ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

14.12.2007
Справа №2-2/2075.1-2007

За позовом - Миколаївської селищної Ради (вул. Радянська, 30, с.Миколаївка, Сімферопольський р-н, 97546)

До відповідача          Товариства з обмеженою відповідальністю "Механомонтаж" (вул. Самокіша, 22, місто Сімферополь, 95000)

Про знесення самовільно збудованих споруд та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

Суддя  Толпиго В.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача: Макєєва фах. юрист, дор. у справі

Від відповідача: Дражинський, в.о. директора, наказ у справі.

Суть спору:

Миколаївська селищна Рада звернулася до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Механомонтаж" про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,08га, розташованої по вул. Набережній у с. Миколаївка та знесення самовільно збудованих  на цій ділянці споруд.

У засіданні суду, що відбулося 23.10.2007р., оголошувалися перерви на 13.11.2007р., на 06.12.2007р., на 14.12.2007р., після перерв засідання були продовжені за участю тих же представників сторін.

Доповненням від 06.12.2007р., б/н до позовної заяви позивач конкретизував місцезнаходження спірної ділянки, вказавши, що спірна земельна ділянка граничить з північного боку з землями запасу Миколаївської селищної ради, що передані в оренду під розміщення бази «Нептун», з східного боку з  землями загального користування Миколаївської селищної ради, уздовж земельної ділянки на відстані 6м проходить ГКГП 763-абонент тресту їдалень та ресторанів «Асторія», високовольтна лінія ВЛ-04 КВ РЕМ Сімферопольського району, з південного боку землі запасу Миколаївської селищної ради, передані в оренду під розміщення тимчасової бази відпочинку «Будівельник», із західного боку землі загального користування  Миколаївської селищної ради (пляж).

Позовні вимоги мотивовано порушенням відповідачем умов укладеного між сторонами договору від 23.5.2000р. оренди спірної земельної ділянки через неповернення її після закінчення дії цього договору 01.06.2005р. Також, позивач послався на те, що при наданні земельної ділянки в оренду передбачалось, що забудова тимчасової бази відпочинку у вигляді споруд тимчасового барачного типу без інженерного обладнання.Указує позивач на порушення відповідачем ст..ст. 125,126 Земельного кодексу України. Також, позивач посилається на ст.. 212 Земельного кодексу України, згідно якої самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню  власникові землі або землекористувачеві.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на неотримання ним відмови щодо продовження строку дії договору оренди земельної ділянки. Також, відповідач вказав на те, що на спірній земельній ділянці передбачалось розміщення капітальних споруд, оскільки вони зареєстровані у БТІ Сімферопольського району 14.4.2000р. Договір оренди землі від 01.6.2000р. визнаний судом поновленим.

У засіданні суду, що відбулося 01.3.2007р., позивач надав доповнення до позовної заяви у якому просить суд прийняти рішення про знос ТОВ «Механомонтаж» самовільно побудованих будов, розташованих по вул.. Набережна в смт. Миколаївка на земельній ділянці раніше наданій в оренду і про звільнення самовільно зайнятої ділянки площею 0,08га, розташованого по вул.. Набережная в смт. Миколаївка на землях загального користування Миколаївської селищної ради без ухвалення радою рішення про надання земельної ділянки, отримання документа, що засвідчує право власності, право користування або оренду земельної ділянки.

У засіданні суду, що відбулося 01.3.2007р., відповідач надав відзив на позов, у якому відповідач пояснює суду, що на його думку, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення терміну договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця впродовж одного місяця після закінчення терміну договору він підлягає відновленню на той же термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом – повідомленням. Письмових заперечень з боку позивача на адресу відповідача про розірвання договорів оренди земельних ділянок не поступало. У зв’язку із вищенаведеним, відповідач вважає, що рішення Миколаївської селищної ради від 23 вересня 2004р. «Про передачу в оренду земельної ділянки площею 0,08га із земель загального користування ТОВ «Механомонтаж» під розміщення бази відпочинку «Монтажник» розташованій в смт. Миколаєвка по вул.. Набережної  строком до 01.01.2007р.», але не до 01 червня 2010 року порушує норми чинного законодавства.

Крім того, відповідач просить привернути увагу суду на те, що ТОВ «Механомонтаж» звернулося до ГС АРК з позовом про скасування рішень Миколаївської ради. 27.7.2006р. ГС АРК була винесена постанова якою позов був задоволений частково. Визнані нечинними рішення Миколаївської селищної  ради від 23.9.2005р. «Про передачу в оренду земельної ділянки ТОВ «Механомонтаж» під розміщення бази відпочинку «Наладчик» розташованої у смт. Миколаївка по вул.. Набережній та «Про передачу в оренду земельної ділянки ТОВ «Механомонтаж» під розміщення бази відпочинку «Монтажник» розташованої у смт. Миколаївка по вул.. Набережній». Судом визнано поновленим, таким, що продовжений дією на строк до 01.6.2010р. договір оренди земельної ділянки від 01.6.2006р. між Миколаївською селищною радою Сімферопольського району та ТОВ «Механомонтаж» щодо земельної ділянки площею 0,08га під базу відпочинку «Монтажник» та земельної ділянки 0,25га під базу відпочинку «Наладчик» у смт. Миколаївка  Сімферопольського району по вул. Набережна. Постановою Севастопольського апеляційного суду від 09 жовтня 2006р. апеляційна скарга Миколаївської селищної ради залишена без задоволення а рішення ГС АРК від 26 липня 2006р. у справі №2-20/11802-2006А залишено без змін. У зв’язку із вищенаведеним, відповідач вважає,  що займає земельну ділянку не самовільно, а на законних підставах, оскільки ухвалою ГС продовжений термін дії договору оренди земельної ділянки до 01.6.2010р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено:

Відповідно до норм статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Нормами статті 1 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, для звернення до господарського суду з позовною заявою необхідно наявність факту порушення прав і охоронюваних законом інтересів позивача.

Відповідно до ст. 26  ЗУ «Про місцеве самоврядування  в Україні», селищну раду створює виконавчий комітет ради, затверджує за пропозицією селищного міського голови структури виконавчих органів ради.

Згідно нормам статті 1 Закону України від 21.05.1997 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Згідно норм статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування  в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Суд звертає увагу на те, що нормами даної статті встановлені повноваження у галузі будівництва саме виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до норм статті 31 Закону України „Про планування і забудову територій” від 20.04.2000 № 1699-III державний контроль за плануванням, забудовою та іншим використанням територій здійснюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань містобудування та архітектури і відповідними спеціально уповноваженими органами з питань містобудування та архітектури, їх інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, а також іншими спеціально уповноваженими на це органами виконавчої влади.

Згідно норм статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують  свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Дотримуючись принципів судочинства, що встановлені статтею 129 Конституції України, нормами якої вказано, що основними засадами судочинства є, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд зобов'язаний застосовувати принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів,

Відповідно до норм статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно норм статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ЗУ «Про оренду землі» - оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону (ст. 126 Земельного кодексу).

Між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки від 01.6.2000р, згідно якому  відповідачеві в оренду були  передані земельні ділянки загальною площею 0,08га під тимчасову базу відпочинку «Монтажник» та загальною площею 0,25га під базою відпочинку «Наладчик», договір був укладений на 5 років - по перше червня 2005р. з правом подальшого продовження  терміну цього договору.

Постановою Господарського суду АРК від 26.7.2006р. у справі 2-20/11802-2006А за позовом ТОВ «Механомонтаж» до Миколаївскої селищної ради, що набрало законної сили, договір  від 01.6.2000р. між Миколаївською селищною радою Сімферопольського району та ТОВ «Механомонтаж» щодо земельної ділянки площею 0,08га під тимчасову базу відпочинку «Монтажник» та земельної ділянки 0,25га під базу відпочинку «Наладчик» у смт Миколаївка Сімферопольського району по вул.. Набережна, визнаний поновленим, таким, що продовжений дією на строк до 01.06.2010р.

Постанова Господарського суду, що набрала законної сили, є обов’язковою для осіб, які беруть участь у справи, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспарюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін ( ст.. 255 КАСУ).

Відповідач  правомірно користується земельними ділянками площею 0,08га та 0,25 га, розташованими в смт Миколаївка Сімферопольського району по вул.. Набережна.

Позивач, в порушення норм статті 129 Конституції України, статей 4-3, 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України, не надав суду належних доказів правомірності вимог, заявлених в позові.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає.

За згодою представників сторін в судовому засіданні були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Повний текст рішення підготовлений та підписаний 19.12.2007р.

Керуючись ст.ст. 49,77,82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго В.І.