ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2007 р.
№ 26/165/06-8/132/06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. –головуючого,

Дунаєвської Н.Г.,

Стратієнко Л.В.,

розглянувши  матеріали касаційної скарги
Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція"

на постанову
Запорізького апеляційного господарського суду
від 02 серпня 2007 року

у справі
№ 26/165/06-8/132/06(07)

господарського суду
Запорізької області

за позовом
ВАТ "Енергодарбуд"

до
Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція"

про
визнання права власності на транспортні засоби

за зустрічним позовом
Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція"

до
ВАТ "Енергодарбуд"

про
визнання права власності на транспортні засоби
та зобов’язання їх повернути

за участю представників сторін

від позивача –не з’явився
від відповідача –Олійник О.І.

В С Т А Н О В И В:

ВАТ "Енергодарбуд" звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до Державного підприємства (ДП) "НАЕК "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (ЗАЕС) про визнання права власності на транспортні засоби, а саме: ГАЗ-33021 (держ. номер 03-48 ЗПТ), ГАЗ-33021 (держ. номер 03-94 ЯТА), МАЗ-5337 (держ. номер 03-08 ЗПТ), автогудронатор 4995-10 на базі ЗІЛ 494560.

В обґрунтування позовних вимог ВАТ "Енергодарбуд" зазначає про те, що вищевказані транспортні засоби належать йому на праві власності та знаходяться на балансі ВАТ "Енергодарбуд", але оскільки документи, що свідчать про право власності втрачені, ВАТ "Енергодарбуд" звернувся до господарського суду відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України.

ДП “НАК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “ЗАЕС” звернулось до суду із зустрічним позовом до ВАТ “Енергодарбуд” з вимогою про визнання права власності на вищезазначені транспортні засоби та повернення їх із незаконного володіння ВАТ “Енергодарбуд”.

ДП “НАК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “ЗАЕС”, посилаючись на ст. ст. 37, 48, 50 Закону України «Про власність», ст. ст. 387, 392 ЦК України, зазначає про те, що спірні транспортні засоби, які належать на праві власності ДП “НАК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “ЗАЕС”, знаходяться у незаконному володінні у ВАТ "Енергодарбуд", що позбавляє можливості власникові належним чином володіти, користуватись та розпоряджатись вищезазначеним майном у відповідності до законодавства України.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 19.03.2007 у справі №26/165/06-8/132/06(07) в задоволені первісного позову ВАТ “Енергодарбуд” відмовлено, позовні вимоги за зустрічним позовом ДП “НАК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “ЗАЕС” задоволено частково, визнано право власності ДП “НАК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “ЗАЕС” на транспортні засоби: ГАЗ-33021 (держ. номер 03-48 ЗПТ), ГАЗ-33021 (держ. номер 03-94 ЯТА), МАЗ-5337 (держ. номер 03-08 ЗПТ), автогудронатор 4995-10 на базі ЗІЛ 494560, в іншій частині зустрічного позову відмовлено.

Господарський суд першої інстанції, посилаючись на ст. 392 ЦК України, зазначає про відсутність доказів, які підтверджують право власності ВАТ "Енергодарбуд" на спірні транспортні засоби, разом з тим, із досліджених судом матеріалів справи вбачається, що право власності на зазначені транспортні засоби за ДП “НАК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “ЗАЕС” підтверджується свідоцтвами про реєстрацію на зазначені транспортні засоби та довідкою-рахунком, що підтверджує придбання одного з транспортних засобів у підприємства “Кримдизельсервіс”.

Разом з тим, місцевий господарський суд, посилаючись на ст. 387 ЦК України, зазначає про відсутність доказів незаконного володіння ВАТ "Енергодарбуд" спірними транспортними засобами, а також, посилаючись на ст. ст. 71, 75 ЦК УРСР (що діяв на момент виникнення спірних правовідносин), зазначає про сплив строку позовної давності щодо вимог витребування майна з чужого незаконного володіння.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 02.08.2007 у справі № 26/165/06-8/132/06(07) (колегія суддів: головуючий Мірошниченко М.В., судді Хуторной В.М., Юхименко О.В.) рішення господарського суду Запорізької області від 19.03.2007 залишено без змін.

В касаційній скарзі ДП “НАК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “ЗАЕС” просить частково скасувати постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 02.08.2007 у справі № 26/165/06-8/132/06(07), і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ВАТ "Енергодарбуд" відмовити, позовні вимоги ДП “НАК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “ЗАЕС” задовольнити у повному обсязі.

У відзиві на касаційну скаргу ВАТ "Енергодарбуд" просить залишити касаційну скаргу ДП “НАК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “ЗАЕС” без задоволення, а постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 02.08.2007 у справі № 26/165/06-8/132/06(07) –без змін.

Вищим господарським судом України ухвалою від 12.10.2007 у справі №26/165/06-8/132/06 порушено касаційне провадження.

Розпорядженням Голови Вищого господарського суду України                 Демченка С.Ф. від 19.11.2007 у справі № 26/165/06-8/132/06(07) змінено та призначено наступний склад колегії суддів: Самусенко С.С. головуючий-доповідач, судді Дунаєвська Н.Г., Стратієнко Л.В.

Позивач у справі процесуальним правом участі його повноважного представника у судовому засіданні касаційної інстанції не скористався.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, з дотриманням меж перегляду справи в касаційній інстанції обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права місцевим та апеляційним господарськими судами, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Стаття 1117 ГПК України передбачає, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до встановлених обставин та досліджених матеріалів справи господарськими судами попередніх інстанцій, спір між ВАТ “Енергодарбуд” та ДП “НАК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “ЗАЕС” виник з приводу права власності на транспортні засоби, а саме:  ГАЗ-33021, держ. номер 03-48 ЗПТ (рік випуску –1995, двигун № 27231, шасі № 1555402, свідоцтво про реєстрацію №089573); ГАЗ-33021, держ. номер 03-94 ЯТА (рік випуску –1995, двигун №27217, шасі № 1533307, свідоцтво про реєстрацію № 102412); МАЗ-5337, держ. номер 03-80 ЗПТ (рік випуску –1995, двигун № 27444, шасі № R0027818); автогудронатор 4995-10 на базі ЗІЛ494560 (рік випуску –1995, двигун № ЗІЛ 508.10 № 208920, шасі № 3429493).

Позовні вимоги ВАТ “Енергодарбуд” ґрунтуються на приписах ст. 392 ЦК України.

В свою чергу, ДП “НАК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “ЗАЕС”, обґрунтовуючи вимоги за зустрічним позовом, посилається на те, що його право власності на спірні транспортні засоби підтверджуються свідоцтвами про державну реєстрацію (технічними паспортами), довідкою-рахунком ОПГ №090825 від 17.06.1998 на автогудронатор 4995-10 на базі ЗИЛ 494560, довідкою МРЕВ ДАІ УМВС України.

Аналізуючи вищенаведену норму господарський суд апеляційної інстанції вірно зазначає, що для визнання права власності, необхідною умовою є підтвердження позивачем факту наявності своїх прав на майно. Це може випливати із правовстановлюючих документів, фактів що підтверджують наявність права власності у позивача та інших доказів, що свідчать про належність позивачу спірного майна.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що за п.8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, Василівським МРЕВ ДАІ зареєстровано спірні транспортні засоби: автомобіль ГАЗ 33021, держ. номер 03-48 ЗПТ (свідоцтво про реєстрацію ЯТС № 089573 від 18.05.1995); автомобіль ГАЗ 33021, держ. номер 03-94 ЯТА (свідоцтво про реєстрацію ЯТС № 102412 від 18.04.1996); автомобіль МАЗ-5337, держ. номер 03-80 ЗПТ (свідоцтво про реєстрацію ЯТС № 095031 від 29.11.1995) за ДП “НАК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “ЗАЕС”.

Також, як встановлено господарськими судами, в матеріалах справи міститься довідка-рахунок серія ОПГ №090825, з якої вбачається, що автогудронатор 495-10 на базі ЗІЛ 494560 придбано ДП “НАК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “ЗАЕС” 17.06.1998 у підприємства “Кримдизельсервіс”.

Статтею 387 ЦК України передбачена можливість власника витребувати своє майно від особи,  яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Аналізуючи вищезазначену норму, господарський суд апеляційної інстанції вірно зазначає, що в даному випадку власник має право вимагати повернення свого майна при умові, що інша сторона незаконно, без будь-якої правової підстави утримує його у своєму володінні.

При цьому, господарськими судами попередніх інстанцій вказано, що ДП “НАК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “ЗАЕС” не доведено, що ВАТ “Енергодарбуд” без правових підстав володіє спірним майном, порушуючи права ДП “НАК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “ЗАЕС” як власника, доказів на підтвердження користування ВАТ “Енергодарбуд” спірними транспортними засобами на підставі договору, чи передання йому зазначеного спірного майна безоплатно, за плату чи в порядку розрахунків ДП “НАК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “ЗАЕС” надано також не було.

Стосовно зустрічного позову, колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що господарський суд першої інстанції, визнавши за ДП “НАК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “ЗАЕС” право власності на спірні транспортні засоби, одночасно відмовив йому у задоволенні вимог про повернення зазначеного майна із володіння ВАТ “Енергодарбуд” за пропуском строку позовної давності.

Такими суперечливими рішеннями з урахуванням положень Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок суди фактично встановили, що ні ДП “НАК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “ЗАЕС”, ні ВАТ “Енергодарбуд” не мають права володіння, користування, розпорядження як власник спірними транспортними засобами.

Також, суди встановили, що за твердженнями ВАТ “Енергодарбуд” спірне майно перебуває у його володінні з 1998 року, що не спростовується та не заперечується ДП “НАК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “ЗАЕС”.

ВАТ "Енергодарбуд", обґрунтовуючи позовні вимоги та стверджуючи про його право власності на спірні транспортні засоби, посилається на те, що в 1998 році на підставі договірних відносин між ВАТ “Енергодарбуд” (підрядник) та ДП “НАК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “ЗАЕС” (замовник) була досягнута домовленість про передачу ВАТ “Енергодарбуд” транспортних засобів в рахунок погашення заборгованості за виконані роботи, які з 1998 року до теперішнього часу знаходяться на балансі ВАТ “Енергодарбуд”, що підтверджується бухгалтерською довідкою № 57/01 від 20.03.2006, при цьому, як зазначає ВАТ “Енергодарбуд”, інші документи, що підтверджують перехід права власності вказаного майна було втрачено.

Касаційна інстанція звертає увагу, що за п.7 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, власники  транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання. Термін реєстрації може бути продовжено у разі неможливості власника транспортного засобу (хвороба, відрядження, інші поважні причини) вчасно її здійснити. Експлуатація транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах ДАІ, забороняється.

Суди не з`ясували, на яких підставах з 1998 року ВАТ “Енергодарбуд” користується спірним майном; за яких обставин та підстав спірне майно передано на баланс ВАТ “Енергодарбуд”; коли зареєстровано спірні транспортні засоби; чому не здійснено перереєстрацію транспортних засобів, коли вони були взяті на баланс ВАТ “Енергодарбуд”; яка юридична особа сплачує транспортний збір по спірним транспортним засобам; чому з 1998 року ДП “НАК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “ЗАЕС”, якщо вважало себе власником спірного майна, не вимагало його повернення від ВАТ “Енергодарбуд”.

Оскільки суди не з`ясували вищенаведене, є не вирішеним належним чином питання, чиє право власності на спірні транспортні засоби (позивача чи відповідача) порушено в даному випадку.

Господарський суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до матеріалів справи рішенням господарського суду Запорізької області від 08.12.2005 у справі № 20/345 відмовлено у задоволенні позовних вимог ВАТ “Енергодарбуд” до ДП “НАК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “ЗАЕС” про визнання права власності на спірні транспортні засоби.

Суди не дослідили, чи є у ВАТ “Енергодарбуд” процесуальне право на повторне звернення до господарського суду з позовом до того ж відповідача, не вивчили належним чином предмет і підстави позову в даному випадку.

Враховуючи вказане, висновки судів є суперечливими, такими, що не грунтуються на повному дослідженні обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, з огляду на що судами невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому колегія суддів Вищого господарського суду України встановила, що рішення господарського суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду не відповідають вимогам ст.43 Господарського процесуального кодексу України та постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права сама встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові місцевого чи апеляційного господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Зважаючи на викладене, Вищий господарський суд України скасовує рішення господарського суду Донецької області та постанову Запорізького апеляційного господарського суду, а справу направляє на новий розгляд до суду першої інстанції згідно п. 3 ст.1119 ГПК України.

При новому розгляді справи місцевому господарському суду слід врахувати вищевикладене, дослідити належним чином наявні та при необхідності додатково витребувані матеріали справи, всебічно, повно і об’єктивно розглянути в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності та прийняти відповідне законне рішення.

Враховуючи вказане, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Запорізької області від 19.03.2007 та постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 02.08.2007 у справі №26/165/06-8/132/06(07) скасувати.

Справу № 26/165/06-8/132/06(07) передати на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Головуючий суддя                                                                       С. Самусенко

Судді:                                                                                          Н. Дунаєвська

Л. Стратієнко