ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.11.2007
Справа №2-17/3093-2007А

За позовом Управління ПФУ в м.Алушта, м.Алушта

До відповідача Представництва Фонду майна АРК в м.Алушті

про   стягнення  58 053,22 грн.

Суддя В.І. Гайворонський

При секретарі  Т.Ю. Шенягіной

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача –   Баженов П.П. представник дов. 08-01-05/3726 від 06.10.05р.

Від відповідача – не з’явився

Сутність спору:  Управління  ПФУ в м.Алушта звернулось до господарського суду АР Крим з  позовом  про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків  на  загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, у  суму  43 878,61 грн.

Заявою від  18.07.07р. №3353/08-10-05 позивач збільшив розмір позовних вимог та просить стягнути 58 053,22 грн.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, відзиву на позов не представив, про час слухання справи  наперед  повідомлений належним чином -  рекомендованою поштою, направлену на його юридичну адресу. Згідно ст. 93 ЦК України  юридична особа  повинна знаходитися  за своєю юридичною адресою. Якщо відповідач  не знаходиться за своєю юридичною адресою це не може бути поважною причиною  та підставою не розглядати справу, оскільки порушення  законодавства поважною причиною не є.

Згідно статті 39 КАС України виклик відповідача через засоби масової інформації є правом суду, а не обов’язком.

Використовуючи своє право не робити такий виклик, з врахуванням викладених обставин, суд процесуального законодавства не порушує.

Згідно вимог, а також розрахунків самого відповідача, відповідач має борг по сумам 58 053,22 грн.

По справі проголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Розглянувши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:

Відповідач зареєстрований в Управлінні Пенсійного фонду України в  м.Алушта  як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування за реєстраційним номером № 01010284,  про що заявлено позивачем у позові, а також вказано відповідачем у його рахунках.

Відповідно до п. 6. ст. 17 Закону України № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхувальник зобов'язаний нараховувати,  обчислювати й сплачувати у встановлений термін й у повному обсязі страхові внески.

Відповідно до абзацу 1 п.п. 4.1 п. 4 Інструкції про порядок вирахування й сплати страхувальником і застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування  в Пенсійний фонд України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. під № 64/8663, відповідач повинен був сплатити страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Однак, в порушення вищевказаних нормативних актів відповідач не проводив сплату  загальнообов’язкових  платежів, у  зв’язку  з чим  УПФУ в м. Алушта  на адресу відповідача  були спрямовані вимоги про сплату боргу №Ю 797 С від 27.11.2006 на суму 4010,07грн., №Ю 739 С від 26.10.2006 на суму 3453,73грн., №Ю 610 С від 22.09.2006 на суму 4582,76грн., № Ю 5374 С від 22.08.2006 на суму 4568,77грн., №Ю 481 С від 26.07.06р. на суму 14366,45грн., №Ю 321 С від 28.04.2006р. на суму 7920,53грн. По вимогам №Ю 610 С, №Ю 481 С, №Ю 321 С, виконавче провадження  - відкрито, про що були порушені відповідні постанови державних виконавців. Про видкриття виконавчого провадження по вимогам:  № Ю 797 С, №Ю 534С, відділ ДВС в м.Алушта, Управління ПФУ м.Алушта не повідомив, копії відповідних постанов державних виконавців на  їх адресу не надходило.

Управління ПФУ в м.Алушта надало заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якої пояснив, що при поданні позовної заяви розрахунок заборгованості був зроблений станом на 01.01.07р., згідно наданих відповідачем розрахунків страхових внесків за грудень 2006р., січень 2007р., відповідач проводив нарахування страхових внесків: грудень 2006р. – 6605,86грн., у тому числі по ставці 31,8% - 5787,83грн., по ставці 1-5% 818,03грн., січень 2007р. – 7568,75грн., у тому числі по ставці 33,2% - 6665,32грн., по ставці 1-5% - 903,43грн. Таким чином, сума боргу відповідача перед управлінням збільшилась на 14 174,61грн. і на теперішній момент складає 58 053,22грн.

Указані вимоги є узгодженими  з відповідачем, що підтверджується вимогами позивача, а також розрахунками самого боржника, однак  всупереч вимогам ст. 106 ЗУ № 1058  в 10-ти денний строк сплачені не були.

У встановленому Законом порядку указані вимоги та розрахунки відповідача не відмінені  та  не визнані  нечинними (недійсними).

Таким чином у суда немає підстав  не приймати  їх  до уваги.

Виходячи із закріпленого  статтею 129 Конституції України принципу диспозитивності сторін  суд не вправі  розв’язувати вимоги, які  не заявлені зацікавленою стороною  у встановленому Законом порядку.

Згідно статті 202 ЦК України указаний  розрахунок   є правочином.

Указаний правочин у встановленому Законом порядку  не  визнаний недійсним, а цьому не приймати його до уваги  у суду немає підстав згідно ст. 204  ЦК України.

Про необхідність дотримання принципу диспозитивності сторін також указується в Постанові  Верховного Суду України від 20.05.2002 року № 02/132.(справа № Д 12/12).

Таким чином, за відповідачем склалася  узгоджена заборгованість  в сумі 58 053,22 грн.

Позивач, згідно ст.  81 ЦК України є юридичною особою публічного права. Відповідно, відношення, які виникають при реалізації ним своїх повноважень є публічно-правовими відношеннями і підлягають розгляду за нормами КАС України згідно п. 4 ч. 1 ст. 17  Кодексу адміністративного судочинства України, яка  є відносно участі відповідача спеціальною.

Згідно Постанови Верховного Суду України № 06/035 від 24.01.2006 року та Постанови Верховного Суду України від 06.07.2006 року № 06/246 (справа № 14/3 об пн), а також згідно Постанов Верховного Суду України від 24.01.2006 року у справах №№ 11/268, 6/140, 23/178, 11/261, 13/212, 11/206, 11/266, 27/231 аналогічні спори  повинні розглядатися за нормами КАС України.

Згідно ч.2. ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у даному випадку відшкодуванню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути  з  відповідача  Представництва Фонду майна АРК в м.Алушті (м.Алушта, пл. Советська, 1, к. 59)  на  користь  Управління  ПФУ в м.Алушта (98500, м.Алушта, вул. Вл. Хромих, 12, р/р 4401 у КРУ ВАТ „Державний ощадний банк України”, МФО 324805, ОКПО 22275393)  58 053,22грн. боргу.

Ст. 254 КАС України передбачено, що  постанова першої інстанції, якщо інше не встановлено КАСУ, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАСУ, постанова суду першої інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної  скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк  апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена  у порядку і строки, передбачені ст. 186 КАСУ країни у Севастопольський апеляційний господарський суд, якою встановлено, що:   про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку   подається  заява.     Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а  в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 КАСУ -  з  дня  складення  в  повному  обсязі.

Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається  протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне  оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява  про  апеляційне  оскарження  чи  апеляційна скарга, подані  після  закінчення  строків,  встановлених  цією   статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про  що постановляється ухвала.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Гайворонський В.І.