ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.07.07р.

Справа № 33/48-07

за позовом  Приватного підприємства "Комплект-сервіс", м. Дніпродзержинськ

до  товариства з обмеженою відповідальністю "Вольногорское стекло", м. Вільногірськ

про стягнення  11  497, 63 грн.

Суддя  Рудовська І.А.

Представники:

Від позивача:   Директор  Іжко С.В. наказ № 01від 20.12.99 р.

адвокат Верезуб П.В. –довіреність від 25.04.07 р.

Від відповідача: Панченко Д.В. довір. № 12 від 24.01.07 р

СУТЬ СПОРУ:

Позивач –приватне підприємство "Комплект-сервіс" (далі –ПП "Комплект-сервіс") звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Вольногорское стекло"  (далі –ТОВ "Вольногорское стекло") про стягнення основної заборгованості у розмірі - 8 191  грн. 20 коп., пені - 1 414 грн.. 54 коп., інфляційних втрат - 863 грн. 18 коп.,                                             процентів за прострочення виконання грошового зобов’язання - 245 грн.. 76 коп., оплату  за послуги адвоката  - 550 грн. і витрати по справі .

Позивач підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі і просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні і в запереченні на позов проти позову заперечує, вказує на те, що пеня нарахована позивачем необґрунтовано у зв’язку з тим, що в договорі укладеному між позивачем та відповідачем розмір пені не встановлено, а отже стягненню пеня не підлягає.

В судовому засіданні  10.07.2007 р. за згодою представників сторін була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши наявні матеріал справи, дослідивши і оцінивши надані докази, заслухавши представників сторін, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

24.03.2005 р. між ПП "Комплект-сервіс" (постачальник)  і ТОВ "Вольногорское стекло" (покупець)  було укладено договір поставки товару  № 15/63-05 (далі - Договір).

Згідно до умов Договору постачальник зобов’язаний передати товар (а саме –спецодяг)  у власність покупця, а покупець зобов’язаний прийняти та оплатити цей товар на умовах зазначених у Договорі.

Відповідно до п. 3.3 Договору покупець зобов’язаний здійснити оплату в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника відповідно 30% передоплати та 70 % на протязі трьох банківських дні з моменту отримання товару.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач договірні зобов’язання  виконав, поставивши відповідачу товар на загальну  суму 51 059 грн. 34 коп., що підтверджується   видатковими накладними № 37 від 30.03.05 р. на суму 2858,58 грн., № 45 від 12.04.05 р., на суму 1199,16 грн., № 54 від 27.04.05. на суму 2241,66 грн., № 70 від 23.05.05 р. на суму 4812,60 грн., № 62 від 13.05.05 р. на суму 4476,06 грн., № 81 від 02.06.05 р. на суму 3648,00 грн., № 103 від 13.07.05 р. на суму 5306,40 грн., № 123 від 29.08.05 р. на суму 3468,60 грн., № РН-2009/01 від 20.09.05 р. на суму 6038,40 грн., № РН-0510/01 від 05.10.05 р. на суму 10714,08  грн., № РН-0610/02 від 06.10.05 р. на суму 1597,80  грн., № РН-1910/04 від 19.10.05 р. на суму 4698  грн.

Факт отримання товару відповідачем підтверджується підписом повноважного представника відповідача на видаткових накладних скріплених та довіреностями  на отримання спецодягу (а.с.11-32).

Відповідач договірні зобов’язання  виконав частково, сплативши  за поставлену продукцію 42 868,14 грн., що підтверджується  актом звірки взаєморозрахунків позивача та відповідача.

Цивільні  обов'язки  виконуються  у  межах,   встановлених договором або актом цивільного законодавства (п.1 ст.14 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.. 72 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо  інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу або інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3% річних за весь час прострочення платежу.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання вчиняється у письмовій формі (ст.547 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України  пенею  є  неустойка,  що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно  виконаного  грошового зобов'язання  за  кожен   день прострочення виконання.

Згідно до ч.2  статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів,  необхідних  для належного  виконання нею зобов'язання,  враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань  є  підставою  для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті  230 Господарського кодексу України штрафними санкціями    у   цьому   Кодексі   визнаються господарські санкції у вигляді грошової  суми  (неустойка,  штраф, пеня),  яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним  правил  здійснення  господарської  діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно із п. 6 статтею 231 Господарського кодексу України штрафні  санкції   за   порушення   грошових   зобов'язань встановлюються  у  відсотках,  розмір  яких визначається обліковою ставкою Національного банку України,  за  увесь  час  користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

На момент розгляду справи основний борг відповідача становить 37 300 грн., докази сплати якого  в матеріалах справи відсутні, сторонами не подані, внаслідок чого  суд вважає що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Перевіривши  розрахунок пені, розрахунок індексу інфляції,  розрахунок 3% річних за прострочення платежу, слід визнати обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню в заявленій сумі.

В частині позову відносно оплати юридичних послуг суд вирішив відмовити  у зв’язку з тим, що в угоді на юридичне обслуговування від 25.04.2007 року не має підпису позивача - ПП "Комплект-сервіс",  як клієнту. Також ця угода не скріплена платіжним дорученням, яке б підтверджувало оплату    ПП "Комплект-сервіс" за юридичне обслуговування адвокату Верезуб П.В. у розмірі 550 грн.

На  підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в заявлений сумі.

Згідно ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати по справі покласти на відповідача.

Керуючись ст.. 47 , 32-34, 44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольногорськое стекло", (51700, м.  Вільногірськ, вул.  Промислова, 31, р/р 5061 в КБ «ПриватБанк», МФО 305299, ) на користь Приватного підприємства "Комплект-сервіс" (51900, м. Дніпродзержинськ, вул. Харківська, 25-120,  р/р 0100 ДОД АППБ «Аваль», МФО 305653, )  8 191 (вісім тисяч сто дев’яноста одна) грн. 20 коп. –боргу, 1 414 (одна тисяча чотириста чотирнадцять) грн.. 54 коп. –пені, 863 (вісімсот шістдесят три) грн. 18 коп. –інфляційних втрат,                                             245 (двісті сорок п’ять) грн.. 76 коп. –проценти за прострочення виконання грошового зобов’язання,  витрати по справі покладаються на сторін пропорційно задоволених вимог,  видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного терміну з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                           І.А.Рудовська