ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

25.10.2007
Справа №2-25/3126-2007

За позовом ВАТ «Мостобуд» м. Київ, вул.. Панківська, 5,

До відповідача ВАТ «Будівельне управління № 813», м. Сімферополь, вул.. Сибірська, 113.

Про стягнення 524979,61 грн.

За зустрічним позовом ВАТ «Будівельне управління № 813», м. Сімферополь, вул.. Сибірська, 113,

До відповідача ВАТ «Мостобуд», м. Київ, вул.. Панківська, 5,

Про визнання актів виконаних робіт недійсними

Суддя   Копилова О.Ю.

Представники:

Від позивача за первісним позовом –  Штанько С.О., ю/к, дов. № 430/1-юр від 03.10.06р.

Від відповідача за первісним позовом  – Хусточкіна І.В., предст., дов. № 253 від 19.09.07р.

Обставини справи:

ВАТ «Мостобуд» звернулось у господарський суд АРК із позовом до ВАТ «Будівельне управління № 813», у якому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі  524979,61 грн., а також витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано належним чином зобов’язання за договором субпідряду № 152 від 21.06.2006р. щодо оплати виконаних робіт, що є порушенням положень ст.. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525,526 Цивільного кодексу України, у зв’язку із невиконанням відповідачем своїх зобов’язань за ним утворилася заборгованість у сумі 524979,61 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнавав, по мотивах викладених у відзиву на позов (том 1, а.с. 59-60) та доповнень до нього (том 2, а.с. 1-3), зокрема вказував на те, що роботи за договором підряду оплачені у повному обсязі, а позивачем у свою чергу не виконаний повний обсяг робіт відповідно проектної документації.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

В ході розгляду справи ВАТ «Будівельне управління № 813» подано зустрічну позовну заяву про визнання актів виконаних робіт недійсними (том. 2, а.с. 23-24).

Ухвалою господарського суду АРК від 21.05.207р. зустрічний позов ВАТ «Будівельне управління № 813» прийнято до розгляду та об’єднано із первісним позовом для спільного розгляду.

Відповідачем за первісним позовом заявлялося клопотання про призначення по справі судово-будівельної експертизи та зупинення провадження у справі до розгляду судом позову про визнання актів виконаних робіт недійсними.

Судом дані клопотання не задоволені, адже призначення судово-будівельної експертизи по справі не є доцільним, оскільки сторонами підписані акти виконаних підрядних робіт  форми КБ-2в за серпень, вересень, жовтень та листопад 2006р., відповідно до яких відповідач повинен оплати виконані роботи (тобто відповідач погодився із виконаними роботами та їх вартістю), а зупинення провадження у дійсній справі до вирішення судом спору про визнання актів виконаних робіт недійсними не можливе, оскільки вимоги про визнання актів виконаних робіт недійсними є предметом зустрічного позову ВАТ «Будівельне управління № 813» до ВАТ «Мостобуд» який як вже вказувалось раніш ухвалою суду від 21.05.2007р. прийнято до розгляду та об’єднано із первісним позовом для спільного розгляду.

Відповідачем за первісним позовом подавалася касаційна скарга на ухвалу господарського суду АРК від 21.05.2007р. про прийняття пред’явленого ним зустрічного позову до розгляду.

У зв’язку із поданням вказаної скарги справу було направлено до касаційної інстанції.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 12.07.2007р. касаційна скарга ВАТ «Будівельне управління № 813» повернута без розгляду.

Господарським судом АРК після надходження матеріалів справи, ухвалою від 07.09.2007р. розгляд справи було призначено на 02.10.2007р. на 11 год. 20 хв.

У зв’язку із необхідністю витребування додаткових доказів розгляд справи було відкладено.

У судове засідання, що відбулося 25.10.2007р. з’явились представники сторін.

Позивачем за первісним позовом вимоги підтримано, зустрічні вимоги не визнано по мотивах викладених у відзиву на зустрічний позов (том 2, а.с. 83-84).

Відповідачем за первісним позовом позивні вимоги не визнано по мотивах викладених у раніш наданому відзиву та доповнень до нього (том 1, а.с. 59-60) (том 2, а.с. 1-3).

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

21.06.2006р. між ВАТ «Будівельне управління № 813» та ВАТ «Мостобуд», укладено договір субпідряду за № 152.

Відповідно до умов вказаного договору генпідрядник (відповідач) доручає, а субпідрядник (позивач) зобов’язується в порядку та на умовах, визначених цим контрактом виконати капітальний ремонт мосту км 106+323 при реконструкції автомобільної дороги загального користування місцевого значення Харків-Красноград-Перещепине у Харківській області, надалі –роботи види та обсяги яких обумовлено в проектно-кошторисній документації, яка є невід’ємною частиною даного договору.

Згідно п. 1.3. договору генпідрядник зобов’язався прийняти і оплатити виконані роботи на умовах цього договору.

Відповідно до п. 5.1 договору Генпідрядник проводить розрахунки з Субпідрядником за фактично виконані роботи на підставі підписаних сторонами проміжних актів виконаних робіт – «актів приймання виконаних підрядних робіт» (форма КБ-2в) та «Довідки про вартість виконаних підрядних робіт» (форма № КБ-3) згідно п. 2 сумісного наказу Держкомстату та Держбуду України від 21.06.2002 № 237/5, але в будь-якому випадку – після отримання грошових коштів від Замовника.

Згідно п. 5.2 договору генпідрядник перераховує Субпідряднику аванс для покриття його попередніх видатків в сумі 30% від договірної ціни Робіт. Сплачений аванс враховується при здійсненні проміжних розрахунків відповідно до п. 5.1. договору.

Так, згідно банківського витягу руху коштів по рахунку позивача від 11.08.2006р., позивачу відповідачем перераховано аванс у сумі 765743,90 грн. (том 1, а.с. 64).

Позивачем зобов’язання за договором підряду виконані належним чином, що підтверджується наданими до матеріалів справи актів приймання виконаних підрядних робіт типової форми № КБ-2в за серпень 2006 (том. 1, а.с. 133-137), за вересень 2006р. (том 1, а.с. 139-143), за жовтень 2006р (том 1, а.с. 145-157), за листопад 2006р. (том 1, а.с. 40-52). та довідок про вартість виконаних робіт типової форми № КБ-3 за серпень 2006р. (том 1, а.с. 132), за вересень 2006р. (том 1, а.с. 138), за жовтень 2006 (лм 1, а.с. 144), за листопад 2006р. (том 1, а.с. 39) які підписані представниками обох сторін та скріплені печатками. Загальна сума виконаних робіт становить 4286228,40 грн.

Згідно наданих до матеріалів банківських виписок від 11.08.2006р.; від 11.09.2006р.; від 27.09.2006р.; від 30.11.2006р.; від 01.12.2006р.; від 04.12.2006р.; від 15.12.2006р.; від 20.12.2006р.; від 26.12.2006р. (том 1, а.с. 64-84; 110-115) відповідачем оплачено виконані роботи у сумі 2909736,42 грн.

ВАТ «Будівне управління № 813» утримано при розрахунку із позивачем на підставі п. 5.5. договору кошти у сумі: 25 449,31 грн., що підтверджується підписанням Акту № БУ-0000372 від 31.08.2006р., (том 2, а.с. 75), 27 943, 06 грн., що підтверджується підписанням Акту № БУ-0000592 від 30.09.2006р., (том 2, а.с. 76), 17941,16 грн., що підтверджується підписанням Акту № БУ-0000811 від 31.10.2006 р.(том 2, а.с. 77), 14 434, 94 грн., що підтверджується підписанням Акту № БУ-0000989 від 30.11.2006р. (том 2, а.с. 78).

Отже залишок коштів які не перераховані відповідачем за виконані позивачем роботи складає 524979,61 грн.

Відповідачем відповідно до приписів ст.. 33 ГПК України доказів оплати сформованої заборгованості на момент розгляду не надано.

Стосовно посилань відповідача на те, що позивачем не виконано роботи у повному обсязі, а також те, що не завершений весь комплекс робіт, роботи не здані у відповідності з вимогами п. 13.1 Договору, а отже не прийняті відповідачем, слід зазначити, що відповідно до ст.. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. При цьому суд зобов’язаний відібрати тільки ті докази, які містять інформацію щодо предмету доказування, виключивши з процесу доказування докази, які не стосуються справи, наявність яких ускладнює процес доказування, встановлення дійсних обставин справи, затягує розгляд справи.

Згідно  п. 13.2. Договору «Генпідрядник має право не приймати виконані роботи у разі виявлення відступів від проектної документації, умов даного Договору, будівельних норм та правил та вказівок Генпідрядника та/або в разі виявлення недоліків в виконаній роботі», п. 13.3 Договору передбачено, що «У випадку мотивованої відмови Генпідрядника від прийому робіт. Сторони у триденний термін складають двосторонній Акт із зазначенням усіх недоліків та строків їх виправлення. Після виправлення Субпідрядником виявлених недоліків Генпідрядник підписує «Акт приймання виконаних підрядних робіт» (Форма КБ-2в) та «Довідку про вартість виконаних підрядних робіт» (Форма КБ-3)».

Отже, якщо б прийняті роботи не відповідали проектній документації, умовам даного Договору, будівельним нормам та правилам, а також вказівкам Генпідрядника, то роботи згідно Договору № 152 від 21 червня 2006 р. були б не прийняті. Однак, роботи прийняті, Акти здачі-приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) підписані.

Також, при виявлені недоліків складається двосторонній акт із зазначення недоліків та строків їх виправлення, але такі акти не складено, в матеріалах справи відсутні.

Відповідач посилається на те, що Замовником не були перераховані кошти для розрахунку по виконаним роботам, але відповідно до листа Служби автомобільних доріг у Харківській області від 22.05.2007р. (том 2, а.с. 74) Замовник (Служба автомобільних доріг у Харківській області) розрахувався з генеральним підрядником (ВАТ «БУ № 813») за роботи з капітального ремонту автомобільної дороги «Харків-Красноград-Перещепине,   км 11+000 - км 123-600, які були виконані у 2006 р. в повному обсязі.

П. 5.3. Договору передбачений кінцевий розрахунок, з урахуванням положень, викладених в п.п. 5.5. та 5.6.

Згідно п. 5.5. Договору «Генпідрядник при проведенні розрахунків за даним Договором з Субпідрядником утримує 2% від вартості субпідрядних робіт на покриття витрат Генпідрядника, пов'язаних із виконанням зобов'язань щодо забезпечення технічною, дозвільною та іншою документацією, координації дій субпідрядників при виконанні робіт, приймання виконаних робіт Субпідрядником робіт та інші».

П. 5.6. Договору згідно Протоколу розбіжностей до Договору від 30.06.2006р. встановлено, що «Генпідрядник має право при проведенні розрахунків з Субпідрядником притримати 5% від договірної ціни робіт за даним договором, за умов притримання 5% у розрахунках за виконані роботи між Замовником та Генпідрядником, з перерахуванням цих коштів Субпідряднику в термін до 5 днів з моменту виконання Субпідрядником своїх зобов'язань за дійсним Договором, але в будь-якому випадку - після отримання грошових коштів від Замовника.

Як вказувалось раніш відповідачем при розрахунку із позивачем було утримано суму у розмірі 85768,47 грн., про що свідчать акти наявні в матеріалах справи.

Отже, Відкрите акціонерне товариство «Будівне управління № 813» отримало кошти за виконані роботи з капітального ремонту мосту км 106+323 при реконструкції автомобільної дороги загального користування місцевого значення Харків-Красноград-Перещепине у Харківській області, але не розрахувалося з Відкритим акціонерним товариством «Мостобуд», чим порушило умови Договору.

Також, п. 5.4. Договору передбачено, що «Фінансування робіт за цим Договором здійснюється Генпідрядником за рахунок коштів, отриманих від Замовника».

Згідно до ст.. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до звичаїв  ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Термін оплати виконаних робіт встановлений п. 5.6. Протоколу розбіжностей до Договору від 30.06.2006р.: «перерахування коштів Генпідрядником Субпідряднику в термін до 5 днів з моменту виконання Субпідрядником своїх зобов'язань за чинним Договором, але в будь-якому випадку - після отримання грошових коштів від Замовника.»

П. 13.1. Договору, «Здавання-прийняття робіт за цим Договором здійснюється шляхом підписання Сторонами проміжних актів виконаних робіт «Актів приймання виконаних робіт» (форма КБ-2в) та «Довідки про вартість виконаних підрядних робіт» (форма КБ-3) та після закінчення усього комплексу робіт за актом про здачу робіт за Договором), регулює порядок здавання і прийняття робіт за Договором, але ніяк не регулює оплату виконаних робіт.

Роботи виконувались с запізненням не з вини ВАТ «Мостобуд», про що свідчить лист Служби автомобільних доріг у Харківській області № 989/06 від 17.08.2006, в якому Державна служба автодоріг України тимчасово, до особистого розпорядження, призупиняє всі роботи з капітального ремонту автодороги Харків-Красноград-Перещепине, км 11+000 - км 123+600.

Також, згідно Протоколу виробничого засідання з питань закінчення робіт на об'єктах ВАТ «Мостобуд» а/д Харків-Красноград-Перещепине від 26.04.2007 р. було прийняте рішення про те, що ВАТ «Мостобуд» закінчить роботи на об'єктах а/д Харків-Красноград-Перещепине після відновлення фінансування.

Отже суд дійшов висновку, що позовні вимоги ВАТ «Мостобуд» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того згідно наданого до матеріалів справи листа ВАТ «Будівне управління № 813» від 24.09.2007р. за № 286 (том 2, а.с. 90), останній фактично визнає заборгованість яка склалася перед ВАТ «Мостобуд», у зв’язку із чим було запропоновано укласти мирову угоду.

Стосовно поданої ВАТ «Будівне управління № 813» зустрічної позовної заяви про визнання актів виконаних робіт недійсними, суд дійшов наступного:

Відповідно до п.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Згідно з ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України.

Як вбачається з матеріалів справи, зустрічні вимоги заявлені про визнання актів виконаних робіт недійсними.

Згідно зі ст..15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 цього  Кодексу передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ст..20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав та законних  інтересів суб’єктів господарювання та споживачів у спосіб та порядок, що визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Права та законні інтереси зазначених суб’єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб’єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб’єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб’єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов’язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій;  застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими  законом.

Таким чином, як випливає із приписів даної правової норми, права і законні інтереси суб’єктів господарювання захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб’єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб’єкта господарювання або споживачів. Отже, у даній правовій нормі йдеться мова про акти юридичні, волевиявлення в яких обов’язкові для виконання.

Відповідно до ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі: 1)  справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також у спорах про визнання недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві, крім: спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України, міждержавних договорів та угод віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство, 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов’язані із створенням, діяльністю, управлінням, та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Оскаржувані акти виконаних робіт не є актами ненормативного характеру в розумінні ст..12 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вони не мають обов’язкового характеру, не може рахуватись документом, який безумовно тягне певні правові наслідки, оскільки підприємство не позбавлено можливості захищати свої інтереси у іншому способі.

Господарський суд розглядає заяви про визнання недійними тільки обов’язкових для виконання актів державних та інших органів.

У судовому засіданні за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З огляду на викладене, керуючись, ст.. 20, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 15-16, 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 44-49, п. 1 ст. 80, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Первісний позов задовольнити у повному обсязі.

2.          Стягнути з  ВАТ «Будівельне управління № 813», (м. Сімферополь, вул.. Сибірська, 113; р/р 0101 ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», м. Києва, МФО 320650, ЗКПО 01383865) на користь ВАТ «Мостобуд» (м. Київ, вул.. Панківська, 5; р/р 913 в ВАТ КБ «Хрещатик» м. Києва, МФО 300670, ) суму заборгованості у розмірі 524979,61 грн., витрати по сплаті державного мита у сумі 5249,80 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Провадження по зустрічній позовній заяві припинити на підставі п. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення оформлене та підписане 26.10.2007р.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Копилова О.Ю.