ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" листопада 2007 р.

Справа  № 9/297-07-8175

За позовом: Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1

До відповідача:
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2

Про  повернення майна з чужого незаконного
володіння та виселення

Суддя  Бакланова Н.В.

Представники:

Від позивача:  ОСОБА_3 дов. №3409 від 13.10.2007р.

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:  Позивач -Фізична особа -підприємець ОСОБА_1
звернулася з позовом про зобов'язання відповідача Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_2 повернути позивачеві шляхом підписання акту прийому-передачі окреме
-індивідуально визначене майно -торговий павільйон, розташований на торговому
місті НОМЕР_1 на території ТОВ „Промтоварний ринок” по вул. Базова,20 в смт.
Авангард Овідіопольського району Одеської області та про виселення відповідача
з торгового павільйону, розташованого на торговому місті НОМЕР_1 на території
ТОВ „Промтоварний ринок” по вул. Базова,20 в смт. Авангард Овідіопольського
району Одеської області.

У ході розгляду справи позивач
уточнив позовні вимоги та просить суд лише виселити відповідача з торгового
павільйону, розташованого на торговому місті НОМЕР_1 на території ТОВ
„Промтоварний ринок” по вул. Базова,20 в смт. Авангард Овідіопольського району
Одеської області.

Відповідач був належним чином
повідомлений  про час та місце судового
розгляду, однак його представник у судове засідання не з'явився, витребуваний
судом відзив на позов не надав. Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 є власником торгового
павільйону НОМЕР_1, розташованого на території ТОВ “Промтоварний ринок” по
вул.Базова,20 в смт.Авангард Овідіопольського району Одеської області, на
підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від
10.04.2006 р.

09.07.2007 р. позивачем ФОП ОСОБА_1
та відповідачем ФОП ОСОБА_2 було підписано договір НОМЕР_1 оренди торгового
об'єкта, за яким позивач (орендодавець) зобов'язувався передати відповідачу
(орендареві) у строкове платне користування належне йому на праві власності
майно - торговий павільйон НОМЕР_1, розташований на території ТОВ
„Промтоварний    ринок"    по
вул.    Базова,    20
в    смт.  Авангард Овідіопольського району Одеської
області.

Зазначений торговий павільйон  відповідач використовує  до теперішнього часу.

При підписанні вказаного договору,
на думку позивача, сторони не досягли згоди по таким визначеним законом
істотним умовам договору оренди, як: вартість майна з урахуванням її
індексації; індексація орендної плати; порядок використання амортизаційних
відрахувань; відновлення орендованого майна; страхування орендарем взятого ним
в оренду майна. Підтвердженням цьому, на думку позивача, є те, що вказані умови
не містяться у тексті договору.

Позивач стверджує, що оскільки
сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, тому
згідно ч. 8 ст. 181 Господарського кодексу України такий договір вважається
неукладеним (таким, що не відбувся).

Отже, як стверджує позивач, договір
оренди торгового об'єкта від 09.07.2007 р. НОМЕР_1 між позивачем та
відповідачем є неукладеним та не породжує для сторін жодних правових наслідків.

У зв'язку з тим, що торговий
павільйон був фактично переданий відповідачу і він володіє та користується ним
без достатньої правової підстави, відповідно до ст. 387, ч. 1 ст. 1212 та ст.
1213 Цивільного кодексу України відповідач, на думку позивача, зобов'язаний
повернути позивачу зазначений торговий павільйон. Але зробити це відповідач
відмовляється, що й обумовило звернення позивача до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, дійшов до висновку про
обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

До відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно  до
ст.   628   Цивільного
кодексу  України  зміст
договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови які є обов'язковими відповідно до  актів цивільного  законодавства. Відповідно до норм ст. 638
Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі
досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є,
зокрема, умови що визначені законом як істотні.

З
цими   нормами    Цивільного    кодексу
України    кореспондуються
положення глави 20 Господарського кодексу України. Ст. 180 Господарського
кодексу України визначає істотні умови господарського договору. Відповідно
положень  цієї  статті
зміст господарського  договору  становлять
умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на
встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені
сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору
відповідно до законодавства.
Господарський   договір   вважається
укладеним,   якщо   між сторонами у передбачених законом порядку
та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови,
визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також
умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

До визначених законом істотних умов
договору оренди ч. 1 ст. 284 Господарського кодексу України віднесено, зокрема:
об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); орендна
плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних
відрахувань; відновлення орендованого майна.

Згідно ч. 8 ст. 181 Господарського
кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов
господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не
відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання,
правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.765 ЦК України
наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у
строк, встановлений договором найму.

Ця стаття закріплює обов'язок
наймодавця надати наймачеві майно в стані, який відповідає договору і
призначенню майна. Ця умова договору найму є
також істотною. Без неї договір не може вважатися укладеним.

П.2.1. Договору НОМЕР_1
передбачено, що орендодавець передає орендарю орендований об'єкт за актом
приймання-передачі протягом двох днів з дня укладення договору. В акті
відображається стан об'єкта. Об'єкт вважається прийнятим орендарем в оренду з
моменту підписання акта сторонами.

Ця вимога закону і договору також
не була виконана сторонами.

Суд погоджується з доводами позивача
та дійшов висновку про те, що договір є неукладеним.

Оскільки, у зв'язку з цим, у
відповідача відсутні правові підстави для знаходження у спірному приміщенні,
тому позовні вимоги позивача про виселення обґрунтовані і підлягають
задоволенню.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК
України витрати по сплаті держмита та інформаційно-технічного забезпечення
судового процесу віднести за рахунок відповідача,

Керуючись ст.ст.  44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Виселити Фізичну особу -підприємця
ОСОБА_2 (НОМЕР_2АДРЕСА_1, код НОМЕР_3) з торгового павільйону, розташованого на
торговому місті НОМЕР_1 на території ТОВ „Промтоварний ринок” по вул. Базова,20
в смт. Авангард Овідіопольського району Одеської області.

3.
Стягнути з  Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 (НОМЕР_2
АДРЕСА_1, код НОМЕР_3) на користь Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_2)
держмито в сумі 85 /вісімдесят  п'ять/
грн. 00 коп., витрати на ІТЗ судового процесу у сумі 118 /сто вісімнадцять/
грн. 00 коп.

Рішення набирає чинності в порядку
ст. 85 ГПК України.

Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Бакланова Н.В.