ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" вересня 2007 р.

Справа  № 6-27-8-26/104-06-2411

Позивач:  Суб'єкт підприємницької діяльності-фізична
особа ОСОБА_1

Відповідач: Закрите акціонерне товариство
„Болградський виноробний завод”

Про  стягнення 112 301,89 грн.

Суддя                              Демешин О. А.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Бигняк О. В. -довіреність.

СУТЬ СПОРУ: На підставі уточнення позовної
заяви від 14.11.2006 року позивач вимагає стягнути з відповідача за договором №
3 від 12.09.2005 року суму 107 999,91 грн.                           -основного боргу, 5
924,48 грн. - інфляційних, 2 433,12 грн. -три відсотки річних, 1 123,02 грн.
-держмита, 118 грн. -витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
та 22 460 грн. -витрат на оплату послуг адвоката.

Під час розгляду справи,  відповідач по платіжному дорученню № 872 від
11.05.2007р. сплатив позвачу суму основоного боргу в розмірі 107999,91грн., у
зв`язку з чим в цій частині  ухвалою
госчподарського суду Одеської області від 26.09.2007р. провадження у справі
було припинено на підставі п. 1-1 частини першої статті 80 ГПК України.

В С Т А Н О В
И В:

12.09.2005 року сторони уклали
договір № 3 відповідно до умов якого позивач зобов'язався в порядку та строки,
визначені Договором, виготовити та передати за накладними відповідачу бочки з
дуба, у відповідній кількості, відповідній якості та по узгодженій вартості, а
відповідач зобов'язався прийняти їх та оплатити згідно на умовах, визначених
Договором.

На виконання умов договору позивач
передав відповідачу бочки дубові, що підтверджується накладними за № 1868/06
від 17.10.2005 року, № 07 від 21.10.2005 року,                № 1893/08 від 03.11.2005 року,
2116/08-А від 18.11.2005 року, № 08-Б від 26.12.2005 року, та актом звірки
взаємних розрахунків, станом на 01.01.2006 року.

Передача була здійснена без
оформлення довіреностей на особу, яка одержувала товарно-матеріальні цінності,
що є порушенням правил бухгалтерського обліку. Однак,  факт одержання дубових бочок від позивача не
заперечується і не заперечувався відповідачем.
Крім того, як зазначалось вище, суму основного боргу ( 107999грн.91коп.)
ЗАТ «Болградський виноробний завод»сплатило приватному підприємцю ОСОБА_1.

Відповідно до умов договору позивач
виписав та передав відповідачу рахунки на загальну суму 107 999,91 грн., яка
станом на 14.02.2006 року не була погашена.

Статтею 525 ЦК України передбачено,
що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,
що звичайно ставляться.

Згідно статті 625 ЦК України -
боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач, відповідно до вимог
чинного законодавства суми інфляційних та 3% річних за прострочення грошового
зобов`язання,  і просить  стягнути з відповідача  5924,48 грн. інфляційних та  2433,12 грн. - сплати 3% річних.

Статтею 530 ЦК України встановлено:

1. Якщо  у
зобов'язанні  встановлений  строк
(термін)  його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк   (термін)
виконання  якого  визначений вказівкою на подію, яка неминуче
має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

2. Якщо
строк  (термін)  виконання
боржником  обов'язку  не встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від  дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із
договору  або актів цивільного
законодавства.

Розділом V договору було
встановлено строк закінчення дії цього договору -29.12.2005р. Тобто, до
цієї  дати відповідач повинен був
розрахуватись з Приватним підприємцем
ОСОБА_1.

Як вбачається з Розрахунку ціни
позову, доданому до уточненої позовної заяви, позивач просить стягнути
інфляційні за період з березня 2006року по жовтень 2006року в сумі
5924,48грн.  та 3% річних за період з
14.02.2006р. по 15.11.2006р. в сумі 2433,12грн.

Виходячи з викладеного, суд вважає,
що уточнені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних та 3%
річних за прострочення по грошовому зобов`язанню -є обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті
держмита та послуг на ІТЗ  слід покласти
на відповідача у повному обсязі, оскільки погашення відповідачем основного
боргу було здійснено після надання о суду позовної заяви.

Щодо витрат на оплату послуг
адвоката слід зазначити наступне.

Згідно до роз'яснення президії
Вищого арбітражного суду України від 04.03.98 № 02-5/78, яким вирішується  питання про розподіл витрат, які підлягають
сплаті за послуги адвоката, господарський суд має враховувати, що розмір
відшкодування названих витрат не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно
завищеним. За таких обставин суд з урахуванням матеріалів конкретної справи,
зокрема, ціни позову може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність
судових витрат для даної справи.

При цьому  господарський суд зазначає, що даний спір є
простим розрахунковим, який не потребує вивчення великої кількості нормативних
та доказових документів. Спір вирішено по суті в судовому засіданні, на якому
адвокат позивача не був присутнім з причин, які господарському суду не були
доведені. Тому суд вважає, що сплачені адвокату кошті в зазначеної сумі не
відповідають виконаному адвокатом обсягу роботи та обсягу представництва
інтересів позивача в  господарському
суді.

Приймаючи до уваги співрозмірність
судових витрат на послуги адвоката з обставинами справи, суд вважає можливим
зменшити відшкодування цих витрат і стягнути на користь позивача  4000 грн. витрат на послуги адвоката.

Що стосується грошових коштів в сумі 9661,39грн., яка була стягнута з
відповідача у примусовому порядку на виконання наказу господарського суду
Одеської області від 22.05.2006р. по цій справі, то питання повернення цієї
суми має бути вирішено в порядку повороту виконання рішення, передбаченому
статтею 122 ГПК України.

Керуючись
ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з ЗАТ „Болградський
виноробний завод” (68700, Одеська область,                      м. Болград, вул. Асена
Христєва, 99, ) на корист СПД ОСОБА_1(АДРЕСА_1, код НОМЕР_1)
-інфляційних 5924 гривні 48 коп., сплати 3%річних  2433 гривні 12 коп., державного мита в сумі
1123гривні 02коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу в сумі 118 гривень та витрати за послуги адвоката в сумі 4000  гривень.

3.          Стягнути з ЗАТ „Болградський
виноробний завод” (68700, Одеська область,                      м. Болград, вул. Асена
Христєва, 99, ) до Державного бюджету України державне мито
в сумі 40 гривень 56 коп. на р/р 0008 одержувач
ГУДКУ в Одеській області, ,
банк одержувача УДК в Одеській області, МФО 828011, код бюджетної
класифікації  23213460.

В
решті позовних вимог ухвалою господарського суду Одеськеої обалсті від
26.09.2007р. провадження у справі припинено у зв`язку з відсутністю предмету
спору.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Накази видати
після набрання рішенням законної сили.

Суддя
(підпис)                                        Демешин О. А.