КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2007                                                                                           № 4/24

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Губенко Н.М.

суддів:                                          Барицької  Т.Л.

Ропій  Л.М.

при секретарі:

За участю представників:

від прокуратури - ГавриловаІ.А. – пом. прокурора, посв. №230 від 30.08.2005;

від позивача1 - не викликався та не з’явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином;

від позивача2 - Сергієнко В.В. – представник, дов. № 284 від 28.03.2007;

від відповідача - АлєксєєнкоВ.Д. – президент підприємства

СлободянД.Б. – представник, дов. б/н від 16.01.2007;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Колективне підприємство "Український науково-технічний екологічний центр "Перун"

на рішення Господарського суду м.Києва від 01.03.2007

у справі № 4/24 (Борисенко І.І.)

за позовом                               Заступника прокурора Подільського району міста Києва в інтересах держави в особі Подільської районної у м. Києві ради,

Комунального підприємства „Оренда”

до                                                   Колективне підприємство "Український науково-технічний екологічний центр "Перун"

про                                                  стягнення 16930,10 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.03.2007 у справі №4/24 позов задоволено повністю, з відповідача на користь другого позивача підлягає стягненню 16 016,95 грн. основного боргу, 913,15 грн. пені; з відповідача на користь Державного бюджету України підлягає стягненню 169,30 грн. державного мита; з відповідача на користь ДП „Судовий інформаційний центр” підлягає стягненню 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення мотивоване тим, що як вбачається з матеріалів справи, відповідач не виконав свої договірні зобов’язання, борг відповідача по орендній платі на момент розгляду справи за період з 01.01.2006 по 01.11.2006 становить 16 016,95 грн.; також правомірно заявлена вимога про стягнення з відповідача пені у сумі 913,15 грн.; відповідач, не погоджуючись з існуючою ставкою орендної плати, мав звернутися до суду для вирішення спірного питання, однак, доказів такого звернення суду не надано.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2007 у справі № 4/24 скасувати з підстав неповного з’ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Заявник вказує, що судом першої інстанції не застосована норма ч. 6 ст. 762 ЦК України, яка звільняє відповідача від сплати орендної плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використано ним через обставини, за які він не відповідає, адже згідно з п. 4.4 договору № 3118/05 відповідач повинен був провести незначний за обсягом косметичний ремонт до 01.07.2005, однак відповідно до реального стану об’єкту оренди відповідач запросив дозволу на проведення значно більшого за обсягом робіт ремонту, ніж той, що передбачалось при укладенні договору оренди, - реконструкції орендованих приміщень з влаштуванням окремого входу з вулиці – і отримав відповідні погодження орендодавця та балансоутримувача (листи Подільської РДА від 15.06.2005 № 2204, КП „Поділ-Житло” від 02.09.2005 № 04-1381, КП „Оренда” від 12.09.2005 № 769). Крім того, технологічний процес надання Київською міською держадміністрацією дозвільної документації на роботи з реконструкції об’єкту нерухомості з влаштуванням власного входу з вулиці потребує не менше ніж півтора року.

Відповідач стверджує, що усунення обставин, за які не відповідає орендар, але які перешкоджають використанню об’єкта оренди за призначенням на умовах договору, можливе виключно після закінчення ремонтних робіт, дозволених орендодавцем і погоджених з балансоутримувачем, що тривають станом на день розгляду справи.

У відзиві на апеляційну скаргу прокуратура заперечує проти доводів скарги, посилаючись на те, що відповідач в порушення вимог законодавства та п. 2.3 договору № 3118/05 орендну плату сплачував несвоєчасно та не в повному обсязі; якщо відповідач не був згоден із існуючою ставкою орендної плати, то мав звернутись до суду для вирішення спірного питання, чого здійснено не було.

Другий позивач у відзиві на скаргу не погоджується з доводами апеляційної скарги, виходячи з того, що в результаті невиконання умов договору у відповідача виникла заборгованість станом на 18.11.2006 по сплаті орендної плати в сумі 16 016,95 грн., внаслідок чого також була нарахована пеня в сумі 913,15 грн.

Перший позивач письмовий відзив на апеляційну скаргу не надав, що відповідно до ст. 96 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши представників прокуратури, другого позивача і відповідача та враховуючи доводи відзивів на скаргу прокуратури і другого позивача, колегія суддів встановила наступне.

Заступником прокурора Подільського району м. Києва до Господарського суду міста Києва подана позовна заява про стягнення з відповідача на користь другого позивача 16 930,10 грн., в тому числі 16 016,95 грн. заборгованості по сплаті орендної плати та 913,15 грн. пені.

Згідно з договором оренди нерухомого майна (нежитлових будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади Подільського району м. Києва № 3118/05 від 05.04.2005 на підставі розпорядження Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 04.03.2005 за № 175 та змін до нього, внесених розпорядженням від 24.03.2005 за № 254, другий позивач, за договором орендодавець, передає, а відповідач, за договором орендар, приймає в оренду приміщення, розташовані у лівому крилі 1-го поверху будинку по вул. Олени Теліги, 49 літ. А у м. Києві, загальна площа яких становить 146,70 кв.м., для розміщення Колективного підприємства „Український науково-технічний екологічний центр „Перун”.

Вказані приміщення були передані відповідачу за актом приймання-передачі приміщення від 05.04.2005, в якому вказано, зокрема, що конструктивні елементи і опоряджувальні покриття в приміщеннях знаходяться в незадовільному стані – експлуатація приміщень можлива лише за умови проведення їх ремонту.

Частинами 1, 4 ст. 286 ГК України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності; строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Частиною 6 ст. 283 ГК України передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1, 3, 5 ст. 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п.п. 1.4, 1.5, 1.6 договору № 3118/05 за користування орендованими приміщеннями відповідач сплачує другому позивачу орендну плату, місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати, що є невід’ємною частиною цього договору, на момент початку дії договору становить 1 220,35 грн., крім того ПДВ – 244,07 грн., разом – 1 464,42 грн.; орендна плата сплачується відповідачем починаючи з дати фактичного використання об’єкта оренди згідно з актом приймання-передачі, на підставі виставленого другим позивачем рахунку; розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць.

Пунктами 2.6, 2.7 договору № 3118/05 встановлено, що відповідач зобов’язаний протягом дії договору, до передачі орендованих приміщень другому позивачу за актом приймання-передачі, за погодженням з другим позивачем проводити необхідний ремонт об’єкта оренди, а також фасаду будинку згідно з паспортом або відповідно до розробленого і погодженого в установленому порядку проекту; на період проведення відповідачем ремонту чи переобладнання об’єкту оренди, що необхідні для забезпечення прийнятних умов його використання та проводиться за згодою другого позивача, відповідач не звільняється від орендної плати.

Пунктами 4.3, 4.4 договору № 3118/05 передбачено, що роботи по переобладнанню та відновленню об’єкта оренди можуть проводитись тільки з дозволу другого позивача та при погодженні з балансоутримувачем проектно-кошторисної документації; якщо поліпшення об’єкту оренди зроблено за згодою другого позивача, відповідач має право на відшкодування вартості понесених витрат або на зарахування їх в рахунок орендної плати; узгоджений з другим позивачем ремонт об’єкту оренди відповідачу провести до 01.07.2005; строк ремонту може бути продовжено за згодою другого позивача; розмір місячної орендної плати на період проведення ремонту об’єкту оренди встановлюється в розмірі 10% від місячної плати, вказаної в п. 1.4 цього договору, та складає 122,03 грн., крім того ПДВ – 24,41 грн., разом – 146,44 грн.

Докази наявності згоди другого позивача на продовження строку ремонту в матеріалах справи відсутні.

Заступником прокурора заявлений позов про стягнення заборгованості по орендній платі за період з січня по листопад 2006 р.

В матеріалах справи відсутні та відповідачем не надані докази зменшення другим позивачем розміру орендної плати в зазначений період. Також відсутні докази сплати відповідачем орендної плати за період з січня по листопад 2006 р. в повному обсязі.

Пунктом 2.3 договору № 3118/05 встановлено, що відповідач зобов’язаний вносити орендну плату в повному обсязі, незалежно від наслідків господарської діяльності, на розрахунковий рахунок другого позивача на підставі виставленого йому другим позивачем рахунку не пізніше 30 числа поточного місяця.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідач свої зобов’язання з оплати орендної плати належним чином не виконав, у зв’язку з чим заборгованість по орендній платі за період з січня по листопад 2006 р. перед другим позивачем становить 16 016,95 грн., тому позовна вимога про стягнення суми основного боргу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.2 договору № 3118/05 передбачено, що за несвоєчасну сплату орендних платежів на користь другого позивача відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості з урахуванням індексації за кожний день прострочки, враховуючи день оплати.

Апеляційним господарським судом встановлено, що розмір пені в розрахунку визначено невірно, адже пеня розраховувалася, виходячи з суми боргу, без врахування сплачених відповідачем сум та зміни облікової ставки НБУ, у зв’язку з чим правильний розмір пені за період, вказаний в розрахунку, становить 760,88 грн.

Судом першої інстанції зазначена обставина не врахована, у зв’язку з чим висновок про стягнення з відповідача 913,15 грн. пені є необґрунтованим.

Апеляційний господарський суд вважає доводи скарги безпідставними, враховуючи викладене та виходячи з наступного.

Частиною 4 ст. 179 ГК України встановлено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Статтями 627, 628 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вже було зазначено вище, пунктом 4.4 договору № 3118/05 встановлений обов’язок відповідача провести узгоджений з другим позивачем ремонт об’єкту оренди до 01.07.2005, а також в цьому пункті сторони погодили, що розмір місячної орендної плати на період проведення ремонту об’єкту оренди встановлюється в розмірі 10% від місячної плати, вказаної в п. 1.4 цього договору, та складає 122,03 грн., крім того ПДВ – 24,41 грн., разом – 146,44 грн., при цьому строк ремонту може бути продовжено за згодою другого позивача.

Вказаним положенням договору не визначено, який саме ремонт (які види робіт та щодо яких конструкцій і інженерного обладнання) зобов’язаний провести відповідач, зазначена інформація також відсутня і в акті приймання-передачі приміщення, отже є підстави стверджувати, що сторони погодили умову про те, що відповідач зобов’язаний провести такий ремонт, якого потребує орендоване приміщення, виходячи із стану, що існував на день укладення договору.

Частиною 6 ст. 762 ЦК України передбачено, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Відповідачем не доведено відповідно до ст. 33 ГПК України неможливості проведення ремонту орендованих приміщень з метою відновлення чи підтримання експлуатаційних якостей конструкцій та інженерного обладнання без виконання робіт з реконструкції цих приміщень з влаштуванням власного входу з вулиці, що потребують надання відповідного дозволу Київською міською держадміністрацією.

Оскільки відповідач зобов’язання щодо проведення ремонту орендованих приміщень у строк, визначений договором, не виконав, відсутні підстави для твердження, що останній не міг використовувати орендовані приміщення через обставини, за які він не відповідає, у зв’язку з чим немає підстав для звільнення відповідача від сплати орендної плати на підставі ч. 6 ст. 762 ЦК України.

Згідно з ч. 2 ст. 286 ГК України орендар має право вимагати зменшення розміру орендної плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, змінилися передбачені договором умови господарювання або істотно погіршився стан об'єкта оренди.

Частиною 4 ст. 762 ЦК України передбачено, що наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася.

Пунктом 1.7 договору № 3118/05 встановлено, що розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї із сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об’єкта оренди, у разі зміни Методики розрахунку орендної плати, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Таким чином відповідач за наявністю підстав не позбавлений права звернутися до суду з вимогою про зменшення розміру орендної плати.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зміни рішення суду першої інстанції та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2007 у справі №4/24 змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

“Позов задовольнити частково.

Стягнути з Колективного підприємства „Український науково-технічний екологічний центр „Перун” (04071, м. Київ, вул. Ярославська, 1; ) на користь Комунального підприємства „Оренда” (04071, м. Київ, вул. Костянтинівська, 2/1; ) 16 016,95 грн. основного боргу, 760,88 грн. пені.

Стягнути з Колективного підприємства „Український науково-технічний екологічний центр „Перун” (04071, м. Київ, вул. Ярославська, 1; ) в доход Державного бюджету України 167,78 грн. державного мита, 116,94 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.”

В решті позову відмовити”.

2.          Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

3.          Справу № 4/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Губенко Н.М.

Судді                                                                                          Барицька  Т.Л.

Ропій  Л.М.