ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2007 р.
14:00

Справа №  1/663/07

м. Миколаїв

За позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю
брокерська контора “Трик ЛТД”.
/54020, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 41/.
До відповідача: Державна податкова інспекція у
Центральному районі  м. Миколаєва
/54030,  м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 24/
про: скасування податкового повідомлення–рішення від 18.06.2007року № /0

Суддя Васильєва Л.І.

Секретар судового засідання Дьяченко Т.В.

Представники:

Від позивача: Яковлева І.С., довіреність від 22.12.2006р.

Заливчий Я.В., довіреність від 09.07.2007р.

Галькевич О.П., довіреність від 01.04.2007р.

Від відповідача: Плахотна О.М., довіреність від 24.04.2007р.

Томашевський О.О., довіреність від 17.10.2007р.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про  скасування податкового повідомлення –рішення    від 18.06.2007року № /0,  з тих підстав, що  відповідачем  невірно застосовані норми пункту 1.20.2 статті 1, пункту 7.4.2. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” при визначенні звичайної ціни  реалізованих акцій: номінальна вартість акцій не є звичайною ціною.

Відповідач позов не визнає з тих підстав, що  позивачем  допущено заниження валових доходів за 2004-2005 роки,  і як наслідок - заниження податкового зобов’язання по податку на прибуток на суму  121026 грн., яке сталося внаслідок порушення  пунктів 1.20.2 статті 1, пункту 3.1. статті 3, пункту 7.6.1. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”  при визначенні звичайної ціни по договорам купівлі-продажу акцій пов’язаним особам (а.с.53-54).

Дослідивши надані докази, заслухавши  доводи сторін у судовому засідання, суд

встановив:

відповідач здійснив виїзну  документальну  перевірку позивача  з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2004 року по 31.03.2006 року , про що склав акт перевірки від 11.06. 2007 року (а.с.14-36).

За результатами перевірки відповідач направив позивачу податкове повідомлення-рішення від 18.06.2007року № /0 про визначення податку на прибуток в сумі 121 025, 94 грн. та  застосування штрафної санкції у сумі           60 446, 48 грн., яке позивач просить скасувати.

Позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного:

На сторінці 14 акту перевірки від 11.06.2007 року (а.с.27) відповідачем зазначено про заниження позивачем валового доходу за 4-й квартал 2004 року на суму 175 060, 29 грн., за 1-й квартал 2005 року на 244 183, 60 грн., за 4-й квартал 2005 року на 64 864, 89 грн. по господарським операціям з продажу цінних паперів пов’язаній особі –ТОВ “Кристал-Холдинг”. Посилаючись на пункт 7.4.1. статті 7 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” (визначення доходу, отриманого платником податків від продажу товарів (робіт, послуг) пов’язаним  особам),  відповідач визначив звичайну  ціну однієї акції на рівні її номінальної вартості.

Суд вважає визначення  відповідачем звичайної  ціни однієї акції на рівні її номінальної вартості, а значить і збільшення валового доходу позивача за вказані вище податкові періоди по господарським операціям з пов’язаною особою, помилковим з огляду на наступне:

пункт 7.4.1. статті 7  Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”  визначає, що доход,  отриманий  платником  податку   від   продажу товарів (робіт, послуг) пов'язаним особам,  визначається  виходячи із договірних цін, але не менших за звичайні ціни на  такі  товари (роботи, послуги), що діяли на дату  такого  продажу.

Поняття звичайної ціни встановлене пунктом 1.20.1 статті 1 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” : звичайною вважається  ціна  товарів  (робіт,  послуг),  визначена  сторонами договору.  Якщо не доведене зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню справедливих ринкових цін.

Справедлива ринкова ціна - це ціна,  за якою товари  (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови,  що продавець бажає передати такі  товари  (роботи,  послуги),  а  покупець  бажає  їх отримати за  відсутності  будь-якого  примусу,  обидві  сторони  є взаємно незалежними юридично  та  фактично,  володіють  достатньою інформацією про такі товари (роботи,  послуги),  а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх  відсутності  -  однорідних) товарів (робіт, послуг).

Приписи пунктів 1.20.2 –1.20.5. статті 1 вказаного  закону встановлюють, що при  визначенні звичайної ціни  беруться до уваги  інформація про укладені на момент продажу такого товару договори з ідентичними(однорідними товарами у співставних умовах (всі умови, що можуть  вплинути на ціну товару).

Якщо товари (роботи, послуги), ідентичні (за їх відсутності - однорідні) товарам (роботам, послугам), стосовно яких визначається звичайна ціна,  прилюдно пропонуються до продажу,  або мають ціни, встановлені  на  організованому  ринку  цінних паперів,  або мають біржову ціну (біржове котирування),  визначення звичайної  ціни  у встановленому   в   абзаці   першому   цього   підпункту   порядку

здійснюється із врахуванням таких факторів.

Для товарів (робіт,  послуг),  які продаються  шляхом прилюдного оголошення умов їх продажу,  звичайною визнається ціна, що міститься у такому прилюдному оголошенні.

Відповідачем жодного з положень  вказаної вище норми закону не використано на обґрунтування визначеної ним ціни продажу  цінних паперів на рівні їх номінальної вартості.

Номінальна вартість акцій  пов’язана виключно з емісією цінного паперу і стосується операцій на первинному ринку цінних паперів. Позивач є особою, що здійснює операції з цінними паперами  на вторинному ринку цінних паперів, їх ціна  може бути нижчою або вищою номінальної вартості при реалізації по договорам купівля продажу, в тому числі і пов’язаним особам.

Посилання відповідача на біржовий бюлетень АТ “Донецька фондова біржа” від 14.10.2004 року” як на підставу для визначення звичайної ціни на рівні номінальної вартості акцій суд вважає помилковим з тих підстав, що пунктом 1.20.4 статті 1 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” визначено: якщо   товари   (роботи,   послуги)   продаються    з використанням   конкурсу,   аукціону,   біржової   пропозиції  або пропозиції на організованому ринку цінних паперів, або коли продаж (відчуження)  товарів здійснюється у примусовому порядку згідно із законодавством, звичайною є ціна, отримана при такому продажі. Наданий відповідачем біржовий бюлетень(а.с.48-49) свідчить що пропозиція щодо продажу існувала, але  договори купівлі продажу акцій ВАТ “Завод Кристал” не укладались. Крім того, ціна акцій була запропонована   0,16 грн. за 1 акцію, а не 0,05 грн. як визначив відповідач. У 2005 році акції для продажу на фондовій біржі не пропонувались.

Приписом пункту 1.20.8.  статті 1 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” обов'язок  доведення  того,  що  ціна   договору   не відповідає   рівню  звичайної  ціни  у  випадках,  визначених  цим Законом, покладається на податковий орган.

На підставі вищезазначеного суд вважає, що  відповідачем не доведено, що ціна договору, за якою позивач здійснив реалізацію акцій пов’язаній особі, не відповідає   рівню  звичайної  ціни.

Відповідно правил, встановлених пунктом 1.20.6. статті 1 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” у  разі  коли  на  відповідному ринку товарів (робіт, послуг)  не  здійснюються  операції  з  ідентичними  (у  разі   їх відсутності  -  однорідними) товарами (роботами,  послугами),  або якщо  неможливо  визначити   їх   ціну   через   відсутність   або недоступність  відповідної інформації,  звичайною ціною вважається ціна договору.

Отже,   визначені позивачем в договорах купівлі-продажу з пов’язаними особами  ціни на акції є звичайними і у відповідача відсутні були підстави для збільшення валових доходів 4-й квартал 2004 року на суму 175 060, 29 грн., за 1-й квартал 2005 року на 244 183, 60 грн., за 4-й квартал 2005 року на 64 864, 89 грн.  та визначення податкового зобов’язання по податку на прибуток у сумі 121 026, 94 грн.

Оскільки відсутні у відповідача підстави для визначення податкового зобов’язання по податку на прибуток у сумі 121 026, 94 грн., то неправомірним є застосування штрафної санкції в сумі 60 446, 48 грн. відповідно до вимог пункту 17.1.3. статті 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Отже, оспорюване податкове повідомлення-рішення є протиправним і підлягає скасуванню у повному обсязі.

У відповідності з пунктом 2 частини 3 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, підпункту “б” пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про мито”  сума судового збору, яку позивач повинен був сплатити при зверненні з адміністративним позовом, складає 3,40 грн. Фактично платіжним дорученням № 1068 від 27.06.2007р. сплачено 85 грн. Надмірно сплачений судовий збір, що підлягає поверненню з Державного бюджету України складає 81, 60 грн.

Стаття 87 Кодексу адміністративного судочинства України  не передбачає сплату  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Отже, необхідно повернути позивачу з ДП “Судовий інформаційний центр” 118 грн., перерахованих платіжним дорученням №  1069 від 27.06.2007р

Керуючись ст.ст. 87, 94, 160, 162-163, 167, 254, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення –рішення від 18.06.2007р.: № /0.

Відшкодувати Товариству з обмеженою відповідальністю брокерської конторі “Трик ЛТД” /54020, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 41, / з Державного бюджету України через Головне управління державного казначейства України у Миколаївській області /54055, м. Миколаїв, пр-т. Леніна, 141 В, / судовий збір в сумі     3, 40 грн. (три гривні 40 коп.).

Повернути  Товариству з обмеженою відповідальністю брокерської конторі “Трик ЛТД” /54020, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 41, / з Державного бюджету України через Головне управління державного казначейства України у Миколаївській області /54055, м. Миколаїв, пр-т. Леніна, 141 В, / надмірно сплачений платіжним дорученням від 27.06.2007 року № 1068  судовий збір в сумі 81, 60 грн. (вісімдесят одна  гривня 60 коп.).

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю брокерської конторі “Трик ЛТД” /54020, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 41, / з Державного підприємства “Судовий інформаційний центр” /03680, м. Київ, вул. Трутенко, 2, р/рахунок 0001 у ВАТ «Банк Універсальний»,  м. Львів,  МФО 325707, / 118 грн. (сто вісімнадцять гривень) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, перерахованих платіжним дорученням № 1069 від 27.06.2007р

Постанова у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя