ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.07
Справа №АС2/395-07.

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп‘яненко О.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи № АС 2/395-07

за позовом:          Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту

інвалідів, м. Суми

до відповідача:    Приватного підприємства «Телекомунікаційні системи»,

м. Суми

про стягнення 14453 грн. 35 коп.

Суддя Соп’яненко О.Ю.

При секретарі судового засідання Маслова В.В.

За участю представників сторін:

від позивача – Груздо Т.С.

Від відповідача – Примак Н.В.

Суть спору: Позивач просить стягнути з відповідача  14147 грн. 76 коп. вартості 1-го нествореного робочого місця для працевлаштування інвалідів в 2006р., згідно ст. ст. 19, 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” № 875-ХІІ від 21.03.1991р. із змінами та доповненнями, 305 грн. пені за несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій станом на 25.06.2007р.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує і просить у позові відмовити, посилаючись на те, що ним було створено 2 робочих місця для працевлаштування інвалідів в 2006р., у відповідності до ст. ст. 19, 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” № 875-ХІІ від 21.03.1991р. із змінами та доповненнями.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд встановив:

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" № 875-Ш від 21.03.1991р. із змінами та доповненнями, для підприємств (об'єднань), установ і організацій, незалежно від форми власності і господарювання, встановлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 8 до 25 чоловік – у кількості одного робочого місця.

Ст. 20 вказаного Закону, встановлено обов‘язок підприємств (об'єднань), установ і організацій, незалежно від форми власності і господарювання, де кількість працюючих інвалідів менша ніж установлено нормативом, передбаченим ч. 1 ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" № 875-Ш від 21.03.1991р. із змінами та доповненнями, щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (об'єднанні), установі і організації за кожне робоче місце не зайняте інвалідом, а якщо працює від 8 до 25 чоловік – в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (об'єднанні), установі.

Відповідно до п. 3. 7 Інструкції щодо заповнення форми № 10-ПІ (річна) «Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів», затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 42 від 10.02.2007р., сума коштів адміністративно-господарських санкцій, яку повинен сплатити роботодавець у разі не виконання нормативу, на яких працює 15 осіб і більше, сплачується у розмірі середньорічної заробітної плати на підприємстві, установі, організації, у фізичної особи, яка використовує найману працю, а для роботодавців у яких працює від 8 до 15 осіб, сума коштів адміністративно-господарських санкцій дорівнює половині середньорічної заробітної плати на відповідному підприємстві.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що згідно форми № 10-ПІ «Звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів» за 2006р. та відповідно до акту перевірки  виконання вимог ст. ст. 19, 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" № 875-Ш від 21.03.1991р. із змінами та доповненнями, за 2006р., середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу підприємства відповідача у 2006р. становила 67 чоловік, таким чином норматив для створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, як вважає позивач, складає 3 місця, а відповідачем було створено 2 робочих місця для працевлаштування інвалідів.

Разом з тим суд вважає, що вимоги позивача не можуть бути задоволені із наступних підстав:

21.05.2007р. позивачем було здійснено перевірку виконання вимог ст. ст. 19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» № 875-Ш від 21.03.1991р. із змінами та доповненнями, про що складено відповідний акт і за результатами перевірки накладено на ПП «Телекомунікаційні системи», тобто відповідача по справі, адміністративно-господарські санкції в розмірі 14147 грн. 76 коп. та нарахована пеня за несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій станом на 25.06.2007р. в розмірі 305 грн. 59 коп.

В судовому засіданні встановлено, що на підприємстві відповідача в 2006 році працювало 2 сумісника, що підтверджується наказами про прийняття цих осіб на підприємство, оригінали яких надано суду на огляд, а копії приєднано до матеріалів справи.

Відповідно до пп. 2.6.1 п. 2.6, «Інструкції зі статистики кількості працівників», затвердженої наказом Державного комітету статистики № 286 від 28.09.2005р., не включаються до облікової кількості штатних працівників такі категорії - прийняті на роботу за сумісництвом з інших підприємств.

П. 3.2.5 зазначеної інструкції, визначає, що середньооблікова кількість штатних працівників за період з початку року обчислюється шляхом підсумування середньооблікової кількості штатних працівників за всі місяці роботи підприємства, і діленням одержаної суми на кількість місяців у цьому періоді.

Згідно розрахунку, наданого відповідачем, загальна кількість відпрацьованих всіма штатними працівниками облікового складу місяців у 2006 році становила - 768 місяців, а середньооблікова чисельність штатних працівників у 2006 році становила - 62 особи без урахування 2-х осіб сумісників.

Тому, кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів, встановлених нормативом на 2006 рік по підприємству відповідача становить - 2 робочих місця для працевлаштування інвалідів.

Фактично, як встановлено судом та визнано в позовних вимогах позивачем, на підприємстві відповідача працювало 2 інваліди - Головченко А.А., Безсонний О.Ф., про що і зазначено в акті перевірки.

Приймаючи до уваги вищенаведене суд дійшов висновку, що вимоги позивача не можуть бути задоволені, оскільки вони суперечать вимогам чинного законодавства України і матеріалам справи, і суд у позові відмовляє.

Тому, керуючись ст. ст. 158, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

2. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

3. Згідно ст. 186 КАС України заява про апеляційне оскарження постанови подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення (з дня складення постанови в повному обсязі). Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

4. Згідно ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання, апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ                                                                                  СОП‘ЯНЕНКО О. Ю.