ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.07                                                                                        Справа №  20/304/07

Суддя   Гандюкова  Л.П.

За позовом Відкритого акціонерного товариства “Дніпроенерго”, м.Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Еліз”, м. Запоріжжя

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Ленінський відділ державної  виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, м. Запоріжжя

про визнання виконавчого напису нотаріуса  (реєстраційні №№1960,1961) таким, що не підлягає виконанню

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача –    Соболь С.С. (довіреність № 10/1789-135 від 27.02.2007р.);

Від відповідача –не з’явився

Від третьої особи –Дерій Є.О. (довіреність № 11-19048 від 21.08.2007р.);

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено позови про визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчих написів приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коновалової Л,С. від 14.09.2001р., зареєстрованих у реєстрі № 1960, 1961.

Ухвалою господарського суду від 09.07.2007р. однорідні позовні заяви в порядку ст.58 ГПК України об’єднані в одну справу, прийнято до розгляду,  порушено провадження у справі №20/304/07, судове засідання  призначено на 25.07.2007р. На підставі ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на 04.09.2007р.

04.09.2007р. справу розглянуто, за згодою позивача та третьої особи оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги, мотивуючи, зокрема, наступним. 14.09.2001р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коноваловою Л.С. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1960, про стягнення з ВАТ “Дніпроенерго” на користь ТОВ “Еліз” несплачену суму по векселю №75 у розмірі 5 000 грн. та плати приватному нотаріусу за вчинення виконавчого напису 100 грн. Цієї ж дати цим же нотаріусом було вчинено  виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1961, про стягнення з ВАТ “Дніпроенерго” на користь ТОВ “Еліз” несплачену суму по векселю №74 у розмірі 5 000 грн. та плати приватному нотаріусу за вчинення виконавчого напису 100 грн.. 12.12.2001р. господарським судом Запорізької області  порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ “Дніпроенерго”, 04.06.2002р. у газеті “Голос України” було опубліковано оголошення про порушення провадження у справі №5/5/466 (01) про банкрутство ВАТ “Дніпроенерго”. Вимоги ТОВ “Еліз” виникли 14.09.2001р., тобто до порушення провадження у справі про банкрутство, тому відповідно до ст.1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” ТОВ “Еліз” є конкурсним кредитором ВАТ “Дніпроенерго”. У зазначений законом тридцяти денний строк від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство відповідач не подав заяву про грошові вимоги. Ухвалою господарського суду від 01.09.2003р. по справі №5/5/466 (01) затверджено реєстр вимог конкурсних кредиторів,  серед яких відсутні вимоги ТОВ “Еліз”, тому вимоги є погашеними та не підлягають виконанню.   Позовні вимоги обґрунтовані ст.50 Закону України “Про нотаріат”, ст.ст. 37 Закону України “Про виконавче провадження”, ст.ст.1,14  Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Відповідач у судове засідання не з’явився, письмовий відзив та витребувані судом документи не надав. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Третя особа в своїх поясненнях по справі, зазначила, зокрема, наступне. 24.09.2001р. державним виконавцем були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих написів №1960 та №1961 приватного нотаріуса  Запорізького міського нотаріального округу, виданих 14.09.2001р., про стягнення з ВАТ “Дніпроенерго” на користь ТОВ “Еліз” не сплачених сум по векселю №75 та №74 та плати приватному нотаріусу за вчинення виконавчих написів. Ухвалою господарського суду Запорізької області №5/5/439 від 29.08.2001р. порушено справу про банкрутство ВАТ “Дніпроенерго” та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Постановами від 24.09.2001р. виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих написів №1960 та №1961 на підставі п.8 ст.34 Закону України “Про виконавче провадження” зупинені. Крім того, згідно з випискою з реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України “Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу” станом на 28.11.2005р. ВАТ “Дніпроенерго” внесено до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу.  Згідно з п.3.7 вказаного Закону на строк участі підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження за заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства, що підлягають в порядку, встановленому Законом України “Про виконавче провадження”. На даний час вищезазначені виконавчі провадження перебувають у Ленінському ВДВС ЗМУЮ та залишаються зупиненими.

Суд визнав можливим розглянути справу на підставі ст.75 ГПК України у відсутність відповідача, за наявними в ній матеріалами, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача та третьої особи,  суд

ВСТАНОВИВ:

14.09.2001р.           приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коноваловою Людмилою Сергіївною був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1960, про стягнення з ВАТ “Дніпроенерго” на користь ТОВ “Еліз” не сплачену суму по простому векселю №75 у розмірі 5000 грн. та плати приватному нотаріусу за вчинення виконавчого напису –100 грн., всього 5100 грн. Строк платежу –за пред’явленням, але не раніше 08 грудня 1999 року.

14.09.2001р.           приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коноваловою Людмилою Сергіївною був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1961, про стягнення з ВАТ “Дніпроенерго” на користь ТОВ “Еліз” не сплачену суму по простому векселю №74 у розмірі 5000 грн. та плати приватному нотаріусу за вчинення виконавчого напису –100 грн., всього 5100 грн. Строк платежу –за пред’явленням, але не раніше 08 грудня 1999 року.

Вчиненню виконавчих написів, зареєстрованих в реєстрі  за № 1960, №1961, передувало опротестування про неоплату векселів  №75 та №74, згідно з актами про протест векселя про неоплату від 08.12.2000р., вчиненими приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Журавльовим Д.В. та зареєстрованими за №№2142, 2141.

29.08.2001р. господарським судом Запорізької області було порушено справу №5/5/430 про банкрутство ВАТ “Дніпроенерго”.   Ухвалою суду від 07.10.2001р. провадження у справі №5/5/430 припинено на підставі ст.40 закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

12.12.2001р. господарським судом Запорізької області порушено справу №5/5466 про банкрутство ВАТ “Дніпроенерго”.

В газеті “Голос України” від 04.06.2002р. №99  у відповідності до вимог п.5 ст.11 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” з метою виявлення всіх кредиторів було опубліковано оголошення про порушення провадження у справі №5/5/466 про банкрутство  “Дніпроенерго”.

Позивач звернувся з позовами до суду з вимогами визнати зазначені виконавчі написи такими, що не підлягають виконанню, обґрунтовуючи свої вимоги ст.50 Закону України “Про нотаріат”, ст.ст. 37 Закону України “Про виконавче провадження”, ст.ст.1,14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, вислухавши доводи представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

В силу ст. 50 Закону України “Про нотаріат” спір про право, оснований на вчиненій нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню  повністю або частково розглядається судом за позовом боржника до стягувача.

Відповідно до п. 4  Прикінцевих та перехідних  положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004 року,  Цивільний   кодекс  України  застосовується  до  цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.      Щодо цивільних відносин,  які виникли  до  набрання  чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків,  що  виникли  або  продовжують  існувати після набрання ним чинності.

Оскільки заборгованість на день вирішення  спору  не погашена, векселі не оплачено, суд застосовує до спірних  правовідносин сторін  відповідні норми ЦК  України, що набрали чинності з 01.01.2004р.

Відповідно до ст.194 ЦК України цінним папером є документ встановленої   форми   з відповідними реквізитами,  що посвідчує грошове або  інше  майнове право  і  визначає взаємовідносини між особою,  яка його випустила (видала), і власником та передбачає виконання зобов'язань згідно з умовами  його  випуску, а також  можливість  передачі  прав,  що випливають з цього документа, іншим особам.

Статтею 8 Закону України “Про обіг векселів в Україні” ( в редакції, чинній на день вчинення виконавчого напису) встановлено, що  вексель, опротестований нотаріусом (виконавчий напис нотаріуса) у встановленому законом порядку, є виконавчим документом.

Згідно з п.4 ч.2 ст.3 Закону України “Про виконавче провадження” виконавчі написи нотаріусів є виконавчими документами, які підлягають виконанню Державною виконавчою службою.

Із матеріалів справи слідує, що 24.09.2001р. були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих написів №1960 та №1961 приватного нотаріуса  Запорізького міського нотаріального округу, виданих 14.09.2001р., про стягнення з ВАТ “Дніпроенерго” на користь ТОВ “Еліз” не сплачених сум по векселям №75 та №74.  Постановами від 24.09.2001р. виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих написів №1960 та №1961 на підставі п.8 ст.34 Закону України “Про виконавче провадження” зупинені.

Згідно з ч.1 ст.13, ч.1,2 ст.14 ЦК України цивільні права особа  здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов’язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.                  Відповідно до  ст.ст. 525, 526 ЦК України  зобов’язання має  виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 598 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення   зобов'язання   на  вимогу  однієї  із  сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” визначено, що конкурсні кредитори –кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про обіг векселів в Україні" законодавство України про обіг векселів складається із Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон, з урахуванням застережень, обумовлених додатком II до цієї Конвенції, та із Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів, Закону України "Про цінні папери і фондову біржу", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів", цього Закону та інших, прийнятих згідно з ними, актів законодавства України.

Женевською конвенцією від 07.06.1930р., запроваджено Уніфікований Закон про                переказні векселі та прості векселі, до якої приєдналася Україна згідно із Законом № 826-XIV від 06.07.1999р.

Відповідно до ст.77 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі, до простих  векселів  застосовуються  такі  ж  положення,  що стосуються переказних векселів,  тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, а саме положення щодо, зокрема, строку платежу (статті 33 - 37).

Згідно з ст.34 Уніфікованого Закону переказний вексель строком за пред'явленням  підлягає  оплаті при  його пред'явленні.  Він повинен бути пред'явлений для платежу протягом одного  року  від  дати  його  складання.  Трасант  може скоротити цей строк або обумовити більш тривалий строк. Ці строки можуть  бути  скорочені індосантами. Трасант може  встановити,  що переказний  вексель  зі  строком платежу  за  пред'явленням  не  може бути пред'явленим для платежу раніше визначеної  дати. У  цьому  разі  строк  для  пред'явлення починається від зазначеної дати.

Як зазначалося, справа про банкрутство ВАТ “Дніпроенерго” порушена ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.12.2001р.  Вимоги ТОВ “Еліз” до ВАТ “Дніпроенерго” за простими векселями №75 та №74 від 08.12.1998р., виникли з 08.12.1999р. –встановленої дати, раніше якої векселі не можуть бути пред'явленим для платежу, нотаріусом вчинені виконавчі написи 14.09.2001р.,тобто до порушення справи про банкрутство. Таким чином, ТОВ “Еліз” згідно з ст.1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” є конкурсним кредитором.

Відповідно до п.2 ст.14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, на який посилається позивач, вимоги конкурсних кредиторів, які заявлені після закінчення строку, визначеного для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються та вважаються погашеними.  Згідно з п.1 цієї ж статті конкурсні  кредитори  за  вимогами, які  виникли  до  дня порушення провадження у справі про банкрутство,  протягом тридцяти днів від  дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення  провадження  у  справі  про  банкрутство зобов'язані подати до господарського  суду  письмові  заяви  з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

У визначений законом термін ТОВ “Еліз”  відповідної заяви до господарського суду подано не було. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 01.09.2003р. у справі №5/5/466 (01) затверджено реєстр конкурсних кредиторів та реєстр вимог кредиторів.  Таким чином, вимоги ТОВ “Еліз” до ТОВ “Дніпроенерго” за простими векселями №75 та №74 вважаються погашеними.

Враховуючи викладене, позовні вимоги  слід  задовольнити  в повному обсязі.

На підставі ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись  ст. ст. 49, 58, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коновалової Людмили Сергіївни від 14.09.2001р., зареєстрований в реєстрі за №1960, про стягнення з ВАТ “Дніпроенерго” на користь ТОВ “Еліз” не сплаченої суми по векселю №75 у розмірі 5000 грн. та плати приватному нотаріусу за вчинення виконавчого напису –100 грн.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коновалової Людмили Сергіївни від 14.09.2001р., зареєстрований в реєстрі за №1961, про стягнення з ВАТ “Дніпроенерго” на користь ТОВ “Еліз” не сплаченої суми по векселю №74 у розмірі 5000 грн. та плати приватному нотаріусу за вчинення виконавчого напису –100 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Еліз” (69000, м.Запоріжжя, вул..Портова, 9-А, р/р0001 в ЗРУ КБ “Приватбанк”, МФО 313399, ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Дніпроенерго” (юридична адреса: 69096, м.Запоріжжя, вул..Гребельна, 2; поштова адреса: 69096, м.Запоріжжя, вуд.Добролюбова, 20; п/р5031 у Запорізькому центральному відділенні Промінвестбанку, МФО 313355, ) суму 170 грн. витрат на державне мито та суму 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                    Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення підписано у повному обсязі 29.10. .2007р.