ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.12.07 р.                                                                               Справа № 25/359

Суддя господарського суду Донецької області І.А.Бойко

при секретарі судового засідання                                       О.М. Якименко

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом відкритого акціонерного товариства Торгового дому „Райдуга”  м. Донецьк

до відповідача комунального підприємства „Донецькміськводоканал”  м. Донецьк

про стягнення     21913грн.00коп.

За участю:

представників  сторін:

від позивача:  Шкурідін Є.Є. – представник (довіреність №  б/н від 16.01.07р.);

від відповідача:    Будовський О.А. – юрисконсульт (довіреність №  09/5112 від 18.10.2005)

Позивач – відкрите акціонерне товариство Торговий дім „Райдуга” м. Донецьк звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача -  комунального підприємства „Донецькміськводоканал” м. Донецьк про стягнення збитків, завданих залиттям нежитлового приміщення, в сумі 21913грн.00коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на  висновок будівельно-технічної експертизи № 89/07 від 04.07.2007, акт від 01.05.2007, реєстраційне посвідчення № 6427 від 06.03.1997.

Представник  відповідача в судовому засіданні 18.12.2007 за супровідним листом надав  копію довіреності на представника,  відзив на позовну заяву,  копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи,  витяг із Статуту та копію довідки з ЄДРПОУ № 7-22-636.

Перелічені документи судом оглянуті та долучені до матеріалів справи.

У відзиві на позовну заяву  відповідач проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що позивачем документально не підтверджена вина КП „Донецькміськводоканал” у підтопленні підвалу. Висновок спеціаліста не можливо прийняти, як доказ нанесення матеріальних збитків, оскільки згідно ст. 41 ГПК   України суд призначає судову експертизу, а ст. 42 ГПК України передбачений висновок судового експерта. Щодо акта про затоплення від 01.05.2007, то цей акт не може бути прийнятий в якості доказу по справі, так як складений в односторонньому порядку без участі представників КП „Донецькміськводоканал”.

Також, представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що водогін, розташований за адресою: м. Донецьк, вул. Аксакова,  належить КП „Донецькміськводоканал” та обслуговується ним,  що зафіксовано в протоколі судового засідання від 18.12.2007.

Представник позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримав в  повному обсязі, та у зв’язку з наданням пояснень представником відповідача щодо балансової належності водогону, розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Аксакова,  не наполягає на задоволенні клопотання в порядку ст. 38 ГПК України стосовно  витребування у КП „Донецькміськводоканал” документів про     балансову належність водогону, розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Аксакова, що відображено в протоколі судового засідання від 18.12.2007.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарським судом  ВСТАНОВЛЕНО.

Відповідно до реєстраційного посвідчення № 6427 від 06.03.1997 ВАТ Торговий дім „Райдуга”  на підставі договору купівлі-продажу № 2-2640 від 08.12.1995 є власником будинку з належними йому   будівлями та спорудами, розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Аксакова, 21.

01.05.2007 на ділянці водопроводу, що належить та обслуговується  КП „Донецькміськводоканал”,  та розташованому за межами території позивача, виникла аварійна ситуація, внаслідок якої некерований водний  потік потрапив у приміщення ВАТ ТД „Райдуга”, зокрема, у підвальне  приміщення.

З метою фіксування обставин та наслідків аварійної ситуації був складений акт про затоплення від 01.05.2007 за участю представників орендаря, ВАТ ТД „Райдуга” та охоронця. З даного акта вбачається, що о 8год.20хв.  у підвалі приміщення, що належить позивачу, було виявлено витікання води в районі недіючих комунікацій. О 8год.35хв. аварійна служба  „Водоканалу” Ленінського району м. Донецька прийняла заявку про наявну теч води і тільки о 10год.45хв. прибула на місце аварії. В проміжок часу з 8год.35хв. по 10год.45хв. вода заповнила приміщення охорони   та підвал, в якому знаходилися складські приміщення орендарів.

Представник аварійної служби підписати зазначений акт відмовився, про що мається відповідна відмітка на цьому акті.

11.05.2007 позивач звернувся з заявою до судового експерта  Вовк Є.Ю., яка відповідно до свідоцтва № 977 має право проводити будівельно-технічні експертизи,  з проханням обстежити приміщення підвального поверху будівлі ВАТ ТД „Райдуга”, розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Аксакова, 21, з метою визначення пошкоджень від залиття водою 01.05.2007.  Після чого, на підставі договору № 06/07 від 12.06.2007, були повторно обстежені приміщення підвалу для визначення вартості відновлювальних робіт.

Як вбачається з висновку спеціаліста № 89/07 від 04.07.2007, вартість ремонту приміщень підвального поверху ВАТ ТД „Райдуга” відповідно кошторису становить 21913грн.00коп.

Відповідач з вказаним висновком був ознайомлений, результати проведеної будівельно-технічної експертизи  не оспорив.

В силу приписів п. 23.10. Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення у містах та селищах України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 65 від  01.07.1994, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22.07.1994 за № 165/374, у разі втрат води при аваріях на спорудах комунального водопроводу, що   перебуває  на  балансі  Водоканалу,  матеріальні збитки відносяться на рахунок Водоканалу.

При втратах  води  через  невчасне  прибуття  або  неприбуття представників служб,  котрі  викликались  для  ліквідації  аварій, непродуктивні втрати  (простій  механізмів,  оплата  робочої сили, матеріальні збитки,  заподіяні  втратами  води   тощо)   Водоканал компенсує, пред'являючи  претензії  про  відшкодування збитків тим підприємствам чиї представники вчасно не з'явилися.

В свою чергу, у відповідно до п. 5  Інструкції обліку та класифікації аварій на міських водопровідних та каналізаційних системах КДІ-204-12 Укр 213-92, затвердженої наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 71 від 16.12.1992,   аварії  і  витоки  на  трубопровідних мережах або спорудах повинні ліквідовуватись, як правило, у максимально короткі строки.

Як видно з акту про затоплення від 01.05.2007, аварійна служба отримала заявку о 8год.35хв.,  а приїхала на місце аварії тільки о 10год.45хв. За цей час потік води завдав значних ушкоджень приміщенню позивача. Своєчасне прибуття на місце аварії аварійної служби  допомогло б уникнути таких збитків, спричинених майну позивача.

Частина 1 ст. 144 Господарського кодексу України передбачає, майнові права та майнові обов'язки суб'єкта господарювання можуть виникати внаслідок   заподіяння  шкоди  іншій  особі.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати внаслідок    заподіяння   шкоди   суб'єкту   або    суб'єктом господарювання.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, суб’єкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України. Так, зобов’язання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог – згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

В силу приписів ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України,  учасник  господарських  відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання  чи  порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито  усіх   залежних   від   нього   заходів   для   недопущення господарського  правопорушення.

Стаття 224 Господарського  кодексу України визначає, учасник господарських відносин,  який порушив господарське зобов'язання  або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності,  повинен відшкодувати  завдані  цим  збитки  суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під  збитками  розуміються  витрати,  зроблені  управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи,   які  управнена  сторона  одержала  б  у  разі  належного виконання   зобов'язання   або   додержання   правил    здійснення господарської діяльності другою стороною.

В свою чергу, згідно ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

вартість   втраченого,  пошкодженого  або  знищеного   майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів  тощо), понесені   стороною,  яка  зазнала  збитків  внаслідок   порушення зобов'язання другою стороною.

Учасник господарських відносин,  який вчинив  господарське правопорушення,   зобов'язаний   вжити   необхідних  заходів  щодо запобігання  збиткам  у  господарській   сфері   інших   учасників господарських  відносин  або  щодо зменшення їх розміру,  а у разі якщо збитків завдано іншим суб'єктам,  - зобов'язаний відшкодувати на  вимогу  цих суб'єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі,  якщо  законом  або  договором   сторін   не   передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі (ч. 1 ст. 226 Господарського кодексу України).

Проаналізувавши вищевказані норми  Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України,  Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення у містах та селищах України та Інструкції обліку та класифікації аварій на міських водопровідних та каналізаційних системах КДІ-204-12 Укр 213-92, суд вважає, що відповідачем не були своєчасно вжиті заходи, направлені  на негайне усунення аварії на лінії водопроводу, що належить та обслуговується Водоканалом, що призвело до спричинення значних пошкоджень майну позивача.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, судом до уваги не приймаються, бо спростовуються вищенаведеним.

Витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі  вищенаведеного,  згідно ст. ст.  509, 526 Цивільного кодексу України, ст. ст. 144, 173, 174,  193, 218, 224, 225, 226  Господарського кодексу України, Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення у містах та селищах України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 65 від  01.07.1994, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22.07.1994 за № 165/374, Інструкції обліку та класифікації аварій на міських водопровідних та каналізаційних системах КДІ-204-12 Укр 213-92, затвердженої наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 71 від 16.12.1992, керуючись ст. ст.  22, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського  процесуального  кодексу  України, суд

В  И  Р  І  Ш  И  В :

Позовні  вимоги  відкритого акціонерного товариства Торгового дому „Райдуга” м. Донецьк до відповідача -  комунального підприємства „Донецькміськводоканал” м. Донецьк про стягнення збитків, завданих залиттям нежитлового приміщення, в сумі 21913грн.00коп. задовольнити.

Стягнути з комунального підприємства “Донецькміськводоканал” (83114, м. Донецьк, вул. Щорса, 110, )  на користь відкритого акціонерного товариства Торгового дому „Райдуга” (83062, м. Донецьк, вул. Аксакова, 21, )  збитки в сумі   21913грн.00коп.,  держмито в сумі  219грн.13коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі  118грн.00коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його  підписання.

Вступна та резолютивна частини були оголошені в судовому  засіданні 18.12.2007.

Рішення оформлене відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 20.12.2007р.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Видати наказ  після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Бойко І.А.