ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.12.07 р.                                                                               Справа № 15/321

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Эффект” м. Донецьк ()

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-комерційна фірма “Ера” м. Селидове ()

про стягнення основного боргу у сумі 1427,11 грн., штрафу у сумі 285,42 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Резніченко О.В. за довіреністю № 7 від 02.01.2007 р.

від відповідача: не з’явився

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю “Эффект” м. Донецьк до товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-комерційна фірма “Ера” м. Селидове про стягнення основного боргу у сумі 1427,11 грн., штрафу у сумі 285,42 грн.

Ухвалою суду від 01.11.2007 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 15/321.

Судом були вжиті усі належні заходи для повідомлення відповідача про місце, дату та час проведення судового засідання.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо  відзив на позов та витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Зважаючи на достатність представлених позивачем документів, згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні позивачем було заявлено клопотання про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті  81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалося фіксування судового процесу. Судом, відповідно до вимог статті  81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем – товариством  з обмеженою відповідальністю “Эффект” м. Донецьк (постачальник) та відповідачем – товариством з обмеженою відповідальністю “Виробничо-комерційна фірма “Ера” м. Селидове (покупець) було укладено договір поставки № 25/69 від 28.08.2006 р. (надалі – договір).

Згідно п. 1.1 постачальник зобов’язується передати покупцю товар у асортименті, кількості та за ціною, визначеним у накладних, що є невід’ємною частиною цього договору, а покупець зобов’язується прийняти цей товар та сплатити за нього грошову суму (ціну) на умовах даного договору.

Згідно  п. 1.2 договору право власності на товар переходить з моменту підписання покупцем накладних, що свідчать про передачу товару.

Згідно п. 1.3 договору ціна на товар встановлюється постачальником окремо на кожну партію товару.

Згідно п. 2.2 договору зобов’язання постачальника по строкам передачі товару, асортименту, кількості та якості, вважаються виконаними з моменту підписання накладних представниками покупця.

Факт передачі товару на загальну суму 3516,11 грн. згідно вказаного договору підтверджується підписаними сторонами копіями видаткових накладних № 464728 від 31.08.2006 р., № 464724 від 31.08.2006 р., № 464725 від 31.08.2006 р., № 466851 від 09.09.2006 р.; податковими накладними до них; копіями витягу з книги продажу за 31.08.2006 р., за 09.09.2006 р., які долучені до матеріалів справи.

Так, згідно п. 6.2.3 покупець зобов'язаний сплатити куплений товар у строк, встановлений п. 4.1 цього договору.

Згідно п. 4.1 гроші за проданий товар перераховуються на розрахунковий рахунок постачальника у національній валюті України наступним чином:

п. 4.1.1 за тютюнові вироби протягом семи календарних днів після підписання накладних покупцем;

п. 4.1.2 за іншу групу товарів протягом семи календарних днів після підписання накладних покупцем.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Зобов’язання виникають зокрема з договору.

Відповідно до ст. 526 того ж Кодексу зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Також, у письмових поясненнях від 13.12.2007 р. позивачем зазначено про відсутність інших правовідносин між сторонами, окрім передбачених договором поставки № 25/69 від 28.08.2006 р. (надалі – договір).

Відповідачем було здійснено лише часткову оплату за товар у сумі 2089,00 грн. після його фактичного прийняття та прийняття товарно-розпорядчих документів на нього, що підтверджується платіжними дорученнями № 295 від 29.11.2006 р. на суму 942,25 грн., № 306 від 06.12.2006 р. на суму 542,58 грн., № 459 від 20.03.2007 р. на суму 100,00 грн., № 411 від 09.01.2007 р. на суму 464,31 грн., прибутковим касовим ордером б/н від 11.10.2006 р. на суму 39,86 грн.

Таким чином, свої зобов’язання щодо повної та своєчасної оплати грошових коштів всупереч статей  526, 530, ч. 2 статті 692 Цивільного кодексу України та умовам договору поставки № 25/69 від 28.08.2006 р. відповідач не виконав, у зв’язку з чим склалась заборгованість у сумі 1427,11 грн., яка до теперішнього часу не оплачена.

Враховуючи, що позов позивачем в частині стягнення суми основного боргу обґрунтований, відповідає законодавству, фактичним обставинам справи та підтверджений відповідними доказами, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю “Эффект” м. Донецьк про стягнення заборгованості у сумі 1427,11 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, відповідно до статей 230, 232 Господарського кодексу України, п. 7.3 договору у зв’язку затримкою платежу більш ніж на 20 календарних днів понад строку, встановленого у п. 4.1 цього договору, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача штраф у розмірі 20% від суми заборгованості у розмірі 285,42 грн. Вказаний розрахунок є обґрунтованим, тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача у зв’язку з задоволенням позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12; 22; 33-34; 36; 43; 49; 75; 82-85; 115; 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-комерційна фірма “Ера” (юридична адреса: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Нагорна, 39/45; ; розрахунковий рахунок 46 в ЗАТ „Прокредитбанк” м. Києва, МФО 320984) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Эффект” (юридична адреса: 83121, м. Донецьк, вул. Собінова, 2б; ; розрахунковий рахунок 6000 у ДОД ВАТ „Райффайзен Банк Аваль”, МФО 335076) суму 1712,53 грн. (а саме: основний борг – 1427,11 грн., штраф –285,42 грн.), крім того витрати по сплаті державного мита у розмірі 102 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

У судовому засіданні  13.12.2007 р. оголошено текст рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі  подання  апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення,  якщо його не скасовано,  набирає  законної  сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Богатир К.В.