СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

06 грудня 2007 року
Справа № 2-23/9826-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача: Петрова Яна Олександрівна, довіреність б/н від 19.02.07;

відповідача: Груша Іван Петрович, довіреність за №4300/09-5 від 17.08.07;

розглянувши апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у місті Феодосії  АР Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Іщенко Г.М.) від 03 вересня 2007 року у справі № 2-23/9826-2007А

за позовом           ТОВ "ПРОМФЕС" (вул. Кримська, 1, Феодосія, 98112)

до          Управління Пенсійного фонду України у місті Феодосії  АР Крим (вул. Українська, 44, Феодосія, 98100)

про визнання нечинним рішення №60 від 15 січня 2007 року

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2007 року ТОВ “ПРОМФЕС” звернулось до господарського суду АР Крим  з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Феодосії про визнання нечинним рішення №60 від 15 січня 2007 року про застосування фінансових санкцій 2332,92 грн. та нарахування пені 6618,40 грн. (6598,38 + 21,02) за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальником страхових внесків на суму заборгованості позивача  (а.с. 3-4, 5-7).

Управління Пенсійного фонду України в м. Феодосії АР Крим у запереченнях до суду першої інстанції, позов не визнавало, просило суд відмовити в задоволенні позовних вимог, вважаючи їх безпідставними, так як платники єдиного податку є платниками внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування на загальних підставах, санкції нараховані по строку сплати заборгованості, що наступила 20 квітня 2005 року, тобто у  2-ому, а не 1-ому кварталі 2005 року, як вказує позивач   (а.с.27-41).

Постановою господарського суду Ар Крим від 03 вересня 2007 року позов задоволено, рішення УПФУ м. Феодосія за №60 від 15 січня 2007 року визнано нечинним (а.с. 65-68).

В апеляційній скарзі відповідач просить постанову суду скасувати, як прийняту в порушення норм матеріального права, з невідповідністю висновків суду обставинам справи, що призвело до прийняття помилкового рішення, так як акт перевірки №81 від 21.08.06 не має відношення до даного спору.

Розпорядженням керівництва суду від 22 листопада 2007 року суддя  Лисенко В.А. у зв'язку з зайнятістю в іншому судовому процесі, замінена  на суддю  Антонову І.В.

22 листопада 2007 року представники сторін підтримали свої доводи та заперечення, розгляд справи було відкладено до надання УПФУ м. Феодосії додаткової інформації.

Розпорядженням керівництва суду від 06 грудня 2007 року у зв'язку з зайнятістю в іншому судовому процесі судді Дугаренко О.В. та хворобою судді  Антонової І.В., їх замінено на суддів  Ткаченка М.І. і Лисенко В.А.

06 грудня 2007 року представник УПФУ м. Феодосія наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Представник ТОВ "ПРОМФЕС" проти апеляційної скарги заперечував, вважає постанову суду законною та правомірною, так як законність акту перевірки УПФУ за №81 від21 серпня 2006 року була предметом розгляду господарського суду,  і постановою апеляційного господарського суду йому дана оцінка.

Судова колегія, відповідно до вимог статті 195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ "ПРОМФЕС" і визнаючи нечинним рішення УПФУ №60 від 15.01.07 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені, суд першої інстанції виходив із слідуючого:

- рішення №60 прийнято за несвоєчасну сплату страхових внесків страхувальників за період з 24.11.04 по 17.10.06;

- даний період був предметом акту перевірки №81 від 21.08.06;

- рішення №60 винесено згідно вимоги Ю-1478 від 21.08.06 і рішень про застосування фінансових санкцій №994, №995, №996, які в судовому порядку 14.06.07 у справі №2-19/1249-2007А визнані недійсними  (а.с. 11-15, 16).

З цими висновками суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Згідно статті 58 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (із змінами та доповненнями), п.1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах (затверджено наказом Пенсійного фонду від 30 квітня 2002 року № 8-2, зареєстровано в Міністерстві юстиції від 21 травня 2002 року № 442/6730), Пенсійний фонд, управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", страхові внески –це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Судом встановлено, що ТОВ “ПРОМФЕС” зареєстровано як платник страхових внесків  в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Феодосії АР Крим з 30 липня 1991 року, реєстраційний номер 07020103, і відповідно до свідоцтва за № є платником єдиного податку за ставкою 6 % та застосовує спрощену систему оподаткування, обліку та звітності.

Згідно статті 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", страхувальниками відповідно до цього закону є підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у тому числі фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю    фізичних    осіб    на    умовах трудового договору (контракту) або на інших    умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Доводи позивача, що він є платником єдиного податку і тому не є платником страхових внесків 4% та 32% до Пенсійного фонду України, судовою колегією не приймається до уваги, виходячи з наступного.

Статтею 5 Закону України за №1058 регулюються відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів на ці правовідносини може поширюватися лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить. Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками.

Відповідно до пункту 6 статті 17 Закону України за №1058-ІV, страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати й сплачувати у встановлений термін й у повному обсязі страхові внески.

Згідно пункту 1 статті 19 Закону за №1058 страхові внески для всіх без виключення роботодавців в солідарну систему нараховуються на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) робітників, які визначаються згідно нормативно - правових актів, прийнятих відповідно до Закону України „Про оплату праці", виплату винагороди фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно - правового характеру, які підлягають оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, а також суми оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, які здійснюються за рахунок роботодавця, та допомога з тимчасової непрацездатності. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальником на підставі   бухгалтерських   та інших документів, відповідно з якими проводиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходів), на які, відповідно, нараховуються страхові внески.

Відповідно до п. 15 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно - правові акти застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно пункту 2 статті 106 Закону за №1058 суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені законодавством, у тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду, вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені і застосуванням фінансових санкцій.

Частина 1 статті 106 вказаного вище Закону передбачає, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків, страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Судом встановлено, що рішення № 60 від 15 січня 2007 року застосовано до ТОВ „ПРОМФЕС” за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхових внесків не за І квартал 2005 року, як вказує  представник ТОВ „ПРОМФЕС", а за період з 20 квітня 2005 року, і що рішення за № 60 від 15 січня 2007 року не має ніякого відношення до вимоги Ю-1478 від 21 серпня 2006 року та рішень за №№994, 995, 996 від 20 вересня 2006 року відносно яких винесена постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 14 червня 2007 року у справі №2-19/1249-2007А.

Предметом даного спору є несвоєчасна сплата страхових внесків, які  задекларовані ТОВ "ПРОМФЕС" у розрахунках сум, що підлягали сплаті за березень 2005 року по строку платежу 20 квітня 2005 року, наданих до УПФУ 19 квітня 2005 року, тобто, за другий квартал 2005 року.

Апеляційним судом встановлено, що 19.04.05 позивачем надано до УПФУ розрахунок суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за березень 2005 року, у якому позивач самостійно задекларував наявність заборгованості зі сплати страхових внесків 4%, 32 % у сумі 4665,82 грн., строк платежу по якому наступає 20.04.05.

Ця обставина підтверджена карткою особового рахунку страхувальника за 20.04.05, розрахунком фінансової санкції та пені по особовому рахунку 4%, 32%, 42%, розрахунку штрафної санкції з датою виникнення боргу 20.04.05 у сумі 4665,82 грн., розрахунком фінансової санкції та пені по особовому рахунку 1-5%, 4; 32%, 42% з датою виникнення боргу 01.06.05 у сумі 170,00 грн.

Посилання ТОВ "ПРОМФЕС" на статтю 2 Закону України "Про вирішення питання щодо заборгованості суб'єктів господарської діяльності особливі умови оподаткування, обліку та звітності, у зв'язку з неперерозподілом Державним казначейством України частини податків до Пенсійного фонду України,         Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття протягом 2004 року - I кварталу 2005 року" №3583 від 16.03.06,  донарахування  та  фінансові  (штрафні) санкції до суб'єктів  господарської  діяльності,  які  застосовують особливі умови   оподаткування,  обліку  та  звітності  щодо  сум  фактично сплачених  внесків  у  2004  році  -  I  кварталі  2005  року,  не застосовуються, є помилковим.

Цей Закон застосовується до сум, які вже перераховані юридичними особами до Держказначейства, але останнім не перерозподілено між Фондами, у тому числі Пенсійним.

Встановлено, що рішення № 60 від 15 січня 2007 року прийняте пізніше ніж акт № 81 від 21 серпня 2006 року.

Вказаним рішенням нараховуються штрафні санкції, починаючи з 20 квітня 2005 року по 12 грудня 2005 року на суму заборгованості ТОВ «ПРОМФЕС” за  розрахунком суми платежів страхових внесків за березень 2005 року в сумі 4665, 82 грн. по строку сплата яких наступає 20 квітня 2005 року, а також на ту, що залишилася від часткового погашення ТОВ «ПРОМФЕС” заборгованості з виконання наказу господарського суду № 2-27/8940-2005 з  01.06.05 по 12.12.06,  який охоплює заборгованості за вимогою № 2058 від 17.11.04 і за рішеннями № 602-604 від 17.11.04, в сумі 24100, 56 грн.

Нарахування штрафних санкцій на заборгованості за вимогами та рішеннями, увійшли до вказаного наказу, припинялися на час оскарження згідно п. 9.7. діючою «Інструкцією про порядок нарахування і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнодержавне державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”.

Після часткового погашення боргу за період, під час якого існувала вказана заборгованість, з 20.04.2005 року по 12.12.2006 роки, були нараховані штрафні санкції в сумі 2332, 92 грн. і пеня в сумі 6618,40 грн. на суму заборгованості вимоги № 2058 від 17.11.04 і рішенням  № 602-604 від 17.11.04, які увійшли до наказу господарського суду та розрахунку суми платежів страхових внесків за березень 2005 року, в сумі 4665, 82 грн. Всього на суму 8951,32 грн.

Вказані штрафні санкції і пеня увійшли до рішення № 60 від 15.01.2007 року.

Розрахунок суми пені і штрафних санкцій по місяцях додається.

Розрахунок проведений відповідно до «Інструкції про порядок нарахування і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнодержавне державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України.

Згідно статті 10 вищеназваної Інструкції, при нарахуванні штрафних санкцій і пені по заборгованості, акт не складається.

Таким чином, акт перевірки №81 від 21.08.06 відношення з даного предмету спору  не має.

У зв’язку з тим, що господарський суд не витребував розрахунок суми за березень 2005 року у відповідача та карток особових рахунків страхувальника, чим допустив не з'ясування фактичних обставин справи і дійшов необґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "ПРОМФЕС", що  оскаржуване позивачем рішення №60 від 15 січня 2007 року прийняте Управлінням Пенсійного фонду України в м. Феодосії АР Крим на підставі акту перевірки за №81 від 21 серпня 2006 року.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що постанова  місцевого господарського суду прийнята при неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального закону та підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 24, 195, пунктом 3 частини 1 статті 198, пунктом 4 частини 1 статті 202, 207  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у місті Феодосії  АР Крим задовольнити.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 03 вересня 2007 року у справі № 2-23/9826-2007А скасувати.

3. Прийняти нову постанову, якою у позові ТОВ "ПРОМФЕС" відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції, за наслідками перегляду, набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                              підпис

Судді                                                            підпис

підпис