ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  1/146

18.09.07

За позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю "Авілон"

до                     Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельне підприємство "Магазин № 335"

про                    стягнення 1 687,50 грн.

Суддя  Мельник В.І.

Представники:

від позивача                    Гудим Н.В. –представник по довіреності № 15 від 01.03.2007

від відповідача           не з'явились

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Авілон»в особі Київської філії до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельне підприємство «Магазин № 335»про стягнення основного боргу 843,75 грн., 75,51 грн. пені, 843,75 грн. - штраф за Договором № 388  від 25 жовтня 2004.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач відповідно до умов вищезазначеного договору, не виконує належним чином договірні зобов’язання щодо оплати товару поставлених позивачем.

Ухвалою суду від 27.07.2007 було порушено провадження у справі № 1/146 та призначено розгляд справи на 18.09.2007.

Незважаючи на належне повідомлення про час і місце засідання у справі, відповідач в судове засідання 18.09.2007 не з’явився, письмових доказів, пояснень та заперечень по суті спору не надав, вимоги ухвали суду від 27.07.2007 не виконав.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

При цьому, суд вважає достатніми матеріали справи для слухання справи у відсутності відповідача відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2004 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авілон»в особі Київської філії (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельне підприємство «Магазин № 335»(покупець) було укладено Договір              № 388 (далі –Договір).

Відповідно до умов Договору (п. 1.1.) продавець зобов’язується продати, а покупець зобов’язується прийняти та оплатити товар народного споживання (далі-товар), в асортименті, кількості та за ціною згідно з видатковими накладними.

Факт поставки товару підтверджується видатковими накладними: № 07КВ-РН-ОПТ-00008717 від 28.12.2004р. на суму 66,10 грн., № 07КВ-РН-ОПТ-00008716 від 28.12.2004р. на суму 110,80 грн., № 07КВ-РН-ОПТ-00008715 від 28.12.2004р. на суму 148,40 грн., № 07КВ-РН-ОПТ-00008352 від 24.12.2004р. на суму 132,20 грн., № 07КВ-РН-ОПТ-00006110 від 11.12.2004р. на суму 407,65 грн., а всього на загальну суму 865,15 грн., копії видаткових накладних належним чином засвідчені знаходяться у матеріалах справи.

Пунктом 2 Договору сторони узгодили, що ціна кожного найменування товару визначається накладною. Загальна сума Договору визначається виходячи з вартості та кількості кожного найменування товару, зазначених в накладних.

П. 5.1. Договору передбачено: сплата вартості отриманого товару проводиться покупцем не пізніше 14 календарних днів з дня кожної поставки.

Відповідач в порушення умов Договору за отриманий Товар розрахувався частково на загальну суму 21,40 грн.

Станом на день розгляду справи сплата за поставлений Товар в повному обсязі не відбулась і таким чином на дату винесення рішення заборгованість відповідача перед позивачем становить 843,75 грн.

Згідно з частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

Відповідно до вимог ст. 664 ЦК України обов‘язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, зокрема, в момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов‘язок продавця доставити товар.

Суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (стаття 193 Господарського кодексу України).

Зазначене також кореспондується зі статтею 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов‘язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 843,75 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 843,75 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов’язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки.

Дії відповідача є порушенням грошових зобов’язань, тому є підстави для застосування встановленої законодавством та договором відповідальності.

Пунктом 6.2.. Договору встановлено, що у випадку прострочення строків розрахунків, визначених в п. 5.1. Договору, покупець сплачує пеню за кожний день такого прострочення в розмірі 1 % від вартості несплаченого товару..

Як зазначив вірно позивач, що оскільки розмір пені при обчисленні від суми заборгованості перевищує подвійну облікову ставку Національного банку України, то розмір пені потрібно обчислювати відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань».

Дії відповідача є порушенням вимог Договору, і є підстави для застосування відповідальності за нормами Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань», тому позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню згідно розрахунку позивача в сумі 75,51 грн.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 6.3. Договору у випадку прострочення строків розрахунків, визначених в п. 5.1. Договору більш ніж на 30 днів, покупець, крім сплати пені, сплачує штраф в розмірі 100 % від вартості несплаченого товару.

Отже, стягнення такого виду відповідальності як штраф обумовлено наявністю факту прострочення виконання грошового зобов’язання, тому позовні вимоги в частині стягнення штрафу в сумі 843,75 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог та заперечень, покладається на сторону.

Позивачем були надані суду належні докази на підтвердження обставин, викладених ним в позові.

Між тим, відповідачем суду не надано доказів щодо виконання зобов’язань перед позивачем або неможливості їх виконання в повному обсязі.

У відповідності до частини 1 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов’язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно частини 2 цієї ж статті Закону відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов’язання.

Між тим, всупереч згаданій нормі Закону відповідачем не доведено відсутність своєї вини в порушенні зобов’язання щодо сплати позивачу коштів за поставлені останнім нафтопродукти в розмірі 843,75 грн. за Договором № 388 від 25 жовтня 2004.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача. Зокрема, з останнього підлягає стягненню 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 610-612, 614, 625-626, 664 Цивільного кодексу України, ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельне підприємство «Магазин № 335»(04060, м. Київ, вул. Ольжича, 8; рахунок 4351 в Шевченківському відділенні КМФ АКБ «Укрсоцбанк», МФО 322012, , або з будь–якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авілон»в особі Київської філії (01033, м. Київ, вул. Тарасівська, 33; рахунок 1251 в Київській міській філії АКБ «Укрсоцбанк», МФО 322012, ) 843,75 (вісімсот сорок три)грн. 75 коп. основного боргу, 843,75 (вісімсот сорок три)грн. 75 коп. штрафу, 75 (сімдесят п’ять)грн. 51 коп. пені, 102 (сто дві)грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять)грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Після набрання рішення законної сили видати наказ.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                                    В.І. Мельник