ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2007 р.                                                            Справа № 21/413-07

вх. № 8712/5-21

Суддя господарського суду Пелипенко Н.М.

при секретарі судового засідання Цирук Е.М.

за участю представників сторін:

позивача - Хадеєва Т.М. дов3б/н від 10.07.2007р.  відповідача - Олевський В.І. дов№ 1-7/63 від 14.09.2007р.

розглянувши справу за позовом Харківський державний приладобудівний завод ім. Т. Г. Шевченко, м. Х-в

до  АТЗТ Спільне українсько-грецьке підприємство "Техноімпекс" м. Х-в

про стягнення 19076,34 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд стягнути з відповідача 17197,29 грн. суму основного боргу, 3% річних - 1268,53 грн., неустойку в сумі 610,52 грн. на тій підставі, що позивач виконав свої обов'язки по договору № 205-24/98 від 08.06.1998р., а відповідач обов'язки по оплаті здійснив частково.

В процесі розгляду справи позивач змінив позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача 12698,94 грн. основного боргу з нарахованим індексом інфляції та 3% річних 138,48 грн., неустойку в розмірі 610,52 грн.

Відповідач у відзиві  на позовну  заяву  заперечує проти заявлених позовних вимог , зазначає, що акти  виконаних робіт  оплачені  відповідачем, крім  того  зазначає, що акт №№14-24 від 31.03.2003р., до  договору №205-24/98 від 08.06.1998р. з боку  відповідача  підписала  особа , яка була звільнена  до дати  підписання акту , а роботи , що зазначені  в акті №14-24 від 31.03.2003р. були раніше  зазначені  в акті №7-24 від 31.12.2002р. та оплачені  відповідачем .Зазначає, що роботи по  договору №205-24/98 від 08.06.1998р. були виконані  протягом 1999р- 2002р., посилається  на пропуск  позивачем  строку позовної давності , згідно з вимогами  ч.3  ст. 267 ЦК України ,  оскільки позов позивачем подано  до суду  у липні 2007р.

На підставі ч.4 ст. 69 ГПК України  за клопотанням  обох сторін  подовжено термін розгляду справи  за межі  двох місячного строку.

В судовому  засіданні  оголошено  перерву  з 04.10.2007р.  до 17.10.2007р.  та  17.10.2007р. по  29.10.2007р.

Позивач  за вх.№ 22699 від 29.10.2007р., звернувся  до суду  з клопотанням  щодо  витребування  доказів , згідно з вимогами  ст. 38 ГПК України  у Державної  податкової інспекції  Дзержинського району м.Харкова та Пенсійного  фонду Дзержинського району м.Харкова. Суд  відмовив  в задоволенні  клопотання  позивача, згідно з вимогами  ст. 43 ГПК України та враховуючи, що господарський суд  витребує  документи і  матеріали  у підприємств  та  організацій  незалежно  від їх  участі у справі, у разі, якщо поданих сторонами доказів недостатньо для вирішення спору.

Сторони  звернулись до суду  з заявою   про розгляд справи  без застосування  технічних засобів  фіксування  судового процесу. Ця заява розглянута судом та задоволена  як така , що не суперечить  чинному законодавству.

Розглянувши матеріали справи , встановлено , що між позивачем  та відповідачем  укладено  договір  підряду №205-24/98 від 08.06.1998р.

Згідно з вимогами  договору  замовник (відповідач по справі) доручив , а виконавець( позивач по справі) зобов*язався  виконати  шеф -  монтажні  роботи  по вводу  в експлуатацію ПТКЄ 4 МАУС -250, ГМ-Т на блоці ст.№1 Мінської ТЕЦ №5  та пусконалагуджувальні  роботи  по вводу   в експлуатацію- керующих  комплексів РУСН,ГК,ТСТ, ПВТ, ГВТ, СТК, ОРУ-ЦЩУ, ОРУ-110,ОРУ -330 ПТК ЄЧ МАУС -250 ГМ – Т на блоці  ст.№1Мінської ТЕЦ №5. Вартість  робіт  складає 797345,52грн. Крім  того , витрати по  відрядженню  складають 418000,0грн. та  шеф- монтажні  роботи 100320,0грн., обсяг та строки  виконання  основних  етапів  визначається  календарними  планами №1 та №2, які  є невід*ємними  частинами  договору.

Сторони визначили в п.2.2., 2.4, договору , що замовник  оплачує  роботи перерахуванням  коштів  на рахунок  виконавця  протягом  20 –ти днів після  підписання  актів сдачі- приймання  робіт. Строк  дії договору  сторони  встановили  до повного  виконання сторонами  своїх   зобов*язань . Тобто  зазначений  договір продовжував діяти  після  набрання  чинності  Цивільним кодексом України (01.01.2004р), тому  правила  Цивільного кодексу України ,  застосовуються  до правовідносин сторін  за  договором№205-24/98 від 08.06.1998р.

В підтвердження виконання  обов*язків по  договору  суду  надані  акти  виконаних робіт №1-24 від 31.03.1999р. на суму 55800,0грн.

№2-24 від 30.09.1999р. на суму 99200,0грн.,

№3-24 від 30.11.1999р. на суму 79431,52грн.,

№4-24 від 31.05.2000р. на суму 77732,40грн.,

№5-24 від 30.06.2000р. на суму 62173,20грн.,

№6-24 від 28.12.2000р. на суму 38010,0грн.,

№7-24 від 31.12.2002р. на суму 46800,0грн.,

№8-24 від 30.03.2001р. на суму 92986,80грн.,

№9-24 від 29.09.1999р. на суму 59250,0грн.,

№10-24 від 30.07.2001р. на суму 24416,08грн.,

№11-24 від 29.03.2002р. на суму 51946,43грн.,

№12-24 від 27.06.2002р. на суму 73805,08грн.,

№13-24 від 30.09.2002р. на суму 48198,41грн.,

№14-24 від 31.03.2003р. на суму 14400,0грн.,

№15-24 від 30.12.2003р. на суму 55395,60грн., загальну суму  879545,52грн.

Доказів збільшення   кошторису , необхідності  проведення  додаткових  робіт  по  договору  в порядку  передбаченому  ст. 844 Цивільного кодексу України  суду  не надано .

В матеріалах справи  находяться  докази  оплати  виконаних робіт  по  договору №205-24/98 від 08.06.1998р.  АТЗТ «Техноімпекс» на загальну суму  257300,0грн. В платіжних   документах  відсутня інформація , який саме  акт виконаних робіт  по  договору  оплачується  відповідачем .

В клопотанні  вх.№19788 від 17.09.2007р.  позивач  посилається  на здійснення  попередньої оплати  в сумі 42185,08грн. по платіжним  дорученням  протягом  червня – грудня  2003р. та  виконання  робіт  по акту №15-24 від 30.12.2003р.  на  суму 55 395,60грн., з цього  позивачем  нараховується  заборгованість  в сумі 12210,52грн.( 55 395,60грн.- 43185,08грн.= 12 210,52грн.) по  договору №205-24/98 від 08.06.1998р., яка є  предметом  розгляду  справи.

Матеріалами  справи  не підтверджено  зазначений  розмір   заборгованості  по  договору.  В платіжних документах  відповідача  відсутне  посилання  на здійснення  попередньої оплати , тому  не можливо  вважати, що  оплата  відповідачем  здійснювалась  саме, як попередня    по  акту №15-24 від 30.12.2003р.   Позивачем  не надано  доказів в підтвердження того , яким чином  оплачувались  виконані  роботи по актам  виконаних  робіт , які  передували  акту №15-24 від 30.12.2003р.

В акті звірки станом на 01.01.2007р. по договору № 205-24/98 від 08.06.1998р. відсутня інформація  щодо заборгованості по актам виконаних робіт, зазначене в акті сальдо станом  на 01.01.2007р., матеріалами справи не підтверджено.

Графік погашення  заборгованості  не містить  інформації щодо дати його  укладання.

Згідно з вимогами  ст. 257 Цивільного  кодексу  України   загальна  позовна  давність  встановлюється  тривалістю  у три роки. Зміна  тривалості  позовної давності  згідно з вимогами ст.259 Цивільного кодексу України  може бути  змінена  за домовленістю  сторін, договір  про  збільшення  позовної давності  укладається  у письмовій формі . Суду  не надано  доказів  укладання  сторонами  договору  про збільшення  позовної давності .

Відповідач  заявив  у відзиві на позовну заяву  про сплив  строку  позовної давності 19.01.2007р. , оскільки акт №15-24  підписано 30.12.2003р. , термін  оплати  настав 19.01.2004р. та сплинув  19.01.2007р. Позивач  звернувся  до суду  17.07.2007р. . тобто  після  спливу строку позовної давності.

Частина  3  статті 267 Цивільного Кодексу України   передбачає, що  позовна  давність  застосовується  судом  за заявою  сторони у спорі, зробленою  до винисення ним  рішення.

Враховуючи, що сплив позовної давності , про  застосування  якої  заявлено  стороною  у спорі , є підставою  для відмови  у позові , згідно  з вимогами ч.4  ст. 267 Цивільного кодексу України  та те,  що  позивач  не  звертався  до суду  з заявою  про  визнання поважними  причини пропущення  позовної давності , суд відмовляє у позові.

Посилання  позивачем  на  переривання  перебігу  позовної давності  шляхом здійснення  звірки  розрахунків  сторін та графіку  погашення  заборгованості , є безпідставним , оскільки сума заборгованості  по акту  звірки розрахунків сторін  не підтверджена матеріалами справи, графік погашення  заборгованості  не містить  дати його укладання  та не  може  дорівнювати  угоді сторін, оскільки згідно  з вимогами  ст. 264 Цивільного  кодексу України , перебіг  позовної  давності  переривається  вчиненням  дії, що свідчить  про  визнання нею  свого боргу або іншого  обов*язку . Переривання  перебігу  строку  позовної давності полягає в тому, що на час , який  минув  до настання  обставини, з якою  закон  пов*язує  перерву, не зараховується  в строк  позовної давності. При цьому  обставини , що  переривають  перебіг строку , виникають  до його закінчення ,  дата  укладання  графіку  погашення  заборгованості  відсутня , тому  не можна  вважати, що графік укладено  до закінчення  строку  позовної давності .

Враховуючи, що відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 82-84 ГПК України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення підписано 01.11.2007р.

Суддя                                                                                            Пелипенко Н.М.