ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"20" листопада 2007 р.
Справа № 9/246/05-нр(07)

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Тофана В.М.,

суддів: Журавльова О.О., Михайлова М.В.

при секретарі судового засідання Бритавській Ю.С.

за участю представників сторін:

Від позивача: Крижановська І.М., по дов.

Від відповідача 1: Гусєв М.М., по дов.

Від відповідача 2: не з’явився, належним чином повідомлений,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Госпрозрахункового виробничого торгівельного підприємства учнівського споживчого товариства ім. Коларова Миколаївської облспоживспілки

на рішення господарського суду Миколаївської області від 20.09.2007 року

по справі № 9/246/05-нр(07)

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Миколаївобленерго”

до: 1. Госпрозрахункового виробничого торгівельного підприємства учнівського споживчого товариства ім. Коларова Миколаївської облспоживспілки, м. Миколаїв

2. Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельного підприємства „Тернівський харчокомбінат”, м. Миколаїв

про стягнення 100 038,32 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство „Енергопостачальна компанія „Миколаївобленерго” в червні 2005р. в особі філії м. Миколаєва (далі - позивач) звернулось у місцевий господарський суд з позовом до Госпрозрахункового виробничого торгівельного підприємства учнівського споживчого товариства ім. Коларова Миколаївської облспоживспілки (надалі –ГВТП УчСТ ім. Коларова) про стягнення з останнього заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 128 581,27 грн. та плати за перетікання реактивної електроенергії у сумі 5 745,99 грн.

У процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 100 038,32 грн., з яких 74 278,94 грн. заборгованості за активну електроенергію, 20 870,02 грн. донарахування за актом і 4 889,37 грн. –плата за перетоки реактивної електроенергії.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Попередніми судовими рішеннями місцевого господарського суду і апеляційного господарського суду позов був задоволений у повному обсязі в зв’язку, як вважали суди, з його обґрунтованістю.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.05.2007 р. попередні судові рішення скасовані, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки суди не дали належної оцінки всім фактичним обставинам справи, що мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті з прийняттям обґрунтованого і законного судового рішення. Крім того, як зазначено у цій постанові ВГСУ, до позовної заяви не доданий обґрунтований розрахунок сум, що стягуються. В постанові ВГСУ також зазначено, що додатком № 5 до договору (а. с. 50 т.1) режим роботи визначений: 1 зміна. За розрахунком до акту добове споживання електроенергії зазначене як 16 годин та зазначена обставина судами не досліджена. Судами не з’ясовані права та обов’язки сторін щодо заміни лічильника та його розумний термін. Відсутні пояснення позивача щодо неможливості отримання даних про спожиту електроенергію після заміни електролічильника. Відсутність даних про порядок обміну спожитої електроенергії за серпень, вересень, жовтень 2004 року та відповідного розрахунку обліку спожитої електроенергії у листопаді, грудні 2004 року унеможливлювали встановити господарськими судами попередніх інстанцій обґрунтованість заявлених вимог про стягнення боргу.

Останнім рішенням місцевого господарського суду від 20.09.2007 р. (суддя Василяка К.Л.) позов задоволено у повному обсязі: з Госпрозрахункового виробничого торгівельного підприємства учнівського споживчого товариства ім. Коларова Миколаївської облспоживспілки (першого відповідача) на користь Відкритого акціонерного товариства Енергетичної Компанії  “Миколаївобленерго” стягнуто 74 278,94 грн. боргу за активну електроенергію, 20 870,02 грн. заборгованості за недораховану електроенергію, 4 889,37 грн. боргу за реактивну електроенергію,   1002 грн. держмита та  118  витрат на ІТЗ судового процесу.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду, перший відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене рішення суду та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що він не повинен нести відповідальність по договору       № 44/1079 від 31.10.2000 р., який ним з позивачем не укладався.

У запереченнях на апеляційну скаргу відповідача позивач вважає її необгрунтованою та такою що не підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, перевіривши юридичну оцінку судом першої інстанції фактичних обставин справи та їх повноту, застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції при прийнятті оскарженого рішення виконав  вимоги суду касаційної інстанції, викладені у постанові від 24.05.2007 р.

Матеріалами справи і судами встановлено, що 31 жовтня 2000 року  ВАТ ЕК „Миколаївобленерго” та ТОВ „Терновський харчокомбінат” уклали договір про постачання електричної енергії №44/1079,  за умовами якого позивач зобов’язався постачати цьому відповідачу електроенергію, а цей відповідач зобов’язався своєчасно проводити оплату спожитої енергії за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором та у відповідності з чинним законодавством.

24 січня 2001 року перший відповідач - споживач за договором №44/1079 від 31.10.2000 р. звернувся з листом до позивача, повідомивши останнього, що ТОВ “Терновський харчокомбінат” перейменований на ГВТП УСТ ім. Коларова відповідно до постанови правління Миколаївської облспоживспілки №127/38 від 01.11.2000 р. (а.с. 74, т. І).

25 липня 2001 року ГВТП УСТ ім. Коларова звернулося до енергопостачальної організації з листом №1088/10, в якому просило перенести дату розрахунку з 16 на 23 число місяця та вважати вказаний лист невід’ємною частиною договору №44/1079 від 31.10.2000р., чим визнало себе стороною по вказаному договору (а.с. 75, т. І).

Щомісячні звіти надходили до енергопостачальної організації саме від ГВТП УСТ ім. Коларова, рахунки на оплату спожитої електроенергії виставлялись також 1-му відповідачу і ним же оплачувались.

При  неодноразовому розгляді справи першим відповідачем не було надано іншого договору, за яким ГВТП УСТ ім. Коларова споживає електричну енергію за адресою  вул. Цілинна, 20.

Право на оплату поставленої електроенергії  енергопостачальною організацією кореспондується з обов’язком іншої сторони - споживача, оплатити отриманий товар (електроенергію), що було здійснено платіжними дорученнями першого відповідача про оплату позивачу спожитої електроенергії (а.с. 95-96, т. І).

Відповідна процедура лежить і в основі експлуатації приладів обліку електроенергії.

При розгляді справи судом було встановлено, що енергопостачальна організація  у період з травня 2004 року по січень 2005 року здійснювала поставку електричної енергії на об’єкти відповідача за адресою вул. Цілинна, 20. Вказаний факт  не заперечується першим відповідачем та підтверджується його звітами, наданими у зазначений період до енергопостачальної організації (а.с. 15, 17, 33, 34, 37, 39, 41, т. І).

Відповідно до ч.1 ст.277 ГК України абоненти користуються електричною енергією з додержанням Правил користування електричною енергією.

Перший відповідач, як встановлено  матеріалами справи, був споживачем електричної енергії, тому виконання Правил користування електричної енергії для відповідача було обов’язковим, як і договору № 44/1079 від 31.10.2000 р., стороною якого він себе визнав, про що зазначено вище, а тому його заперечення, що він отримував електроенергію не по цьому договору спростовується матеріалами справи.

Заперечення 1-го відповідача відносно того, що засіб обліку електроенергії САЧУ-И672М №047366 йому не належав і знаходився у приміщенні іншого підприємства також спростовуються матеріалами справи.

Згідно протоколу від 09.04.2004р. лічильник СА4У-И672М №047366 було встановлено за адресою вул. Цілинна, 20, абоненту ГВПТ УСТ ім. Коларова і відповідальність за стан приладу обліку взяв на себе представник 1-го відповідача (а.с.73, т.І).

Згідно до п. 4.10 ПКЕЕ відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб на них покладається на  їх власника або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені згідно з відповідним договором.

При перевірці 30.07.2004р. енергопостачальною організацією було виявлено пошкодження приладу обліку та пломб на ньому, про що  був складений акт порушення №005308.

В акті зазначено, що директор першого відповідача Серебрич А.А. (директор) від підпису відмовився, причин відмови не зазначив.

12 серпня 2004 року директор 1-го відповідача Серебрич А.А. прибув на комісію з лічильником № 047366 і в його присутності було проведено огляд  цього лічильника та  встановлено, що в місці кріплення правого гвинта кожуха прокольна тріщина, гвинт, який кріпить кожух нестандартний, відсутні всі три стопорні шайби, паспортна табличка незакріплена, пломба спрут БВ 3820502 має значні пошкодження. Представник скаржника протокол підписав з зауваженнями “з висновками огляду не згоден”. Після огляду лічильник був опломбований в пакет та повернутий представнику скаржника, про отримання свідчить підпис скаржника на акті огляду. Скаржник  незалежної експертизи лічильника не проводив, доказів належного виконання зобов’язань по збереженню приладу обліку не надав, у відзивах не заперечує проти наявності  вини підприємства  у порушенні п. 4.10, п.7.30 ПКЕЕ.

На підставі акту №005308 від 30.07.2004р. про порушення ПКЕЕ позивач здійснив перерахунок за користування електроенергією, згідно якого обсяг недорахованої електроенергії склав 20870,02 грн.  (з ПДВ).

Вказаний перерахунок проведено позивачем на підставі п.7.30 ПКЕЕ (затверджених НКРЕ від 31.07.96 №28, в редакції постанови НКРЕ 22.08.02р. №928) та п.п.2.2, 2.1 Методики обчислення електричної енергії, недоврахованої унаслідок порушення споживачем –юридичною особою Правил користування електричною енергією, (затвердженої постановою НКРЕ від 05.12.2001 р. за № 1197).

Так, згідно п.7.30 ПКЕЕ, у випадках виявлення у споживача змін у схемі ввімкнення розрахункового засобу обліку, зриву пломб, та інших пошкоджень, спричинених діями споживача, які призводять до зниження показів споживання електроенергії та покази розрахункового засобу обліку не враховуються, постачальник здійснює перерахунок за користування електроенергією за період від дня останнього контрольного зняття представником постачальника електричної енергії показів розрахункового засобу обліку чи фактично проведеної технічної перевірки, що мала передувати виявленню порушень, але цей період має не перевищувати шість місяців.

Перерахунок здійснено позивачем відповідно до методичних рекомендацій, затверджених НКРЕ у відповідності до наданих законодавством України повноважень, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням.

Що стосується вимог, викладених у постанові ВГСУ від 24.05.2007р. щодо необхідності дослідження режиму роботи підприємства та добового споживання електричної енергії, судом встановлено наступне.

У акті про порушення ПКЕЕ №005308 визначено напругу силового трансформатору –250 Ква., тобто 250 Ква х 0,8 = 200 кВт.г (застосована позивачем потужність у розрахунку).

У додатку №2 до договору визначено перелік об’єктів, що живляться електроенергією від мереж системи та відомості щодо цих об’єктів. У зв’язку з цим, у додатку №2 до договору визначено потужність 250 кВА, яка також була зафіксована у Акті порушень №005308, та тривалість роботи обладнання визначена у дві зміни, тобто 16 годин.(1 зміна – 8 год., 2 зміна - 16 год., 3 зміна –24 год.).

У зв’язку з даним позивачем цілком правомірно було визначено потужність у 200 кВт.г. та тривалість роботи обладнання у 16 год. на підставі умов договору.

Перевіривши розрахунок позивача, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про його обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення 20870,02 грн. донарахувань за актом  №005308 від 30.07.2004р. з першого відповідача.

На виконання вимог, викладених у постанові ВГСУ від 24.05.2007р., суд першої інстанції зобов’язав позивача надати обґрунтований розрахунок стягуваних сум та данні про порядок обміну спожитої електричної енергії за серпень, вересень, жовтень 2004 року та відповідний розрахунок  обліку спожитої електроенергії у листопаді, грудні 2004 року.

З наданих позивачем розрахунків вбачається, що заборгованість відповідача по активній енергії за період 01.05.2004р. по 31.12.2004р. становить 74278,94 грн. та визначена позивачем наступним чином.

Розрахунок у травні 2004 року здійснено на підставі наданого відповідачем звіту за спожиту активну електроенергію у травні 2004 р. у кількості 6469 кВт.г. та виставлено рахунок на суму 1786,94 грн.

Розрахунок у червні 2004 року було здійснено на підставі зняття показів приладу обліку  23.06.2004 р. Перший відповідач надав звіт про використану електричну енергію, згідно якого показники приладу обліку на день звіту склали 8060 кВт.г., при цьому попередні показники згідно звіту за травень 2004 р. були 8009 кВт.г. Однак, під час обстеження працівниками позивача приладів обліку 07.06.2004р. було зафіксовано показники приладу обліку 8204 кВт.г. про, що було складено акт. В зв’язку з наданням недостовірних даних про використану електроенергію у травні 2004 р., відповідачу у червні 2004 р. за період з 23.05.2004р. по 07.06.2004р. було здійснено добір на підставі контрольного зняття показів, в результаті чого витрати склали 48124 кВт.г. на суму 11312,09 грн., дана сума відображена у рахунку за червень 2004р.

Заперечення 1-го відповідача відносно того, що контрольний огляд засобу обліку 07.06.2004 р. проведений з грубими порушеннями п.3.18 ПКЕЕ при відсутності відповідача, а тому акт обстеження від 07.06.2004 р. не може  бути підставою для проведення будь-яких перерахунків, суд першої інстанції правомірно відхиляв, оскільки з матеріалів справи вбачається, що при здійсненні обстеження приладів обліку 07.06.2004р. був присутній представник відповідача в особі виконуючого обов’язки директора - Островського А.А., який  від підпису акту обстеження відмовився. Але у акті обстеження від 07.06.2004 року значиться підпис представника відповідача, який свідчить про те, що акт технічної перевірки отримано відповідачем та з даним актом відповідач ознайомлений. За таких обставин, позивач правомірно взяв за підставу для здійснення перерахунків акт обстеження від 07.06.2004р.

У липні та серпні 2004 року першим відповідачем  було порушено приписи п.7.8 ПКЕЕ щодо зобов’язання споживача знімати та надавати за встановленою формою до енергопостачальної організації показання розрахункових електролічильників, згідно календарного графіка до 23 числа кожного місяця. Внаслідок цього розрахунок за використану електроенергію  проводився по потужності, яка визначена у додатку № 2 до договору, де передбачено споживання за місяць, та застосовується на випадок неповідомлення показань розрахункових електролічильників. Тобто розрахунок за липень та серпень 2004 року здійснювався на підставі потужності та за відсутності звітів за використану електроенергію, що склало споживання у кількості 192000 кВт.г. на суму 54799,83 грн.

Розрахунок у вересні 2004 року  здійснено на підставі наданого відповідачем звіту за спожиту активну електроенергію у вересні 2004 р. у кількості 14327 кВт.г. та виставлено рахунок на суму 4048,88 грн.

Розрахунок у жовтні 2004 року  здійснено на підставі наданого відповідачем звіту за спожиту активну електроенергію у жовтні 2004 року у кількості 12301 кВт.г. та виставлено рахунок на суму 3515,64 грн.

За період з листопада по грудень 2004 року розрахунок споживачу був проведений за середньодобовим споживанням попереднього періоду відповідно до п.7.25 ПКЕЕ, оскільки 22.10.2004р. у споживача проводилася заміна лічильника, та електролічильник №047366 був знятий, через що звіти за використану електроенергію відповідачем не надавались.

Відповідно до п.7.23 ПКЕЕ  умови та порядок надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії та розрахунки плати за компенсацію перетікання реактивної електроенергії як адресного економічного стимулу визначаються електропередавальною організацією згідно з розрахунками, що здійснюються виходячи з параметрів, схеми та характерного режиму роботи електричних мереж, технічних даних електроустановок споживача відповідно до методичних рекомендацій, які затверджуються Мінпаливенерго України у відповідності до наданих законодавством України повноважень зазначеному органу виконавчої влади (далі - Методика обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії).

Порядок розрахунків розміру плати за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між основним споживачем та його субспоживачами визначається відповідно до Методики обчислення плати за перетікання реактивної електричної енергії.

Відповідно до Методики обчислення плати за перетоки реактивної електроенергії між енергопостачальною організацією та споживачами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України 17 січня 2002 року №19, розрахунки за перетоки реактивної електроенергії з мереж енергопередавальної організації та за генерацію в її мережі здійснюється споживачами (окрім населення), які мають сумарне місячне споживання активної  електричної енергії по всім точкам обліку на одній площадці 5 000 кВт. та більше.

З наданих споживачем (першим відповідачем) до енергопостачальної компанії  звітів вбачається, що він є споживачем електроенергії з кількістю більше ніж 5000кВт на одній площадці, таким чином  він є споживачем реактивної електроенергії, та несе обов’язки по її сплаті.

Враховуючи , те що у першого відповідача не було встановлено приладів обліку, які б обліковували  споживання реактивної електроенергії, то обсяг спожитої реактивної енергії визначався енергопопередавальною організацією відповідно до п. 4.1.1. Методики, розрахунковим шляхом.

Згідно наданого позивачем розрахунку, за період з  травня 2004 року по січень 2005 року перший  відповідач спожив реактивної електроенергії на суму 4 889,37 грн.

Споживання реактивної електроенергії першим відповідачем, суд вважає доведеним матеріалами справи, оскільки, як вказують підписи відповідача на звітах, останній протягом кількох місяців отримував рахунки на сплату реактивної електроенергії.

Посилання скаржника щодо відсутності між сторонами договору на постачання реактивної електроенергії, не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки відповідно до п.4.1.1 Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії, при відсутності приладів обліку реактивної енергії, здійснюється розрахунковим шляхом, а її оплата не ставиться у залежність від укладання між споживачем та енергопостачальною організацією договору.

З зазначених вище підстав суд правомірно задовольнив позов за рахунок першого відповідача, в зв’язку з чим другий відповідач звільняється від відповідальності по пред’явленому позову.

При таких обставинах, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскарженого рішення суду.

Враховуючи викладене  і керуючись  ст. ст. 99, 101, 103-105  Господарського процесуального кодексу України,

апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Госпрозрахункового виробничого торгівельного підприємства учнівського споживчого товариства ім. Коларова Миколаївської облспоживспілки залишити  без задоволення, а рішення господарського суду Миколаївської області від 20 вересня 2007 року по справі № 9/246/05-нр(07) - без змін.

ТОВ Виробничо-торгівельного підприємства „Тернівський харчокомбінат” від відповідальності звільнити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя:                                                            В.М. Тофан

Судді:                                                                        О.О. Журавльов

М.В. Михайлов