ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

“ 29  ”  листопада  2007 року                                                                              справа № 7/207

Суддя            Н.О. Скорик, розглянувши матеріали за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю ?Соцінвестбуд?

04107, м. Київ,  вул.. Нагірна, 10а, оф.1

До Товариства з обмеженою відповідальністю ?Варвинський цегельний завод?
Пошт. адреса: 17600, смт. Варва,  вул.. Зарічна, 68
Юр. адреса: 17600, смт. Варва, вул.. Матросова, 4

Про  стягнення 63017,47  грн.

Представники сторін:

Від позивача : Вартік О.В. –дов. № б/н від 29.09.2007 р.

Від відповідача :  не з?явився

Суть спору:

Заявлено позов про стягнення 63017,47 грн. , перерахованих позивачем відповідачу  на оплату рахунків № 27 від 10.04.2006 р., № 28 від 10.06.2006 р., № 34 від 30.05.2006 р., № 39 від 26.06.2006 р., № 40 від 04.06.2006 р., № 45 від 19.07.2006 р., № 48 від 01.08.2006 р.

Відповідач  відзиву на позов не надав. проти позовних вимог не заперечив.

Ухвала суду про порушення провадження у справі від 04.10.2007 р., направлена відповідачу за його поштовою адресою:  смт. Варва,  вул.. Зарічна, 68, повернута відділенням зв?язку з написом: ?за закінченням терміну зберігання?.  Ухвала суду  про відкладення розгляду справи від 16.10.2007 р., направлені відповідача за його юридичною та поштовою  адресами на адресу суду поштовим відділенням не повернуті. Представником позивача по справі в судовому засіданні надана розписка  директора   підприємства –відповідача  про те, що він повідомлений  про час слухання справи.

Ухвала суду від 15.11.2007 р.  про відкладення розгляду справи, направлена відповідачу за адресою:  смт. Варва, вул.. Зарічна, 68, повернута відділенням зв?язку з написом:? за зазначеною адресою не значится?, ухвала суду  від 15.11.2007 р. про відкладення розгляду справи, направлена відповідачу за адресою:  смт. Варва,  вул.. Матросова, 4, повернута  відділенням зв?язку  з написом: ?за зазначеною адресою не значиться?.

Таким чином, вжито всіх заходів до повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи в суді.

Зважаючи  на  те,  що згідно  до  ст.. 22 Господарського  процесуального  кодексу  України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, неявка   представника   відповідача  у  судове  засідання ,  неподання  відповідачем   відзиву  на  позов   не  є  перешкодами  для  розгляду  справи  за  наявними   доказами  у  порядку  ст.. 75  Господарського   процесуального  кодексу  України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача,   суд

Встановив:

Між сторонами договір як єдиний письмовий документ не укладено.

Відповідно до ч.1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським  визнається  зобов'язання,  що  виникає  між суб'єктом  господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,  передбачених  цим  Кодексом,  в силу  якого  один  суб'єкт  (зобов'язана  сторона,  у  тому  числі боржник)  зобов'язаний  вчинити  певну   дію   господарського   чи управлінсько-господарського  характеру  на користь іншого суб'єкта (виконати  роботу,  передати   майно,   сплатити   гроші,   надати інформацію тощо),  або утриматися від певних дій,  а інший суб'єкт (управнена сторона,  у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст.. 174 Господарського  кодексу України  господарські зобов?язання  можуть  виникати, зокрема, з господарського договору  та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але  таких, які  йому не суперечать.

В період з квітня по серпень 2006 р. відповідачем виставлялись позивачу рахунки на оплату керамічної цегли  : № СФ –00027 від 10.04.2006 р. на суму 50004,73 грн., № 28 від 10.05.2006 р. на суму 50700 грн., № 34 від 30.05.2006 р. на суму 507000 грн., № 39 від 26.06.2006 р. на суму 56000,28 грн., № 40 від 04.06.2006 р. на суму 104000,52 грн., № 45 від 19.07.2006 р. на суму  104000,52 грн. № СФ –0048 від 01.08.2006 р. на суму 200407,02 грн.

В рахунках зазначалось  найменування  товару (цегла керамічна), кількість та ціна, що є суттєвими умовами угоди.

Позивач  оплачував  рахунки відповідача, що підтверджує  його намір укласти угоду та прийняття  пропозиції відповідача на запропонованих останнім умовах.

В рахунок оплати виставлених рахунків позивачем сплачено 656605,11 грн., що підтверджується матеріалами справи (виписками банку).

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Відповідач частково виконав свої зобов?язання по передачі оплаченої керамічної цегли –в період з 14.04.2006 р. по 27.11.2006 р. відповідачем поставлено позивачу керамічну цеглу на загальну суму 590437,64 грн., що підтверджується  видатковими накладними, які знаходяться в матеріалах справи і розрахунком позовних вимог.

Відповідачем не допоставлено   позивачу керамічної цегли на суму 66167,47 грн.

Зокрема, рахунок –фактуру № СФ –0048 від 01.08.2006 р. на суму 200407,02 грн. оплачено  відповідачем  на загальну суму 166000 грн., що підтверджується  виписками  банку від 02.08.2006 р. –на суму 52000 грн., від 21.08.2006 р. –10000 грн., від 30.08.2006 р. –20000 грн., від 11.09.2006 р. –20000 грн., від 14.09.2006 р. –30000 грн., від 18.09.2006 р. –34000 грн.

Відповідачем  поставлено  цегли на  виконання цієї угоди на загальну суму 63680,28 грн., що підтверджується  видатковими накладними, копії  яких додано  до справи:

№ РН –123 від 30.08.2006 р. на суму 5856,02 грн.;

№ РН –124 від 01.09.2006 р. на суму 5600,03 грн.,

№ РН –125 від 02.09.2006 р. на суму 6400,03 грн.,

№ РН –126 від 05.09.2006 р. на суму 5600,03 грн.,

№ РН –127 від 07.09.2006 р.  на суму 5600,03 грн.,

№ РН –128 від 13.09.2006 р. на суму 5856,02 грн.,

№ РН –129 від 14.11.2006 р. на суму 5856,02 грн.,

№ РН –131 від 16.11.2006 р. на суму 5600,03 грн.,

№ РН –133 від 19.11.2006 р. на суму 5856,02 грн.,

№ РН –134 від 21.11.2006 р. на суму 5856,02 грн.,

№ РН –135 від 27.11.2006 р. на суму 5600,03 грн.

Цегла за накладними, в яких  визначено відповідачем неіснуючий рахунок  та без визначення рахунку, прийнята  позивачем в рахунок  виконання зобов?язань  за укладеними угодами (в межах суми оплачених  рахунків).

З врахуванням  даних обставин, непоставка відповідача  за останньою  угодою (рахунок          № СФ- 0048 від 01.08.2006 р., оплачений на суму 166000 грн.) становить 66167,47 грн.

Згідно  п. 4 ст. 193 Господарського кодексу України  управнена сторона  має право  не приймати  виконання зобов?язання  частинами, якщо інше  не передбачене законом, іншими нормативно -  правовими  актами або договором, або не  випливає із змісту зобов?язання.

Ні угодою сторін, ні нормативними  актами  не передбачено в даному випадку  виконання зобов?язання частинами.

Разом з тим,  відповідач  виконував  свої зобов?язання  частинами, про що свідчать вище перелічені накладні і позивач  приймав  це виконання.

Але це не  зобов?язує  його  приймати  весь товар  дрібними  частинами.

Частиною 2 статті 530  Цивільного кодексу  України передбачено, якщо  строк  (термін)  виконання  боржником  обов'язку  не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від  дня  пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В даному ж випадку відповідач  почав  виконувати умови  угоди добровільно. Частково виконав і позивач  прийняв це часткове виконання. 30.08.2006 р. -  день передачі  першої партії товару слід вважати  терміном  виконання  зобов?язання, оскільки, як було  зазначено  вище,  умовами  угоди не передбачено виконання  договору частинами. Кожна  партія  переданої цегли є лише  складовою  одного  зобов?язання  відповідача – передати  узгоджену сторонами  і оплачену  позивачем кількість цегли.

Відповідно до  п.1 ст. 670 Цивільного кодексу України, якщо  продавець  передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу,  покупець має  право вимагати   передання  кількості  товару,  якої  не  вистачає,  або відмовитися від переданого товару  та  його  оплати,  а  якщо  він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Відповідачем (відповідно до  картки –рахунку) повертались позивачу кошти , а саме: 07.02.2007 р. відповідачем повернуто позивачу 300 грн., 16.02.2007 р. –350 грн., 01.03.2007 р. –500 грн., 03.05.2007 р. –250 грн., 14.05.2007 р. –250 грн., 04.07.2007 р. –500 грн., 06.07.2007 р. –500 грн., 11.07.2007 р. –500 грн. Всього відповідачем повернуто позивачу 3150 грн. за оплачену  і непоставлену керамічну  цеглу.

Позивач скористався своїм правом, визначеним в даній статті  і 28.08.2007 р. звернувся до відповідача листом  № 07ю від 28.08.2007 р. з пропозицією розірвати усну угоду купівлі –продажу  і повернути сплачені  ним кошти в розмірі 63017,47 грн. на рахунок позивача.  Лист, направлений  рекомендованою кореспонденцією  повернувся позивачу  з написом поштового відділення  ?за закінченням терміну зберігання?.

На момент  винесення рішення  судом, заборгованість відповідача перед позивачем склала 63017,47 грн.

Відповідач не надав  доказів повернення 63017,47 грн.

Таким чином, вимоги  позивача є правомірними, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Керуючись  ст.. 526,530,670 Цивільного кодексу України, ст.. 173,174,193 Господарського кодексу України,  ст.. 49,  82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ?Варвинський  цегельний завод?, Чернігівська обл., смт. Варва, вул.. Матросова, 4  (р. 0001 в Київській філії АКІБ ?Укрсиббанк?, МФО 300733, код 32991886) на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю ?Соцінвестбуд?, м. Київ, вул.. Нагірна, 10а, оф.1 (р. 2699 в КГРУ КБ ?Приватбанк? м. Києва, МФО 321842, код 33349331) 63017,47 грн. боргу, 630,17 грн. державного мита, 118 грн. витрат з інформаційно –технічного забезпечення розгляду у судах.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                 Н.О. Скорик

03.12.2007 р.