КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2007                                                                                           № 15/623б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Коваленка В.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

ініціюючого кредитора: не з’явились;

боржника: не з’явились;

Державної податкової інспекції у Печерськомурайоні м. Києва: Куракін Ю.В. (дов. від 19.09.2007 р. № 12206/9/10-009);

арбітражний керуючий -  ліквідатор: не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі м.Києва

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 24.07.2007

у справі № 15/623б

за заявою                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "РІНК"

до                                                   Приватного підприємства "Краса"

про                                                  визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 24.07.2007 року у справі №15/623-б за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю  “Науково-виробнича компанія “РІНК” (далі – ініціюючий кредитор, ТОВ “НВК “РІНК”) до Приватного підприємства “Краса” (далі – боржник, ПП “Краса”) про визнання банкрутом затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс станом на 23.07.2007 року, ліквідовано Приватне підприємство “Краса”, провадження у справі припинено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, Державна податкова інспекція у Печерському районі м. Києва (далі – кредитор, ДПІ у Печерському районі м. Києва) звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

В обґрунтування апеляційних вимог Державна податкова інспекція у Печерському районі м. Києва зазначає, що ухвала від 24.07.2007 року є передчасною та такою, що винесена внаслідок неповного з’ясування обставин справи та з порушенням ст.. 32 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2007 року апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва було прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 11 год. 40 хв. 08.10.2007 року.

У зв’язку із неявкою в судове засідання 08.10.2007 року представників ініціюючого кредитора, боржника та ліквідатора, та зобов’язанням ДПІ у Печерському районі м. Києва  виконати вимоги ухвали суду від 11.09.2007 року, відповідно до п.  та п. 3 ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 16 год. 00 хв. 29.10.2007 року.

В судове засідання 29.10.ж2007 року з’явився представник ДПІ у Печерському районі м. Києва. Представники ініціюючого кредитора, боржника та ліквідатор в судове засідання не з’явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце слухання справи по розгляду апеляційної скарги, колегія вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників ініціюючого кредитора, боржника та ліквідатора.

Представник ДПІ у Печерському районі м. Києва в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених в ній підстав.

Заслухавши пояснення представника кредитора, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ДПІ у Печерському районі м. Києва підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України), у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно ст. 106 ГПК України, ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". У випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Як визначено ч. 2 ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пункт 1 ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 року № 2343-XII (далі – Закон “№ 2343) встановлює, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 15.08.2005 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробнича компанія “РІНК” порушено провадження у справі № 15/263-б про банкрутство Приватного підприємства “Краса”.

Ухвалою підготовчого засідання господарського суду м. Києва від 12.09.2005 року розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Ульянчука Юрія Анатолійовича (ліцензія серії АБ № 116097 від 19.11.2004 року).

Оголошення про порушення справи про банкрутство Приватного підприємства “Краса” опубліковано у газеті "Голос України" від 26.09.2005 року № 180.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 18.07.2006 року визнано кредитором у справі № 15/263-б по відношенню до боржника Державну податкову інспекцію у Печерському районі м. Києва із грошовими вимогами на суму 5 730 387,00 грн. - вимоги третьої черги, та затверджено реєстр вимог кредиторів боржника на загальну суму 5 839 755,00 грн.

Постановою господарського суду м. Києва від 27.07.2006 року у справі № 15/623-б Приватне підприємство “Краса” визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Ульянчука Юрія Анатолійовича (ліцензія серії АБ № 116097 від 15.12.2004); підприємницьку діяльність банкрута завершено; строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута та зобов'язання щодо податків і зборів (обов'язкових платежів) вважати таким, що настав 27.07.2006 року; припинено нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута з 27.07.2006 року; припинено повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном з 27.07.2006 року; зобов'язано ліквідатора подати до офіційного друкованого органу Верховної Ради України (газета “Голос України”) чи Кабінету Міністрів України (газета “Урядовий кур'єр”) у п'ятиденний строк з дня прийняття постанови оголошення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури та надати суду докази публікації оголошення у двотижневий строк з моменту опублікування; скасовано  арешт, накладений на майно банкрута, чи інші  обмеження щодо розпорядження майном банкрута; накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається; зобов'язано ліквідатора провести ліквідаційну процедуру та надати суду свій звіт та ліквідаційний баланс банкрута у строк до 27.07.2007 року.

Вказана постанова господарського суду м. Києва від 27.07.2006 року залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.10.2006 року та постановою Вищого господарського суду України від 14.03.2007 року.

Ухвалою Верховного Суду України від 10.05.2007 року відмовлено в порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 14.03.2007 року.

23.07.2007 року до господарського суду м. Києва надійшов звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 24.07.2007 року затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс станом на 23.07.2007 року, ліквідовано Приватне підприємство “Краса”, провадження у справі припинено.

Перевіривши законність та обґрунтованість винесеної місцевим господарським судом ухвали, колегія суду апеляційної інстанції встановила наступне.

Відповідно до ст.. 25 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується в першу чергу згідно зі статтею 31 цього Закону за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство, і є неоплаченими; з підстав, передбачених частиною десятою статті 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає у встановленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства інформацію для ведення єдиної бази даних щодо підприємств-банкрутів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Протягом п'ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов'язані передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов'язків відповідні посадові особи банкрута несуть відповідальність відповідно до законів України. З дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута. Ліквідатор (арбітражний керуючий) має право замовити виготовлення дубліката печатки та штампів у разі їх втрати. До складу ліквідаційної комісії включаються представники кредиторів, уповноважена особа акціонерів або учасників товариства з обмеженою чи додатковою відповідальністю, фінансових органів, а в разі необхідності - також представники державного органу у справах нагляду за страховою діяльністю, Антимонопольного комітету України, державного органу з питань банкрутства, якщо банкрутом визнано державне підприємство, та представник органів місцевого самоврядування. Дії ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) банкрута; особою, яка відповідає за зобов'язаннями банкрута; кожним кредитором окремо або комітетом кредиторів; особою, яка, посилаючись на свої права власника або іншу підставу, передбачену законом чи договором, оспорює правомірність віднесення майнових активів або коштів до ліквідаційної маси. При здійсненні своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями боржника у зв'язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається виходячи з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою. Стягнені суми включаються в ліквідаційну масу і можуть бути використані тільки для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленої статтею 31 цього Закону.

Згідно ст.. 32 Закону № 2343, після завершення усіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: показники виявленої ліквідаційної маси (дані її інвентаризації); відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання - передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів.

відповідно до постанови господарського суду м. Києва, ліквідатором банкрута – ПП “Краса”, призначено арбітражного керуючого Ульянчука Юрія Анатолійовича.

Ульянчуком Ю.А. після призначення його ліквідатором з метою виявлення активів боржника було направлено запити до Головного управління земельних ресурсів, Головного міжрегіонального управління статистики у м. Києві, Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна; Управління державної автомобільної інспекції м. Києва.

Відповіді на запити надали лише Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна, Головне міжрегіональне управління статистики у м. Києві та Управління державної автомобільної інспекції.

Згідно відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна від 11.07.20078 року, за ПП “Краса” на праві власності зареєстроване не житлове приміщення загальною площею 344,30 кв. м (гр.. приміщення № 6 та № 7) по проспекту Маяковського, 47-А на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18.11.2005 року.

На підставі вказаної відповіді ліквідатором було направлено запит до керівника підприємства, що розташоване у приміщенні № 6 та № 7 за адресою: м. Київ, пр-кт Маяковського, 47-А, згідно відповіді на який повідомлено, що на території ЖЕК-306 житлової будівлі за адресою: м. Київ, пр-кт Маяковського, 47-А немає.

Ніяких інших дій щодо виявлення майна боржника ліквідатором вчинено не було.

За результатами вказаних дій ліквідатором було складено ліквідаційний баланс та звіт, що були направлені місцевому господарському суду на затвердження.

Проаналізувавши викладене, судова колегія апеляційної інстанції вважає, що ліквідатор не належним чином виконав свої обов’язки, передбачені нормами діючого законодавства.

Згідно ст.. 32 Закону № 2343, господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу. У разі, якщо господарський суд дійшов висновку, що ліквідатор не виявив або не реалізував усі наявні майнові активи ліквідаційної маси, необхідні для повного задоволення кредиторів, він виносить ухвалу про призначення нового ліквідатора. Новий ліквідатор очолює ліквідаційну комісію і діє згідно з вимогами цього Закону.

З аналізу ст.. 32 Закону № 2343 слідує, що обов’язок щодо з’ясування всіх обставин справи законодавець покладає на господарський суд.

За таких обставин, затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ухвалою від 24.07.2007 року господарським судом м. Києва було передчасним, оскільки судом неповно з’ясовано обставини справи та порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування вказаної ухвали.

Крім того, враховуючи зміст ст.. 32 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, судова колегія вважає за доцільне звернути увагу місцевого господарського суду на виконання Ульянчуком Ю.А. обов’язків ліквідатора.

Таким чином, враховуючи викладене, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд неповно з’ясував всі обставини справи та не дав їм належну правову оцінку. Крім того, господарським судом м. Києва порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування ухвали у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 25, 32 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст.ст. 101 – 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва задовольнити повністю.

2.          Ухвалу господарського суду м. Києва від 24.07.2007 року у справі № 15/623-б за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю  “Науково-виробнича компанія “РІНК” до Приватного підприємства “Краса” про визнання останнього банкрутом скасувати повністю.

3.          Справу № 15/623-б передати на розгляд господарського суду м. Києва на стадію ліквідаційної процедури.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя

Судді

31.10.07 (відправлено)