ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.07
Справа №АС4/280-07.

Господарський суд Сумської області у складі:

Головуючого судді – Моїсеєнко В.М.

секретаря судового засідання – Данілова Т.А.

розглянувши справу

За позовом:         Охтирської районної державної адміністрації

До відповідача:   Охтирської  районної ради

Треті особи:   1) Лутищанська сільська рада

2) Відкрите акціонерне товариство «Укрнафта» в особі НГВУ «Охтирканафтогаз»

про визнання протиправними дій та  визнання недійсним державного акту

за участю представників сторін:

від позивача                   Басанець І.М.

від відповідача     Берегова С.В.

3-ті особи              1) Авраменко В.І.

2) Єфименко Л.І.

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд визнати протиправними дії Охтирської районної ради по видачі  державного акту на право постійного користування землею від 28.02.1997р. № СМ 00025 «Цеху по виробництву сільськогосподарської продукції  підприємства «Охтирканафтогаз» та визнати недійсним  державний акт на право постійного користування землею від 28.02.1997р. № СМ 00025 виданий Охтирською районною радою по виробництву сільськогосподарської продукції підприємства «Охтирканафтогаз» з моменту його видачі та реєстрації в Книзі  записів державних актів на право  постійного користування – з 28.02.1997р.

Відповідач подав відзив на позов , в якому зазначає, що  Охтирська районна рада,   утворена відповідно до розділу 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні» в  1998р. та включена до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України 13.01.1998р., оспорювані правовідносини  не можуть  бути  вирішені   районною радою, оскільки вона не має належних повноважень відповідно до земельного законодавства та нормативно-правових актів, що регулюють діяльність органів місцевого самоврядування , в частині розпорядження землею, тому вважає , що Охтирська районна рада  є неналежним  відповідачем по справі.

Третя  особа – ВАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Охтирканафтогаз» подала відзив на позов , в якому просить  суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 01.11.2007р. позивач подав додаткові  обґрунтування своєї позиції по справі .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників позивача,  відповідача та представників третіх осіб, дослідивши та оцінивши надані докази по справі, суд встановив наступне :

В подану  адміністративному позові  позивач  зазначає,  що в результаті  реорганізації  у 1993р.  колгоспу ім. Леніна  на території Лутищанської сільської ради було створено АПО «Незалежність»,  загальними зборами АПО «Незалежність» було прийнято рішення  прийняти колективну форму власності та звернутися до Сумської обласної ради з проханням надати дозвіл на паювання земель.  В той же час на території Лутищанської сільської ради  було створено  «Цех по виробництву  сільськогосподарської  продукції  підприємства «Охтирканафтогаз». У 1994р.  члени  АПО «Незалежність» виявили бажання працювати на підприємстві «Цех по виробництву сількогосподарської продукції підприємства  «Охтирканафтогаз».  Позивач також зазначає,  що 28.02.1997р. відповідачем –Охтирською районною радою було видано державний акт на право постійного користування землями на території Лутищанської сільської ради – «Цеху по виробництву сількогосподарської продукції підприємства « Охтирканафтогаз». Позивач вважає, що зазначений  державний акт  на право постійного користування землями на території Лутищанської сільської ради загальною площею 2369,7 га  виданий «Цеху по виробництву сількогосподарської продукції підприємства  «Охтирканафтогаз» має бути визнаний недійсним , посилаючись на те, що  рішенням шостої сесії п’ятого скликання Лутищанської сільської ради від 24.07.1996р.  зазначену земельну ділянку було передано членам цеху у постійне користування, тобто як вважає позивач  рішенням сільської ради землі надавалися фізичним особам , а  Охтирською районною радою видано державний акт вже юридичній особі, тобто відповідач - Охтирська районна рада при видачі цього державного акту порушила « Порядок видачі і реєстрації державних актів» .

Суд не погоджується  з позицією відповідача, виходячи із наступного.              Позивач вважає, що оспорюваний державний акт на право постійного користування земельною ділянкою від 28.02.1997 р. №СМ 00025 всупереч рішенню Лутищанської сільської ради було безпідставно видано третій особі-  Цеху по виробництву сільськогосподарської продукції підприємства НГВУ „Охтирканафтогаз", а не „Членам цеху", як зазначено в рішенні сесії Лутищанської сільської ради від 24.07.1996р., при цьому, позивач , всупереч своєму твердженню про те, що акт повинен був бути виданий фізичним особам- членам цеху(напевно колективу працівників,  зазначає, що „Відповідно до ч.5 ст.7 Земельного кодексу України 1990 року, чинного на той час : „у постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності:

-          громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого

підсобного господарства;

-          сільськогосподарським підприємствам та організаціям;

-          громадським об'єднанням;

-          релігійним організаціям;

-          промисловим,   транспортним   та   іншим   несільськогосподарським   підприємствам,

установа і організаціям;

-          організаціям... для потреб оборони;

-          для ведення лісового господарства спеціалізованим підприємствам;

-          житловим,      житлово-будівельни,      гаражно-будівельним      і     дачно-будівельним

кооперативам;

-          спільним   підприємствам,   міжнародним   об'єднанням   і   організаціям   з   участю

українських, іноземних юридичних і фізичних осіб, підприємствам, що повністю

належать інвесторам".

Отже, як вбачається із наведеного, серед суб’єктів господарювання, яким земля могла бути надана у постійне користування, названо промислові, транспортні та несільськогосподарські підприємства, установи та організації, проте відсутнє таке поняття як надання землі членам, працівникам чи учасникам цих організацій.

Передача землі у постійне колективне користування членам трудового колективу діючим на той час законодавством передбачена не була, як не передбачена і в даний час.

Саме тому, на підставі рішення Лутищанської сільської ради , 28.02.1997 р. «Цеху по виробництву сільгосппродукції підприємства „Охтирканафтогаз" було видано Державний акт на право постійного користування землею, а саме на користування 2430,0га землі, в тому числі 1239,2 га державної власності для ведення сільськогосподарського виробництва.

Як вбачається з матеріалів справи, цех входив до структури підприємства НГВУ „Охтирканафтогаз" і не являвся юридичною особою.

У 1997 році відповідно до рішення загальних зборів акціонерів ВАТ „Укрнафта" Дочірнє підприємство „Охтирканафтогаз" було реорганізовано у структурний підрозділ ВАТ „Укрнафта"- нафтогазовидобувне управління „Охтирканафтогаз", яке є правонаступником реорганізованого підприємства по всіх правах та обов'язках останнього, про що свідчить Протокол Загальних зборів акціонерів ВАТ „Укрнафта" від 08.10.07р..

Таким чином, земельна ділянка, розташована на території Лутищанської сільської ради у розмірі 2430.4 га перебуває у постійному користуванні ВАТ „Укрнафта" на підставі Державного акту на право постійного користування землею №23 від 28.02.1997року, що повністю відповідає вимогам чинного законодавства. ВАТ „Укрнафта" являється юридичною особою і одним із видів діяльності, визначених Статутом підприємства є виробництво та переробка сільгосппродукції.

Позивач неправомірно посилається на те, що згідно з розпорядженням голови райдержадміністрації „Про надання дозволу на складання проекту роздержавлення та паювання земель на території Лутищанської сільської ради « №432 від 07.08.2003 року проведено роздержавлення земель постійного користування ВАТ „Укрнафта" та їх паювання, так як дане розпорядження згідно Постанови Харківського апеляційного господарського  суду від 12.04.2007 року по справі № АС 14/425-06 визнано незаконним та скасовано. Постанова набрала законної сили, тобто обставина щодо недійсності даного розпорядження встановлена Харківським апеляційним господарським судом  і доведенню знову  не підлягає на підставі ст. п.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства. України .

Відповідно незаконним являється і розпорядження голови районної державної адміністрації №211(по тексту позову №212) від 10.04.07р."Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації від 07.08.2003 р. № 432 „Про надання дозволу на складання проекту роздержавлення та паювання земель на території Лутищанської сільської ради", яке зазначеною постановою Харківського апеляційного господарського суду визнано  незаконним   та скасовано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, який набув чинності з 01.09.2005 року, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами".

Відповідно до ч.2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В даному адміністративному позові відповідачем по справі, яким є Охтирська районна рада , на підставі рішення Лутищанської сільської ради від 24.07.96року, 28.02.1997 року виданий державний акт на право постійного користування землями на території Лутищанської сільської ради цеху по виробництву сільгосппродукції НГВУ „Охтирканафтогаз". Вказані дії відповідача  та акт на право постійного користування земельної ділянки є предметом оскарження за адміністративним позовом у даній справі.

Адміністративний позов подано до суду 13.06.2007 року, майже через 10 років після вчинення відповідачем дій щодо оформлення та видачі акту на право постійного користування землею від 28.02.1997р. №СМ 00025 НГВУ „Охтирканафтогаз". Крім того, як вбачається з матеріалів справи, на адресу позивача  Відкритим акціонерним товариством «Укрнафта» в особі НГВУ «Охтирканафтогаз» надсилалися листи від 21.02.2000р., 11.07.2003р., 08.09.2003р.  , в тексті яких є посилання на державний акт на право постійного користування земельною ділянкою від 28.02.1997 р. №23. Дані листи спростовують те, що про існування зазначеного акту позивач дізнався лише у 2006 році. Таким чином, визначений законом строк для звернення до суду позивачем пропущено.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, як необґрунтовані та  неправомірні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні адміністративного позову – відмовити

2.          Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

3.          Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом 10 днів з дня її складення у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

4.          Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                                В.М.МОЇСЕЄНКО

В судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови підписаний 02.11.2007  р.