ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.12.07 р.                                                                               Справа № 17/93

Господарський суд Донецької області у складі судової колегії - головуючий суддя Новікова Р.Г., судді – Мєзенцев Є.І., Морщагіна Н.С., при секретарі судового засідання Ващенко О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Донвуглеводоканал” м. Донецьк

до Комунального підприємства „Донміськводоканал” м. Донецьк

про стягнення суми боргу 709979грн.07коп., 13845грн.49коп. 3% річних, інфляційної складової в розмірі 87698грн.51коп.

за участю представників:

від позивача: Казієв Л.С. – за дов. від 04.01.2007р.

від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ: ВАТ „Донвуглеводоканал” м. Донецьк звернулось до КП „Донміськводоканал” м. Донецьк із позовом про стягнення заборгованості за надані транспортні послуги в сумі 722271грн.07коп., інфляційної складової 67267грн.48коп., 3% річних в розмірі 7238грн.44коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем норм статті 526 Цивільного кодексу України в частині несплати наданих транспортних послуг; зведені акти виконаних робіт з транспортного обслуговування за І, ІІ, ІІІ декади липня 2004р. – лютого 2005р.; розрахунки вартості наданих послуг за І, ІІ, ІІІ декади липня 2004р. – лютого 2005р.; рахунки та листи.

Як вказує позивач, за домовленістю між сторонами відповідачеві надавались транспортні послуги, які в силу статті 526 Цивільного кодексу України мали сплачуватись в повному обсязі. Внаслідок цього, за період з липня 2004р. (частково) по листопад 2004р. включно, січень-лютий 2005р. утворилась заборгованість в розмірі 722271грн.07коп.

На підставі положень статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував 3% річних за період з 14.08.2004р. по 18.03.2005р. в розмірі 7238грн.44коп. Розмір інфляційної складової за період з серпня 2004 по лютий 2005р. дорівнює 67267грн.48коп.

У відзиві №09/1528 від 19.04.2005р. відповідач не визнав позовні вимоги, посилаючись на наступне.

Між сторонами вістуні зобов’язання засновані на договорі, оскільки договір від 01.06.2004р. на транспортне обслуговування не був укладений через відсутність згоди сторін стосовно його змісту.

Позивач надав автомобіль ЗАЗ-1105 держ. номер 078-13ЕВ без водія та палива. Таким чином позивач завищив вартість послуг від надання транспорту на 15919грн.68коп.

Вартість транспортних послуг за січень та лютий 2005р без належних підстав включена в розрахунок заборгованості, оскільки транспорт в цей період не надавався.

На адресу відповідача не направлялась вимога про сплату боргу, тому строк, визначений в статті 530 Цивільного кодексу України, не порушений. Тому відсутні підстави для стягнення заборгованості за надані транспортні послуги в сумі 722271грн.07коп., інфляційної складової 67267грн.48коп., 3% річних в розмірі 7238грн.44коп.

До суду наданий лист КП „Донміськводоканал” м. Донецьк №05/1252 від 30.03.2005р., в якому міститься повідомлення позивача про здійснення відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України заліку зустрічних однорідних вимог на суму 28013грн.04коп. шляхом зменшення заборгованості перед КП „Донміськводоканал” м. Донецьк за водопостачання та водовідведення (рахунки №65/1-3 за період з 14.06.2004р. по 21.03.2005р.) за надання автотракторної техніки згідно рахунку №345 від 30.07.2004р.

У відповідь листом №24/394 від 29.04.2005р. позивач заперечив відносно здійснення такого заліку, посилаючись на відсутність боргу у ВАТ „Донвуглеводоканал” перед КП „Донміськводоканал”.

Також до суду наданий лист КП „Донміськводоканал” м. Донецьк №09/872 від 04.03.2005р., в якому міститься повідомлення позивача про здійснення відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України заліку зустрічних однорідних вимог на суму 672703грн.30коп. шляхом зменшення заборгованості перед КП „Донміськводоканал” м. Донецьк за водопостачання та водовідведення за лютий 2004р. згідно платіжного доручення-вимоги №1800 від 12.03.2004р. за надання автотракторної техніки за період з 01.07.2004р. по 30.11.2004р.

У поясненнях №24/486 від 20.05.2005р. позивач зазначив, що суми боргу, перелічені в листі №05/1252 від 30.03.2005р., відсутні в бухгалтерському обліку ВАТ „Донвуглеводоканал” м. Донецьк, оскільки –

- більша частина актів-рахунків не направлялась, інформація, що в них містилась не підтверджена повноважними представниками ВАТ „Донвуглеводоканал”;

- завищені обсяги наданих послуг, відображені в актах-рахунках щодо об’єкту водопостачання, розташованому в Куйбишевському районі.

Що стосується листа №09/872 від 04.03.2005р. щодо проведення взаємозаліку вимог на суму 672703грн.30коп., позивач пояснив, що вказаний лист не був ним отриманий. Крім того, заборгованість за послуги водопостачання, надані у лютому 2004р. є погашеною (грошовими коштами, іншими формами розрахунків та на підставі статті 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” №784-XIV від 30.06.1999р.)

Заявою №24/457 від 12.05.2005р. позивач збільшив розмір позовних вимог в частині стягнення інфляційної складової та 3% річних та заявив до стягнення 13845грн.49коп. 3% за період з 14.08.2004р. по 23.05.2005р., суму інфляційної складової в розмірі 87698грн.51коп. за період з вересня 2004р. по квітень 2005р.

Внаслідок проведеного позивачем перерахунку, сума боргу була зменшена з 722271грн.07коп. до 709979грн.07коп. період, за який стягується сума боргу залишився незмінним - з липня 2004р. (частково) по листопад 2004р. включно, січень 2005р.(частково), лютий 2005р.

На адресу суду позивачем направлені клопотання №24/549 від 03.06.2005р. та №№24/550 від 03.06.2005р., в яких позивач просив суд вийти за межі позовних вимог на підставі пункту 2 статті 83 Господарського процесуального кодексу України та визнати недійсними угоди з проведення КП „Донміськводоканал” заліку зустрічних однорідних вимог на суму 672703грн.30коп. та на суму 28013грн.04коп. В обґрунтування вказаних клопотань позивач посилався на недійсність вказаних угод згідно положень статей 202-204, 601 Цивільного кодексу України.

У поясненнях №09/2179 від 15.05.2006р. відповідач зазначив, що одним із способів припинення зобов’язання є залік зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. При цьому, зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Звернення ВАТ „Донвуглеводоканал” м. Донецьк до суду не є перешкодою для зарахування зустрічних вимог, оскільки відсутня норма, яка забороняє це робити.

Представником відповідача було надано д суду клопотання про проведення почеркознавчої експертизи для з’ясування відповідності підписів на актах-рахунках за надані послуги водопостачання та водовідведення в період з червня 2004р. по березень 2005р. працівників ВАТ „Донвуглеводоканал” (гр. Кий Н.В., Радченко Є.Н., Ніконової Л.В.)

Позивач заперечував проти проведення цієї експертизи, наполягаючи на тому, що проведення експертизи є недоцільним. На думку позивача вказані особи не мають повноважень визнавати обсяги спожитих послуг.

Рішенням господарського суду Донецької області від 23.03.2007р. у задоволенні позовних вимог було відмовлено. За наслідками касаційного провадження постановою Вищого господарського суду України від 07.06.2007р. рішення суду першої інстанції скасоване, справа направлена на новий розгляд.

Під час судового провадження позивач наполягав на задоволенні своїх клопотань щодо виходу суду за межі позовних вимог та визнанні недійсними угод з проведення КП „Донміськводоканал” заліку зустрічних однорідних вимог на суму 672703грн.30коп. та на суму 28013грн.04коп.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, як заперечував проти задоволення клопотання позивача.

Розглянувши заявлені клопотання позивача про вихід суду за межі позовних вимог, суд дійшов висновку про залишення їх без задоволення з наступних підстав.

Вихід за межі позовних вимог є правом суду, зарахування зустрічних вимог відбувалось на підставі інших досить тривалих договірних відносин між сторонами з водопостачання та водовідведення, які не є предметом розгляду в цій справі, позивач не позбавлений можливості звернутись із окремим позовом до господарського суду про визнання недійсними вказаних угод, сплативши державне мито та підготувавши документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. У випадку визнання спірних угод недійсними прийняте рішення у справі №17/93 може бути переглянуте за нововиявленими обставинами.

У зв’язку із цим, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про проведення почеркознавчої експертизи для з’ясування відповідності підписів на актах-рахунках за надані послуги водопостачання та водовідведення в період з червня 2004р. по березень 2005р. працівників ВАТ „Донвуглеводоканал” (гр. Кий Н.В., Радченко Є.Н., Ніконової Л.В.).

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

ВАТ „Донвуглеводоканал” м. Донецьк звернулось до КП „Донміськводоканал” м. Донецьк із позовом про стягнення заборгованості за надані транспортні послуги суми боргу 709979грн.07коп., 13845грн.49коп. 3% річних, інфляційної складової в розмірі 87698грн.51коп.

Договір між ВАТ „Донвуглеводоканал” м. Донецьк та КП „Донміськводоканал” м. Донецьк укладено не було і права і обов’язки виникли безпосередньо із взаємних правочинів сторін, а саме надання послуг позивачем відповідачу та часткова сплата останнім вартості наданих послуг.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що ним були надані відповідачу транспортні послуги, а саме відповідач використовував транспорт (з водієм) позивача та зобов’язаний був оплатити за надані послуги.

Факт надання послуг за період - з липня 2004р. по листопад 2004р. включно, січень 2005р., лютий 2005р. підтверджений матеріалами справи. Про це також свідчать дії відповідача спрямовані на зарахування зустрічних вимог шляхом зменшення заборгованості перед КП „Донміськводоканал” м. Донецьк за надання автотракторної техніки з посиланням на рахунки, виставлені позивачем та отримані відповідачем.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

При цьому, згідно із статтею 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до положень частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В даному випадку такими діями, спрямованими на набуття цивільних прав та обов'язків, є отримання послуг відповідачем від позивача та часткова сплата вартості наданих послуг.

На адресу відповідача із супровідними листами №02/1972 від 06.08.2004р., №02/1985 від 11.08.2004р., №02/1986 від 11.08.2004р., №02/2083 від 14.09.2004р., №02/2084 від 14.09.2004р., №02/2085 від 14.09.2004р., №06/2095 від 22.09.2004р., №06/2135 від 01.10.2004р., №06/2155 від 11.10.2004р., №06/2197 від 21.10.2004р., №06/2272 від 11.11.2004р., №06/2271 від 11.11.2004р., №06/2342 від 30.11.2004р., №06/2364 від 06.12.2004р., №06/2341 від 30.11.2004р., від 15.02.2005р., №06/169 від 03.03.2005р., №06/168 від 03.03.2005р., №06/167 від 03.03.2005р. направлялись зведені акти виконаних робіт з транспортного обслуговування за І, ІІ, ІІІ декади липня 2004р. – лютого 2005р.; розрахунки вартості наданих послуг за І, ІІ, ІІІ декади липня 2004р. – лютого 2005р.; подорожні листи легкового автомобілю за І, ІІ, ІІІ декади липня 2004р. – лютого 2005р.; рахунки. Про отримання відповідачем вказаної документації свідчать відомості про вхідний номер та дату отримання на штампі КП „Донміськводоканал”, який міститься на супровідних листах, повідомлення про вручення поштового відправлення (у разі відправлення супровідних листів разом із документами поштою), фіскальний чек про відправлення поштової кореспонденції.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач приймав вказані документи та сплачував їх, у тому числі шляхом проведення зарахування зустрічних вимог. На підставі проведеного аналізу правовідносин, які фактично склались між сторонами, суд дійшов висновку, що відповідач погодився сплачувати надані послуги на підставі виставлених рахунків.

Суд не приймає до уваги зауваження відповідача щодо неотримання ним послуг автомобільного транспорту на суму заявлену до стягнення, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що отримуючи акти виконаних робіт з транспортного обслуговування за І, ІІ, ІІІ декади липня 2004р. – лютого 2005р.; розрахунки вартості наданих послуг за І, ІІ, ІІІ декади липня 2004р. – лютого 2005р.; подорожні листи легкового автомобілю за І, ІІ, ІІІ декади липня 2004р. – лютого 2005р. відповідач надавав позивачеві письмово свої заперечення щодо їх змісту (відносно обсягів, вартості послуг).

Факт надання транспортних послуг відповідачу підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до положень статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання.

При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідач не довів обставин на які посилався під час судового провадження.

Враховуючи викладене, позивач правомірно пред’явив до стягнення суму боргу за надані транспортні послуги за період з липня 2004р. (частково) по листопад 2004р. включно, січень 2005р.(частково), лютий 2005р. в розмірі 709979грн.07коп.

Під час судового провадження відповідачем було погашено суму боргу в розмірі 700716грн.34коп. шляхом проведення зарахування зустрічних вимог. з урахуванням викладеного провадження в цій частині підлягає припиненню у зв’язку із відсутністю предмету спору.

Таким чином, несплаченою залишилась сума боргу в розмірі 9262грн.73коп. Доказів сплати цієї суми відповідачем не надано, тому суд задовольняє позовні вимоги про її стягнення.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі цієї норми позивач нарахував суму інфляційної складової та 3% річних та заявив до стягнення 13845грн.49коп. 3% річних за період з 14.08.2004р. по 23.05.2005р., суму інфляційної складової в розмірі 87698грн.51коп. за період з вересня 2004р. по квітень 2005р.

Вказані суми були вирахувані позивачем з урахуванням дати отримання відповідачем зведених актів виконаних робіт з транспортного обслуговування за І, ІІ, ІІІ декади липня 2004р. – лютого 2005р.; розрахунків вартості наданих послуг за І, ІІ, ІІІ декади липня 2004р. – лютого 2005р.; подорожніх листів легкового автомобілю за І, ІІ, ІІІ декади липня 2004р. – лютого 2005р.; рахунків.

Дослідивши розрахунок інфляційної складової та 3% річних та перевіривши його, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність вимог позивача про стягнення 13845грн.49коп. 3% річних за період з 14.08.2004р. по 23.05.2005р., суми інфляційної складової в розмірі 87698грн.51коп. за період з вересня 2004р. по квітень 2005р.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись положеннями Господарського кодексу, Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 4№, 4І, 4і, 44, 45, 46, 21, 22, 33, 34, 36, 49, п.11 ст.80, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРIШИВ:

Позовні вимоги ВАТ „Донвуглеводоканал” м. Донецьк до КП „Донміськводоканал” м. Донецьк про стягнення суми боргу за надані транспортні послуги за період з липня 2004р. (частково) по листопад 2004р. включно, січень 2005р.(частково), лютий 2005р. в розмірі 709979грн.07коп., 13845грн.49коп. 3% річних за період з 14.08.2004р. по 23.05.2005р., суми інфляційної складової в розмірі 87698грн.51коп. за період з вересня 2004р. по квітень 2005р. – задовольнити частково.

Стягнути з КП „Донміськводоканал” м. Донецьк (83114, м. Донецьк, вул. Щорса, 110, ) на користь ВАТ „Донвуглеводоканал” м. Донецьк (83096, м. Донецьк, вул. Куйбишева, 109, ) суму боргу за надані транспортні послуги в розмірі 9262грн.73коп., 13845грн.49коп. 3% річних за період з 14.08.2004р. по 23.05.2005р., суму інфляційної складової в розмірі 87698грн.51коп. за період з вересня 2004р. по квітень 2005р., державне мито в розмірі 1700грн., 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Припинити провадження у справі в частині стягнення суми боргу за надані транспортні послуги в розмірі 700716грн.34коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 10.12.2007р. проголошений повний текст рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його прийняття до Донецького апеляційного господарського суду.

Головуючий                                                                                          Р.Г.Новікова

Суддя                                                                                                    Н.С.Морщагіна

Суддя                                                                                                       Є.І.Мєзенцев