ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2007 р.
№ 8/121

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Остапенка М.І.

суддів :
Борденюк Є.М.
Харченка В.М.

розглянувши касаційну скаргу
Дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України"

на постанову

Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.09.2007 року

у справі за позовом

до

про
Дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України"
ВАТ "Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського"
стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2007 року відмовлено у задоволенні заяви ВАТ "Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського" про визнання наказу господарського суду Дніпропетровської області №8/121 від 05.05.2003 року таким, що не підлягає виконанню.

За наслідками перегляду справи в апеляційному порядку, постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.09.2007 року задоволено апеляційну скаргу відповідача й ухвалу господарського суду першої інстанції скасовано. Наказ №8/121 від 05.05.2003 року господарського суду Дніпропетровської області, виданий на виконання рішення цього ж суду від 21.04.2003 року про стягнення з ВАТ "Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського" на користь дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України" 300 000 грн. боргу, 39 950,40 грн. річних та 1 703,1 грн. на відшкодування судових витрат визнано таким, що не підлягає виконанню.

Постанову апеляційного господарського суду оскаржено у касаційному порядку й ухвалою Вищого господарського суду України від 26.11.2007 року порушено касаційне провадження у справі за касаційною скаргою позивача, у якій він посилається на неправомірність задоволення заяви ВАТ "Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського", неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального права та порушення процесуальних норм і просить постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.09.2007 року скасувати, а ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2007 року –залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши викладені в касаційній скарзі доводи, судова колегія вважає, що касаційна скаргу не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ст.117 ГПК України, господарському суду надано право визнати наказ таким, що не підлягає виконанню у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За наказом господарського суду Дніпропетровської області, виданого 05.05.2003 року на виконання рішення господарського суду від 21.04.2003 року, з відповідача підлягало стягненню 300 000 грн. боргу за простим векселем, виданим останнім 27.10.1999 року зі строком платежу "по пред’явленню", 39 950,40 грн. річних та 1 703,1 грн. на відшкодування судових витрат.

З’ясовуючи обставини,пов’язані з виконанням зобов’язань відповідача, апеляційним господарським судом правильно встановлено, що вексель за №7605 від 27.10.1999 року зі строком платежу "за пред’явленням" підлягав оплаті при його пред’явленні і повинен бути пред’явлений до платежу протягом року  від дати його складання.

На час порушення ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2001 року (справа №Б26/15/118/01) провадження у справі про банкрутство боржника, оголошення про це у друкованому органі  - газеті "Голос України" від 04.05.2001 року, власник векселя є конкурсним кредитором в силу частини першої ст.14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом".

У визначений цією нормою строк власник векселя не звернувся до суду із заявою про визнання його грошових вимог у справі про банкрутство боржника, а тому заборгованість останнього є погашеною в силу частини другої статті 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом".

За таких обставин, апеляційний господарський суд правильно визнав наказ таким, що не підлягає виконанню і підстав для скасування судового рішення, за наведених у касаційній скарзі мотивів, судова колегія не вбачає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.09.2007 року –без змін.

Головуючий                                                                                  М.І. Остапенко

Судді                                                                                             Є.М.Борденюк

В.М. Харченко