ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2007                                                                                   Справа № 35/180-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суду у складі колегії суддів:

головуючого судді –Тищик І.В. (доповідач)

суддів – Сизько І.А., Чоха Л.В.

при секретарі –Врона С.В.

за участю представників

позивача: не з’явився

відповідача: Козачук В.О., Гук М.А., Шурай А.В.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від  26.06.07р.  у справі № 35/180-07

за позовом  відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Севастопольенерго", м. Севастополь

до Державного підприємства "Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ

про стягнення 54 334 грн. 28 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2007  року у справі № 35/180-07 (суддя Широбокова Л.П.) позов ВАТ "Енергопостачальна компанія "Севастопольенерго", м. Севастополь про стягнення з ДП “Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ різниці між фактично спожитою та договірною величинами споживання електричної енергії у 2006р. у розмірі 54 334 грн. 28 коп. задоволено.

Вмотивовуючи рішення, господарський суд дійшов висновку, що позивачем правомірно нарахована двократна санкція за перевищення договірних обсягів споживання електроенергії на підставі ст.26 Закону України “Про електроенергетику”.

Не погоджуючись з рішення суду, відповідач - ДП "Придніпровська залізниця”, звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить рішення господарського суду скасувати. При цьому  скаржник  вказує, що:

-          позов  направлено до неналежного відповідача; уточнень найменування відповідача до винесення рішення по справі позивачем не надано; заміна неналежного відповідача господарським судом здійснена не була;

-          до позовної заяви надано розрахунок перевищення ліміту споживання у відповідності до п. 5.2 договору № 46 від 01.03.06р., тоді як зобов’язання ДП “Придніпровська залізниця” перед ВАТ "ЕК "Севастопольенерго" виникли після укладання договору № 46 від 26.05.04р.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні  оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню, виходячи з наступного:

Як убачається з матеріалів справи, між ВАТ "Енергопостачальна компанія "Севастопольенерго"  та ДП "Придніпровська залізниця” 26.05.2004р. укладено договір №46 про постачання електричної енергії, відповідно до умов якого позивач зобов’язався постачати електричну енергію відповідачу, а відповідач - сплачувати вартість спожитої електроенергії.

Внаслідок порушення відповідачем приписів п.4.2 Правил користування електричною енергією та п. 5.2 договору щодо надання постачальнику в установлені строки відомостей про розмір очікуваного споживання електричної енергії, щомісячні обсяги споживання відповідачем електроенергії та потужності за спірний період  (лютий - грудень 2006р.) були самостійно визначені позивачем на рівні обсягів оплаченої електроенергії у відповідних періодах поточного року, як то передбачено п. 5.1 договору, про що належним чином повідомлено споживача.

За спірний період (лютий-грудень 2006р.) відповідачем перевищені договірні обсяги споживання електроенергії по площадках вимірювання на 235295 кВт/год.

Зобов’язання щодо відшкодування споживачами вартості понаднормативного використання електроенергії прямо передбачено ст.26 Закону України “Про електроенергетику”.

Згідно з ч.5 ст.26 Закону “Про електроенергетику”, споживачі (крім населення, професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних закладів I - IV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам   двократну   вартість   різниці   фактично спожитої і договірної величини.

Відповідно до п. 5.2 договору, яким передбачена відповідальність споживача за перевищення граничних величин споживання електроенергії та потужності, та ст. 26 Закону України „Про електроенергетику” позивачем нарахована плата за перевищення договірних величин електроенергії, що склала  54 334,28 грн.

Факту перевищення граничних величин споживання електроенергії за спірний період відповідач не заперечував, правомірності нарахування вартості спожитої електроенергії не оспорював, доказів сплати вказаної суми не надав.

Зобов’язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається в силу ст.ст. 525, 526 ЦК України

Матеріалами справи вимоги позивача доведені та правомірно задоволені господарським судом.

Не заперечуючи по суті спору, скаржник наполягає на скасуванні рішення господарського суду, стверджуючи, що він являється неналежним відповідачем у справі, оскільки в позовній заяві позивач невірно вказав найменування підприємства-відповідача, а саме, без „лапок”.

Зазначене твердження відповідача спростовується матеріалами справи і не може бути прийнято до уваги колегією суддів, оскільки безпосередньо в договорі на постачання електричної енергії, укладеному між сторонами у справі, відповідач вказав власну назву саме без „лапок” - Государственное предприятие Приднепровская железная дорога (мовою оригіналу); доказів внесення змін у договір щодо назви підприємства-споживача скаржником не надано.

Таким чином, всупереч твердженням скаржника, Державне підприємство Придніпровська залізниця і Державне підприємство „Придніпровська залізниця” являється одним і тим же підприємством та належним відповідачем у справі.

Окрім того, в межах розгляду справи позивачем подавалися уточнення як відносно найменування підприємства-відповідача, так і відносно номеру договору, вказаного у розрахунку; зазначені уточнення прийняті і роглянуті господарським судом до прийняття рішення у справі.

З огляду на відповідність висновків, викладених в рішенні господарського суду, обставинам справи та чинному законодавству, вимоги відповідача про скасування зазначеного рішення являються необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.07 року у справі № 35/180-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду.

Головуючий                                                                             І.В. Тищик

Судді:                                                                                        І.А. Сизько

Л.В. Чоха