АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

04.12.07
Справа  № 4/2548-27/350

Львівський
апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                                Мельник
Г.І.

суддів:                                          Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.

розглянувши
матеріали справи, що надійшли з Вищого господарського суду України,  по
апеляційній скарзі ПП ОСОБА_2№29/03 від 29.03.07р.

на рішення господарського
суду Львівської області від 22.02.2007року

у справі    №4/2548-27/350

за позовом  ПП ОСОБА_1м. Рівне

до відповідача ППОСОБА_2м.
Жидачів

третя особа:
ТзОВ «Кооімекс Україна», м. Мукачево

про стягнення 24589,27
грн.

за участю представників :

від позивача:ОСОБА_3

від відповідача
ОСОБА_4

від третьої особи:
не з'явився;

В ході судових засідань представникам
сторін права та обов'язки, передбачені ст. 22 ГПК України роз'яснено,
заперечень щодо складу суду не поступило.

Встановив:
рішенням господарського суду Львівської області (суддя Н.Судова-Хомюк) від
22.02.2007 року у справі №4/2548-27/350 задоволено позовні вимоги.

Відповідач з постановленим рішенням не
погоджується, подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну
скаргу, в якій просить рішення господарського суду Львівської області від
22.02.2007 року скасувати, та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог, з огляду на те, що судом зроблено неправильний висновок що
розрахунки за надані послуги проводилися неналежним чином, позивачем не надано
доказів виставлення рахунків, а також претензії. Замовлення до договору від
4.10.06р. не містить умов оплати та строку проведення розрахунків. В поясненні
зазначає, що суд дійшов невірного висновку про те, що між сторонами існували
договірні зобов'язання, оскільки договір доручення між сторонами не укладався і
позивачем оригінал такого договору до матеріалів справи не долучено.

Позивач у відзиві зазначає, що умови
договору доручення виконані ним в повному обсязі, проте відповідач зобов'язань
по оплаті за надані послуги не виконав, тому просить залишити апеляційну скаргу
без задоволення, рішення господарського суду без змін.

Третя особа -ТзОВ «Кооімекс
Україна»відзиву на апеляційну скаргу не подало, в судові засідання представник
не з'являвся. Відомості про вручення їй ухвали відсутні, поштова кореспонденція
направлялася на останню відому адресу товариства, проте поштові повідомлення
про вручення на адресу суду не поверталися.

Справа слуханням відкладалася з
16.10.07р. на 13.11.07р. та на 4.12.07р.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши
матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників
сторін, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення
господарського суду Львівської області від 22.02.2007 року слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

При цьому колегія виходила з
наступного:

4.10.06р. між СПДФО ОСОБА_1(повірений)
та СПДФООСОБА_2 (довіритель) укладено договір доручення «Про організацію послуг
пов'язаних з перевезенням вантажу автомобільним транспортом в міжнародному
сполученні».

Відповідно до п. 1.1 даного договору
позивач зобов'язався від імені і за рахунок відповідача здійснювати наступні
юридичні дії: укладати договори з третіми особами (виконавцями) для організації
міжнародних перевезень вантажів, а також проводити повний розрахунок з
виконавцями з коштів отриманих від довірителя.

Згідно додатку до цього договору, а
саме замовлення до договору від 04.10.2006 року позивач мав завантажити
автомобіль 05-06.10.2006 року у м. Парма (Італія) та здійснити перевезення
вантажу маршрутом: Парма-Дніпропетровськ. Вартість перевезення становить 3650
євро, що еквівалентно 23477,16 грн. станом на 04.10.2006 року.

На виконання умов договору доручення
від 04.10.2006р. СПДФО ОСОБА_1 укладено договір-заявку з третьою особою - ТзОВ
"Кооімекс-Україна" про здійснення останнім автомобільного перевезення
вантажу по маршруту: м. Парма (Італія) - м.Дніпропетровськ (Україна).

12.10.2006 року автомобіль, здійснюючи
рейс Парма-Дніпропетровськ прибув на місце вивантаження в м. Дніпропетровськ на
територію ПП "Дар". Факт перетину кордону підтверджується міжнародною
товарно-транспортною накладною №074037.

У відповідності до п. 1.1. договору
доручення від 04.10.2006 року позивач проводить повний розрахунок з виконавцем
з коштів, отриманих від відповідача.

Пунктом 5.1. визначено, що за виконання
послуг повіреним довіритель здійснює оплату у валюті виставленого рахунку,
шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок повіреного на
підставі отриманих рахунків протягом 10 днів з дня їх отримання, якщо інше не
обумовлене в заявці.

Пунктом 1 ст. 530 ЦК України визначено,
що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до умов договору відповідач
мав виконати своє зобов'язання при розванаженні автомобіля в м.
Дніпропетровську, а саме 12.10.2006р.

Аналізом доказів у справі встановлено,
що позивач виконав покладені на нього зобов'язання за договором доручення від
4.10.2006р. та організував перевезення вантажу, який було прийнято
вантажоодержувачем.

Відповідач вартість наданих послуг у
сумі 3650 євро у встановлені договором строки не оплатив.

17.10.06р. відповідачу був надісланий
претензійний лист №6 з вимогою розрахуватися за перевезення, яке було здійснене
по маршруту м. Парма - м.Дніпропетровськ, проте претензія залишина без
відповіді.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,
що звичайно ставляться.

Враховуючи те, що відповідач оплати за
надані послуги належним чином не виконав, колегія погоджується з висновком
господарського суду про підставність задоволення позовних вимог.

Покликання відповідача на те, що
договір доручення між сторонами не укладався, не беруться колегією до уваги,
оскільки спростовуються викладеними в апеляційній скарзі поясненнями (в
обгрунтування своїх вимог скаржник посилається на пункти договору), копію договору
доручення від 4.10.06р., скріпленим печатками сторін, а також підписаним
сторонами та скріпленим печатками замовленням до договору від 4.10.06р.

Отже, з огляду на вище викладене,
колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення
господарського суду Львівської області відповідає матеріалам справи,
ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає,
зазначені в апеляційній скарзі інші доводи скаржника не відповідають матеріалам
справи, документально необґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює
дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою
згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись
ст.ст.33,43,49,91,99,101,103,105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду
Львівської області від 22.02.2007р. по справі за №4/2548-27/350 залишити без
змін.

2.В задоволенні апеляційної скарги
відмовити.

3.Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.Матеріали справи скеровуються в
господарський суд Львівської області.

Головуючий-суддя                   Мельник Г.І.

Судді                              Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.