ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  12/534-33/262

15.11.07

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом          спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Фарм, ЛТД»

до                               приватного підприємства «М-БУД»

про                              стягнення 121 391,41 грн.

За участю представників сторін:

від позивача:         Жмуд О.Б. –представник за довіреністю № 08/02-07 від 08.02.2007 року;

від відповідача:     не з’явився.

встановив :

Спільне українсько-естонське підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Фарм, ЛТД»звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до приватного підприємства «М-БУД»про стягнення 121 391,41 грн. за договором генерального підряду № 3/07 від 19.07.2004 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем був укладений договір генерального підряду № 3/07 від 19.07.2004 року, відповідно до умов якого позивач доручає, а відповідач зобов’язується в установлений договором строк провести реконструкцію та будівельні роботи незавершеного будівельного корпусу приміщення № 116, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9 ж., що знаходиться на території Київського радіозаводу, а позивач зобов’язується прийняти виконані належним чином роботи та оплатити передбачену договором ціну. Роботи в межах даного договору виконуються генпідрядником в декілька етапів, на виконання яких сторони підписують додатки ( №№ 1-8), які є невід’ємною частиною даного договору. Види робіт по конкретному етапу, строк виконання, вартість та порядок оплати визначаються сторонами в таких додатках.

Позивач виконав умови договору, а саме оплатив всі виставлені рахунки-фактури, що підтверджується банківськими виписками, які наявні в матеріалах справи.

Відповідач не виконав свої зобов’язання в повному обсязі, а саме згідно додатку № 8 від 19.11.2004 року роботи по встановленню електроосвітлення підвалу проведені не були.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 05.12.2006 року позов задоволено, стягнуто з приватного підприємства «М-БУД»на користь позивача 101 262,40 грн. перерахованих коштів, 4 843,95 грн. 3% річних, 13 670,00 грн. інфляційних витрат, 1 614,65 грн. пені, 1214,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.09.2007 року касаційну скаргу приватного підприємства «М-БУД»задоволено частково. Рішення Господарського суду м. Києва від 05.12.2006 року скасовано, а справу № 12/534 передано на новий розгляд до Господарського суду м. Києва в іншому складі суду.

26.09.2007 року до загального відділу діловодства Господарського суду м. Києва надійшла заява № 12/534 від приватного підприємства «М-БУД»про повернення грошових коштів за наказом від 19.02.2007 року по справі № 12/534, оскільки 13.09.2007 року постановою Вищого господарського суду України рішення Господарського суду м. Києва від 05.12.2006 року скасовано.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.10.2007 року справа прийнята до провадження суддею Мудрим С.М., присвоєно справі № 12/534-33/262 та призначено розгляд справи на 16.10.2007 року о 10:25.

У судове засідання 16.10.2007 року представник відповідача не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду м. Києва від 02.10.2007 року не виконав, але через загальний відділ діловодства подав клопотання про припинення провадження у справі у зв’язку з відсутністю предмету спору.

Враховуючи те, що неявка представника відповідача перешкоджає вирішенню спору по суті розгляд справи відкладено на 01.11.2007 року.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.11.2007 року розгляд справи відкладено до 13.11.2007 року у зв’язку з неявкою представника відповідача.

У судовому засіданні 13.11.2007 року представник позивача через загальний відділ діловодства заяву про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача подав клопотання про припинення провадження у справі.

Суд відмовив у задоволенні клопотання про припинення провадженні у справі у зв’язку з його необґрунтованістю та відмовив у задоволенні заяви про повернення грошових коштів за наказом від 19.02.2007 року.

Судом оголошена перерва до 15.11.2007 року.

У судовому засіданні 15.11.2007 року представник позивача надав додаткові пояснення по суті спору, просив позов задовольнити. Стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 101 262,40 грн., пеню в сумі 114 553,09 грн., три відсотки річних в сумі 4 739,08 грн., збитки від інфляції в сумі 11 813,26 грн., державного мита в сумі 1214,00 грн. та 1 109,76 грн. державного мита у зв’язку із збільшенням позовних вимог, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, обґрунтованих клопотань щодо своєї неявки не направив, хоча час і місце судового засідання йому був відомий.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи  докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК України  та ч.7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до Додатку № 8 від 19.11.2004 року роботи по встановленню електроосвітлення підвалу проведені до договору генерального підряду № 3/07 від 19.07.2004 року, вартість робіт з матеріалом становить 126 578,00 грн. попередня оплата 80% вартості робіт, що становить 101 262,40 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем був виписаний рахунок-фактура № 8-11 від 22.11.2004 року на суму 101 262,40 грн., який був оплачений позивачем 06.12.2004 року, що підтверджується банківською випискою № 8995 від 06.12.2004 року.

Відповідачем роботи виконані не були.

Відповідно до ч.2 статті 220 ЦК України якщо внаслідок прострочення боржника виконання втратило інтерес для кредитора, він має право відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Згідно ч.1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За таких умов, факт наявності заборгованості за невиконані роботи у відповідача перед позивачем в сумі 101 262,40 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно Додатку № 8 від 19.11.2004 року до договору генерального підряду № 3/07 від 19.07.2004 року роботи по встановленню електроосвітлення підвалу повинно бути проведено протягом 22 робочих днів після отримання попередньої оплати. Зазначену оплату було здійснено 06.12.2004 року відповідно до банківської виписки № 8995 від 06.12.2004 року. Тому, моментом прострочення зобов’язання є 06.01.2005 року.

Відповідно до п. 6.1 договору генерального підряду № 3/07 від 19.07.2004 року за порушення генпідрядником строків виконання робіт, він сплачує замовнику пеню в розмірі 0,5% від вартості робіт вказаній у відповідному додатку за кожний день прострочки.

Згідно Додатку № 8 від 19.11.2004 року до договору генерального підряду № 3/07 від 19.07.2004 року вартість робіт по встановленню електроосвітлення підвалу становлять 126 578,00 грн.

Відповідно до ч.1 статті 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Згідно статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч.6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Облікова ставка в період шести місяців становила: з 07.12.2004 року до 13.01.2005 року –09,0% відповідно до Лист НБУ від 07.12.2004 р. N 14-011/4896-12718 та з 13.01.2005 року до 10.08.2005 року –09,0% відповідно до Постанова НБУ від 13.01.2005 р. № 7.

Таким чином, сума пені за підрахунками суду становить:

126 578,00*2*09,0% /365*  181 = 11 298,40 грн. та підлягає стягненню.

Частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції становить за підрахунком суду:

101 262,40грн.*(101,7%*101,0%*101,6%100,7%*100,6%*100,6%*100,3%*100,0%*100,4%*100,9%*101,2%*100,9%*101,2%*101,8%*99,7%*99,6%*100,5%*100,1%) = 114 993,58

114 993,58 –101 262,40 = 13 731,18 грн.

Три проценти річних становить:

101 262,40*3%/364*567(дні прострочення) = 4 719,10 грн. та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.5 статті 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

при задоволенні позову - на відповідача;

при відмові в позові - на позивача;

при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно пп.а п.2 статті 3 Декрету КМ «Про державне мито»ставка державного мита встановлюються із заяв, що подаються до господарських судів із заяв майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вищезазначену норму, сума державного мита становить 1 310,00 грн. та покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду м. Києва від 05.12.2006 року по справі № 12/534 позовні вимоги задоволені, стягнуто з приватного підприємства «М-БУД»на користь позивача 101 262,40 грн. перерахованих коштів, 4 843,95 грн. 3% річних, 13 670,65 грн. інфляційних витрат, 1 614,65 грн. пені, 1214,00 державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання вищезазначеного рішення 19.02.2006 року було видано наказ по справі № 12/534.

На підставі наказу від 19.02.2006 року по справі № 12/534 ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві було стягнуто з приватного підприємства «М-БУД»на користь спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Фарм, ЛТД»124 021,01 грн. На підтвердження зазначеного факту в матеріалах справи наявні платіжні вимоги:

- № 366/6 від 16.05.2007 року на суму 112 723,65 грн.;

- № 366/6 від 06.06.2007 року на суму 1 297,36 грн.

Також, в матеріалах справи наявна довідка видана банком «Фінанси та кредит»в якій повідомлено, що з поточного рахунку приватного підприємства «М-БУД»на виконання наказу № 12/534 від 19.02.2006 року за період з 25.05.2007 року по 23.07.2007 року було стягнуто такі суми:

- 25.05.2007 року згідно платіжної вимоги № 366/6 від 16.05.2007 року ВДВС Печерського РУЮ м. Києва - 112 723,65 грн.;

- 16.06.2007 року згідно платіжної вимоги № 366/6 від 06.06.2007 року ВДВС Печерського РУЮ м. Києва - 1 297,36 грн.;

- 23.07.2007 року згідно платіжної вимоги № 366/6 від 16.07.2007 року ВДВС Печерського РУЮ м. Києва –5 802,19 грн.

Оскільки, з приватного підприємства «М-БУД»згідно рішення Господарського суду м. Києва від 05.12.2006 року по справі № 12/534 було стягнуто кошти на загальну суму 122 723,65 грн., а даним рішенням суд задовольняє вимоги на загальну суму 132 439,08 грн., тому, сума стягнення становить 9 715,43 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч.5 ст. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з приватного підприємства «М-БУД»(юридична адреса: 01034, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 21-П, фактична адреса: 01042, м. Київ, вул. Тверський тупик, 9, офіс 90; п/р 4980 в КРУ «Фінанси та кредит», МФО 300937, ) або з іншого рахунку, виявленого державним виконавцем, на користь спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Фарм, ЛТД» (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 18-а; п/р 7821 в Укрексімбанку м. Києва, МФО 322313, ), індекс інфляції в розмірі 60 (шістдесят) грн. 53 коп., пеню в розмірі 9 558 (дев’ять тисяч п’ятсот п’ятдесят вісім) грн. 90 коп. та витрати  по сплаті державного мита в сумі 96 (дев’яносто шість) грн. 00 коп., а всього 9 715 (дев’ять тисяч сімсот п’ятнадцять) грн. 43 коп.

3.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                      С.М.Мудрий