донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

10.12.2007 р.                                                                          справа №12/261пд

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

при секретарі
Щетініній І.О.

за участю представників сторін:

від позивача:
Матяш Т.В. - по Дов. б/н до 30.12.07р.,

від відповідачів:
ТОВ "ДонбассЖилСтрой" –
Прушинський В.В. – по Дов. б/н від 22.10.07р.
Говорущенко С.С. – по Дов. б/н від 22.10.07р.
Виконком -  Неретіна Л.Г. – по Дов. №01/15-6724
12 12.12.05р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаро" м.Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від
22.11.2007 року

по справі
№12/261пд

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаро" м.Донецьк

до
1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбасжилбуд" м.Донецьк
2.Виконавчого комітету Донецької міської ради м.Донецьк

про
визнання договору оренди земельної ділянки №4/76 від 16.07.2007року недійсним

В С Т А Н О В И В:

1.Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду

25.09.2007р. товариство з обмеженою відповідальністю "Фаро" м. Донецьк  ( далі –ТОВ "Фаро") звернулось з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ДонбассЖилСтрой" м. Донецьк ( далі –ТОВ "ДонбассЖилСтрой") та виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк про визнання договору оренди земельної ділянки №4/76 від 16.07.2007року недійсним.

Ухвалою від 28.09.2007року порушено провадження у справі.

Рішенням господарського суду Донецької області від 22.11.2007р. у справі №12/261пд (суддя Склярук О.І.) у задоволені позовних вимог                ТОВ "Фаро" м. Донецьк про визнання договору оренди земельної ділянки №4/76 від 16.07.2007року недійсним відмовлено.

Строк розгляду справи склав 1 місяць 28днів.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд рішення

ТОВ "Фаро" м. Донецьк  з прийнятим рішенням господарського суду Донецької області від 22.11.2007року  не погодився  та подав апеляційну скаргу, в якій просить судовий акт скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги  Товариства повністю.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції при ухвалені судового акту були порушенні  норми  матеріального та процесуального права.

Зазначає, що  суд першої інстанції при ухваленні судового акту не встановив на підставі чого був укладений договір оренди, тобто не повністю вияснив обставини, що мають значення для справи.

Посилається на те, що  господарський суд  не звернув уваги на ту обставину, що позивач до  теперішнього часу продовжує користуватись земельною ділянкою по вул. Артема ( мкр. Привокзальний) в Київському районі м. Донецька, яка надана йому в оренду Рішенням виконкому Донецької міської ради  №136/1 від 21.03.2001р.,  у відповідності до ч.3 ст.33 Закону України "Про оренду землі" протягом місяця після його закінчення ніяких письмових повідомлень від орендодавця не поступало, що, на його думку, свідчить про продовження договору на той же строк і на тих же умовах, які були передбачені договором.

Разом з тим,  з посиланням на ст.ст.33,116,151 Закону України "Про оренду землі" стверджує, що передача в користування земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні чи власності, здійснюється тільки після її вилучення ( викупу) у встановленому законом порядку; юридичні особи, зацікавлені у  вилучені (викупі) земельних ділянок, зобов'язані до початку проектування узгодити з власником землі і землекористувачами місце розташування об'єкта, розмір земельної ділянки і умови її викупу ( вилучення) з урахуванням комплексного розвитку території. Нічого цього, на його думку, зроблено не було.

Крім того, у відповідності до вищевказаного Закону позивач, як добросовісний землекористувач має першочергове право на переукладення договору оренди земельної ділянки на новий строк, що виконкомом Донецької міської ради  було проігноровано.

Вважає, що даний спір стосується оренди земельної ділянки, укладеної  між виконкомом Донецької міської ради і ТОВ "ДонбассЖилСтрой", однак  судом першої інстанції факт права власності на землю не перевірений.

Відтак, скаржник вважає, що виконком Донецької міської ради не мав права укладати договір оренди  земельної ділянки, якою вже  користуються, без згоди землекористувача і вилучення зазначеної ділянки у встановленому законом порядку.

Порушення встановлених норм цивільного і земельного законодавства України у відповідності до ст. 215 Цивільного кодексу України є достатньою умовою для визнання угоди недійсною.

Також, в апеляційній скарзі скаржник стверджує, що  господарським судом порушені норми процесуального права, яке визначалось у тому, що   суд першої інстанції необґрунтовано відхилив клопотання Товариства про зупинення провадження у справі, таким чином ухвалив рішення ґрунтуючись на недоведених обставинах;  необґрунтовано відхилив клопотання про проведення експертизи технічної документації земельної ділянки, наданої ТОВ "ДонбассЖилСтрой" по договору від 06.07.07р. та документації на земельну ділянку, що знаходиться в користування позивача по договору від 20.08.01р. на предмет їх суміжності і накладення, так як, на його думку, проведення зазначеної експертизи можливо показало б відсутність предмету спору між сторонами;  відмова в задоволенні клопотання про залучення в якості третьої особи Донецької міської ради  винесена   судом з порушенням п.3 ч.1 ст.84 Господарського процесуального кодексу України.

Зазначає, що  суд першої інстанції необґрунтовано відхилив клопотання позивача про перенесення судового засідання в зв'язку з відсутністю адвоката, чим порушив ст.ст.55, 59 Конституції України  і  позбавив  ТОВ "Фаро"  законного права на кваліфікований судовий захист і правову допомогу, тим самим поставив сторони у нерівні умови.

3.Доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу

ТОВ "ДонбассЖилСтрой"  надало відзив за №06-12/2 від 06.12.07р., в якому  проти доводів викладених в апеляційній скарзі заперечує, вважає рішення господарського суду таким, що відповідає нормам чинного законодавства, просить оскаржуваний судовий акт  залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

Представник виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк  надав усні заперечення на апеляційну, в яких  проти доводів викладених в  скарзі заперечує, вважає рішення господарського суду таким, що відповідає нормам чинного законодавства, просить ухвалений судовий  акт залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.

В судовому засіданні повноважний представник скаржника, позивач у справі,  висловився на підтримку  своєї апеляційної скарги з підстав в ній викладених.

4. Судом апеляційної інстанції встановлено

06 липня 2007 року між виконавчим комітетом Донецької міської ради та ТОВ “ДонбассЖилСтрой” було підписано договір оренди земельної ділянки, згідно якого Виконком надавав Товариству, а останній прийняв у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення ( кадастровий номер :00:009:0190) для будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями магазинів та офісів, яка знаходиться на території Київського району м. Донецька по вул.Артема(мікрорайон Привокзальний”). В оренду надавалася земельна ділянка загальною площею 1,07 га  строком  на 49 років .

Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №А966, а також зареєстрований у Донецькій міській раді за №76, про що вчинено запис 16.07.2007року.

До договору додано план земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки, акт визначення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) , акт  прийому-передачі земельної ділянки, проект відведення земельної ділянки.

ТОВ "ДонбассЖилСтрой" набув право оренди земельної ділянки площею 1,07га згідно протоколу робочого засідання конкурсної комісії по проведенню аукціонів ( конкурсів) на придбання права оренди земельної ділянки від 10.02.2006 року  ( кадастровий номер :00:009:0190) як переможець конкурсу, що підтверджується довідкою № Ю-31442/2006, яка видана Донецьким міським управлінням земельних ресурсів    про що є  посилання у п.4 договору оренди земельної ділянки.

Між Виконкомом і ТОВ "Фаро"  20.08.2001 року  був укладений договір оренди земельної ділянки наданої в строкове платне користування до 25.07.2006року, що знаходиться на території Київського району м. Донецька по вул. Артема, 262, площею 2811, 0 кв.м.

Договір оренди між ТОВ "Фаро" та Виконкомом припинив свою дію у зв'язку з закінченням строку дії договору.

Вказаний факт встановлено рішенням господарського суду Донецької області від 02.07.2006 рок по справі № 10/207пн , яке залишено в силі постановою Апеляційного господарського суду Донецької області від 28.08.2007 року , яким ТОВ "Фаро" зобов’язано звільнити земельну ділянку загальною площею 2811,0кв.м,розташовану по вул. ,Артема 262 у м. Донецьку, у зв’язку з закінченням терміну договору оренди.

5. Мотиви, з якими апеляційна інстанція виходила при прийнятті постанови

Скаржник звертаючись з апеляційною скаргою посилався на порушення господарським судом норм процесуального права, оскільки останнім не було вжито заходів щодо всебічного та об'єктивного розгляду справи. Посилається на порушення його прав при розгляді справи ,так як. судом не задоволено клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку з хворобою адвоката, який захищав інтереси позивача у суді,тому він не мав можливості кваліфіковано захищати свої інтереси .

Ці доводи заявника апеляційної скарги судова колегія не приймає з огляду на таке:

Згідно із ч.3 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. У забезпеченні цієї засади суд відповідно до  ч.3 ст.4 Господарського процесуального кодексу України сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі створює необхідні умови.

Неодноразово судом розгляд справи відкладався  у зв'язку з неявкою  сторін у судове засідання та надання можливості  останнім  надати  до суду  свої доводи  на підтвердження викладеного в позовній заяві або  заперечень на неї.

Так   ухвалою суду від 14.11.2007року у справі №12/261пд клопотання позивача про  перенесення розгляду справи задоволено, на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи перенесено на 22.11.2007року, зобов'язано  до дня наступного слухання справи надати суду довідку з лікарняної установи ( том 2, а.с.2).

22.11.2007р. у судовому засіданні приймав участь представник позивача Соломатіна А.А., якою були заявлені письмові клопотання про витребування доказів, про залучення третьої особи-Донецької міської ради, про призначення експертизи , які судом були розглянуті, що зафіксовано в протоколі судового засідання. Як вбачається з протоколу судового засідання від 22.11.07р. представником позивача будь-яких усних чи письмових клопотань про відкладення розгляду справи не заявлялись.

Щодо доводів позивача про порушення судом вимог п.3 ч.1 ст.84  Господарського процесуального кодексу України стосовно відсутності в ухваленому судовому акті доводів, на підставі яких суд відхилив клопотання про залучення до участі у справі третьої особи –Донецької міської ради, судова колегія зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, орендодавцем у оспорюваному правочині є саме Виконавчий комітет Донецької міської ради у особі першого заступника міського  голови з питань діяльності виконавчих органів ради Волкова М.І. ,який діяв на підставі рішення № 344 виконкому Донецької міської ради «Про укладення договорів оренди землі»від 25.07.2001р., від 19.08.2003р. № 402»Про внесення змін в рішення виконавчого комітету міської ради від 25.07.2001р.№344 «Про укладення догворів оренди землі»»та від 20.06.2007р. № 4066 «Про передачу земельної ділянки в оренду  Товариству з обмеженою діяльністю »ДонбассЖилСтрой»строком на 49 років для будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями магазинів та офісів по вул. Артема (мікрорайон «Привокзальний») ,тому саме виконком є належним відповідачем у справі.

Підставою для залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Донецьку міську раду позивачем вказано ту обставину ,що рішення конкурсної комісії не скасовано, справа з цього питання знаходиться у Господарському суді Донецької області, підставою для укладення договору оренди ,який оспорюється є саме рішення конкурсної комісії, що на його думку порушує право власника земельної ділянки –Донецької міської ради.

Відповідно до ст. 27 ГПК України треті особи можуть бути залучені до участі у справі за клопотанням сторін. У цьому випадку сторона повинна у заяві зазначити на яких підставах третю особу належить залучити до участі у справі. Питання про залучення третіх осіб вирішується судом .

Позивач не довів, що у випадку визнання правочину недійсним з підстав зазначених у позові, можуть бути порушені права та законні інтереси Донецької міськради, тому суд ґрунтовно визнав недоцільним залучати до участі у справі третю особу.

Судова колегія  апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні клопотання по призначення судової експертизи, так як  судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можна замінити іншими засобами доказування. Як вбачається з матеріалів справи і ТОВ «Фаро», і ТОВ «ДонбассЖилСтрой»надали суду договори оренди землі з належними додатками ,які дозволяють суду зробити висновок про межі відведених земельних ділянок, правомірність їх передачі орендарю та встановити обставини, які мають значення для вирішення спору даної категорії.

Призначення судової експертизи відповідно до ст.. 41 ГПК України є правом суду, висновок експертизи не є обов’язковим для суду і оцінюється судом за правилами ст..43 ГПК України

Інші доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Відносини   у  сфері  користування землею  регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України „Про оренду землі” №161-ХІУ від 06.10.98р.,  Законом України „Про державний контроль за використанням та охороною земель” №963-ІУ від  19.06.03р. та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 13 Конституції України земля є об'єктом права власності українського народу, від імені якого це право здійснюють органи державної влади і органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, іншими законодавчими актами України.

Статтею 2  Земельного кодексу України  передбачено, що земельні відносини –це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Згідно зі ст.38 Земельного кодексу України до земель житлової і громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Відповідно до п.п.1,2 ст.93 чинного Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки –це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької діяльності та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземним громадянам і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним  об’єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Відповідно до положень ст. 116 Земельного кодексу України  набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом  передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Порядок передачі земельних ділянок в оренду встановлено статтею 124 Земельного кодексу України, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Орендарі набувають право на оренду земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України „Про оренду землі”. Орендодавець за плату передає орендареві на підставі договору оренди земельну ділянку у володіння і користування  для господарського використання на обумовлений договором строк.

Підставою для  укладення договору оренди і набуття права на оренду земельної ділянки, що перебуває у державній чи комунальній власності, є рішення орендодавця.

Відповідно до ст.. 316,317 ЦК України правом власності є право особи на річ(майно),яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від інших осіб.

Власникові належать права володіння ,користування та розпорядження своїм майном.

Власник майна має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 327 ЦК України управління майном, що є у комунальній власності здійснюють безпосередньо територіальні громади та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.12.05р. №2320 Донецькою міською радою було прийняте рішення «Про затвердження Переліку земельних ділянок для проведення аукціонів(конкурсів) з набуття права оренди»земель державної та комунальної власності. До переліку  включена земельна ділянка за адресою : Київський район, вул. Артема, мікрорайон »Привокзальний»орієнтовною площею 4,3га для житлової багатоповерхової забудови. Згідно протоколу конкурсної комісії по проведенню аукціонів(конкурсів)на придбання права оренди земельних ділянок від 10.02.2006р.(л.с.43,т.1) на цьому засіданні були затверджені додаткові умови для претендентів на придбання права оренди земельної ділянки за адресою : Київський район, вул. Артема, мікрорайон »Привокзальний»орієнтовною площею 4,3га та визначено ,що площа земельної ділянки, яка пропонується на конкурс -1.07га з цільовим призначенням житлова багатоповерхова забудова. 31.03.2006р. Протоколом №2 проведення конкурсу комісія визнала переможцем по земельній ділянці розташованій Київський район, вул. Артема, мікрорайон »Привокзальний»площею 1,07га ТОВ "ДонбассЖилСтрой"

06.07.2007 року між виконавчим комітетом Донецької міської Ради та ТОВ “ДонбассЖилСтрой” було підписано договір оренди земельної ділянки, згідно якого Виконком надав Товариству земельну ділянку несільськогосподарського призначення   ( кадастровий номер :00:009:0190)  строком на 49 років для будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями магазинів та офісів, яка знаходиться на території Київського району м. Донецька по вул. Артема  ( мікрорайон “Привокзальний”). ТОВ "ДонбассЖилСтрой" набуло право оренди земельної ділянки площею 1,07га, як переможець конкурсу.

Договір посвідчений приватним нотаріусом, зареєстрований у Донецькій міські раді, невід'ємною частиною договору є план земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки, акт визначення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) , акт  прийому - передачі земельної ділянки, проект відведення земельної ділянки.

Повноваження Виконкому на укладення договору оренди підтверджено рішенням Донецької міської ради №2016 від 24.06.2005р.,яким останньому делеговані радою повноваження щодо зміни цільового призначення земель, погодження місця розташування об’єктів на земельних ділянках, передачі у власність, постійне користування та оренду, продажу викупу земельних ділянок ,припинення  права користування та власності на земельні ділянки, укладання угод про передачу права власності на земельні ділянки. Крім того, наявність повноважень виконкому на укладення договорів оренди на підставі вищезазначеного рішення встановлено рішенням Господарського суду Донецької області  у справі №10207 пн від 2.07.2007р.за позовом Прокурора м. Донецька в інтересах держави в особі виконавчого комітету Донецької міської ради до ТОВ «Фаро»м. Донецьк про звільнення земельної ділянки, розташованої по вул. Артема ,262 у .м. Донецьку площею 2811 кв.

Згідно п.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може  суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою для недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимоги,  які встановлені частинами першої - третьої, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин якщо його недійсність встановлена законом                ( нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша  заінтересована сторона заперечує проти його дійсності на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним ( оспорюваний правочин)

Оспорюваний позивачем договір оренди земельної ділянки відповідає вимогам законодавства і підстави для його визнання недійсним відсутні.

Посилання позивача  на  договір оренди від 20.08.2001року, укладений між ТОВ "Фаро" та виконавчим комітетом Донецької міської ради, як на доказ правомірного володіння суміжною земельною ділянкою, та порушення його прав на користування нею як об’єктом оренди, а також порушення відповідачами меж відведеної йому ділянки, його переважне право на подовження договору оренди, не приймається до уваги, так як вказаний договір  припинив свою дію у зв'язку з закінченням строку його дії, листом № 0112-4605 від 7.08.2006р. виконком повідомив ТОВ «Фаро», що договір оренди від 29.08.2001р. з ним продовжено та поновлено не буде. Вказані факти встановлено рішенням господарського суду Донецької області від 02.07.2006 року по справі № 10/207пн, яке залишено в силі постановою Апеляційного господарського суду Донецької області від 28.08.2007 року.

Згідно з ч.2 ст.35 ГПК факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів,  яких беруть участь ті самі

Судова колегія вважає, що позивач не довів, що  договір оренди земельної ділянки  від 06.07.2007 року між Виконавчим комітетом Донецької міської Ради та ТОВ “ДонбассЖилСтрой”  порушує його права та законні інтереси.

Враховуючи, що місцевим господарським судом правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для зміни або скасування прийнятого у справі рішення, рішення від 22.11.07р. у справі №12/261пд залишається без змін,  а апеляційна скарга –без задоволення.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України  витрати по  сплаті державного мита по апеляційній скарзі  покладаються на заявника скарги по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст..99, ст.101, п.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення господарського суду Донецької області від 22.11.2007р. у справі № 12/261пд  залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фаро" м. Донецьк  без задоволення.

Головуючий

Судді:

Постанова підписана   13.12.2007р.

Надруковано: 6 прим.

1. позивачу

2. відповідачам

1 у справу

1 ДАГС

1 ГСДО