ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.07
Справа №АС9/625-07.

За позовом: Сумського обласного відділення Фонду соціального захистуінвалідів, м. Суми.

До відповідача: Відкритого акціонерного товариства «Конотопський завод по ремонту дизель– потягів» м. Конотоп.

Про стягнення: 125 271 грн. 84 коп.

Суддя                       М.С. Лущик

Представники:

Від   позивача:     Груздо Т.С.

Від відповідача :  Гагіна А.О. Довіреність № 104/д від 03.07.2007 року.

Представники сторін заявили клопотання про недоцільність здійснення фіксації судового процесу технічними засобами, тому відповідно до Розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, хід судового засідання фіксується у протоколі судового засідання.

Суть спору:  позивач  просить стягнути з відповідача 125 271 грн. 84 коп., з яких: 119 456 грн. 76 коп. - розмір нарахованих позивачем адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу щодо створення 16 робочих місця призначених  для працевлаштування інвалідів у 2006 році та 5 806 грн. 08 коп. –пені за несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій станом на 25.09.2007р.

Відповідач  відповідно до відзиву вважає, що вимоги позивача є неправомірними та необґрунтованими зважаючи на наступне:

Відповідно до  норм Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, норматив  числа робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів становив 50 місць, з яких 16 фактично не були зайняті інвалідами, що підтверджується звітом про зайнятість інвалідів за 2006 рік по формі 10-П1.  Згідно до ч.1 ст.18 вищезазначеного Закону, працевлаштування інвалідів здійснюється центральним органом виконавчої влади, громадськими  організаціями інвалідів. Постановою Кабінету  Міністрів України №314 від 03.05.1995р. “Про організацію робочих місць та працевлаштування інвалідів” деталізовано цей перелік. Так, згідно п.10 Постанови, до  зазначених органів належать державна служба зайнятості, органи Мінсоцзахисту, місцеві Ради народних депутатів, громадські організації інвалідів. Відповідач  просить суд врахувати, що адміністрація  заводу у звітах Конотопському міськрайонному центру зайнятості щомісячно  заявляла про наявність вільних місць для інвалідів (копії звітів додано), а також зверталась з відповідними листами до управління праці та соціального захисту населення Конотопської міської ради з приводу направлення інвалідів для працевлаштування  до  ВАТ “Конотопський завод по ремонту дизель-потягів”. Але фактично  у 2006 році Конотопський міськрайоний центр зайнятості направив лише 5 чоловік, яких і було працевлаштовано. Адміністрація заводу не відмовила при безпосередньому  зверненні інвалідів в працевлаштуванні  та укладанні трудових договорів.

Таким чином, відповідач вважає, що   ВАТ “Конотопський завод по ремонту дизель - потягів” було вжито всіх заходів та  докладено всіх зусиль для працевлаштуванні інвалідів. Тому відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог щодо стягнення    119 456 грн. 76 коп. - розмір нарахованих позивачем адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу щодо створення 16 робочих місця призначених  для працевлаштування інвалідів у 2006 році та 5 806 грн. 08 коп. –пені оскільки, відповідно до норм чинного законодавства –на підприємства покладено обов’язок по забезпеченню визначеної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів, який відповідачем було виконано в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, дослідивши наявні докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню  виходячи з наступного:

Ст. 4 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів" №875-ХІІ від 21.03.1991 р. зі змінами та доповненнями (далі Закон) передбачено, що держава створює правові, економічні, політичні, соціально-побутові і соціально-психологічні умови для задоволення потреб інвалідів у відновленні здоров'я, матеріальному забезпеченні, посильній трудовій та громадській діяльності.

Згідно ч. 5 ст. 20 Закону, фінансування заходів щодо соціальної, трудової, фізкультурно-спортивної та професійної реабілітації інвалідів, надання позик на створення робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, забезпечення інвалідів технічними реабілітаційними засобами, оплата навчання та перекваліфікація здійснюються Фондом соціального захисту інвалідів.

Відповідно до ч. 1 ст.19 Закону для підприємств (об'єднань), установ і організацій незалежно від форм власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 8 до 25 чоловік - у кількості одного робочого

місця.

Статтею 20 Закону встановлено обов'язок підприємств (об'єднань), установ і організацій незалежно від форм власності і господарювання, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ч.1 ст. 19 Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (в об'єднанні), установі, організації за кожне робоче місце не зайняте інвалідом, а якщо працює від 8 до 15 осіб - в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві ( в об'єднанні), установі.

Сплату адміністративно-господарських санкцій підприємства (об'єднання), установи і організації провадять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов'язкових платежів). У разі відсутності коштів адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані шляхом звернення стягнення на майно підприємства (об'єднання), установи і організації в порядку, передбаченому законом.

Пунктом 2 Порядку сплати підприємствами (об'єднаннями), установами і організаціями адміністративно-господарських санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 р. №70, передбачено, що суми адміністративно-господарських санкцій  та пені перераховуються роботодавцям  на рахунок, відкрити в органах Державного казначейства до  15 квітня року, в якому відбулося порушення нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Згідно звіту про зайнятість інвалідів за 2006 рік (форма 10-ПІ), що наданий до Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів ВАТ «Конотопський завод по ремонту дизель – потягів»  середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу підприємства у 2006 році становила 1252 чоловік.

Таким чином, згідно ст.19 Закону, на ВАТ «Конотопський завод по ремонту дизель – потягів»    у 2006 році норматив складає 500 робочих місця. Фактично ж, згідно даних, наданих підприємством у звіті,  було створено 34 робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Отже, Відкритим акціонерним товариством  «Конотопський завод по ремонту дизель – потягів»   не виконано норматив по створенню 16 робочих місць по працевлаштуванню інвалідів. Відповідно до наданого ВАТ «Конотопський завод по ремонту дизель – потягів»    звіту, розмір середньої річної заробітної плати на підприємстві за 2006 рік становить 7466 грн. 61 грн.

Таким чином, сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання ВАТ «Конотопський завод по ремонту дизель – потягів»   нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2006 році, становить 119 456 грн. 76 коп. Сумське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів встановило, що зазначених вище відрахувань відповідачем не здійснено, а тому заборгованість по сплаті адміністративно-господарських санкцій складає 119 456 грн. 76 коп.

Відповідно до Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми  адміністративно – господарських санкцій та пені за невиконання  нормативу робочих місць  для працевлаштування інвалідів (затв. Постановою КМУ від 31.01.2007 року № 70) порушення строку оплати  суми адміністративно – господарських санкцій тягне за собою нарахування пені му розмірі 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку  за кожний календарний день  прострочення.

Пеня за несвоєчасну сплату адміністративно – господарських санкцій станом на 25.09.2007 року становить 5806 грн. 08 коп.

Загальна сума заборгованості складає 125 271 грн. 84 коп.

Законом України "Про внесення змін та доповнень" до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік", передбачено, що надходження до Фонду України соціального захисту інвалідів належать до надходжень спеціального фонду Державного бюджету України на 2006 рік.

Таким чином, несплата ВАТ «Конотопський завод по ремонту дизель – потягів»   адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2006 році, до Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів призвела до ненадходження цих коштів до Державного бюджету України, що, в свою чергу, перешкоджає державі у створенні економічних, соціально-побутових, соціально-психологічних умов для задоволення потреб інвалідів, - чим порушуються інтереси держави та соціальні гарантії прав інвалідів.

Як зазначається у статті 8 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" державне управління в галузі забезпечення соціальної захищеності інвалідів здійснюється центральним органом виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, Міністерством охорони здоров'я України та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 1 Положення про Фонд соціального захисту інвалідів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 року № 1434 Фонд соціального захисту інвалідів є урядовим органом державного управління, який діє у складі Мінпраці та підпорядковується йому.

Згідно до пункту 9 цього ж Положення для реалізації покладених на Фонд завдань за погодженням з Мінпраці утворюються територіальні відділення Фонду в межах граничної чисельності його працівників.

За змістом статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" саме Фонду соціального захисту інвалідів надано право на стягнення адміністративно-господарських санкції за недодержання законодавчо встановленого нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Пункт 4 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що до компетенції адміністративних судів відносяться спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Доказів сплати 119 456 грн. 76 коп. штрафних санкцій за 16 нестворених  робочих місця для працевлаштування інвалідів в 2006 року  відповідно до вимог ст.19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” та 5 806 грн. 08 коп. - пені  відповідач суду не подав, тому суд вважає вимоги позивача правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а заперечення відповідача до уваги не приймаються.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ст. 17, ст. 104 -106 Кодексу адміністративного судочинства  України ст.ст.19, 20  Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів", суд,  -

ПОСТАНОВИВ:

1.  Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ВАТ «Конотопський завод по ремонту дизель – потягів»  (41600,Сумська область, м. Конотоп, пл. Новикова, 2; код 30640216) на користь Сумського обласного відділення фонду України соціального захисту інвалідів (40030, м. Суми, вул. Горького, 2,  р/р 0002 відділення Державного казначейства у Сумській області в банку ГУДКУ м. Суми, МФО 837013, код одержувача 23636315, код бюджетної класифікації 50070000 (за нестворені робочі місця для інвалідів за 2006 р.) 119 456 грн. 76 коп. штрафних санкцій та 5 806 грн. 08 коп. – пені.

3. Видати виконавчий лист після набрання постановою законної сили.

4. Роз’яснити сторонам, що Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного господарського суду. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

5.   Згідно ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання, апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ                                                                                    М.С.ЛУЩИК.