ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"17" грудня 2007 р.                                                  Справа № 16/192 (17/339/9)

„12”год. „30” хв.

Господарський суд Чернігівської області у складі:

головуючого -  судді Фесюри М.В.,

при секретарі  - Козацькому А.В.,

за участю представників сторін:

від позивача –Рокочій С.М.;                                                                                                              від відповідача –не з’явився;                                                                                                            прокурора Єреп В.В.

розглянувши в м. Чернігові у відкритому судовому засіданні справу

за ПОЗОВОМ:          Прокурора Варвинського району в інтересах держави в особі

Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, представницький орган –Варвинський районний центр зайнятості

(17600, смт. Варва, вул. Шевченка, 35)

До ВІДПОВІДАЧА:           Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Дружба –Нова”

(17621, с. Озеряни, вул. 19-го березня,7, Варвинський район)

Про стягнення 39887,13 грн.

Прокурором Варвинського району в інтересах держави в особі Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (представницький орган –Варвинський районний центр зайнятості ) пред’явлено позов про стягнення з СТОВ “Дружба-Нова” 39887,13 грн. недоїмки по страхових внесках на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Відповідач був повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду, однак представника не направив.

Згідно з відзивом, який надавався при першому розгляді справи, відповідач проти позову заперечує, оскільки на його думку не сплачені платежі не є страховими внесками в розумінні Закону “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”, а є податковим боргом в розумінні Закону України “Про порядок погашення  зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.00 рр. № 2181-ІІІ, а стягнення податкового боргу не є компетенцією органів державної служби зайнятості. Крім того, вважає Відповідач, прокурор не мав права звертатися з даною позовною заявою оскільки, кошти Фонду не включаються до Державного бюджету, а отже інтереси держави не порушені.

Заслухавши представника позивача і прокурора та дослідивши надані докази, суд –

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” від 02.03.00р. №1533-ІІІ (далі Закон №1533) Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, провадження збору та акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду.

Відповідно до ст.12 Закону №1533 виконавча дирекція Фонду є виконавчим органом правління Фонду, який забезпечує виконання рішень правління. Функції виконавчої дирекції Фонду покладаються на органи державної служби зайнятості.

Виконавча дирекція Фонду організовує виконання рішень правління Фонду та забезпечує дотримання законодавства України про страхування на випадок безробіття, діє від імені Фонду та підзвітна йому в межах та порядку, передбачених статутом Фонду.

Функції робочих органів виконавчої дирекції Фонду покладаються на центр зайнятості Автономної Республіки Крим, обласні, Київський і Севастопольський міські, районні, міськрайонні, міські та районні у містах центри зайнятості.

Виконавча дирекція Фонду та її робочі органи, зокрема:

ведуть реєстр платників страхових внесків;

?????          провадять збір страхових внесків;

??????          контролюють правильність нарахування, своєчасність сплати страхових внесків, а також витрат за страхуванням на випадок безробіття;

??????          представляють інтереси Фонду в судових та інших органах.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону №1533 джерелом формування коштів Фонду є, зокрема страхові внески страхувальників - роботодавців, застрахованих осіб, що сплачуються на умовах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами.

Згідно довідки Позивача Відповідач зареєстрований як платник страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного страхування на випадок безробіття з 08.02.01р. за №.

Згідно ч.3 ст.17 Закону №1533 роботодавці та застраховані особи сплачують страхові внески один раз на місяць в день одержання роботодавцями в установах банків коштів на оплату праці.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.35 Закону №1533 роботодавець зобов'язаний своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески;

В порушення даних вимог, Відповідачем станом на момент подання позову не сплачені страхові внески за 2001 –1 жовтня 2005 року в розмірі 39887,13 грн.

Сума заборгованості підтверджується розрахунковими відомостями про нарахування, і перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття за 2001- ІІІ квартал 2005 років.

Доказів погашення заборгованості Відповідач не надав.

Згідно п.2 ст.34 Закону №1533:

Фонд зобов'язаний забезпечувати збір страхових внесків, контролювати правильність нарахування, своєчасність сплати страхових внесків, а також витрат за страхуванням на випадок безробіття, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань страхування на випадок безробіття, правильність призначення роботодавцем та виплати застрахованим особам допомоги по частковому безробіттю.

Відповідно до п.п.1,2 ст.38 Закону №1533:

“Роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність реєстрації як платник страхових внесків, несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців.

Не сплачені в строк страхові внески, пеня і штраф стягуються в доход Фонду із страхувальника у безспірному порядку. Строк давності у разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій, передбачених цією статтею, не застосовується.”

Згідно ст.39 Закону №1533:

“Спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.”

Доводи Відповідача, що не сплачені платежі не є страховими внесками в розумінні Закону “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”, а є податковим боргом в розумінні Закону України “Про порядок погашення  зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.00 рр. № 2181-ІІІ, а стягнення податкового боргу не є компетенцією органів державної служби зайнятості, суд не бере до уваги з наступних підстав.

Дійсно, 26.03.2003 р. набрав чинності Закон України “Про внесення змін до Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 550 –ІV від 20.02.2003 р. Відповідно до внесених змін Закон-2181 “...установлює порядок погашення зобов’язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов’язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування ...”.

Разом з тим, за змістом п. 1.3 ст. 1 Закону України № 2181, податковий борг - податкове зобов'язання самостійно узгоджене платником податків, але не сплачене в встановлений термін.

Згідно п.п.1.2. Закону №2181, податкове  зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів  у  порядку  та у строки,  визначені цим Законом або іншими законами України.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України “Про систему оподаткування” від 25 червня 1991 року N1251-XII, під податком  і збором (обов'язковим платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів слід розуміти обов'язковий внесок  до бюджету   відповідного   рівня  або  державного  цільового  фонду, здійснюваний платниками у порядку і  на  умовах,  що  визначаються законами України про оподаткування.

В свою чергу, відповідно до п. 1.1 ст. 1 Закону України № 2181, під визначення поняття "платники податків" слід розуміти - юридичні особи їх філії відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичні особи, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно законами покладено обов'язок утримувати та або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкції.

Відповідно до преамбули Закону України "Про систему оподаткування" (в редакції 17 грудня 1998р.), цей закон визначає принципи побудови системи оподаткування в Україні, податки і збори (обов'язкові платежі) до бюджетів та державних цільових фондів, а також права та обов'язки і відповідальність платників.

Пунктом 16 ст. 14 Закону України "Про систему оподаткування" визначено збір на обов'язкове соціальне страхування, як один з видів податкового платежу. Проте відповідно до пункту 2 розділу 2 цього Закону в редакції від 04.06.1997р. - дія вказаного Закону поширюється на відповідні правовідносини у сфері соціального страхування до прийняття законів України з питань соціального страхування.

В зв'язку з прийняттям Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 03.04.2003 р., Верховна Рада внесла зміни до Закону України "Про систему оподаткування", виключивши п. 16 ст. 14 вказаного Закону (редакція 16.01.2003р.)

Таким чином, внески на обов'язкове соціальне страхування з 16.01.2003 р. не є податком, збором, обов'язковим платежем, а відтак обов'язок утримувати та/або сплачувати вказані внески не є обов'язком платників податків в розумінні Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Не сплачені вчасно внески на обов'язкове соціальне страхування не підпадають під визначення поняття податковий борг.

Крім того, згідно ч.ч. 2,3 статті 2 Закону України "Про систему оподаткування", державні цільові фонди - це фонди, які створені відповідно до законів  України  і  формуються  за  рахунок  визначених  законами України податків і зборів (обов'язкових платежів)  юридичних  осіб незалежно від форм власності та фізичних осіб, та  включаються  до  Державного бюджету України.

Проте, відповідно до ст. 8 Закону "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" № 1533 від 03.04.2003 р. , фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією; кошти вказаного фонду не включаються до Державного бюджету.

Також, суд вважає за необхідне відмітити, що Закони №2181 та №1533 по різному врегульовують питання стягнення боргу, а саме в частині:

1.Визначення органу стягнення.

Згідно ст.2 Закону №2181 ними є органи державної податкової служби, згідно ст.12, 34 Закону №1533 Фонд та його робочі органи – центри зайнятості.

2.Порядку стягнення.

Згідно п.п.6.2.1. п.6.2. ст.6 Закону №2181:

“У разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового  зобов'язання  в установлені строки,  податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Якщо контролюючий орган, що провів процедуру узгодження суми податкового  зобов'язання  з  платником податків, не є податковим органом, такий контролюючий орган надсилає відповідному податковому  органу  подання  про  здійснення  заходів з погашення податкового боргу  платника  податків,  а  також  розрахунок  його розміру,  на  підставі  якого  податковий орган надсилає податкові вимоги.”

Згідно вищенаведених ст.ст.8, 12, 16, 17, 34, 35, 38, 39 Закону №1533 Фонд має право самостійно, без дотримання вищевказаної процедури звертатися до суду в разі наявності боргу зі сплати страхових внесків.

Даний висновок повністю підтверджується Постановою Верховного Суду України від 22.06.04р. по справі №2-13/12765-03. В даній постанові Верховним Судом України визначено належним позивачем райцентр зайнятості на підставі саме Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття ”.

3.Можливості списання та наявності строків позовної давності.

Статтями 15, 18 Закону №2181 визначено строк давності та можливість списання безнадійного податкового боргу.

Відповідно до п.п.2 ст.38 Закону №1533:

“Не сплачені в строк страхові внески, пеня і штраф стягуються в доход Фонду із страхувальника у безспірному порядку. Строк давності у разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій, передбачених цією статтею, не застосовується.” Можливості списання даного боргу Законом №1533 не передбачено взагалі.

Враховуючи те, що страхові внески на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття не є податком, збором, або іншим обов’язковим платежем, в розумінні Закону України “Про систему оподаткування”, суд вважає, що до спірних правовідносин має застосуватися норми спеціального нормативного акту, а саме Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття ” № 1533-ІІІ від 02.03.2000р.

З урахуванням викладеного, суд не приймає до уваги доводи Відповідача, що сплата коштів до Фонду має здійснюватися на добровільних засадах.

Доводи Відповідача, що прокурор не мав права звертатися з даною позовною заявою оскільки, кошти Фонду не включаються до Державного бюджету, а отже інтереси держави не порушені суд вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону №1533:

“Фонд є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом.”

Таким чином, Закон визначає саме державу відповідальною за виконання Фондом своїх функцій по забезпеченню застрахованих осіб, які в першу чергу залежать від наповнення Фонду коштами за рахунок страхових внесків.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 94, 158 –163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Дружба –Нова” (код 31333767, Чернігівська область Варвинський р-н с. Озерни вул. 19-го березня,7,р/р 3611 КП „Приватбанк” м. Чернігів, МФО 353586) на користь Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, представницький орган - Варвинський районний центр зайнятості, (смт. Варва, вул. Шевченка, 35, Чернігівська область, р/р 1258 УДК в Чернігівській області, МФО 853592, код 22824138) заборгованість в сумі 39887,13 грн.

3. Постанова набирає законної сили і може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст.254, 185,186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова у повному обсязі складена 17 грудня 2007 року.

Суддя                                                                                                                                          М.В.Фесюра