ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2007 р.                                                           Справа № 9/6/242-НА

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                              ,

за участю представників сторін:

від позивача:       не з'явився;

від відповідача: Олійник В.І., довіреність №21872/10/10-017 від 28.12.2005р.,                       Царук О.В., довіреність №16231/10/10-019 від 28.11.2007р.,

Завалецький О.В., довіреність №13135/10/10-019 від 16.06.2007р.,

розглянувши апеляційну скаргу Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції, м.Кам'янець-Подільський

на постанову господарського суду Хмельницької  області

від "01" грудня 2006 р.  у справі № 9/6/242-НА (суддя Олійник Ю.П.)

за позовом Сільськогосподарського фермерського господарства "Подільський альянс плюс", с.Залісся-2 Кам'янець-Подільського району

до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції, м.Кам'янець-Подільський

про скасування податкових повідомлень-рішень від 01.06.2004р. №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2004р. Сільськогосподарське фермерське господарство "Подільський альянс плюс" подало до господарського суду Хмельницької області позов про скасування податкових повідомлень-рішень Кам'янець-Подільської ОДПІ №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0   від 01.06.2004р.

Постановою господарського суду Хмельницької області від 01.12.2006р. у справі №9/6/242 позов СФГ "Подільський Альянс Плюс" до Кам'янець-Подільської ОДПІ  задоволено   частково: скасовано повністю податкові повідомлення-рішення Кам'янець-Подільської ОДПІ №/0 від 01.06.2004р. про визначення СФГ "Подільський Альянс Плюс" 18554,25грн. податку на прибуток та 1855,42грн. штрафної санкції, №/0 від 01.06.2004р. про визначення СФГ "Подільський Альянс Плюс" 1526,37грн. податку з власників транспортних засобів та 152,64грн. штрафної санкції, №/0 від 01.06.2004р. про визначення СФГ "Подільський Альянс Плюс" 146,61грн. земельного податку та 43,97грн. штрафної санкції, №/0 від 01.06.2004р. про визначення СФГ "Подільський Альянс Плюс" 17500грн. штрафної санкції за порушення норм регулювання обігу готівки,  скасовано частково податкове повідомлення-рішення Кам'янець-Подільської ОДПІ №/0 від 01.06.2004р. про  визначення СФГ "Подільський  Альянс  Плюс"  податкових зобов'язань по ПДВ в частині 31764грн. ПДВ та 15882грн. штрафної санкції; в решті позову   відмовлено. Стягнуто з державного бюджету на користь позивача  42,50грн. відшкодування сплаченого держмита, 59,00грн. відшкодування сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 1255,68грн. відшкодування витрат на проведення   судово-бухгалтерської експертизи.

Задовольняючи частково позов, місцевий господарський суд виходив з того, що позов у цій частині, що задоволена судом, підтверджується належними доказами, заявлений у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим є обґрунтованим.

Не погоджуючись з прийнятою постановою суду, Кам'янець-Подільська ОДПІ подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказану постанову з підстав порушення норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову повністю.

Обґрунтовуючи доводи скарги, відповідач посилається на те, що  позивачем у 2004р. неправомірно набуто статус платника фіксованого сільськогосподарського податку, оскільки у 2003р. безпідставно в графі 5 "надання послуг" включені автотранспортні послуги та послуги автокрану, не пов'язані із сільськогосподарським виробництвом, та реалізація 100т зерна кукурудзи, що не була вирощена позивачем.

Вважає, що позивачем порушено п.2.10 Положення про ведення касових операцій в національній валюті України, оскільки уся готівка, що надходить до каси підприємства, має своєчасно та в повній мірі оприбутковуватись в касі, однак позивачем кошти в сумі 3500грн. не були оформлені прибутковим касовим ордером 29.08.2003р. (в день отримання коштів з розрахункового рахунку у банку).

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважають постанову господарського суду Хмельницької області необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим просить її скасувати в частині задоволення позову та прийняти новий судовий акт, яким в позові відмовити повністю.

Представник відповідача надав пояснення, що під час проведення  комплексної позапланової документальної перевірки встановлено, що позивачем в 2003 році безпідставно в графу 5 "надання послуг (послуги машинно-тракторного парку, будівельних і ремонтних бригад, інші послуги) пов'язаних із сільськогосподарським виробництвом" розрахунку визначення питомої ваги доходу від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки в загальному обсязі валового доходу підприємства за 2003 рік,  необґрунтовано включено суму 102154,66грн., отриману за надання підприємством автотранспортних послуг, що підтверджується податковими накладними про надання транспортних послуг автотранспортом КАМАЗ на суму 40026,14грн. та накладними про надання послуг автокраном КС - 3575А на суму 62128,52грн. Вказані автотранспортні  послуги не пов'язані з сільськогосподарським виробництвом.

Пояснив, що в порушення ст.2 Закону України "Про фіксований сільськогосподарський податок" позивачем у 2004 році неправомірно набуто статус платника фіксованого сільськогосподарського податку, оскільки в структурі його валового доходу виробництво та реалізація сільськогосподарської продукції в попередньому звітному періоді становить менше 75 відсотків, так як сільськогосподарська продукція, що реалізована в 2003 році становить 74 відсотки.

Вважає, що послуги автотранспортом КАМАЗ та автокраном КС 3575А, які надавались позивачем Філії "Кам'янець-Подільська ДЕД" та ДП "Борщівський спиртовий завод", не можуть бути пов'язані із сільськогосподарським виробництвом, оскільки відповідно до ст.1 Закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001-2004 років" сільськогосподарське виробництво - вид господарської діяльності з виробництва продукції, яка пов'язана з біологічними процесами її вирощування, призначеної для споживання в сирому і переробленому вигляді та для використання на нехарчові цілі. Крім цього, до реалізації власної сільськогосподарської продукції позивачем безпідставно віднесено реалізацію невласної сільськогосподарської продукції, а саме: 100 тонн кукурудзи.

Представник відповідача Царук О.В. пояснила, що позивачем грошові кошти в розмірі 3500грн. не було оформлено прибутковим касовим ордером та не відображено в касовій книзі 29.08.2003 року, чим порушено вимоги Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні від 19.02.2001р. №72.

Позивач не скористався правом надання письмового заперечення  на апеляційну скаргу та правом на участь в судовому засіданні: повноважного представника в судове засідання не направив.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших  осіб,  які беруть участь у справі,  належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду,  не перешкоджає  судовому  розгляду справи.

Позивач належно повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду (т.6, а.с.5).

Представники відповідача не заперечували проти розгляду апеляційної скарги за відсутності представника позивача.

Слід зазначити, що апеляційний розгляд справи неодноразово відкладався в зв'язку із необхідністю заслухання пояснень представника позивача  та витребування у сторін додаткових доказів, а також у зв'язку із неявкою представників сторін та неподання ними витребуваних доказів, тобто сторони мали можливість висловити  суду свою  позицію та надати всі потрібні докази.

З врахуванням викладеного колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника позивача, оскільки неявка представників не перешкоджає повному та всебічному розгляду апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи документами.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи в березні-червні 2004р. Кам'янець-Подільською ОДПІ проведена комплексна позапланова документальна перевірка дотримання вимог податкового та валютного законодавства СФГ "Подільський альянс плюс" за період з 01.04.2003р. по 31.03.2004р., за результатами якої складено акт від 01.06.2004р. №2102 (т.1, а.с.22-40).    В акті зазначено, що перевіркою встановлено заниження позивачем суми податку на прибуток за І квартал 2004р. на суму 18554,25грн. в порушення   п.п.4.1.1 п.4.1 ст.4, п.п.11.3.1 п.11.3 ст.11, п.16.4 ст.16 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств"; несплату до бюджету ПДВ у сумі 29692,44грн. за рахунок недотримання положень п.11.29 ст.11 Закону України "Про податок на додану вартість"; завищення податкового кредиту по ПДВ у сумі 5477грн. за рахунок порушень п.7.4.1, 7.4.4, 7.4.5 ст.7 Закону України „Про податок на додану   вартість"; завищення податкового кредиту по ПДВ у спеціальній Декларації в сумі 50533,66грн. за рахунок порушень п.7.2.1, 7.4.1, 7.4.5 ст.7 цього ж Закону за 2003 рік . Крім того, встановлено невключення до розрахунку податку з власників транспортних засобів за 1 квартал 2004 року суми 1526,37грн. в порушення ст.ст.2,5,6 Закону України „Про податок з власників транспортних засобів"; не нараховано та не сплачено плату за землю за січень-березнь 2004р. у сумі 146,61грн. в порушення ст.2, 14, 17 Закону України  "Про плату за землю",   несвоєчасне погашення узгоджених податкових зобов'язань по збору за забруднення навколишнього середовища у сумі 56,40грн.; несвоєчасне погашення узгоджених податкових зобов'язань по фіксованому сільськогосподарському податку у сумі 784,10грн. в  порушення п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників  податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".     Встановлено також порушення  п.2.10 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні від 19.02.2001р. за №72, затвердженого постановою Правління НБУ, в результаті чого не оприбутковано і не відображено в касовій книзі готівку у сумі 3500 грн. За    останнє   передбачено   нарахування штрафних санкцій за порушення ведення касових операцій у сумі 17500грн.

За результатами перевірки, на підставі акту відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 01.06.2004р. про визначення позивачу податкового зобов'язання -18554,25грн. по податку на прибуток та 1855,42грн. штрафної санкції, податкове повідомлення-рішення №/0 від 01.06.2004р. про визначення податкового зобов'язання - 1526,37грн. податку з власників транспортних засобів та 152,64грн. штрафної санкції, податкове повідомлення-рішення №/0 від 01.06.2004р. про визначення податкового зобов'язання - 146,61грн. земельного податку та 43,97грн. штрафної санкції, податкове повідомлення-рішення №/0 від 01.06.2004р. про визначення податкового зобов'язання - 17500грн. штрафної санкції за порушення норм регулювання обігу готівки, податкове повідомлення-рішення №/0 від 01.06.2004р. про визначення податкового зобов'язання - 35169,00грн. ПДВ та 17584,50грн. штрафної санкції, податкове повідомлення-рішення №/0 від 01.06.2004р. про визначення податкового зобов'язання - 784,10грн. штрафної санкції по фіксованому сільськогосподарському податку, податкове повідомлення-рішення №/0 від 01.06.2004р. про визначення податкового зобов'язання - 56,40грн. штрафної санкції по збору за забруднення навколишнього природного середовища.

При вирішенні справи у суду першої інстанції виникла необхідність у з'ясуванні питань, що потребують спеціальних знань, в зв'язку з чим господарський суд Хмельницької області призначив судово-бухгалтерські експертизу, проведення якої доручив Тернопільському відділенню Київського НДІСЕ. Провадження у справі до отримання висновку судово-бухгалтерської експертизи зупинялось.

З висновку судово-бухгалтерської експертизи Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз   №1428 від 27.10.2006р. (т.5, а.с.52-56) вбачається, що :

- експертним дослідженням не встановлено невиконання вимог ст.2 Закону України „Про фіксований сільськогосподарський податок" в частині набуття статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку позивачем ;

- документально та нормативно не підтверджуються заниження суми податку на прибуток за І квартал 2004 року на суму 18554,25грн., невключення до розрахунку податку з власників транспортних засобів за І квартал 2004 року суми 1526,37грн ; ненарахування та несплата плати за землю за січень-березнь 2004 року у сумі 146,61грн.,

- документально та нормативно не підтверджується порушення п.11.29 ст. 11 Закону України „Про податок на додану вартість" та заниження ПДВ на суму 29692,44грн., завищення податкового кредиту по ПДВ у сумі 50533,66грн., завищення податкового кредиту по ПДВ у сумі 2072грн. за червень 2003 року ;

- нормативно не підтверджується застосування штрафних санкцій по податковому повідомленню-рішенню №/0 на суму 17500грн.

- документально підтверджується завищення  податкового кредиту по ПДВ за липень 2003 року по СФГ „Подільський Альянс плюс" у сумі 3405грн.; недотримання вимог п.5.3.1 ст.5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. в частині несвоєчасної сплати позивачем узгоджених податкових зобов'язань по збору за забруднення навколишнього природного середовища у сумі 56,40грн.; недотримання вимог п.5.3.1 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами"    в частині несвоєчасної сплати позивачем узгоджених податкових зобов'язань по фіксованому сільськогосподарському податку у сумі 784,10грн. Відповідно нарахуванню штрафних санкцій підлягає сума заниження ПДВ -  3405грн.,  визначена експертним дослідженням як завищення податкового кредиту по ПДВ за липень 2003 року.

Дослідженням бухгалтерських документів експертом встановлено, що позивачем подано розрахунок визначення питомої ваги доходу (виручки) від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва за 2003 рік, згідно якого питома вага сільськогосподарської продукції за даними підприємства склала 89%. Перевіркою вартість наданих послуг, пов'язаних із сільськогосподарським виробництвом, зменшено на 102154,66грн. (вартість послуг, наданих у 2003 році автокраном та автотранспортом позивача філії Кам'янець-Подільського ДЕД ДП "Хмельницькоблавтодор" та ДП "Борщівський   спиртзавод"). У наданих на дослідження   рахунках   та   податкових   накладних  у  графі "номенклатура поставки товарів, робіт, послуг продавця" вказано - послуги надані автокраном та послуги по перевозці вантажів, тому    експертом визначено, що   немає можливості стверджувати, що дані послуги не пов'язані  із сільськогосподарським виробництвом.

При цьому визначено, що форма розрахунку питомої ваги доходу від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки в загальному обсязі валового доходу підприємства складається на підставі Методичних рекомендацій по визначенню питомої ваги від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки в загальному обсязі валового доходу підприємства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 29.12.2002р. №419. Згідно п.6 Методичних рекомендацій для проведення розрахунку використовуються показники річної статистичної форми №50-сг "Основні економічні показники роботи сільськогосподарського підприємства".

Для   заповнення    рядків     Розрахунку     визначення     питомої    ваги     доходу     від    реалізації сільськогосподарської продукції власного  виробництва та продуктів її переробки  в загальному обсязі валового доходу підприємства використовуються дані рядків форми №50-СГ.   Позивачем  розрахунок на 2004 рік складено відповідно до Методичних рекомендацій. Заповнення рядка 5 Розрахунку відповідає даним рядка  0260 форми 50-сг і відповідно до рекомендацій у рядку 5 відображаються „послуги машинотранспортного парку, будівельних і ремонтних бригад, інші послуги". Позивачем при заповненні рядка 5 Розрахунку перенесло дані рядка 0260 форми 50-сг. Сума, одержана від реалізації сільгосппродукції власного виробництва та продуктів її переробки за 2003 рік у позивача перевищує 75% валового доходу. Відповідно невиконання вимог ст.2 Закону України "Про фіксований сільськогосподарський податок" в частині набуття статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку позивачем експертним дослідженням не встановлено.

Заслухавши пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали справи,  доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції у зв'язку з наступним:

1. Згідно ст.2 Закону України "Про фіксований сільськогосподарський податок" платниками фіксованого сільськогосподарського податку є сільськогосподарські  підприємства різних   організаційно-правових   форм,   передбачених   законами   України, селянські та інші господарства, які займаються виробництвом (вирощуванням), переробкою та збутом сільськогосподарської продукції, в яких сума, одержана від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки за попередній звітний (податковий) рік, перевищує 75 відсотків загальної суми валового доходу підприємства.

Позивачем надано розрахунок визначення питомої ваги доходу (виручки) від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва за 2003 рік, згідно якого питома вага сільськогосподарської продукції склала 89%. Висновки відповідача про те, що питома вага склала 74%, спростовуються Висновком судово-бухгалтерської експертизи Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №1428 від 27.10.2006р. При цьому експертом визначено, що немає можливості стверджувати, що послуги, надані у 2003 році автокраном та автотранспортом позивача філії Кам'янець-Подільського ДЕД ДП "Хмельницькоблавтодор" та ДП "Борщівський спиртзавод" не пов'язані із сільськогосподарським виробництвом.

Кам'янець-Подільська ОДПІ як в господарський суд першої інстанції, так і апеляційному господарському суду на його неодноразові вимоги (ухвали від 17.04.2007р., від 14.08.2007р., від 22.10.2007р.) не надав доказів, що вищевказані автотранспортні послуги та послуги автокрану не пов'язані  із сільськогосподарським виробництвом, а також докази необґрунтованості  включення позивачем у 2003р. до обсягів сільськогосподарської продукції зерна кукурудзи у кількості 100 тонн.

З наданої відповідачем  довідки ДПІ у Борщівському районі  від 19.05.2004р. про результати  податкової перевірки ДП "Борщівський спиртовий завод" (т.5, а.с.122-123) не вбачається, які саме послуги автотранспортом та автокраном  надавав заводу позивач (пов'язані із сільськогосподарським виробництвом чи ні).

У цій же довідці зазначається, що у січні 2004р. СФГ "Подільський альянс плюс" було продано спиртзаводу 100 тонн кукурудзи власного виробництва на суму 760000грн., тобто підтверджується наявність у позивача 100 тонн зерна кукурудзи власного виробництва.

Крім того, судом враховується обґрунтоване перенесення позивачем при заповненні рядка 5 розрахунку даних рядка 0260 форми 50-сг "Основні економічні показники роботи сільськогосподарського   підприємства" відповідно Методичних рекомендацій  по  визначенню питомої ваги  від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки в загальному обсязі валового доходу підприємства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 29.12.2002р. №419.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що позивач підставно став платником фіксованого сільськогосподарського податку згідно ст.2 Закону України „Про фіксований сільськогосподарський податок".

Фіксований сільськогосподарський податок згідно ст.1 зазначеного Закону сплачується в рахунок окремих податків і зборів (обов'язкових платежів), в т.ч. податку на прибуток підприємств;  плати (податку) за землю; податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів. Відповідно позивач    останніх не мав    обов'язку    сплачувати.

Крім того, згідно ч.2 ст.71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Однак, таких доказів    відповідачем не надано.

За таких обставин спірні податкові повідомлення-рішення №/0 від 01.06.2004р. про визначення позивачу податкового зобов'язання - 18554,25грн. по податку на прибуток та 1855,42 грн. штрафної санкції, №/0 від 01.06.2004р. про визначення податкового зобов'язання - 1526,37грн. податку з власників транспортних засобів та 152,64грн. штрафної санкції, №/0 від 01.06.2004р. про визначення податкового зобов'язання  - 146,61грн.  земельного податку та 43,97грн. штрафної санкції, не відповідають чинному    законодавству,   обґрунтовано скасовані місцевим господарським судом.

2. Згідно п.11.29 ст.11 Закону України "Про податок на додану вартість" зупинено дію пункту 7.7 статті 7, пунктів 10.1 і 10.2 статті 10 цього Закону в частині сплати до бюджету податку на додану вартість щодо операцій з поставки товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, за винятком операцій з поставки переробним підприємствам молока та м'яса живою вагою, що здійснюються сільськогосподарськими товаровиробниками незалежно від організаційно-правової форми та форми власності, в яких сума, одержана від поставки сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки за попередній звітний (податковий) рік, становить не менше 50 відсотків загальної суми валового доходу підприємства. Зазначені кошти залишаються в розпорядженні сільськогосподарських товаровиробників і використовуються ними на придбання матеріально-технічних ресурсів виробничого призначення. У разі нецільового використання акумульованих коштів вони стягуються до Державного бюджету України в безспірному порядку.

Враховуючи, що питома вага доходу (виручки) від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва за 2003 рік  у позивача   склала 89%  зазначена     норма     поширюється на позивача, відповідно останній  підставно подавав спеціальну декларацію з ПДВ.

Висновком експерта підтверджується те, що оскільки надання транспортних послуг позивачем для філії Кам'янець-Подільська ДЕД ДП "Хмельницькоблавтодор" та послуг автокраном для ДП „Борщівський спиртзавод" проводилося власними транспортними засобами та автокраном, то виключення таких послуг із спеціальної декларації з ПДВ суперечить зазначеним нормам, внаслідок чого документально та нормативно не підтверджується заниження ПДВ у сумі 6671,02грн. та 10354,75грн.

Згідно експертного висновку документально та нормативно не підтверджується порушення вищезазначеної норми п.11.29 ст.11 Закону та заниження ПДВ на суму 12666,67грн. внаслідок наявності в матеріалах справи довідки Гуківської сільської ради від 20.09.2004року №136 про те, що позивачу в суборенду передано 220 га земельної ділянки, на якій у 2003 році була вирощена кукурудза та формою „Основні економічні показники роботи сільгосппідприємств" за 2003 рік (рядок 0030). Посилання відповідача на те, що позивач не міг виростити кукурудзу на зерно у 2003р., оскільки договір №2 про суборенду земельної ділянки був укладений позивачем лише 21.07.2003р., не приймається до уваги, оскільки позивач міг використовувати  вказану земельну ділянку ще до оформлення договору оренди, а доказів, що позивач почав використовувати земельну ділянку лише після укладення зазначеного договору, відповідач не надав.

Зменшення податкового кредиту по ПДВ по загальній декларації на суму 2072грн. з вартості придбаного тютюну у ТОВ СК „ТФЗ" у червні 2003 року внаслідок відсутності товарно-матеріальних цінностей не відповідають матеріалам справи. Зокрема, договору зберігання від 20.06.2003р. між АТЗТ "Подільський Альянс" та позивачем на збереження тютюнової сировини, акту прийому-передачі товару на зберігання від 27.06.2003року №1/27.06 (т.1, а.с.59-60).

Щодо       донарахування       відповідачем  податкового       зобов'язання     по ПДВ по спеціальній декларації, то суд   вважає останні    безпідставними, враховуючи, що згідно п.11.29 ст.11    Закону України "Про податок на додану     вартість"    ПДВ    по цих    Деклараціях    залишається        в    розпорядженні сільськогосподарських товаровиробників  і  використовуються  ними  на  придбання  матеріально-технічних  ресурсів виробничого призначення, а у разі нецільового використання акумульованих коштів вони стягуються до Державного бюджету України в безспірному порядку. Натомість згідно п. 1.2. ст. 1   Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. із змінами і     доповненнями     податкове   зобов'язання -   це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.  Відповідно такі суми ПДВ не можуть бути визначені податковим  зобов'язанням. Крім того, згідно висновку судово-бухгалтерської експертизи Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №1428 від 27.10.2006р. документально висновки відповідача по ПДВ в цій частині не підтверджуються.

За висновком судово-бухгалтерської експертизи не підтверджується завищення податкового кредиту в сумі 22335,08грн. за період з квітня 2003р. по лютий 2004р. внаслідок того, що в акті перевірки відсутні дані, по яких саме податкових накладних зменшується податковий кредит і які саме товарно-матеріальні цінності відсутні, з чим колегія суддів погоджується, оскільки в акті від 01.06.2004р. дійсно відсутні такі дані (т.1, а.с.33), що є порушенням Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та валютного законодавства суб'єктами підприємницької діяльності - юридичними особами, їх філіями, відділеннями та іншими відокремленими підрозділами", затвердженого наказом ДПАУ від 16.09.2002р. №429 та зареєстрованого в МЮ України  29.12.2002р. за №1023/7311, який діяв на момент проведення перевірки.

Надані відповідачем апеляційній інстанції матеріали по ПП "Будремпроект", м.Київ, а саме рішення господарського суду м.Києва від 04.12.2001р. про скасування державної реєстрації  цього підприємства, податкові накладні (т.5, а.с.143-145) не можуть слугувати підтвердженням зазначених порушень, оскільки ПП "Будремпроект" в акті перевірки не вказується як контрагент позивача.

Відповідачем при перевірці позивача встановлено завищення податкового кредиту по ПДВ за липень 2003 року у сумі 3405 грн. внаслідок відсутності податкових накладних на дану суму по загальній декларації. Не надані такі податкові накладні позивачем також у судове засідання. У зв'язку з цим позивачем порушено п.7.4.1, 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", тому відповідачем правомірно визначено податкове зобов'язання по ПДВ у спірному податковому повідомленні-рішенні №/0 від 01.06.2004р. у сумі 3405,00грн. ПДВ та 1702,50грн. штрафної санкції. При визначенні останньої судом враховується п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" та Інструкція про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби, затверджена наказом ДПА України №110 від 17.03.2001р., зареєстрована в Міністерстві юстиції України 23.03.2001р. №268/5459 із змінами і доповненнями з врахуванням обмеження штрафу 50% суми податкового зобов'язання. Тому у  цій  частині    позову   суд першої інстанції обґрунтовано  відмовив.

У решті спірне податкове повідомлення-рішення №/0 від 01.06.2004р.  (31764грн. ПДВ та 15882,00 грн. штрафної санкції) з врахуванням вищезазначеного підставно скасовано судом першої інстанції.

3. Згідно п.2.10 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні від 19.02.2001р. за №72, затвердженого постановою Правління НБУ, чинного на момент здійснення позивачем спірних касових операцій, уся готівка, що надходить до кас підприємств, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися в їх касах. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги є здійснення такими підприємствами обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень з оформленням цих операцій у встановленому порядку прибутковим касовим ордером з видачею відповідної квитанції та відображенням у касовій книзі в день одержання підприємством готівкових коштів.

Згідно статті 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки від 12.06.1995р. №436/95 застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах  готівки - у п'ятикратному  розмірі неоприбуткованої суми.

Відповідачем при перевірці визначено, що 29.08.2003р. головою господарства Кучером М.М. з розрахункового рахунку за №26009587 в Кам'янець-Подільської філії АППБ "Аваль" отримано готівку в сумі 3500грн., фактично сума 3500грн. була оформлена прибутковим касовим ордером та відображена у касовій книзі 28.08.2003р.

Однак, як вбачається з матеріалів справи (виписок банку з особового рахунку позивача за серпень 2003 року), позивачем за серпень 2003року отримано з банку готівкові кошти двічі:  22.08.2003р. - 3000грн. та 29.08.2003р. - 3500грн. Оприбуткування даних коштів відображено в касовій книзі на аркуші №35. Тому позивач оприбутковано всі кошти, отримані з банку. Не встановлено неоприбуткування грошових коштів у сумі 3500грн. за серпень 2003 року також експертним дослідженням. У даному випадку мала місце описка, тобто замість 29.08.2003р. вказано 28.08.2003р., що не передбачає застосованої відповідачем санкції.

Крім того, застосована згідно спірного податкового повідомлення-рішення №/0 від 01.06.2004р. штрафна санкція на суму 17500грн. визначена податковим зобов'язанням, у підставах зазначено про її застосування згідно п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами". Однак, аналізуючи норми зазначеного Закону відповідачем безпідставно така санкція віднесена до категорії "податкових зобов'язань", так як згідно п.1.2 цього Закону податкове зобов'язання - це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України. При цьому згідно п.1.9 ст.1 цього Закону податкове повідомлення є письмовим повідомленням контролюючого органу про обов'язок платника податків сплатити суму податкового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Законом. Відповідно ця форма актів ненормативного характеру може застосовуватись лише щодо обов'язків зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), вичерпний перелік яких визначено у ст.ст. 14 та 15 Закону України "Про систему оподаткування". При цьому, контролюючий орган згідно п.4.2.2. ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. може визначити суму податкового зобов'язання тільки у випадках, визначених цим пунктом, а серед останніх немає такого випадку порушення. Тому неправомірно визначення "штрафу" податковим  зобов'язанням".

У зв'язку з вищевикладеним податкове повідомленням-рішення №/0 від 01.06.2004р. підлягає визнанню недійсним.

4. Щодо відмови в задоволенні позову про скасування податкових повідомлень-рішень №/0 від 01.06.2004р. про визначення податкового зобов'язання - 784,10грн. штрафної санкції по фіксованому сільськогосподарському податку та №/0 від 01.06.2004р. про визначення податкового зобов'язання - 56,40грн. штрафної санкції по збору за забруднення навколишнього природного середовища, то апеляційним господарським судом враховується, що постанова господарського суду Хмельницької області в цій частині не оскаржується сторонами. Згідно ч.1 ст.198 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної  скарги  в  разі  встановлення під  час апеляційного провадження порушень, допущених  судом  першої інстанції,  які призвели до неправильного вирішення справи. З врахуванням наведеного,  підстави для перегляду  постанови суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про скасування податкових повідомлень-рішень №/0 від 01.06.2004р. та №/0 від 01.06.2004р. відсутні.

З врахуванням викладених обставин колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що господарський суд першої інстанції  обґрунтовано  задовольнив позовні вимоги частково, скасувавши повністю податкові повідомлення-рішення Кам'янець-Подільської ОДПІ №/0 від 01.06.2004р. про визначення СФГ "Подільський Альянс Плюс" 18554,25грн. податку на прибуток та 1855,42грн. штрафної санкції, №/0 від 01.06.2004р. про визначення СФГ "Подільський Альянс Плюс" 1526,37грн. податку з власників транспортних засобів та 152,64грн. штрафної санкції, №/0 від 01.06.2004р. про визначення СФГ "Подільський Альянс Плюс" 146,61грн. земельного податку та 43,97грн. штрафної санкції, №/0 від 01.06.2004р. про визначення СФГ "Подільський Альянс Плюс" 17500грн. штрафної санкції за порушення норм регулювання обігу готівки,  скасувавши частково податкове повідомлення-рішення Кам'янець-Подільської ОДПІ №/0 від 01.06.2004р. про  визначення СФГ "Подільський  Альянс  Плюс"  податкових зобов'язань по ПДВ в частині 31764грн. ПДВ та 15882грн. штрафної санкції; в решті позову   відмовив.

Судовою колегією не встановлено порушень або неправильного застосування норм процесуального чи матеріального права судом першої інстанції, які можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Доводи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та не  ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Постанова господарського суду Хмельницької області від 01.12.2006р. у справі №9/6/242-НА відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для скасування вказаної постанови та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160,195,196,198, 200,205,206,212, 254, п.п. 6 і 7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України,  Житомирський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Постанову господарського суду Хмельницької області від 01 грудня2006 у справі №9/6/242-НА залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

3. Справу №9/6/242-НА повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя

судді:

Віддруковано 4прим.:

--------------------------------

1 -до справи;

2 - позивачу;

3 - відповідачу;

4 - в наряд