ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  34/435

15.11.07

За позовом
Приватної фірми «Коріда-98»

до
1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Азов»,
2) Відкритого акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»;
3)          Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Фактор Медіа»

про
стягнення 360 000,00 грн.

Суддя
Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –
Марчук В.О. (довіреність б/н від 20.10.2007);

від відповідача-1 –
не з’явився;

від відповідача-2 –
Лисенко О.В. (довіреність № 26.02-69 від 12.06.2007);

від відповідача-3 –
не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватна фірма «Коріда-98»(далі –ПФ «Коріда-98») звернулася до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азов»(далі –ТОВ «Азов»), Відкритого акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»(далі –Комбінат), Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Фактор Медіа»(далі –ТОВ НВП «Фактор Медіа») про стягнення 12 000 грн. заборгованості з оплати простих векселів.

Заявлена позовна вимога мотивована тим, що позивач є держателем простих векселів №№ , , , , емітованих ТОВ «Азов»08.05.2003 на загальну суму 360 000 грн., з терміном платежу –10.06.2006. ПФ «Коріда-98»у вказаний термін пред’явила зазначені векселі векселедавцю до оплати, проте останній їх не оплатив, про що вчинено на них 14.06.2006 виконавчий напис нотаріуса. Позивач зазначив, що ТОВ НВП «Фактор Медіа»та Комбінат на підставі частин 1 і 2 статті 47 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі (запроваджений Женевською конвенцією 1930 року) (далі –Уніфікований закон) є солідарно зобов’язаними перед ним, а тому також повинні відповідати за даним позовом.

24.09.2007 Позивач, на підставі статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України), доповнив позовні вимоги, та просив суд стягнути з відповідачів 360 000 грн. заборгованості з оплати простих векселів.

Комбінат позов не визнав, мотивувавши свої заперечення тим, що при вчиненні індосаментів спірних простих векселів на користь ТОВ «Азов»Комбінат, в порядку статті 15 Уніфікованого закону, зробив на них застереження «без подальшого оберту», що унеможливлює пред’явлення до відповідача-2 будь-яких претензій, викликаних неоплатою зазначених простих векселів зобов’язальними за ними особами. Таким чином, на думку Комбінату, він не є особою, яка відповідає за платіж за спірними векселями.

ТОВ «Азов»та ТОВ НВП «Фактор Медіа»письмових заперечень проти позову не подали, в судове засідання не з’явився, хоча були належним чином повідомлені про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Ухвали суду про порушення провадження у справі та відкладення судового розгляду були надіслані на юридичні адреси цих відповідачів: м. Київ, вул. Чигоріна, 57 (ТОВ «Азов») та м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 9, кв.1 (ТОВ НВП «Фактор Медіа») зазначені в позовній заяві та їх реєстраційних документах (Довідці з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, виданої станом на 01.10.2007).

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців»передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо такі відомості, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Будь-яких клопотань щодо відкладення розгляду справи з повідомленням причин своєї неявки від зазначених відповідачів не надходило.

За таких обставин, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи відкладався.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали векселів, заслухавши пояснення представника позивача та Комбінату, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

08.05.2003 ТОВ «Азов» емітувало на користь ТОВ НВП «Фактор Медіа»чотири простих векселі: №№ , , , номінальною вартістю по 90 000 грн. кожен, всього на загальну суму 360 000 грн., із терміном платежу –10.06.2006.

Зазначені векселі, шляхом індосаменту, були передані Комбінату, який вчинив індосамент на користь ТОВ «Азов»із застереженням «без подальшого оберту».

ТОВ «Азов»шляхом індосаменту передало вказані векселі ПФ «Коріда-98».

Спірні векселі позивачем були надані до нотаріуса Київського міського нотаріального округу, який 13.06.2006 пред’явив їх ТОВ «Азов»до оплати. Не отримавши платежу, вказаний нотаріус вчинив протест цих векселів про неоплату, про що складено відповідні Акти про протест векселів про неоплату від 14.06.2006 (копії містяться у матеріалах справи).

Відповідно до статті 21 Закону України «Про цінні папери і фондову біржу»(чинного на момент емітування вказаних векселів) вексель - цінний папір, який засвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця сплатити після настання строку визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю).

Згідно з статтею 77 Уніфікованого закону до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, зокрема щодо індосаменту (статті 11 - 20); строку платежу (статті 33 - 37); платежу (статті 38 - 42); права регресу у разі неплатежу (статті 43 - 50, 52 - 54); позовної давності (статті 70 і 71).

Статтею 11 Уніфікованого закону передбачено, що будь-який переказний вексель, навіть виданий без прямого застереження про наказ, може бути переданий шляхом індосаменту. Індосамент може бути вчинений навіть на користь трасата, незалежно від того, акцептував він вексель чи ні, або на користь трасанта, або на користь будь-якої іншої особи зобов'язаної за векселем. Ці особи можуть реіндосувати вексель.

Відповідно до абзацу 1 статті 16 Уніфікованого закону власник переказного векселя вважається його законним держателем, якщо його право на вексель базується на безперервному ряді індосаментів, навіть якщо останній індосамент є бланковим. Якщо за бланковим індосаментом іде інший індосамент, то особа, яка підписала останній, вважається такою, що придбала вексель за бланковим індосаментом.

Таким чином, ПФ «Коріда-98»є законним держателем вищевказаних простих векселів, строк оплати по яким настав, і які були в установленому порядку опротестовані про неоплату.

Згідно з статтею 47 Уніфікованого закону всі трасанти, акцептанти, індосанти і особи, які забезпечують авалем платіж за переказним векселем, є солідарно зобов'язаними перед держателем. Держатель має право пред'явити позов до кожної з цих осіб окремо і до всіх разом, при цьому необов'язково додержуючись тієї послідовності, в якій вони зобов'язалися.

Відповідно до абзацу другого статті 70 Уніфікованого закону позовні вимоги держателя до індосантів і до трасанта погашаються після закінчення одного року від дати протесту, здійсненого у встановлений строк, або від дати настання строку платежу, якщо є застереження «обіг без витрат».

Як вбачається з матеріалів справи, спірні векселі були опротестовані 14.06.2006, а з даним позовом ПФ «Коріда-98»звернулась до суду 06.08.2007, про що свідчить відбиток штемпеля на поштовому конверті, в якому було надіслано позовну заяву.

За таких обставин, позовні вимоги пред’явлені ПФ «Коріда-98»до індосантів на підставі статті 70 Уніфікованого закону вважаються погашеними, у зв’язку із чим у позові до ТОВ НВП «Фактор Медіа»та Комбінату слід відмовити.

Відповідно до абзацу 1 статті 78 Уніфікованого закону векселедавець простого векселя зобов'язаний так само, як акцептант за переказним векселем.

Згідно з абзацом 1 статті 70 Уніфікованого закону позовні вимоги до акцептанта, які випливають з переказного векселя, погашаються із закінченням трьох років, які обчислюються від дати настання строку платежу.

Згідно з статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України зобов’язання мають виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Станом на момент розгляду справи заборгованість за спірними простими векселями у сумі 360 000 грн. ТОВ «Азов», як векселедавцем цих векселів, сплачена не була.

Враховуючи викладене, позовні вимоги пред’явленні до ТОВ «Азов» є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Розглядаючи спір по суті суд також зауважує, що відповідно до статті 15 Уніфікованого закону оскільки не обумовлено протилежне, індосант відповідає за акцепт і за платіж. Він може заборонити новий індосамент; у такому разі він не несе відповідальності перед тими особами, на користь яких вексель був після нього індосований.

Відтак, названа стаття передбачає можливість включення до індосаменту застереження «без обороту на мене»чи будь-якого іншого, наслідком якого може бути звільнення індосанта від відповідальності за платіж за векселем. У такому випадку індосант відповідає лише за дійсність переданої за векселем вимоги. Таке застереження означає, що при неакцепті або неплатежі до такого індосанта не можуть бути пред'явлені вимоги, передбачені статтями 43 - 49 Уніфікованого закону, тобто зазначена особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов'язань за векселем.

Вказаний висновок також міститься у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 8 червня 2007 року № 5 «Про деякі питання практики розгляду спорів, пов'язаних з обігом векселів».

З матеріалів справи вбачається, що Комбінат, скориставшись наданим вказаною нормою правом, а саме: зробивши на спірних векселях застереження «без подальшого оберту», звільнив себе від відповідальності у разі неоплати за цими векселями основним боржником –ТОВ «Азов», як векселедавцем цих векселів.

Таким чином, Комбінат не є особою відповідальною за платіж за вищевказаними векселями.

Судові витрати відповідно до статей 44, 49 покладаються на ТОВ «Азов».

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азов»задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Азов»(03146, вул. Чигоріна, 57, ідентифікаційний код 24941635, з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Приватної фірми «Коріда-98»(м. Кіровоград, вул. К Маркса, 4/1, ідентифікаційний код 24715442, р/р 260041026 у АППБ «Аваль» в м. Кіровоград, МФО 323538) 360 000 (триста шістдесят тисяч) грн. вексельного боргу, а також 3 600 (три тисячі шістсот) грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

У позові до Відкритого акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»та Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Фактор Медіа»відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Суддя
Сташків Р.Б.

Рішення підписано –07.12.2007