ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.08.07
Справа № 15/398-07.

за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирський картонний комбінат», м. Житомир

до відповідача Відкритого акціонерного товариства «Птахорадгосп «Мирний», с. Косівщина, Сумський район

про стягнення 25 533  грн. 78 коп.

СУДДЯ   Резниченко О.Ю.

За участю представників:

Від позивача:      не з‘явився

Від відповідача:  не з‘явився

Суть спору: Позивач просить стягнути з відповідача 25 533  грн. 78 коп. боргу, в т.ч. 21 034 грн. 72 коп. основного боргу по договору поставки №11 від 31.08.2005р., 2664 грн. 44 коп. пені за період з 06.11.2006р. по 12.06.2007р., 471 грн. 42 коп. 3 % річних  за період з 06.11.2006р. по 12.06.2007р та 1305 грн. 13 коп. інфляційних збитків за період листопад 2006р. – травень 2007р., 58 грн. 07 коп. штрафу (відповідно до п. 6.2 договору).

Відповідач в дане судове засідання не з‘явився, письмовий відзив на позов не подав, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, тому відповідно  до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

31.08.2005р. між позивачем та відповідачем був укладений договір поставки №11, за умовами п.1.1 якого позивач зобов‘язується в порядку та на умовах, визначених в договорі, передати партіями у власність відповідачу прокладки горбкуваті для пакування яєць, а відповідач зобов‘язується прийняти та оплатити поставлену продукцію.

Пункт 3.2 договору передбачає, що розрахунки за кожну одержану партію продукції покупець здійснює безпосередньо з постачальником, безготівково, шляхом перерахування грошових коштів на його розрахунковий рахунок у терміни: 50% вартості кожної партії продукції згідно специфікації – шляхом попередньої оплати, 50% вартості кожної партії продукції згідно специфікації – у строк не пізніше 5 календарних днів з дня її отримання.

Згідно специфікації №8 від 31.10.2006р. позивач відповідачу відпустив продукцію на загальну суму 29 034 грн. 72 коп.

Факт поставки відповідачем продукції за договором підтверджується матеріалами справи, а саме видатковою накладною №0-00000981 від 31.10.2006р. та довіреністю серія ЯЛЗ №833832 від 21.10.2006р., копії яких долучені до матеріалів справи.

За поставлений товар згідно вказаної специфікації відповідач розрахувався частково в сумі 8000 грн. 00 коп.

Згідно до ст. 530 Цивільного кодексу України позивач направив відповідачу претензію №331 від 14.05.2007р. із вимогою погасити заборгованість по договору поставки. Відповідач заборгованість не погасив, тому позивач був вимушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості.

Тобто, на день розгляду справи, залишок  заборгованості відповідача за поставлену продукцію по специфікації №8 від 31.10.2006р. складає 21 034 грн. 72 коп., що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання на лежним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутно сті конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. Не виконуючи належним чином свої зобов’язання, відповідач порушив вимоги ст. 526 ЦК України - допустив прострочення грошового зобов’язання.

Доказів сплати суми боргу та аргументованих заперечень проти вимог позивача в судовому засіданні відповідачем не подано, тому позовні вимоги  в частині стягнення основного боргу підлягають задоволенню на підставі ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України.

За несвоєчасне виконання грошових зобов’язань по договору поставки позивач просить стягнути з відповідача 471 грн. 42 коп. 3 % річних  за період з 06.11.2006р. по 12.06.2007р та 1305 грн. 13 коп. інфляційних збитків за період листопад 2006р. – травень 2007р.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимоги кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором, або законом. Враховуючи вищевикладене позовні вимоги стосовно стягнення інфляційних збитків та 3% річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Також позивачем заявлені вимоги по стягненню пені в розмірі 2664 грн. 44 коп. за період з 06.11.2006р. по 12.06.2007р.  відповідно до п. 6.2 договору поставки №11 від 31.08.2005р. (за порушення терміну проведення розрахунків за поставлену продукцію, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості простроченої в оплаті партії продукції, за кожен день прострочення в оплаті).

Оскільки, права позивача щодо стягнення з відповідача пені в сумі 2664 грн. 44 коп., передбачені умовами договору, пеня нарахована в межах строку позовної давності, з урахуванням вимог Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, тому позовні вимоги в зазначеній частині також є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. ст. 549-552 Цивільного Кодексу України.

Також, позивачем заявлені вимоги по стягненню з відповідача 58 грн. 07 коп. штрафу за несвоєчасне виконання грошових зобов‘язань (відповідно до п. 6.2 договору поставки №11 від 31.08.2005р.). В обґрунтування вимог по стягненню штрафу позивач посилається на ст. 549 Цивільного Кодексу України, частиною 2 якої встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. Тому, штраф як вид неустойка за правилами ЦК України не може застосовуватися до грошових зобов’язань. Оскільки, з відповідача стягнуто за порушення грошового зобов’язання інший вид неустойки – пеня, тому позовні вимоги в частині 58 грн. 07 коп. штрафу задоволенню не підлягають.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита та  на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу понесені позивачем покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, –

В И Р І Ш И В :

1.              Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Птахорадгосп «Мирний» (Сумська область, Сумський район, с. Косівшина, вул. Польова, 1, код 03569195) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирський картонний комбінат» (10019, м. Житомир, м-н Станішевський, 7, код 33644098) 21 034 грн. 72 коп. основного боргу, 2664 грн. 44 коп. пені, 471 грн. 42 коп. 3 % річних  та 1305 грн. 13 коп. інфляційних збитків, 255 грн. 34 коп. витрат по держмиту, 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В частині стягнення 58 грн. 07 коп. штрафу –відмовити.

4.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                                                                   О.Ю.Резниченко

Повний текст рішення підписано 08.08.07 р.