КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2007                                                                                           № 6/189

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна  В.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Ольвія-2000"

на рішення Господарського суду м.Києва від 17.05.2007

у справі № 6/189

за позовом                               Приватного підприємства "Ольвія-2000"

до                                                   Мале приватне підприємство "Нісла"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 93705,47 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 17.05.2007 року № 6189 позов ПП „Ольвія 2000” до МПП „Нісла”  про стягнення  93705,47 грн. задоволений частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 63479,32 грн. основного боргу з урахуванням індексу інфляції, 4778,58 грн. – пені, 4447,56 грн. - річних, судові витрати.

Не погоджуючись з частковим задоволенням вимог про стягнення пені, позивач звернувся з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення норм  матеріального права, просить задовольнити вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, причина суду не відома, враховуючи що сторони про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином про що є поштові повідомлення, колегія суддів вважає можливим розглянути її у відсутність представника відповідача.

Розглянувши справу за правилами розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України, суд  дійшов  наступного висновку.

Як встановлено матеріалами справи,  30.04.2004 сторонами був укладений договір купівлі-продажу № 41 , за умовами якого продавець передає, а покупець приймає та оплачує продукцію, перелік якої міститься у додатковій угоді до договору. Згідно з додаткової угоди  продукцією є кабель ААБЛ 10 3/240 загальною вартістю 69708 грн., який відповідач за п.2 додатку  зобов'язаний оплатити не пізніше 12 днів з моменту приймання товару.

Позивачем було поставлено відповідачеві товар на суму 69708 грн. за видатковою накладною № РН-0000516 від 01.05.2004, факт отримання товару відповідачем підтверджується довіреністю, на якій міститься підпис представника відповідача, а також відтиск печатки МПП „Нісла”.

У свою чергу, відповідач товар оплатив частково на суму 20462,96 грн.

Згідно ст.ст. 525, 526  ЦК України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

21.04.2007 сторонами складено акт звірки, у якому зафіксовано наявність заборгованості в розмірі 49245 грн.

Згідно з  ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов'язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми.

Відповідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.  Обов’язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред’явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення.

Задовольняючи вимоги  про стягнення пені частково, господарський суд не врахував приписи  ч.3 ст. 267 ЦК України що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи що, відповідачем такої заяви надано не було, а також те, що в акті звірки ( а.с.15) відповідач погодився з оплатою пені за весь термін прострочення платежу, суд неправомірно відмовив у повному стягнення пені, отже  пеня в розмірі 25778,59 грн. підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, таким чином  відповідачем судові витрати підлягають оплати в повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний господарський суд вважає, що  апеляційна  скарга обґрунтована та  підлягає задоволенню, а рішення господарського суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ПП „Ольвія” задовольнити, рішення господарського суду  м. Києва  від  17.05.2007 року по справі № 6189 скасувати  в частині незадоволених вимог.

2.          Стягнути  з малого приватного підприємства „Нісла” (м. Київ, вул. Нагірна, 2, кв. 2, рахунок 26001597 у КФ АБ „Полтава-банк” м. Київ, МФО 322562, код 14284076) на користь приватного підприємства „Ольвія-2000” (м. Київ, вул. Народного ополчення, 1, к. 404, рахунок 1 у філії ВАТ „МТБ” м. Києва, МФО 300829, код 30631568) 25778,59 грн. пені ( двадцять п’ять тисяч сімсот сімдесят вісім грн.. 59 коп.), 492,45 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу , 469 грн. державного мита за подачу апеляційної скарги.

3.          Рішення господарського суду від 17.05.2007 в частині стягнення основного боргу з урахуванням індексу інфляції і річних залишити без змін.

4.          Матеріали справи повернути, доручити господарському суду  м. Києва  видати відповідний наказ.

Головуючий суддя

Судді

27.09.07 (відправлено)