ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 листопада 2007 р.

№ 1/370-9/36

Вищий господарський суд України
у складі колегії суддів:

Головуючого судді                                   Удовиченко
О.С.

суддів:
Мамонтової О.М.

Хандуріна
М.І.

За
участю представників :

від
позивача ОСОБА_2 (дов. від 11.05.07р.)

від першого відповідача не
з'явилися

другого відповідача не з'явилися

розглянувши касаційну
скаргу ОСОБА_1на ухвалу господарського суду Львівської області
від 31.05.07р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від
18.07.07р.

у справі  № 1/370-9/36

за позовом фізичної особи ОСОБА_1, м.
Львів

до першого
відповідача Закритого акціонерного товариства „Львівський м'ясокомбінат”, м.
Львів

другого    відповідача      Закритого акціонерного товариства
„Львівська

беконно-консервна фабрика”, м.
Львів

про визнання
права власності та витребування майна

В С Т А
Н О В И В  :

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 31.05.07р. (суддя Данко Л.С.) припинено провадження у
справі № 1/370-9/36, ухвалено видати позивачу довідки на повернення з
Державного бюджету України надмірно сплаченого мита в розмірі 298,72 грн. та державного
мита, сплаченого в розмірі 102 грн.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 18.07.07р. (головуючий Мурська Х.В., судді Давид Л.Л.,
Кордюк Г.Т.) вказану ухвалу залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими ухвалою
та постановою, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу
від 31.05.07р. та постанову від 18.07.07р. скасувати, та прийняти постанову,
якою повністю задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування касаційної скарги
заявник посилається на порушенням судом норм матеріального і процесуального
права, зокрема, ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.
41 Конституції України, ст. 317 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 55 Закону
України "Про власність", ч. 1 ст. 5 Закону України "Про цінні
папери та фондовий ринок" та ч. 2 ст. 16, ст. 22, ст. 65, п. 7 ч. 3 ст.
104 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України, на підставі встановлених фактичних обставин
справи, перевіривши застосування судами норм матеріального та процесуального
права, дійшла висновку що касаційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з
огляду на слідуюче.

З матеріалів справи вбачається, що
13.04.07р. фізична особа ОСОБА_1звернувся до місцевого господарського суду з
позовом до ЗАТ „Львівський м'ясокомбінат” та ЗАТ „Львівська беконно-консервна
фабрика” про визнання співвласником майна ЗАТ „Львівська беконно-консервна
фабрика” в розмірі 1 139,53 грн. та стягнення з ЗАТ „Львівська
беконно-консервна фабрика” 1226,04 грн.

Ухвалою від 31.05.07р.
провадження у справі № 1/370-9/36 припинено на підставі пунктів 1 та 6 частини
першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

ТОВ
„Львівська беконно-консервна фабрика” створене у процедурі санації ЗАТ
„Львівський м'ясокомбінат” у справі про банкрутство № 7/38-21/11 згідно плану
санації, затвердженого комітетом
кредиторів 20.12.02р.

Засновниками ТОВ „Львівська
беконно-консервна фабрика” виступили ЗАТ „Львівський м'ясокомбінат” та ТОВ
"ІКТ" (п. 4.1 Статуту).

ЗАТ „Львівська беконно-консервна
фабрика”, у відповідності до п.п. 1.1, 2.1.1 Статуту, створене на підставі
рішення ТОВ „Львівська беконно-консервна фабрика” про зміну
організаційно-правової форми товариства та є правонаступником останнього.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 10.02.06р. у
справі № 7/38-21/11 позивач визнаний кредитором ЗАТ„Львівський
м'ясокомбінат” на  суму 1 139,53 грн.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 07.07.06р.
юридичну особу -банкрута було ліквідовано, провадження у справі
припинено.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Цивільного
кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до
єдиного державного реєстру запису про її припинення.

ЗАТ „Львівський м'ясокомбінат”
вилучено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб
-підприємців 04.08.06р., про що свідчить довідка Державного реєстратора про
проведення реєстраційних дій № 412162.

Господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо підприємство чи організацію, які є сторонами,
ліквідовано (п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України).

За таких обставин, місцевий
господарський суд вірно припинив провадження у справі відносно першого
відповідача.

Господарським судам підвідомчі,
зокрема, справи,  що виникають  з корпоративних відносин у спорах між
господарським  товариством  та
його  учасником  (засновником, акціонером),  у
тому  числі  учасником,
який вибув,  а також між
учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що
пов'язані  із створенням,  діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових
спорів (п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України).

Суди попередніх інстанції правильно
встановили, що предмет заявленого позову не випливає з корпоративних відносин,
оскільки під правом спільної власності слід розуміти право власності двох або
декількох осіб на той самий об'єкт.

Відповідно до частини першої ст. 21
Господарського процесуального кодексу України сторонами  в
судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть  бути
підприємства  та  організації,
зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Частинами 1 і 2 статті 1 Господарського
процесуального кодексу України визначено, підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому
порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства
та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття
передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
У випадках, передбачених законодавчими актами
України,  до господарського  суду мають право також звертатися державні та
інші органи, фізичні особи,  що  не
є  суб'єктами  підприємницької діяльності.

Відтак, суди першої та апеляційної інстанції
дійшли обґрунтованого висновку, що позовна заява фізичної особи про визнання
співвласником та стягнення з ЗАТ „Львівська беконно-консервна фабрика” 1 226,04
грн. не підлягає розгляду в господарських судах.

Господарський суд припиняє провадження у
справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України (п. 1 ч.
1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, судова
колегія Вищого господарського суду України вважає, що оскаржені ухвала та
постанова прийняті з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а
тому підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 1117, 1119 -11111  Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н
О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду
Львівської області від 31.05.07р. та постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 18.07.07р. у справі
№ 1/370-9/36 залишити без змін.

Справу № 1/370-9/36 повернути до
господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя
О.С. Удовиченко

Судді:
О.М. Мамонтова

М.І.
Хандурін