ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2007                                                                                   Справа № 3/356

Дніпропетровський апеляційний господарський суду у складі колегії суддів:

головуючого судді –Тищик І.В. (доповідач)

суддів –Сизько І.А., Чоха Л.В.

при секретарі Врона С.В.

за участю представників

позивача: Слюсар М.О.

відповідача: не з’явився

ДВС: не з’явився

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерного компанії "Нафтогаз України", м. Київ на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від  11.07.07р.  у справі № 3/356

за позовом: Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерного компанії "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача: Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради, м. Олександрія

про стягнення 1 121 892 грн. 96 коп.

за скаргою на дії державного виконавця міського відділу Державної виконавчої

служби Олександрійського МРУЮ в Кіровоградській області

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 11.07.2007  року у справі № 3/356 (суддя Болгар Н.В.) у задоволенні скарги ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" на дії державного виконавця міського відділу Державної виконавчої  служби Олександрійського МРУЮ в Кіровоградській області відмовлено.

Вмотивовуючи ухвалу, господарський суд дійшов висновку, що дії державного виконавця щодо зупинення  виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Кіровоградської області від 09.01.07р. по справі № 3/356 є правомірними і відповідають приписам чинного законодавства.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач - ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу господарського суду та прийняти нове рішення, яким визнати неправомірними дії державного виконавця ВДВС, визнати недійсною постанову про зупинення виконавчого провадження та зобов’язати державного виконавця вжити всі заходи для фактичного виконання рішення. При цьому, скаржник виходив з того, що виконавче провадження не підлягало зупиненню, оскільки заборгованість, яка стягнута за рішенням суду, виникла після 01.01.2005р., у зв’язку з чим на неї не розповсюджується дія механізмів, встановлених Законом України “Про заходи спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу”.

Відповідачем відзив на апеляційну скаргу наданий не був.

Державна виконавча служба у відзиві на апеляційну скаргу вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Про час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином, однак відповідач та державна виконавча служба не скористалися наданим процесуальним правом на участь в засіданні суду апеляційної інстанції.

У судовому засіданні  оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню, виходячи з наступного:

Постановою відділу Державної виконавчої служби Олександрійського МРУЮ в Кіровоградській області виконавче провадження з примусового виконання наказу № 3/356 від 09.01.07р. було зупинено на підставі п.15 ст. 34 Закону України “Про виконавче провадження”, у зв’язку з внесенням КП "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України “Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу”.

Позивач оскаржує законність дій по зупиненню примусового виконання наказу господарського суду.

Відповідно до ст.115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регламентуються нормами Закону України “Про виконавче провадження”. Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо правомірності дій державного виконавця.

Статтею 34 Закону України „Про виконавче провадження” визначено обставини, які зумовлюють обов’язкове зупинення виконавчого провадження; зокрема, виконавче провадження підлягає обов’язковому зупиненню у випадку внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України“ Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу” (п. 15 частини першої зазначеної статті у редакції Закону від 23.06.2005р. №2711-ІV).

Винесення постанови від 04.06.07р. про зупинення виконавчого провадження зі стягнення з КП "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради заборгованості на загальну суму 1133230,0 грн. обумовлено фактом перебування підприємства-боржника у Реєстрі підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України „Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу”, що підтверджується матеріалами справи і не заперечується позивачем.

Згідно з абзацом 5 частини 2 ст. 36 Закону України „Про виконавче провадження” в редакції Закону України від 23.06.2005р. №2711 у випадках, передбачених п.15 ст. 34 цього Закону, виконавче провадження зупиняється до закінчення терміну дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначеного Законом України „Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу”.  Процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу відповідно до п. 3.4 ст. 3 зазначеного Закону діє до 01.01.2008р.

Отже, лише після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, виконавче провадження підлягає поновленню за власною ініціативою державного виконавця або заявою стягувача, як це передбачено ч. 5 ст. 36 Закону України „Про виконавче провадження”.

Скаржник, не спростовуючи наявність обставин, які зумовили обов’язкове зупинення виконавчого провадження, вважає, що виконавче провадження підлягає обов’язковому зупиненню на підставі п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону України „Про виконавче провадження” лише в тому разі, якщо заборгованість підприємства паливно-енергетичного комплексу, внаслідок неповних розрахунків за енергоносії, виникла до 01.01.2005р. і посилається при цьому на п. 1.4, 1.8  Закону України „Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу”.

Дане твердження позивача колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки приписи п.15 ч. 1 ст. 34 Закону України „Про виконавче провадження” не пов’язуються зі строками виникнення заборгованості у боржника і не містять будь-яких винятків.

Статтею 1 Закону України  „Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу” надане визначення терміну „заборгованість”, відповідно до якої заборгованість –це сума коштів, підтверджена учасниками розрахунків на розрахункову дату; розрахунковою датою встановлюється 01.01.2005р. Таким чином, наявність у підприємства паливно-енергетичного комплексу відповідної заборгованості станом на 01.01.2005р. є підставою лише для включення цього підприємства в Реєстр підприємств паливно-енергетичного комплексу, які приймають участь в процедурі погашення заборгованості і, всупереч твердженням скаржника, жодним чином не впливає на процедуру виконавчого провадження.

Посилання позивача на роз’яснення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 28.02.2006р. №25-1/149 не приймається колегією суддів, оскільки вказане роз’яснення не містить висновків аналогічних висновкам скаржника; окрім того, не являється нормативним актом, внаслідок чого не може бути застосованим при винесенні рішення судом.

З огляду на відповідність висновків, викладених у ухвалі суду, обставинам справи та чинному законодавству колегія суддів дійшла висновку про безпідставність вимог позивача щодо скасування ухвали господарського суду. Доводи позивача не приймаються колегією суддів в силу викладеного.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 121-2 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 11.07.07 року у справі № 3/356 залишити без змін, а апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерного компанії "Нафтогаз України", м. Київ - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду.

Головуючий                                                                             І.В. Тищик

Судді:                                                                                        І.А. Сизько

Л.В. Чоха