ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

20 грудня 2007 р.                                                                              Справа № 14/132-07/02-2а

Суддя господарського суду Залімський І.Г.  , розглянувши матеріали справи

за позовом: Дочірньої компанії "Укратрансгаз" , м. Київ в особі Бердичівськоголінійного виробничого  управління  магістральних газопроводів

до: Стрижавська селищна рада , смт Стрижавка, Вінницький район, Вінницька область

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ :

До господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява №2314 від 11.12.07   Дочірньої компанії "Укратрансгаз" , м. Київ   в особі Бердичівського лінійного виробничого  управління  магістральних газопроводів до Стрижавської селищної ради про визнання права власності  на  будинок оператора газорозподільчої станції, який знаходиться по вул. Туристична, 1,  смт Стрижавка Вінницького району Вінницької області.

Розглянувши дану заяву суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню без розгляду виходячи з наступного.

Відповідно до ст.54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують позов, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, законодавство, на підставі якого подається позов.

Проте, в порушення  вказаних норм в позовній заяві не вказано та не надано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини. Зокрема, в позовній заяві позивачем не вказано та не надано доказів щодо того, у чиїй власності перебуває спірний будинок, хто саме оспорює право власності   на вказане приміщення.

Крім того, посилаючись на ст. 7 Закону України "Про трубопровідний транспорт", відповідно до якої магістральний трубопровідний транспорт є  державною власністю,  позивач не  навів нормативно-правових обґрунтувань пред'явлення позову  про визнання  права власності  на об'єкт трубопровідного транспорту.

До того ж, позивачем не вказано підстав заявлення вимоги щодо визнання  права власності  окремо  на будинок оператора газорозподільчої станції, який, як вбачається з позовної заяви, разом з газорозподільчою станцією входить до газопроводу - відводу і є його невід'ємною частиною. Також, в позовній заяві не надано правового обґрунтування  заявлення даного позову  саме  до Стрижавської селищної ради.

Відповідно до ч.1 ст. 54 ГПК України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Згідно ч. 3,4 ст. 28 ГПК України,  представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації. Статтею  36 ГПК України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

В порушення вказаних норм, на підтвердження повноважень представника, що підписав позовну заяву, надано  ксерокопію  довіреності    від 28.12.07, тоді як її оригіналу  до  позову не додано.

Відповідно до  п.2 ст. 54 ГПК України, позовна заява повинна містити  найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб - платників податків).

Всупереч вказаному в позовній заяві не  зазначена  повна  поштова  адреса  відповідача, зокрема вулиця та номер будинку, а також не вказано ідентифікаційний  код  за яким зареєстрований відповідач.

Крім того, відповідно до  п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві позовної заяви і доданих до неї матеріалів.

До матеріалів даної  позовної заяви,  як доказ надсилання відповідачеві копії позовної заяви додано  фіскальний чек №7387 від 10.12.07, з якого, проте,  не можливо встановити які саме документи направлялись відповідачу. В свою чергу, належним доказом направлення  копій позовних матеріалів відповідачу, є бланк опису вкладення, який згідно ч.2 п.78 Правил надання послуг поштового зв'язку заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник об'єкта поштового зв'язку перевіряє відповідність вкладення опису, розписується на обох його примірниках і проставляє відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису видається відправникові, другий вкладається до поштового відправлення. Дані вимоги позивачем  не було дотримано і опису вкладення до матеріалів справи не надано.

Керуючись п. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ :

1. Позовну заяву №2314  від 11.12.07   разом з матеріалами   повернути позивачу.

2. У відповідності з п. 2 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.10.93 р. № 7-93 державне мито у сумі 85 грн., перераховане за платіжним дорученням    № 3743    від 01.11.2007 р.  ,   підлягає поверненню.

3. У відповідності з п. 2 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від 21.10.93 р. № 7-93 та п. 13 Постанови Кабінету Міністрів  України  № 1258 від 21.12.2005р. "Про  затвердження  Порядку  оплати  витрат з  інформаційно-технічного  забезпечення  судових  процесів, пов'язаних  з розглядом  цивільних  та господарських справ,  та їх розмірів"  витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  в сумі 118 грн., перераховане за платіжним дорученням    № 3742 від 01.11.2007 р.  , підлягають поверненню.

4. Ухвалу надіслати позивачу.

5. Копію ухвали надіслати відповідачу.

Суддя                                                Залімський І.Г.