. у справі № 0160/06, яким стягнуто з ТОВ “ЗТЛ” на
користь ПП “Брок Сервіс” () штрафні санкції у розмірі 20 000
000 грн.; у задоволені позовних вимог ПП “Брок Сервіс” в частині стягнення
моральної шкоди у розмірі 1 000 000 грн., відмовлено. Як випливає із змісту
вказаного рішення, ПП “Брок Сервіс” () на підставі
третейського застереження, що міститься у договорі купівлі-продажу
транспортного засобу № 517435 від 07.12.2005р., договору оренди № 1-517435
біржового місця № 53 від 07.12.2005р. та договору поруки від 07.12.2005р.,
звернулось до третейського суду з позовом про стягнення моральної шкоди, суми заборгованості
та штрафних санкцій з ТОВ “ЗТЛ”.

В обґрунтування своїх позовних вимог, ТОВ “ЗТЛ” звертає
увагу на те, що ніяких третейських угод останній з ПП “Брок Сервіс” () а ні з ПП “Брок Сервіс” () ніколи не укладало та
не підписувало, тобто третейської угоди між ТОВ “ЗТЛ” та ПП “Брок Сервіс” () чи ПП “Брок Сервіс” (), укладеної в
письмовій формі не існує, а отже у відповідності зі ст. 12 Закону України “Про
третейські суди”, у разі недодержання правил, передбачених цією статтею,
третейська угода є недійсною.

Стосовно викладеного слід зауважити наступне.

У
відповідності з приписами ст. 12 Закону України “Про третейські суди”,
третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в
договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Якщо
сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого  третейського
суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно
діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як
невід'ємна  частина третейської угоди.

За
будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту
третейського суду застосовуються положення регламенту.

Третейська
угода укладається у письмовій  формі.
Третейська угода вважається
укладеною,  якщо вона підписана
сторонами чи укладена шляхом обміну листами,
повідомленнями по телетайпу, телеграфу
або з використанням засобів електронного
чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом
направлення  відзиву на позов, в якому
одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не
заперечує.

Посилання
у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський  розгляд
спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій
формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

У разі
недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною.

Із змісту наведеної норми, випливає, що
третейська угода - це домовленість сторін на передачу вирішення спору
третейського суду, у разі його виникнення в межах певного договору. Третейська
угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі,
контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Як
свідчать матеріали справи, позивач просить визнати недійсною третейську угоду
(п. 8 біржового договору купівлі-продажу № 517435 від 07.12.2005р) на підставі
якої постійно діючий третейський суд прийняв рішення від 13.04.2007р. про
стягнення суми штрафних санкцій з ТОВ “ЗТЛ” на користь ПП “Брок Сервіс” ().

Відповідно
до наданої копії біржового договору купівлі-продажу № 517435, третейська угода,
яка викладена у пункті 8 регулює правовідносини між ТОВ “ЗТЛ” та ОСОБА_1, що
випливають з вказаного договору, а тому стосується тільки сторін договору, і
передбачає можливість звернення до третейського суду у разі виникнення спору,
саме ТОВ “ЗТЛ” та фізичної особи ОСОБА_1

Таким
чином, сторонами у даному спорі мають бути ТОВ “ЗТЛ” та фізична особа ОСОБА_1

Відповідно
до ст.21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами
- можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Статтею 1
ГПК України визначено, що звертатися до господарського суду мають право
підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення
юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта
підприємницької діяльності.

Оскільки
стороною договору купівлі-продажу № 517435 є фізична особа - ОСОБА_1, тому в
будь-якому випадку він повинен бути стороною у справі.

Отже,
спір, який виник в даному випадку, стосується сторін договору, однією з яких є
фізична особа, а тому такий спір не може бути розглянутий в процесі
господарського судочинства (ст.ст. 1, 21 ГПК України).

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного
висновку, відмовивши ТОВ “ЗТЛ” у прийнятті позовної заяви, оскільки чинне
законодавство не передбачає можливості фізичній особі виступати стороною у
процесі, що здійснюється на підставі господарського судочинства.

У відповідності до п.1 ст.62 ГПК України, суддя
відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду у
господарських судах.

Спірні правовідносини сторін виникли не між суб'єктами
господарювання, а тому даний спір не може бути розглянутий в господарському
суді.

За таких обставин доводи позивача є безпідставними і
необґрунтованими.

Доводи, зазначені в апеляційній скарзі, спростовуються
вищевикладеним.

Фактичні обставини справи досліджені судом першої
інстанції на підставі наданих в судове засідання сторонами доказів. Порушення
або неправильного застосування норм процесуального права не вбачається,
підстави для скасування або зміни ухвали місцевого господарського суду
відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-106 Господарського процесуального
кодексу України,  Запорізький апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ЗТЛ”, м.
Запоріжжя залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Запорізької
області від 14.08.2007р., у справі № 02-7/1971 - без змін.

Головуючий суддя Мірошниченко М.В.

судді  Мірошниченко М.В.

Зубкова Т.П.  Хуторной В.М.