ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"08" листопада 2007 р.                                                                     Справа № 10/467-07

10.30 год.

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Гвоздів –Агро», с. Гвоздів Васильківського району Київської обл..

до                      Гвоздівської сільської ради, с. Гвоздів Васильківського району Київської обл..

про відновленого порушеного права на землю, визнання права на земельні ділянки

Суддя Маляренко А.В.

Представники:

від  позивача  не з'явився.

від  відповідача   Смулянський О.В . (довіреність № 30  від 04.07.06р.)

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Гвоздів –Агро»(позивач)  до Гвоздівської сільської ради (відповідач) про  відновлення порушеного права на землю та визнання права на земельні ділянки.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що рішенням Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області XXVII скликання №3 від 03.03.2006 року „Про продаж земельної ділянки сільськогосподарського призначення ТОВ „Гвоздів –Агро” на площі 26,168 га під існуючими господарськими будівлями і дворами на території Гвоздівської сільської ради” було вирішено продати у власність земельну ділянку площею 26,168 га товариству „Гвоздів - Агро” за ціною 2 979 098, 11 грн., з урахуванням 20% ПДВ –3 574 917, 73 грн.

10.04.2006 року між позивачем та відповідачем (Гвоздівською сільською радою) було укладено договір  купівлі –продажу спірної земельної ділянки загальною площею 26,168 га під забудовою –26,168 га, розташованому на території с.Гвоздів Васильківського району Київської області, кадастрові номери № 01 046 0013 та № 01 039 0001 для виробничих потреб (далі - договір). Продаж вчинено за ціною 2 979 098, 11 грн., з урахуванням 20% ПДВ –3 574 917, 73 грн. З копії договору вбачається, що останній посвідчений державним нотаріусом Бобковим О.В. зареєстрований в реєстрі за №2-1718.

10.11.2006 р. відповідач, прийняв рішення №1 „Про розгляд протесту міжрайонного прокурора від 30.10.2006 р. №710” про скасування свого рішення від 03.03.2006 року, як таке, що суперечить вимогам закону і тим самим розірвав договір, з чим і не погоджується позивач.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у запереченні на позов від 21.09.2007 р. №227 з додатком на заперечення проти позову, посилаючись на правомірність скасування ним рішення від 03.03.2006 року, також відповідач посилається на Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду по справі №10/111-07  від 31.07.2007 р. якою було визнано недійсним договір, укладеним між позивачем та відповідачем, як на ще один доказ, правомірності прийнятого ним рішення №1.

В порядку ст.38 ГПК судом зроблений судовий запит №10/467-07/6 від 11.10.07 р. до Слідчого управління  ГУ МВС України в Київській області, на яке отримано відповідь №14/25-3677 від 30.10.2007 року з необхідними для вирішення справи, завіреними належним чином, копіями документів.

Про час, дату та місце засідання господарського суду сторони належним чином повідомлені ухвалою суду від 26.09.2007 р., що підтверджується реєстрами відправки вихідної рекомендованої кореспонденції суду від 28.09.2007 р. за № 993.

В судовому засіданні 11.10.2007 р. відповідно до ст.ст.27, 77, 86 ГПК оголошувалась перерва до 10 год.30 хв. 08.11.2007 р.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням відповідача №1 від 10.11.2006 р. (далі –рішення №1) було задоволено протест Васильківського міжрайонного прокурора №710 від 30.10.06 р. та скасовано рішення Гвоздівської сільської ради за №3 від 03.03.2006 р., як таке, що суперечить нормам закону.

Під час розгляду справи, сторони не надали суду будь –які докази визнання у встановленому законом порядку не чинним рішення №1. Виходячи з цього, суд дійшов до висновку, що вищезазначене рішення є чинним.

Твердження позивача про те, що він 10.01.2007 р. отримав державні акти на право власності на земельні ділянки площею 3,5825 га та 22,5856 га  (кадастрові номери № 01 046 0013 та № 01 039 0001), а отже набув право власності на них, не доводиться доказами доданими до матеріалів справи.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем були надані лише офіційні бланки держаних актів на право власності на земельні ділянки, які не були оформлені відповідно до норм чинного законодавства.

п. 2.14 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації із зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, права власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.99 р., передбачено, що державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою складаються у двох примірниках, підписується органом, який прийняв рішення про передачу (надання) земельної ділянки у власність (постійне користування), та відповідним державним органом земельних ресурсів.

Отже, без підпису відповідача держані акти на право власності на земельні ділянки є не дійсними, а отже фактично, такі земельні ділянки знаходяться у власності відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 125 ЦК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації.

Слід також зазначити, що бланки держаних актів на право власності на земельні ділянки, позивач отримав 10.01.07 р. незаконно, оскільки рішення Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області XXVII скликання №3 від 03.03.2006 року, яке було передумовою для видачі цих державних актів, скасовано рішенням відповідача за №1 від 10.11.2006 р.

Згідно ч.1 ст.60  Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землі, природні ресурси.

Відповідно до ч.8 ст.60 Закону передбачено, що право комунальної власності територіальної громади захищаються законом на рівних умовах з правами власності інших суб’єктів. Об’єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передачі іншим суб’єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

У позовній заяві позивач посилається на те, що він придбав оспорювані земельні ділянки (а отже і набув право власності на них) на підставі дійсного договору.

Як вбачається із матеріалів справи, Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду по справі №10/111-07  від 31.07.2007 р. договір був визнаний недійсним.

Відповідно до ч.2 ст.35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Отже, посилання позивача на договір, як на підставу для набуття права власності на оспорювані земельні ділянки, не можуть братися судом до уваги, з вищенаведених причин.

Також необхідно зазначити, що посилання позивача на те, що в лютому 2006 року він став власником комплексів нерухомого майна – сільськогосподарських будівель і споруд – по вул. Леніна, 10 та 11 в с. Гвоздів Васильківського району Київської області (що й призвело до ухвалення Рішення Гвоздівської сільської ради №3 від 03.03.2006 р., на підставі ст.127 ЗК України), спростовуються залученими до матеріалів справи документами.

Згідно витягів, серії СВХ №196583 та серія СВХ196582 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, частина майнових комплексів, що знаходяться за адресою с. Гвоздів, Васильківського району Київської області по вул. Леніна, 10 та 11 належать громадянину Замлинському А.Г., які він придбав на підставі договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 11.05.2006 р.

Відповідно до Ухвали Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 03.04.2006 р. про залишення без змін Постанови Господарського суду Київської області у справі за №291/16-2005 від 20.12.05 р., в якій господарський суд встановив, що власником 62,009% майнових сертифікатів, що надають майнові права на цілісний майновий комплекс, який розташований на земельній ділянці, що знаходяться за адресою с. Гвоздів, Васильківського району Київської області по вул. Леніна, 10 та 11 є ТОВ «Агенція спортивних розваг».

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимога позивача  про відновлення порушеного права на землю та визнання права на земельні ділянки є не правомірною та не обґрунтованою, а отже задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі           ст. 49 ГПК України судові (господарські) витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 125, 321, 328 ЦК України, ст.ст.33, 43, 44, 49,82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          В позові ТОВ «Гвоздів –Агро»про відновлення порушеного права на земельні ділянки та визнання права на земельні ділянки відмовити повністю.

Дане рішення набуває законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його оформлення та підписання і може бути оскаржене в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя                                                                                Маляренко А.В.

Дата складання та підписання в повному обсязі - 14 листопада 2007 року.