ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.10.07 р.
Справа № 9/185

Господарський суд Донецької області
у складі судді Марченко О.А.

при секретарі судового засідання
Єгоровій К.О.

розглянувши у  відкритому судовому засіданні матеріали
справи

за позовом Суб`єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м.Артемівськ

до відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю „Більярдний клуб „Bilijardai”, м.Донецьк

про стягнення 2 366грн.14коп.

В засіданні брали участь
представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Гуртова Ю.Ю. -
довіреність б/н від 12.07.2007р. (представник).

З
09.10.2007р. по 18.10.2006р. та

з 22.10.2007р. о 11год.50хв. по

22.10.2007р.
о 15год.40хв. по

справі згідно ст.77 ГПК України

оголошувалась
перерва.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Суб`єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_1, м.Артемівськ, звернувся до господарського
суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою
відповідальністю „Більярдний клуб „Bilijardai”, м.Донецьк про стягнення
заборгованості в розмірі 2 366грн.14коп., яка складається з суми основного
боргу в розмірі 1 671грн.00коп., суми інфляційних втрат в розмірі 561грн.46коп.
та 3% річних в розмірі 133грн.68коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на накладну №235 від 24.09.2004р., податкову накладну №235 від
24.09.2004р., довіреність серії ЯИД від 05.10.2004р., претензію №25 від
08.02.2007р.

Відповідач надав відзив на позовну
заяву б/н від 16.07.2007р., відповідно до якого проти позову заперечує,
посилаючись на те, що спірний товар останнім не був отриманий, а накладна
підписана лише постачальником.

Згідно довідки Головного управління
статистики у Донецькій області №22-15/1996 від 04.07.2007р. Товариство з
обмеженою відповідальністю „Більярдний клуб „Bilijardai”, м.Донецьк станом на
04.07.2007р. в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України
значиться як юридична особа.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача у попередніх судових засіданнях,
господарський суд встановив:

Між Суб`єктом підприємницької
діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою
відповідальністю „Більярдний клуб „Bilijardai” був укладений правочин в усній
формі, згідно з яким постачальник (позивач) зобов`язався поставити відповідачу
електроприлади в асортименті згідно до заявки покупця за узгодженою ціною на
загальну суму 1 671грн.00коп., а покупець (відповідач) взяв на себе
зобов`язання прийняти та оплатити товар шляхом безготівкового розрахунку.

Відповідно до ч.1, 2 ст.205
Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма,
вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання
відповідних правових наслідків.

За приписом ч.1 ст.206 ЦК України
усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх
вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та
(або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової
форми має наслідком їх недійсність.

Крім того, ст.218 ЦК України
встановлює, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка
встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків,
встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.173
Господарського кодексу, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та
іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,
передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у
тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського  чи управлінсько-господарського характеру на
користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена
сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку.

За твердженням позивача, на
виконання зобов`язання, останнім було поставлено відповідачу обумовлену
кількість товару. Однак відповідної заявки, на підставі якої позивач сформував
асортимент та кількість товару, суду не представлено.

На думку позивача, факт поставки
підтверджується накладною №235 від 24.09.2004р., податковою накладною №235 від
24.09.2004р. та довіреністю серії НОМЕР_1 від 05.10.2004р. (копії зазначених
документів наявні в матеріалах справи).

Позивач посилається на те, що
Товариство з обмеженою відповідальністю „Більярдний клуб „Bilijardai”,
м.Донецьк свої зобов`язання щодо повної та своєчасної сплати за наданий товар,
відповідно до усної домовленості, перед Суб`єктом підприємницької діяльності -
фізичною особою ОСОБА_1, м.Артемівськ не виконало.

08.02.2007р. позивачем на адресу
відповідача була направлена претензія №25, відповідно до якої позивач вимагає
сплатити суму боргу в розмірі 1 671грн.00коп. Відповідачем була надана відповідь
на претензію №63/03 від 13.03.2007р., згідно з якою останній претензію не
визнає.

Суд не приймає доводи позивача з
огляду на наступне.

По-перше, посилання позивача на
накладну №235 від 24.09.2004р. не можуть розглядатися судом в якості доказу здійснення
поставки, оскільки дана накладна підписана лише позивачем та не містить підпису
та печатки відповідача, як одержувача товару.

По-друге, посилання на довіреність
серії ЯИД від 05.10.2004р., виданої ОСОБА_2 на отримання цінностей від ПП
ОСОБА_1, також не можуть розглядатися судом в якості доказу.

Суд зазначає, що довіреність не є
доказом факту отримання товарно-матеріальних цінностей. Документом, що
підтверджує отримання товару є належним чином оформлена накладна, однак, як
зазначено вище накладна №235 від 24.09.2004р. не відповідає типовій формі
накладних на відпуск товарно-матеріальних цінностей та оформлена неналежним
чином.

Крім того, позивач посилається на
податкову накладну №235 від 24.09.2004р. на суму 1 671грн.00коп.

Ухвалою господарського суду від
14.08.2007р. у відповідача була витребувана належним чином завірена копія
журналу реєстрації податкових накладних за період вересень-жовтень 2004р.

Відповідач зобов`язання суду
виконав та представив для огляду у судовому засіданні зазначений журнал, на
підставі чого суд встановив, що відповідачем 23.09.2004р. отримано податкову
накладну №472 на загальну суму 1 671грн.00коп. від Товариства з обмеженою
відповідальністю „SDS”.

З цього приводу суд звертає увагу
на наступне. Відповідно до вимог п.п.7.2.3, п.7.2 ст.7 Закону України „Про
податок на додану вартість” та п.п.6.1, 6.3 п.6 Порядку заповнення податкової
накладної, податкова накладна складається у момент виникнення податкових
зобов`язаннь продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається
покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Платники податку
повинні зберігати податкові накладні протягом строку, передбаченого
законодавством для зобов`язань із сплати податків.

Листами від 21.08.2007р. та
12.09.2007р. господарський суд витребував від Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м.Донецька належним чином завірені копії накладних №235 від
24.09.2004р. та №472 від 23.09.2004р. для залучення до матеріалів справи,
відповідно до яких Товариство з обмеженою відповідальністю „Більярдний клуб
„Bilijardai”, м.Донецьк отримало товарно-матеріальні цінності на загальну суму
1 671грн.00коп.

У відповідь на зазначені листи
Державна податкова інспекція у Кіровському районі м.Донецька повідомила, що не
має можливості надати витребувану судом податкову накладну у зв`язку з
відсутністю останньої у податного органу.

Таким чином, надана позивачем копія
податкової накладної №235 від 24.09.2004р. не може встановлювати факт отримання
відповідачем товарно-матеріальних цінностей.

Як зазначено вище, відповідач у
своєму відзиві на позовну заяву проти позову заперечує та стверджує, що
електроприлади від позивача не отримувались та на балансі підприємства вони не
значаться, крім того вищезазначена довіреність могла бути видана на отримання
іншого товару.

В обґрунтування своїх заперечень
відповідач надав суду копію листа з книги обліку придбання товарів, відповідно
до якої, відомості щодо отримання товару від Суб`єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 - відсутні.

Відповідно до ст.4-3 Господарського
процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється
на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які
вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

З огляду на викладене, враховуючи
те, що факт отримання відповідачем товару не підтверджено матеріалами справи,
суд дійшов висновку, що вимоги позивача є не обґрунтованими, не доведеними
належним чином та такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають
віднесенню на позивача в порядку, встановленому ст.49 Господарського
процесуального кодексу України.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст.205, 206, 218 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського
кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 36, 43, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позові Суб`єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м.Артемівськ до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Більярдний клуб „Bilijardai”, м.Донецьк про стягнення
заборгованості в розмірі 2366грн.14коп., яка складається з суми основного боргу
в розмірі 1 671грн.00коп., суми інфляційних втрат в розмірі 561грн.46коп. та 3%
річних в розмірі 133грн.68коп. - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У судовому засіданні 22.10.2007р.
оголошено повний текст рішення.

Суддя
Марченко О.А.