ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.12.07 р.                                                                               Справа № 11/274

Позивач: Відкрите акціонерне товариство “Краснодонвугілля” м. Краснодон Луганської області

до відповідача: Державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк

про стягнення 796,18грн.

Суддя  Матюхін В.І.

Представники:

позивача: не з’яв.

відповідача: Цвітун М.М. - юр.

Відкрите акціонерне товариство “Краснодонвугілля” подало позов до Державного підприємства “Донецька залізниця” про стягнення вартості нестачі вантажу (затяжка залізобетонна шахтна), відправленого позивачу 21.09.06р. за залізничною накладною № 48757262 у напіввагоні № 63758064, з урахуванням провізної плати у сумі  796,18грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує даними залізничної накладної, комерційного акту і посилається на ст. ст.110, 114 Статуту залізниць України, ст.ст.920, 924, 925 Цивільного кодексу України.

Залізниця позов не визнала з посиланням на те, що:

-          навантаження здійснене засобами відправника без участі залізниці;

-          доступу до вантажу під час перевезення не було;

-          мала місце не втрата вантажу під час перевезення, а недовантаження його вантажовідправником;

-          до суми позову неправомірно включена провізна плата і не зазначено з якого джерела взята ціна одиниці затяжки.

Головне управління статистики у Луганській області повідомило господарському суду, що Відкрите акціонерне товариство “Краснодонвугілля” () і Відкрите акціонерне товариство „Державна холдингова компанія „Краснодонвугілля” () це різні  юридичні особи. Керівником першого є Вовк Олександр Іванович, яким підписана довіреність на особу, яка підписала позовну заяву.

Документи, які надійшли від Господарського суду Луганської області (листом від 07.12.07р. № 01-07) і позивача по справі підтверджують правомірність підписання довіреності № 1 від 26.02.07р. на особу, яка  підписала позовну заяву.

Позивач свого представника у судове засідання не направив. Ним подане клопотання про розгляд справи без участі представника товариства, яке судом задоволене.

Розгляд справи закінчено 13.12.2007р.

Для підготовки та оголошення повного тексту рішення у засіданні оголошувалась перерва до 15-00 год. 13.12.2007р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

21.09.06р. Селидівський завод ЗБВ зі станції Новогродівка у напіввагоні № 63758064 за залізничною накладною № 48757262 відвантажив позивачу затяжки залізобетонні шахтні ЗШ-10-2,5 у кількості 2 200 штук із зазначенням у накладній кількості місць 22  і ваги нетто 65 000 кг.

На станцію призначення (Сімейкіна-Нова Донецької залізниці) вагон, який був у технічному відношенні справним, прибув 26.09.06р. з актом загальної форми станції Родакове Донецької залізниці № 1389 від 24.09.06р. У акті загальної форми станції Родакове зазначено, що „над 1-м люком з правої сторони по ходу потягу у кутку немає однієї пачки затяжок, на дні проглядається декілька плиток і пакувальний матеріал, інші пачки цілі”.

На підставі абз.2 ч.1 ст.52 Статуту залізниць України (прибуття вантажу з ознаками недостачі під час перевезення у відкритому рухомому складі) вантаж видавався з перевіркою його кількості представниками станції Сімейкіна-Нова.

По результатам перевірки залізницею були складені акт загальної форми № 512 від 26.09.06р. і комерційний акт АЕ 049277/3 від 26.09.06р., згідно з якими:

-          вантаж не маркований, навантаження у вагоні у 2 ряди по 11 пачок;

-          пачки неоднакової висоти, кожна пачка ув’язана дротом 5мм у 2 нитки, із якого укручені 6 монтажних петель, дріт на пачках не порушений;

-          вантаж у вагоні закріплений боковими і торцевими прокладками згідно графи 4 накладної;

-          по ходу потягу з правої сторони над 3-м люком знаходилась пачка, яка була закріплена боковою прокладкою між боковою стінкою вагону і пачкою, аналогічно над 4-м і 7-м люком були пачки, закріплені боковими прокладками;

-          з лівої сторони над 4-м і 7-м люком були пачки, закріплені боковими прокладками між стінкою вагону і пачкою, інші бокові прокладки лежали на підлозі вагону;

-          по ходу потягу у торцевих дверей 4 бокові прокладки лежали на підлозі вагону;

-          розміри бокових прокладок не відповідають зазначеним у графі 4 накладної;

-          8-м торцевих прокладок знаходились у других дверей вагону;

-          по ходу потягу з правої сторони над 1-м, 2-м, 4-м і 6-м люками у пачках були виїмки;

-          над 1-м люком у 1-й пачці обв’язка із дроту не порушена, але була виїмка розміром: 800мм завглибшки, 1000мм шириною і 1000мм довжиною;

-          на дні видно розсипані затяжки, кількість штук візуально визначити неможливо;

-          у 2-й пачці над 2-м люком виїмка розміром: 200мм завглибшки, 1000мм шириною і 1000мм довжиною;

-          в 10-й пачці над 6-м люком виїмка розміром: 100мм завглибшки, 1000мм шириною і 1000мм довжиною, обв’язка із дроту не порушена, але ослаблена;

-          здійснювалась комісійна видача із вагону, видано двадцять пачок: одна пачка – 11шт., одна пачка – 86шт., одна пачка – 98шт., одна пачка – 105шт., дві пачки – 95шт., 16 пачок – по 100шт.;

-          розсипаними із вагону видано 35 затяжок, які знаходились під пачками на дні вагону;

-          усього видано 2 103 затяжки, нестача складає 97 затяжок залізобетонних шахтних.

Комерційний акт підписано: з боку залізниці – заступником начальника станції, двома  прийомоздавальниками; з боку одержувача – комірником Кириловою.

Вартість 1 затяжки залізобетонної шахтної ЗШ-10-2,5 згідно договору, укладеного з постачальником, складає 7,36грн. з урахуванням ПДВ.

Позивач просить стягнути із залізниці, яка не забезпечила збереження прийнятого до перевезення вантажу, вартість 97 затяжок залізобетонних шахтних, яка з урахуванням тарифу і ПДВ складає 796,18грн.

Зважаючи на те, що:

Відповідно до ст.909 Цивільного Кодексу України (ЦК) за договором перевезення перевізник зобов’язаний доставити довірений йому відправником вантаж в пункт призначення і видати його управомоченій на отримання вантажу особі.

Згідно п.2 ст.924 ЦК перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК обумовлено: у разі порушення зобов’язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст. 12 Закону України “Про залізничний транспорт” залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Ст.23 Закону “Про залізничний транспорт” передбачено, що перевізники несуть  відповідальність  за  зберігання  вантажу з моменту його прийняття і до видачі  одержувачу в межах,  визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за  незбереження  (втрату,  нестачу,  псування,  пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст.113  Статуту залізниць  України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника  причин.

Статтею 114  Статуту залізниць  України передбачено, що поряд із  відшкодуванням  збитків  у  разі   втрати   вантажу залізниця відшкодовує стягнуту за цей вантаж провізну плату,  якщо вона не включається у вартість втраченого вантажу.

Згідно ст.26 Закону України “Про залізничний транспорт” обставини, які можуть служити підставою для матеріальної  відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної  відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Факт нестачі за спірним перевезенням матеріалами справи підтверджено, зокрема  комерційним актом.

Залізниця не довела, що втрата вантажу виникла з незалежних від перевізника причин.

Сума недостачі складає 796,18грн. із розрахунку: 97шт. (кількість нестачі) х 8,22грн. (вартість 1-ї затяжки з урахуванням провізної плати + ПДВ).

Господарський суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, ст.ст.909, 920, 924 п.2 Цивільного Кодексу України, ст.307, 314  Господарського кодексу України, ст.ст.23, 26 Закону України “Про залізничний транспорт”, ст.113, ч.2 ст.114, ст.129 Статуту залізниць України, п.27 Правил видачі вантажів і керуючись ст.ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального Кодексу  України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства „Донецька залізниця” (83000, м. Донецьк, вул. Артема, 68, п/р 19 у Донецькій філії АБ “Експрес-банк”, МФО 335838, код ЄДПОУ 01074957)  на користь Відкритого акціонерного товариства “Краснодонвугілля” (94400, м. Краснодон Луганської області, вул. Комсомольська, 5, п/р 195 у філії „Відділення АК ПІБ в м. Краснодоні”, МФО 304234, ) 796,18грн. основного боргу (вартість нестачі), 102,00 грн. - відшкодування витрат  по  оплаті державного мита, 118,00 грн. - відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття,  а у разі подання  апеляційної скарги або внесення апеляційного подання - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя                                                                         Матюхін В.І.

Надруковано примірників:

1 – до справи;

1 – позивачу;

1 – відповідачу.

Виконала:

Тел.381-91-18