ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

20.11.2007                                                                Справа №  10/331-ПД-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Александрової Л.І. при секретарі Матирка М.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Управління транспорту та зв"язку Херсонської міської ради

третя особа на стороні позивача: Приватне підприємство "Корнет-Стиль"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонтрансторгсервіс"

про розірвання договору

за участю:

представників сторін:

від  позивача - Скогарев С.О. - заст.н-ка управління (дор. № 194/01-8/1 від 06.11.07 р.);

від  відповідача - Бондар А.Ф. - представник (дов. б/н від 01.10.07 р.);

від 3-ї особи - Мітрофанова Т.К. - представник (дов.ю № 76 від 24.10.07 р.)

Справа прийнята до розгляду суддею Александровою Л.І. на підставі розпорядження голови господарського суду Херсонської області № 307 від 24.10.07 р.

Розгляд справи розпочатий 06.11.07 р. з перервою до 20.11.07 р. згідно зі ст. 77 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення після закінчення розгляду справи.

Позивач звернувся з позовом про розірвання укладеного між Управлінням транспорту та зв’язку Херсонської міської ради та ТОВ «Херсонтрансторгсервіс»31.05.2007 р. договору № 39 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування № 39, посилаючись на порушення відповідачем умов цього договору. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що спірний договір був укладений на підставі рішення конкурсного комітету від 24.05.2007 р., оформленого протоколом № 2, згідно з яким відповідача було визнано переможцем конкурсу на перевезення пасажирів на автобусному маршруті № 39. Стверджує про недотримання відповідачем протягом червня-листопада 2007 року зобов’язання з виконання пасажирських перевезень на маршруті, паспорту маршруту, не виконання передбачених паспортом графіків руху автобусів, приписів позивача.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на недотримання позивачем при здійсненні перевірок вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 р. № 1567, і як наслідок - на неналежність наданих позивачем доказів, що свідчать про порушення умов договору. Вважає, що ним не порушено умов договору та паспорту маршруту, оскільки на маршруті щоденно працювало чотири автобуси із інтервалом руху 15 хвилин.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, додатково зазначивши, що ним здійснювались перевірки виконання умов договору, які не є формою державного  контролю на автомобільному транспорті. Управління транспорту та зв’язку Херсонської міської ради є органом місцевого самоврядування, замовником пасажирських перевезень, стороною за договором  про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування та не наділено повноваженнями по здійсненню державного контролю на автомобільному транспорті. Контроль за виконанням відповідачем умов договору здійснювався на підставі Закону України «Про автомобільний транспорт», Положення про Управління та самого договору. На підтвердження наявності порушень відповідачем спірного договору додатково надав скарги мешканців міста щодо відсутності руху автобусів на автобусному маршруті загального користування № 39, докази неодержання відповідачем дорожніх листів, не проходження автобусами відповідача щоденного технічного огляду, а водіями –щоденного медичного огляду. Вважає, що ним надано у якості підтвердження порушення відповідачем умов договору належні докази.

Відповідач в судовому засіданні підтримав заперечення проти позову, викладені у відзиві на позовну заяву, пояснивши, що у зв’язку з нерентабельністю автобусного маршруту № 39 на ньому працювало лише чотири автобуси із додержанням встановленого графіку руху, вихід автобусів на маршрут здійснювався відповідно до дорожніх листів, які оформлені згідно з встановленими вимогами.

Третя особа на стороні позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

За результатами проведення 24 травня 2007 року конкурсу на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, згідно з рішенням конкурсного комітету, оформленого протоколом № 2 від 24.05.2007 р., переможцем  конкурсу на перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування № 39 «вул. Безродного –Житлоселище –мкр. Шуменський»(далі –автобусний маршрут) було визнано ТОВ «Херсонтрансторгсервіс».

Згідно зі ст.31 Закону України «Про автомобільний транспорт»відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування з органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування.

На підставі зазначеного рішення конкурсного комітету 31.05.2007 р. між позивачем, як замовником пасажирських перевезень, та відповідачем, як перевізником, укладено договір № 39 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування.

Відповідно до п.1 договору № 39 позивач надав відповідачу в обслуговування автобусний маршрут, а відповідач зобов’язався виконувати пасажирські перевезення з дотриманням умов договору та вимог нормативно-правових документів, якими регламентуються пасажирські перевезення автомобільним транспортом.

Основні права та обов’язки автомобільного перевізника, який здійснює перевезення пасажирів на договірних умовах визначені у ст.30 Закону України «Про автомобільний транспорт», згідно з якою автомобільний перевізник зобов’язаний забезпечувати дотримання персоналом вимог законодавства про автомобільний транспорт; забезпечувати контроль технічного та санітарного стану автобусів чи таксі перед початком роботи; забезпечувати проведення щозмінного передрейсового та післярейсового медичного огляду водіїв транспортних засобів; забезпечувати водія необхідно документацією; утримувати транспортні засоби в належному технічному та санітарному стані, забезпечувати їх своєчасне подання для посадки пасажирів та відправлення тощо.

Зазначені обов’язки перевізника відображені у п.п. 2.2.1-2.2.2 договору № 39. Згідно з п.п.2.2.4, 2.2.5 договору № 39 відповідач зобов’язався виконувати передбачені паспортом маршруту графіки руху автобусів (мікроавтобусів) із регулярністю не нижче 95%, вести облік виконаних маршрутів та щоденно надавати замовнику звітність про кількість транспортних засобів на маршруті; виконувати, зокрема, накази (приписи) позивача, що пов’язані з організацією роботи рухомого складу на маршрутах, дотримуватись вимог нормативно-правових актів, а також умов укладеного договору.

Відповідно до ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт»пасажирські перевезення виконуються автомобільним перевізником на підставі, зокрема, договору із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозволу, паспорту маршруту та інших документів, передбачених чинним законодавством. При цьому водії автобуса виконують перевезення, серед іншого, на підставі дорожнього листа, який є документом установленого зразка для визначення та обліку роботи транспортного засобу (ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Згідно з п.2.2.13 договору № 39 відповідач зобов’язався не допускати до роботи на автобусному маршруті транспортні засоби без наявності у водіїв дозволів і маршрутних (дорожніх) листів, при цьому отримання таких листів здійснюється відповідачем у замовника –позивача (п.п.2.1.2, 2.2.14 договору № 39).

Матеріалами справи, а саме даними журналу обліку видачі дорожніх листів транспорту загального призначення Управління транспорту та зв’язку, підтверджується, що відповідач не отримував у позивача дорожні листи для виїзду транспортних засобів на автобусний маршрут. Надані відповідачем копії подорожних листів не містять інформації щодо затвердження їх позивачем, є внутрішніми документами відповідача, які оформлені без додержання умов договору № 39, тому не приймаються судом до уваги.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до акту від 16.10.2007 р., складеного за участю працівника ВАТ АТП 16554, з яким відповідачем укладено договір про надання останньому послуг з щозмінного передрейсового та післярейсового медичного огляду (контролю) водіїв та з контролю технічного стану  транспортних засобів, 02.09.07 р., 08-09.09.07 р., 29-30.09.07 р., 01.10.07 р., 07.10.07 р., 14.10.07 р. транспортні засоби відповідача з гаражу на маршрут № 39 не виходили, в інші дні вересня та жовтня 2007 р. на маршрут виходив лише один автобус, 05.09.07 р. –два автобуси. Цих обставин відповідачем не спростовано, даних про проведення ним  обов’язкових щоденного контролю технічного та санітарного стану автобусів перед початком роботи та щозмінного передрейсового та післярейсового медичного огляду водіїв транспортних засобів, які свідчать про додержання встановленого порядку виходу транспортного засобу на маршрут, не надано.

Згідно зі ст.43 Закону України «Про автомобільний транспорт»на конкурс виносяться маршрути із затвердженими паспортами, тобто з документами, що містять схему маршруту, розклад руху, таблицю вартості проїзду, графіки режимів праці та відпочинку водіїв тощо (ст.1 Закону). Згідно з характеристикою маршруту № 39, що є складовою паспорту автобусного маршруту на ньому повинно працювати 10 одиниць автобусів, виходячи із цієї кількості транспортних засобів визначено і графік руху автобусів. Суд погоджується з доводами позивача, що вихід на маршрут автобусів у менший кількості є порушенням паспорту маршруту та п.2.2.4 договору № 39.

Суд також приймає до уваги наряди-завдання №№ 11/09, 14/09, 21/09, 24/09, 01/10, 02/10, 03/10 та скарги мешканців міста, якими підтверджується відсутність роботи автобусного маршруту.

Суд відхиляє твердження відповідача щодо неналежності вказаних доказів, виходячи із наступного. Систему органів державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту визначено статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідно до якої порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті визначає Кабінет Міністрів України.

Згідно з п.3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 р. № 1567 (далі –Порядок) , органами державного контролю на автомобільному транспорті є Головавтоінспекція, її територіальні управління в областях, Автономній Республіці Крим, мм. Києві та Севастополі. Вказаний перелік є виключним. Саме на ці органи державного контролю поширюються встановлені Порядком вимоги щодо видів (планові, позапланові, рейдові), порядку здійснення та оформлення результатів перевірок суб’єктів господарювання. Наслідком встановлення порушень законодавства про автомобільний транспорт, що виявлені в ході таких перевірок, є застосування органами державного контролю до правопорушника  фінансових санкцій. Що стосується здійснення контролю на автомобільному транспорті іншими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, то відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», замовником здійснюється контроль за виконанням пасажирським перевізником умов договору на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування відповідно до цього договору. Такий контроль не є видом державного контролю, має іншу ніж державний контроль мету, інший порядок здійснення та інші наслідки, що застосовуються за результатами встановлених порушень.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що не перебувають у комунальної власності відповідних територіальних громад, будуються на договірній і податковій основі та на засадах підконтрольності у межах повноважень, наданих органам місцевого самоврядування законом.

Згідно з п.1.6 Положення про управління транспорту та зв’язку виконавчого комітету Херсонської міської ради, затвердженого рішенням міськради від 05.09.2003 р. № 384, компетенцію позивача складають повноваження виконавчого комітету Херсонської міської ради в сфері транспорту та зв’язку, при цьому взаємовідносини з суб’єктами господарювання Управління будує на засадах господарських договорів. Відповідно до п.1.7 вказаного Положення Управління є генеральним замовником транспортних послуг для населення в місті.

Порядок здійснення контролю за виконання перевізниками договорів про організацію перевезень пасажирів передбачений п..2.2.9 Положення, відповідно до якого Управління наділено правом створювати тимчасові та постійно діючі комісії, експертні групи, залучати потрібних фахівців за трудовими угодами, договорами підряду та контрактами для забезпечення постійного контролю за організацією роботи по перевезенню населення. Пунктом 2.3.1 Положення встановлений обов’язок Управління  здійснювати оперативний контроль та облік регулярності руху пасажирського транспорту за маршрутною мережею міста. Згідно з п.2.1.4 договору від 31.05.2007 р. № 39 Управління, як замовник, здійснює контроль за дотриманням перевізником вимог чинного законодавства України про автомобільний транспорт, у разі виявлення порушень, має право видавати перевізнику накази (приписи), які є обов’язковими для перевізника (п.2.2.5 договору № 39).

Згідно зі ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Статтею 34 ППК України встановлено правила щодо належності і допустимості доказів, згідно з якими обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки чинним законодавством не встановлено певних документів, які є засобами доказування обставин порушення автомобільним перевізником умов укладеного між ним і замовником договору про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування, невиконання чи неналежне виконання договору при зверненні до суду із позовом про його розірвання доводиться зацікавленою стороною за загальними правилами, встановленими процесуальним законодавством.

З огляду на викладене, суд не приймає до уваги посилання ТОВ «Херсонтрансторгсервіс» на неналежність наданих позивачем доказів.

Матеріалами справи підтверджується, що у зв’язку з порушенням відповідачем умов спірного договору позивачем було видано припис від 17.09.2007 р. № 165/04-5 про усунення порушень вимог чинних нормативно-правових документів, а також договірних умов. За наслідками розгляду припису відповідачем виявлені порушення усунуто не було, у зв’язку з чим листом від 27.09.2007 р. позивач письмово запропонував відповідачеві добровільно розірвати договір, відповіді на лист відповідач не надав. Таким чином позивачем було додержано порядок здійснення контролю за виконанням перевізником умов спірного договору.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.193 Господарського кодексу України господарські зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов’язання внаслідок односторонньої відмови від зобов’язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про автомобільний транспорт»органи місцевого самоврядування зобов’язані забезпечувати безпечне і якісне обслуговування пасажирів на автобусних маршрутах загального користування та мають право достроково розірвати договір з автомобільним перевізником в разі порушення ним умов договору і призначати для роботи на автобусному маршруті загального користування автомобільного перевізника, який за результатами конкурсу зайняв наступне місце. Крім того, п.п.4.3, 4.4 договору від 31.05.2007 р. № 39 також передбачено  дострокове розірвання цього договору у випадку порушення стороною його умов.

Відповідно до ч.4 ст.188 ГК України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або в разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

З врахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 44, 49, ст. 82-84 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Розірвати укладений 31.05.2007 р. між Управлінням транспорту та зв’язку Херсонської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Херсонтрансторгсервіс»договір № 39 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування № 39 "вул. Безродного-Житлоселище- мкр.Шуменський".

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонтрансторгсервіс», 73000 м. Херсон, вул. Макарова, 5, , р/р 1 в філії ВАТ «Морський транспортний банк»у м. Херсоні, МФО 342285 на користь Управління транспорту та зв’язку Херсонської міської ради 85,00 грн. (вісімдесят п’ять грн. 00 коп.) державного мита та 118,00 грн. (сто вісімнадцять грн. 00 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                      Л.І. Александрова

Дата підписання рішення 26.11.07 р.

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України