донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

17.09.2007 р.                                                                           справа №6/123

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Акулової  Н.В.

суддів
Гези  Т.Д. , Діброви  Г.І.

за участю представників сторін:

від позивача:
Бабінова З.М., довіреність №03-24 від 05.09.2007року,

від відповідача:
Берковець В.І., довіреність №б/н від 17.09.2007року
Ємельяненко А.А., паспорт ВЕ 162863 від 14.08.2001 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Приватного сільськогосподарського підприємства “ Слав’янське” с.Дружба м.Дзержинськ Донецької області

на рішення  господарського суду

Донецької області

від
26.06.2007 року

по справі
№6/123 (Подколзіна Л.Д.)

за позовом
Державного виробничого підприємства по зовнішньому централізованому водопостачанню “Укрпромводчормет” м.Донецьк

до
Приватного сільськогосподарського підприємства “ Слав’янське” с.Дружба м.Дзержинськ Донецької області

про
стягнення 65967грн.69коп.

В С Т А Н О В И В:

Державне виробниче підприємство по зовнішньому централізованому водопостачанню “Укрпромводчормет” м.Донецьк звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства “ Слав’янське” с.Дружба м.Дзержинськ Донецької області  заборгованості 65 967грн.69коп., зокрема основного боргу в сумі 56 065грн. 63коп. за поставлену технічну воду, пені в сумі 4 668грн.03коп., інфляційні у сумі 4 306грн.77коп., 3% річних у сумі 927грн.26коп. відповідно до договору на зовнішнє централізоване водопостачання №38 від 06.05. 2004року та додаткової угоди №24 до договору від 18.04.2006року./арк. справи 2-3/

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наявність між сторонами договору на зовнішнє централізоване водопостачання №38 від 06.05.2004року та додаткової угоди №24 від 18.04.2006року , на виконання яких позивачем було надано відповідачу послуги по поставці технічної води в період з червня 2006року по вересень 2006року, у відповідності з умовами договору відповідачу виставлені належним чином оформлені рахунки на сплату отриманих послуг, але оплата відповідачем здійснена не була.

Рішенням від 26.06.2007року господарський суд Донецької області /суддя Подколзіна Л.Д./ позовні вимоги Державного виробничого підприємства по зовнішньому централізованому водопостачанню “Укрпромводчормет” м.Донецьк задовольнив повністю, стягнув з Приватного сільськогосподарського підприємства “ Слав’янське” с.Дружба м.Дзержинськ Донецької області на користь позивача 65 967грн.69коп./арк. справи 65-66/.

Рішення мотивовано тим, що 06.05.2004 року між Приватним сільськогосподарським підприємством “Слав’янське” с.Дружба м.Дзержинськ Донецької області  та Горлівським РУ Державного виробничого підприємства “Укрпромводчормет” м.Донецьк був укладений договір №38, згідно умов якого позивач взяв на себе зобов*язання здійснити поставку технічної води відповідачу  на умовах обумовлених у договорі  та відповідно з встановленими для споживачів Державного виробничого підприємства по зовнішньому централізованому водопостачанню “Укрпромводчормет” м.Донецьк  тарифами, а відповідач зобов’язався своєчасно оплачувати спожиту технічну воду. Пунктом 5.5. договору на зовнішнє централізоване водопостачання №38 від 06.05.2004року  сторони встановили, що відповідач згідно заявленого обсягу води на поточний місяць самостійно здійснює передоплату за послуги по поставці води по діючим тарифам в розмірі 100% від заявленого місячного обсягу, остаточний розрахунок за поставлену кількість води за минулий місяць відповідач самостійно здійснює позивачу на підставі підписаного акту в отриманні води платіжним дорученням з урахуванням поточних проплат в строк до 1-го числа місяця наступного за звітним, але відповідач договірні зобов’язання перед позивачем виконав частково шляхом перерахування переоплати у сумі 51грн. 78коп. грошових коштів у сумі 6876грн.10коп., в результаті чого у Приватного сільськогосподарського підприємства “Слав’янське” с.Дружба м.Дзержинськ Донецької області  станом на 23.04.2007року перед позивачем виникла заборгованість у сумі 56065грн.63коп., яка до теперішнього часу не погашена, що суперечить вимогам ст.. 526 Цивільного кодексу України, а тому сума основного боргу підлягає стягненню. Також суд вважає вимоги позивача відносно стягнення пені в сумі 4 668грн.03коп., інфляційні у сумі 4 306грн.77коп., 3% річних у сумі 927грн.26коп. такими, що підлягають задоволенню, оскільки нарахування даних сум здійснено позивачем у відповідності з законом та умовами договору.

Приватне сільськогосподарське підприємство ”Слов’янське” с.Дружба м.Донецьк Донецької області  в апеляційній скарзі просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 26.06.2007року у справі № 6/123  посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні  місцевого господарського суду, обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права./арк.. справи 189-190/.

Апеляційна скарга мотивована тим, що акти за поставлену воду складено одноосібно позивачем,  не скріплено підписом уповноваженої особи відповідача та його печаткою, не надано доказів того, що відповідач ухилявся від складання актів; акт звірки, на який є посилання у рішенні суду не є належним доказом у справі, оскільки по суті не є актом звірки розрахунків, так як в даному документі відсутня розшифровка щомісячних поставок та оплат; застосування судом норм Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” є безпідставним. Крім того, суд першої інстанції не прийняв до уваги клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та прийняв рішення за його відсутності, чим не дав відповідачу можливості надати суду додаткові докази у справі.

У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що до відповідача позивачем безпідставно застосовуються тарифи по оплаті за напірну воду, тоді як вода, яка подається відповідачу є попускною.

Державне виробниче підприємство по зовнішньому централізованому водопостачанню “Укрпромводчормет” м.Донецьк  просить рішення господарського суду Донецької області у справі № 6/123 від 26.06.2007 року залишити без змін, апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства “Слав’янське” с.Дружба м.Дзержинськ Донецької області  без задоволення  , вважаючи, що наявності заборгованості підтверджується підписаним  актом звірки розрахунків, тарифи застосовуються до відповідача у відповідності з розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації №304 від 0407.2006року “Про встановлення тарифів на послуги з водопостачання державного виробничого підприємства по  зовнішньому централізованому водопостачанню “Укрпромводчормет”,  твердження відповідача про те, що вода, що йому подається є попускною, а не напірною є безпідставним, оскільки згідно висновку №8088 судової будівельно - технічної експертизи від 12.12.2005року наявність її в каналі Северський –Донець-Донбас  та її рух неможливі у відсутності гідротехнічних споруд позивача.

У судовому засіданні представником Приватного сільськогосподарського підприємства “ Слав’янське” с.Дружба м.Дзержинськ Донецької області  було заявлене клопотання про витребування у позивача додаткових документів, що не були предметом розгляду суду першої інстанції, яке не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає право сторони у судовому процесі заявляти клопотання.

Як вбачається з матеріалів справи,  судом першої інстанції справа була призначена для розгляду  на 30.05.2007року /арк.. справи 1/, у даному судовому засіданні був присутній представник відповідача, за його клопотанням у судовому засіданні було оголошено перерву до 20.06.2007року з метою надання відповідачем додаткових документів у справі/арк. справи 35, 47/, у наступному судовому засіданні відповідач звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи в зв’язку з необхідністю здійснення перерахунку позивачем суми позовних вимог, яке було задоволено, тому, з огляду на викладене, відповідач у суді першої інстанції був присутній у судових засіданнях та мав можливість заявити клопотання про необхідність витребування судом додаткових документів необхідних для розгляду справи.

Крім того, згідно ч.1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник  обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Державне виробниче підприємство по зовнішньому централізованому водопостачанню “Укрпромводчормет” м.Донецьк звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з клопотанням про процесуальне правонаступництво, зокрема просить позивачем у справі вважати Комунальне підприємство “ Компанія “Вода Донбасу” в особі Регіонального управління КП “Компанія “Вода Донбасу” м.Донецьк.

На підтвердження факту правонаступництва позивач посилається на  наказ №2 від 04.09.2007року  Комунального підприємства “Компанія “Вода Донбасу”, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи Комунальне підприємство “Компанія “Вода Донбасу”, довідку №101-5174  з ЄДРПОУ, Положення    №3 “Про Регіональне управління з експлуатації каналу Комунального підприємства “Компанія “Вода Донбасу”.

Оскільки стаття 25 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що у разі вибуття  однієї із сторін у спірному або встановленому рішенням господарського суду правовідношенні внаслідок реорганізації підприємства чи організації господарський суд здійснює заміну цієї сторони її правонаступником, вказуючи про це в рішенні або ухвалі. Усі дії, вчинені в процесі до вступу правонаступника, є обов’язковими для нього в такій же мірі, в якій вони були б обов’язковими для особи, яку він замінив. Правонаступництво можливе на будь якій стадії судового процесу.

З огляду на викладене, Донецький апеляційний господарський суд вважає за необхідне встановити процесуальне правонаступництво позивача, позивачем у справі вважати Комунальне підприємство “ Компанія “Вода Донбасу” в особі Регіонального управління КП “Компанія “Вода Донбасу” м.Донецьк.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону України „Про судоустрій” та ст. 101 ГПК України  на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні представників сторін, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі 06.05.2004 року було укладено договір №38, на підставі якого Постачальник / позивач/ з закріплених державою за підприємством водних об’єктів здійснює забір технічної води та поставляє її по своїм магістральним водопроводам Водокористувачу у обсягах та по специфікації згідно щомісячного графіку з урахуванням затвердженого ліміту та технічних можливостей Постачальника.

Водокористувач у свою чергу  приймає узгоджений обсяг води, що подається, від Постачальника , раціонально використовує її та здійснює оплату за діючими тарифами на подачу технічної напорної води  у строки, що передбачені даним договором /п.п.1.1-1.2  договору, арк. справи 9/.

Згідно п.9.1 даного договору він вступає  в силу при досягненні сторонами згоди по всім істотним умовам  та діє з моменту його укладання по 31.12.2004року.

Даний договір підписано належними уповноваженими представниками постачальника та водокористувача  без протоколу розбіжностей.

Дія договору продовжується на наступний рік на тих же умовах, шляхом підписання додаткової угоди, з урахуванням зміни заявки на споживання води, яке є невід’ємною частиною даного договору. /п.9.3 договору/.

Додатковою угодою до договору №38 від 06.05.2004року № 24 від 18.04.2006року, яка теж підписана сторонами без заперечень,  дія договору встановлена з 06.05.2004року по 31.12.2006року./ арк.. справи 12/.

Виходячи з позовної заяви позивач вимагає від відповідача заборгованість за отриману технічну воду за період з липня по вересень 2006року в сумі 56065грн.63коп. окрема, зокрема заборгованість відповідача за липень 2006року складає 9956грн.40коп., за серпень –26025грн.20коп., за вересень –20135грн.81коп. відповідно./арк. справи 2-3/

За умовами договору кількість поданої води оформлюється двостороннім актом з вказанням місяця в якому здійснено постачання води, номеру договору, показників приладів обліку чи розрахунків згідно п.4.5. Для  складання акту Водокористувач направляє не пізніше останнього числа поточного місяця свого представника з довіреністю, підписаною уповноваженою на те особою, на право підпису акту за адресою Постачальника. Акти споживання технічної води затверджуються підписами та скріплюються печатками Постачальника та Водокористувача.

При неявці представника Водокористувача до вказаного числа чи необгрунтованій відмові ним від підпису акту, Постачальник  складає одноосібний акт, один примірник якого у 3-х денний термін направляє Водокористувачу, що є підставою для оплати../п.4.8 договору/.

Згідно п.5.5 договору з урахуванням додаткової угоди №24 від 18.04.2006року  Водокористувач згідно заявленого обсягу води на поточний місяць самостійно здійснює предоплату за послуги по поставці технічної води за діючими тарифами у розмірі 1/3 заявленого місячного обсягу.

Кінцевий розрахунок за поставлену кількість води за місяць, що закінчився, Водокористувач самостійно здійснює оплату Постачальнику на підставі підписаного акту в отриманні води, платіжним дорученням з урахуванням поточних проплат у строк до 1-го числа місяця, наступного за звітним. /п.5.6 договору/.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем було складено акти про споживання технічної води №1 від 30.07.2006року, №2  від 11.07.2006року, №3 від 31.07.2006року, №4 від 31.08.2006року , №5 від 27.09.2006року та відповідно виставлені рахунки №38/6 від 30.06.2006року, №38/7-1 від 11.07.2006року, №38/7-2 від 31.07.2006року, №38/  8-1 від 31.08.2006року, №38/9-1 від 30.09.2006року./арк. справи 13-21/.

Сторони у справі не заперечують факту постачання води та часткової оплати відповідачем послуг позивача по поставці води у спірний період.

Крім того, факт наявності заборгованості відповідача підтверджується актом звірки взаємних розрахунків від 05.03.2007року, що підписано сторонами у справі  на виконання п. 5.8, згідно якого підтвердження взаєморозрахунків за поставлену кількість води в обов’язковому порядку оформлюється підписанням двостороннього акту  звірки до 10 числа  кожного місяця та за першою вимогою любої сторони за станом на перше число звітного місяця./арк. справи 39/. Тобто, акт звірки укладається сторонами  у стадії виконання договору  і фактично визначає ту частину зобов’язань за договором, що лишається невиконаною.

Посилання відповідача на те, що даний акт підписано особою, що є засновником, а не директором підприємства, а тому суд не має приймати його як належний доказ, суперечить матеріалам справи, оскільки згідно витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України керівником Приватного сільськогосподарського підприємства “Слав’янське” с.Дружба м.Дзержинськ Донецької області  є Ємельяненко А.А. /арк. справи 31/, який і підписав вищевказаний акт без заперечень. Крім того, даний акт завірено печаткою підприємства.

Тарифи, що застосовуються позивачем при розрахуванні суми оплати за поставлену воду, затверджено розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації №304 від 0407.2006року “Про встановлення тарифів на послуги з водопостачання державного виробничого підприємства по  зовнішньому централізованому водопостачанню “Укрпромводчормет”, яке зареєстроване у обласному управлінні юстиції 07.07.2006року за №69/1397 та опубліковане 11.07.2006року у газеті “Жизнь”. На підставі п.5.4 договору, що укладено між сторонами, який передбачає, що при зміні тарифу на поставку води Постачальник застосовує його з дня прийняття уповноваженими на то органами без узгодження з Водокористувачем з повідомленням останнього. Окремим листом позивач направив відповідачу відповідне повідомлення №525 від 12.07.2006року.

Відносно того, що до відповідача було застосовано невірні тарифні ставки за поставлену воду, а саме, за його ствердженням, по оплаті за напірну воду, тоді як вода, яка подається відповідачу є попускною, судова колегія зазначає, що згідно п.1.2 договору Водокористувач погодився  приймати узгоджений обсяг води, що подається, від Постачальника , раціонально використовувати її та здійснювати оплату за діючими тарифами на подачу технічної напорної води  у строки, що передбачені даним  договором . Тобто, відповідач, підписавши договір, взяв на себе зобов’язання по оплаті технічної напорної води, будь –яких змін з цього приводу у договір не вносилось.

Крім того, згідно висновку №8088 судової будівельно - технічної експертизи від 12.12.2005року технічна вода від каналу Северський –Донець- Донбас до насосної Вуглегірської ТЕС є напірною, оскільки її наявність в каналі та рух неможливі  без роботи гідротехнічних споруд, розташованих від забору води в канал з річки Сіверський Донець на рівні 57мбс /метрів балтійської системи/ до підключення Курдюмівської насосної станції Вуглегірської ТЕС .Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду приймає даний документ до уваги, оскільки додаткові докази, подані стороною в обґрунтування її відзиву на апеляційну скаргу , приймаються і розглядаються апеляційним судом без обмежень, встановлених ст.101 Господарського процесуально кодексу України.

Згідно ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином  відповідно до умов договору  та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 43 ГПК України сторони та  інші  особи,  які   беруть   участь   у   справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Судовими доказами слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного розрішення справи.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу  України кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стосовно посилання відповідача на неправомірність нарахування пені  в сумі 4 668грн.03коп, судова колегія зазначає, що в даній частині суд першої інстанції правомірно застосував Закон України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, згідно якого розмір пені за прострочку платежу повинен встановлюватися за згодою сторін, тобто в договорі, але повинен складати не більше подвійної облікової ставки НБУ, діючої у період за який стягується пеня, оскільки нарахована сума повністю відповідає вимогам договору /п.7.3/ та вищевказаного Закону України.

Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки факт наявності заборгованості підтверджено відповідними документами, тобто має місце прострочення виконання грошового зобов’язання, розрахунок позивачем здійснено у відповідності з вимогами діючого законодавства, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача інфляційні у сумі 4 306грн.77коп., 3% річних у сумі 927грн.26коп.

З огляду на викладене, судова колегія зазначає, що відповідач не надав  суду першої інстанції відповідних доказів у обґрунтування своїх заперечень проти позову, а тому судова колегія дійшла висновку, що при винесенні оскарженого рішення, місцевий суд в повному обсязі зясував всі істотні обставини справи та зробив обґрунтовані висновки, які ґрунтуються на доказах, наданих сторонами.

Заперечення відповідача про неправильне застосування господарським судом норм  процесуального права судовою колегією не можуть бути прийняті до уваги, оскільки представник відповідача був присутній у судовому засіданні 30.05.2007року, 20.06.2006року, де мав можливість надати необхідні пояснення та документи.

З огляду на викладене при перевірці оскарженого рішення апеляційною інстанцією не було встановлено порушення або неправильного застосування норм чинного процесуального законодавства.

З урахуванням зазначеного, судова колегія вважає, що рішення господарського суду Донецької області по даній справі відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для  скасування рішення, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті держмита за подання апеляційної скарги відносяться на скаржника.

Керуючись  ст. ст. 25, 53, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Відновити строк на подання апеляційної скарги.

Встановити процесуальне правонаступництво, позивачем у справі вважати Комунальне підприємство “ Компанія “Вода Донбасу” в особі Регіонального управління КП “Компанія “Вода Донбасу” м.Донецьк.

Рішення господарського суду Донецької області від 26.06.2007року у справі №6/123 залишити без змін, апеляційну скаргу  Приватного сільськогосподарського підприємства “Слав’янське” с.Дружба м.Дзержинськ Донецької області без задоволення.

Головуючий          Н.В.  Акулова

Судді:          Т.Д.  Геза

Г.І.  Діброва

Надруковано: 6 прим.

1. 2 позивачу

3. відповідачу

4 у справу

5 ДАГС

6-ГСДО