ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  12/598

15.11.07

За позовом                    Державного підприємства «Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу»

3-я особа                    Відкрите акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча, правонаступник Сільськогосподарського підприємства «Саханка»

До                              Державної акціонерної компанії «Хліб України»

3-я особа                    Донецьке обласне дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії «Хліб України»

Про                              стягнення 46 514, 66 грн.

Суддя Л.В.Прокопенко

Представники:

Від позивача              Сватуха О.В. –п/к (дов. від 19.01.06 р. №2219)

Від відповідача          Тищенко .Ф. –п/к (дов. від 17.10.06 р. №02-14/587)

Від 3-ї особи-1            Шевельов В.Г. – п/к (дов. від 04.01.06 р. №09/20)

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про стягнення боргу в розмірі 46 514, 66 грн., що становлять суму переданої відповідачем дебіторської заборгованості, переданої позивачу згідно розподільчого балансу від 31.07.03 р.

Ухвалою суду про відкриття провадження з розгляду справи від 07.09.06 р. до участі по справі в якості 3-ї особи на боці позивача, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, залучено Відкрите акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча, правонаступник Сільськогосподарського підприємства «Саханка».

Відповідач надав відзив на позов, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві.

3-я особа-1 надала суду пояснення щодо відсутності заборгованості перед відповідачем.

Ухвалою суду від 05.10.06 р. до участі по справі в якості 3-ї особи на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, залучено Донецьке ОДП ДАК «Хліб України»; розгляд справи відкладено.

В судовому засіданні 21.11.06 р. оголошено перерву. В судовому засіданні проводилася технічна фіксація на підставі клопотання відповідача.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою КМ України від 15.05.03 р. №690 «Про утворення державного підприємства «Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу»шляхом виділення зі складу Державної акціонерної компанії «Хліб України»утворено позивача –ДП «Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу»та віднесено його до сфери управління Міністерства аграрної політики України.

На виконання п. 3 Постанови КМ України від 15.05.03 р. №690 між позивачем та відповідачем підписано розподільчий баланс станом на 31.07.03 р. та акт приймання-передачі дебіторської заборгованості до розподільчого балансу від 31.07.03 р., що були погоджені протоколом від 02.09.03 р. №5 урядової комісії з реструктуризації ДАК «Хліб України», відповідно до яких до позивача переходить право вимоги до дебіторів відповідача за розрахунками з оплати матеріально-технічних ресурсів, поставлених відповідно до Постанови КМУ від 03.09.97 р. №977.

В тому числі, до позивача перейшло право вимоги до ВАТ ММК ім. Ілліча агроцех №23, яке є правонаступником КСП «Саханка»щодо заборгованості в розмірі 46 514, 66 грн., що виникла внаслідок непроведення розрахунків за отримані мінеральні добрива згідно Постанови КМ України  від 03.09.97 р. №977.

В процесі стягнення заборгованості позивачем встановлено, що ТОВ «Україна»провело розрахунок з відповідачем шляхом передачі Донецькому ОДП ДАК «Хліб України», яке було повіреним відповідача відповідно до договору доручення, озимої пшениці на суму 46 514, 66 грн.

Факт проведення розрахунків підтверджується накладною на поставку озимої пшениці від 06.12.02 р. №117, довіреністю на отримання ТМЦ від 04.12.02 р. ЯЕЛ №589940, а також листом боржника.

Отже, розрахунок з відповідачем відбувся до підписання розподільчого балансу від 31.07.03 р. між сторонами.

Згідно ч. 1 п. 2 акту приймання-передачі дебіторської заборгованості до розподільчого балансу від 31.07.03 р. в разі виявлення факту проведення повного або часткового розрахунку дебіторів з відповідачем, що зменшує суму дебіторської заборгованості, переданої позивачу за розподільчим балансом, відповідач зобов’язаний перерахувати протягом одного місяця отримані суми на рахунок позивача.

Позивач 22.03.04 р. надіслав вимогу №443 про оплату боргу, на яку не отримано відповіді і задоволення.

Відповідач проти позовних вимог заперечив з таких підстав.

Постановою КМ України від 15.05.03 р. №690 передбачалася передача відповідачу абсолютно всієї заборгованості без виключень, оскільки в постанові не зазначено ніяких умов передачі боргу.

Передача заборгованості виникла в рамках адміністративних відносин, а не в процесі фінансово-господарської діяльності, а отже відповідач отримав всі ризики щодо стягнення заборгованості, тому в даному випадку не можна говорити про відповідальність позивача згідно ст. 519 ЦК України. у випадку виявлення безнадійної заборгованості позивач повинен був звернутися до її власника – КМ України –з питанням щодо врегулювання проблеми стягнення боргу.

Позивач не надав доказів того, що боржник провів розрахунки з ДАК «Хліб України».

Акт звірки між ВАТ ММК ім. Ілліча та ДП «АРЗПАК»станом на 01.08.03 р. свідчить про наявність заборгованості на суму 46 514, 66 грн.

Надана суду копія довіреності на отримання ТМЦ оформлена на порушення Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей, так як у ній не заповнено і не підкреслено рядок про № і дату наряду, згідно якого здійснюється передача матеріальних цінностей.

Підпис особи, яка прийняла цінності у накладній, не співпадає з тим зразком, який міститься у довіреності на отримання ТМЦ.

В будь-якому випадку зазначені документи можуть свідчити лише про те, що матеріальні цінності отримані Донецьким ОДП ДАК «Хліб України», а не ДАК «Хліб України». Дочірні підприємства є самостійними юридичними особами, що здійснюють власну господарську діяльність.

Тобто, заборгованість була погашена на користь іншої юридичної особи, а не відповідача.

3-я особа-1 надала наступні пояснення щодо позовних вимог.

Згідно п. 7 Постанови КСУ №977 від 03.09.97 р. виконання умов постанови визначається тристоронніми договорами між постачальниками мінеральних добрив, об’єднаннями «Украгрохім», ДАК «Хліб України», а також згідно договорів з сільгоспвиробниками.

Згідно Постанови КМ України №977 між ВАТ «Трансагрохім», КСП «Саханка», Сідовське ХПП укладено договір №6 від 20.01.98 р. поставки сільськогосподарським товаровиробникам мінеральних добрив в обмін на сільськогосподарську продукцію.

Згідно п. 3.1, 3.2 договорів отримувач (КСП «Саханка») зобов’язався прийняти від ВАТ «Трансагрохім»на баланс хімічні засоби та поставити Сідовському ХПП на адресу ДАК «Хліб України»сільгосппродукцію.

Сідовське ХПП згідно наказу №1449 від 15.07.98 р. Донецького регіонального ФДМУ перетворене у ВАТ «Хліб Приазов’я»і є правонаступником ДП «Сідовське ХПП».

Згідно акту звірки між КСП «Саханка»та ВАТ «Хліб Приазов’я»сума заборгованості КСП станом на 12.05.00 р. становила 46 514, 66 грн.

01.01.02 р. КСП «Саханка»реорганізоване шляхом приєднання ЦМК до ВАТ «ММК ім. Ілліча».

Згідно п. 1.3 договору про приєднання від 01.01.02 р. ВАТ «ММК ім. Ілліча»є правонаступником майнових прав та обов’язків КСП «Саханка».

ВАТ «ММК ім. Ілліча»укладало договори з ДП ДАК «Хліб України»«Кальчикський елеватор»на тимчасове зберігання зерна для юридичних осіб та підприємців (№80/4258 від 18.12.01 р., №2673 від 02.08.02 р.).

ДАК «Хліб України»видано дочірньому підприємству довіреність №02-14/103 від 19.04.01 р. на ім’я генерального директора ДОДП ДАК «Хліб України»Петрунця Н.А., згідно якої ДП має право стягати заборгованість з сільгосппідприємств згідно постанови №977.

Згідно п. 13 Порядку забезпечення сільськогосподарських товаровиробників мінеральними добривами під урожай 1998 року, затвердженого наказом Міністерства агропромислового комплексу України, ДАК «Хліб України»та Міністерством фінансів України, Заготівельні або переробні підприємства на підставі договорів з сільськогосподарськими товаровиробниками про заготівлю зерна та іншої сільськогосподарської продукції і актів про передачу-приймання мінеральних добрив, приймають від сільськогосподарських товаровиробників зерно та іншу сільськогосподарську продукцію, забезпечують їх збереження та облік. У квитанціях на приймання зерна (Ф-13) робиться запис: "В рахунок ДАК "Хліб України" за мінеральні добрива").

Згідно квитанції №240440 на прийом хлібопродуктів в порядку обміну ДП «Кальчикський елеватор»отримав від ВАТ «ММК ім. Ілліча» 540 564 кг пшениці, що мала бути передана ДАК «Хліб України»в рахунок заборгованості згідно Постанови КМУ №977.

Таким чином, боржник погасив свою заборгованість перед ДАК «Хліб України».

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав.

Незважаючи на те, що правовідносини між сторонами щодо передачі дебіторської заборгованості за розподільчим балансом виникли на підставі адміністративного акту –Постанови КМ України від 15.05.03 р. №690 –вони є господарськими та до них застосовуються положення законодавства щодо передачі прав та обов’язків новоутвореній юридичній особі при виділі на загальних підставах.

Відповідно до ЦК УРСР (яким регулювалися відносини сторін на час передачі дебіторської заборгованості) адміністративні акти є одним з джерел виникнення цивільних прав і обов’язків (ст. 4), тому факт проведення реорганізації на підставі адміністративного акту не впливає на права та обов’язки сторін щодо передачі дебіторської заборгованості і не надає відповідачу ніяких особливих підстав для звільнення його від відповідальності за неналежне виконання зобов’язань, що виникли у зв’язку з передачею дебіторської заборгованості позивачу.

Відповідно до законодавства, яке діяло станом на дату прийняття Постанови КМ України від 15.05.03 р. №690 та підписання розподільчого балансу від 31.07.03 р. (ЦК УРСР), так і чинного законодавства (ЦК України, ГК України) при виділі права та обов’язки переходять до новоутворюваної юридичної особи згідно розподільчого балансу.

Відповідно до Постанови КМ України від 15.05.03 р. №690 позивачу як новоутворюваному підприємству передано непогашені зобов’язання ДАК «Хліб України», відображені у балансі, тобто фактично мала місце зміна кредитора у зобов’язанні внаслідок правонаступництва (ст. 512 ЦК України), що відбулася на виконання зазначеної Постанови КМ України.

Відповідно до ст. 519 ЦК України первісний кредитор відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання цієї вимоги боржником.

Положення ЦК України застосовуються до правовідносин сторін, так як правовідносини між ними, що виникли з акту від 31.07.03 р., є триваючими.

В акті передачі-приймання від 31.07.03 р. сторони погодили наслідки передачі в якості дебіторської заборгованості, що вже погашена станом на дату підписання акту, тобто, недійсної заборгованості, а саме: відповідно до п. 2 акту в разі виявлення факту проведення повного або часткового розрахунку дебіторів з Компанією, що зменшує суму дебіторської заборгованості, переданої Підприємству за розподільчим балансом, Компанія зобов’язана перерахувати протягом одного місяця отримані суми на рахунок Підприємства.

В даному випадку мають місце саме такі обставини, так як дебіторська заборгованість боржника була погашена до підписання розподільчого балансу.

Факт погашення заборгованості підтверджується накладною на поставку озимої пшениці від 06.12.02 р. №117, довіреністю на отримання ТМЦ від 04.12.02 р. ЯЕЛ №589940. Вартість переданої пшениці –46 608, 81 грн., що охоплює суму заборгованості згідно Реєстру –46 514, 66 грн. і, відповідно, суму позовних вимог.

Порядок розрахунків за отримані сільгоспвиробниками мінеральні добрива передбачено Постановою КМУ від 03.09.97 р. та Порядком забезпечення сільськогосподарських товаровиробників мінеральними добривами під урожай 1998 року, затв. наказом Міністерства агропромислового комплексу України, ДАК «Хліб України»та Міністерством фінансів України.

Згідно зазначених актів, сільгоспвиробники можуть розраховуватися за отримані мінеральні добрива коштами, зерном або іншою сільськогосподарською продукцією з урожаю 1997-1998 рр. (пп. 4, 6 Порядку). При цьому, згідно Порядку сільгоспвиробники мають передавати продукцію не безпосередньо ДАК «Хліб України», а заготівельним або переробним підприємствам (п. 13 Порядку - Заготівельні або переробні підприємства на підставі договорів з сільськогосподарськими товаровиробниками про заготівлю зерна та іншої сільськогосподарської продукції і актів про передачу-приймання мінеральних добрив, приймають від сільськогосподарських товаровиробників зерно та іншу сільськогосподарську продукцію, забезпечують їх збереження та облік. У квитанціях на приймання зерна (Ф-13) робиться запис: "В рахунок ДАК "Хліб України" за мінеральні добрива").

Тобто, ДП «Кальчикський елеватор»було уповноважене приймати продукцію в рахунок погашення заборгованості перед ДАК «Хліб України», тоді як останнє у випадку розрахунку сільгосппродуктами і не могло особисто отримувати.

Крім того, відповідач невірно тлумачить ст. 664 ЦК України, так як зазначена стаття не містить норми про обов’язковість наявності акту приймання-передачі для підтвердження факту передачі товару, тоді як суд оцінює всі докази в їх сукупності згідно ст. 43 ГПК України.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 35, 49, 82-89, 93 ГПК України, ст. 519 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити.

2.          Стягнути з Державної акціонерної компанії «Хліб України»(01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 1, п/р 1924 у Печерській філії «Приватбанку»м. Києва, МФО 300711, ) на користь Державного підприємства «Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу»(01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 1, п/р 2531 в Старокиївському відділенні Київської міської філії АКБ «Укрсоцбанк», МФО 322012, ) 46 514, 66 грн. заборгованості, 465, 15 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Після набрання чинності судовим рішенням видати наказ.

4.          Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                          Л.В.Прокопенко