ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.09.07 р.                                                                               Справа № 4/304

Представниками сторін не надані письмові клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу. Відповідно до статті 81-1 ГПК України складається протокол судового засідання.

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді  Гринько С.Ю.

при секретарі судового засідання Уханьової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали позовної  заяви:

за позовом –          Товариства з обмеженою відповідальністю “Альфа Донецьк” м.Дніпропетровськ

до відповідача -     Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма “Уран”

м. Артемівськ

про  стягнення 30000грн.заборгованості за поставлене майно та 880,00грн. інфляційні витрати, 1217,47грн. – пеню за прострочку виконання грошового зобов’язання, 226,76грн. – річні відсотки.

за участю представників сторін:

від позивача –  Гришин В.В. – довір. від 20.08.2007року, Журікова І.В. – довір. від 20.08.07р.,

від відповідача – не явився,

в с т а н о в и в:

Позивач заявив позовні вимоги про стягнення з відповідача 30000,00грн. суми боргу за поставлену по договору купівлі-продажу поліетилену.

В процесі судового засідання позивачем доповнені позовні вимоги, в яких просить стягнути борг з відповідача з урахуванням пені за прострочку виконання грошових зобов’язань, індексу інфляції та річних відсотків від простроченої суми.

В підтвердження позову позивач посилається на укладений з відповідачем договір № 71 купівлі-продажу від 21.02.2007року, довіреність та накладну по який одержаний відповідачем товар, вимогу направлену  відповідачу для оплати одержаного товару.

Відповідач не скористався своїм законним правом на участь в судовому засіданні, про час і місце якого був належним чином повідомлений ухвалами суду від 20.08.2007р. і  28.08.2007р., про що свідчать реєстри замовленої поштової кореспонденції.

Суд не позбавлений правом вирішити спір за наявними в матеріалах справи документами, вважаючи їх достатніми.

Дослідивши матеріали справи та, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено, що між сторонами 21.02.2007року підписаний договір купівлі-продажу №71, в якому передбачені всі істотні умови, які відповідають нормі статті 655 Цивільного кодексу України і статті 180 Господарського кодексу України, являються необхідними для договорів купівлі-продажу, тому він вважається судом укладеним.

За цим договором позивач взяв на себе зобов’язання поставити товар в кількості, асортименті і по цінах, вказаним в накладних на умовах попередньої оплати відповідачем (п.п.1.1, 1.2).

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає виконання зобов’язань сторонами належним чином, тобто відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства і у строки, передбачені сторонами чи законом.

Не дочекавшись попередньої оплати товару, позивачем відпущено представнику відповідача – Власову А.М., який одержав за довіреністю серії ЯНЮ № 384817 від 25.05.2007р. по накладній № 156-05 поліетилен на загальну суму 49000грн. (разом з ПДВ).

2

Відповідач  частково розрахувався за одержаний товар платіжними дорученнями від 06.06.2007р., перерахувавши позивачу 9000грн. і 12.06.07р. 10000грн.

Суд приймає до уваги, що позивач, не дочекавшись попередньої оплати від відповідача і не виставивши йому рахунок, тим самим взяв на себе ризик виконання договору в обумовлені строки.

Оскільки не допускається відмова він виконання зобов’язань у разі невиконання (неналежного виконання) другою стороною умов договору, суд вважає, що відповідач повинен перерахувати вартість одержаного і несплаченого ним майна, тому вимоги позивача щодо стягнення 30000грн. визнаються законними і тому задовольняються.

Посилання позивача на частину другу статті 625 Цивільного кодексу України по відношенню до відповідача про стягнення з нього заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, не законні, так як не доведено сама прострочка виконання відповідачем грошового зобов’язання, тобто порушення відповідачем строків оплати, який повинен бути вказаний в договорі.

Не законні також і вимоги позивача щодо стягнення з боржника пені за прострочку виконання грошового зобов’язання, та як сторонами договором передбачені умови оплати товару (попередньо поставки) і недоведене порушення відповідачем строків і порядку оплати.

Оскільки договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних праві та обов’язків, змінювати в односторонньому порядку умови договору чи його зміст, діючим законодавством не передбачено.

В заяві позивач просить суд з метою забезпечення позову накласти арешт на грошові кошти відповідача. Вирішуючи це питання, господарський суд виходить з наступного:

Забезпечення позову як засіб запобігання можливим порушенням інтересів юридичної або фізичної особи, може забезпечуватись на будь-який стадії процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Оскільки позивач не довів суду такого обґрунтовування, господарський суд відмовляє в забезпечені позову.

Оскільки з вини відповідача виник цей спір на нього покладаються судові витрати в розмірі, передбаченому законодавством.

На підставі ст.ст.526,530,546,549,610 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та, керуючись статтями 49,82,84, 81-1, 85 ГПК України, господарський суд –

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма “Уран”  м. Артемівськ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Альфа Донецьк” м.Дніпропетровськ заборгованість в розмірі 30000грн., державне мито – 300,00грн. та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в решті позову відмовити.

Суддя

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного господарського суду через місцевий господарський суд в термін, передбачений ст.85 ГПК України.

Повний текст рішення оголошений 10.09.2007року.

Надруковано у 3прим.:

1-до справи

1-позивачу

1-відповідачу