СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"27" вересня 2007 р.

Справа  № 15/226-07-5740А

16 год. 52 хв.
м. Одеса

Господарський
суд Одеської області у складі:

головуючого
судді -                  Петрова В.С.

При
секретарі -
Стойковій М.Д.

За
участю представників:

від позивача -     ОСОБА_2.;

від
відповідачів:

1)          Виконавчого комітету Одеської міської
ради -Мамедова С.О.;

2)          Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради -не з'явився;

від
третьої особи -не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Приватного підприємця ОСОБА_1до Виконавчого
комітету Одеської міської ради та Приморської районної адміністрації Одеської
міської ради про визнання рішення та припису нечинними за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів
-Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської
міської ради,

ВСТАНОВИВ:

Приватний підприємець
ОСОБА_1звернулась до господарського суду Одеської області з адміністративним
позовом про визнання нечинними рішення Виконавчого комітету Одеської міської
ради № 565 від 14.06.2007 р. „Про демонтаж некапітальних пунктів
дрібно-роздрібної торгівельної мережі в м. Одесі” в частині щодо демонтажу
некапітального пункту дрібно-роздрібної торгівельної мережі -зупиночного
комплексу, що належить позивачу та розташований за адресою: м. Одеса, вул.
Петрашевського, та припису Приморської районної адміністрації від 22.06.2007 р.
№ 01-02/1513 щодо демонтажу вказаного вище некапітального пункту
дрібно-роздрібної торгівельної мережі -зупиночного комплексу. В обґрунтування
позовних вимог позивач посилається на те, що зазначені рішення міськради та
припис райадміністрації є необґрунтованими та незаконними, оскільки позивачем
не порушувались правила установки та експлуатації некапітальних пунктів
дрібно-роздрібної торгівельної мережі в м. Одесі. При цьому позивач вказує на
те, що відповідно до рішення Одеської міської ради № ХХІV від 26.09.2003 р.
„Про єдиний порядок установки та експлуатації об'єктів дрібно-роздрібної мережі
в м. Одесі” припис про демонтаж об'єкту дрібно-роздрібної торгівельної мережі
надається суб'єкту у випадку його самовільної установки, хоча таке порушення з
боку позивача не було зафіксовано.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 03.07.2007 р. відкрито провадження  в адміністративній справі № 15/226-07-5740А
та призначено попереднє засідання.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 16.07.2007 р. у справі № 15/226-07-5740А закінчено
підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду в засіданні
суду.

Під час розгляду справи Виконавчий
комітет Одеської міської ради звернувся до суду з клопотанням про залучення
Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської
міської ради до участі у справі № 15/226-07-5740А в якості третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів,
посилаючись на те, що рішення по даній справі може вплинути на його права та
обов'язки у зв'язку тим, що оскаржуване рішення приймалось на підставі
матеріалів, наданих Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав
споживачів Одеської міської ради.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 14.08.2007 р. до участі у справі № 15/226-07-5740А
залучено Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів
Одеської міської ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні відповідачів.

Відповідач -Виконавчий комітет
Одеської міської ради позовні вимоги не визнає з підстав, вказаних у
запереченнях на адміністративний позов (а.с. 64-65).

Відповідач -Приморська районна
адміністрація Одеської міської ради заперечення на позов не надала, також
представник відповідача у судові засідання не з'явився.

Третя особа -письмові пояснення по
суті спору не надала, також представник третьої особи у судові засідання не
з'явився.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський
суд встановив наступне.

Фізична особа -підприємець
ОСОБА_1зареєстрована Виконавчим комітетом Одеської міської ради 26 жовтня 2004
року, про що зроблено запис про державну реєстрацію за № 2 003327,
що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи
-підприємця серії НОМЕР_1.

17.06.2005 р. між Приватним
підприємством фірмою „Мовіс” та Приватним підприємцем ОСОБА_1був укладений
договір купівлі-продажу, відповідно до якого ПП ОСОБА_1. було придбано у
власність майно у вигляді павільйону площею 6,31 кв.м, що знаходиться за
адресою: м. Одеса, вул. Петрашевського.

01.12.2005 року між Управлінням
розвитку торгівлі і побутового обслуговування Одеської міської ради та
Приватним підприємцем ОСОБА_1. був укладений договір оренди окремого
індивідуально визначеного майна № 1/770, відповідно до умов якого Управління
розвитку торгівлі і побутового обслуговування Одеської міської ради передало, а
ПП ОСОБА_1. прийняла в строкове платне користування (оренду) окреме
індивідуально визначене майно - тверде покриття, площею 6,31 кв.м., що
знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Петрашевського, з метою здійснення
роздрібної торгівлі фасованими товарами. Відповідно до п. 1.3 вказаного
договору строк дії договору з 01.12.2005 р. по 01.12.2007 р.

Разом з тим 14.06.2007 року
Виконавчим комітетом Одеської міської ради прийнято рішення № 565 „Про демонтаж
некапітальних пунктів дрібно-роздрібної торговельної мережі в м. Одесі”,
відповідно до якого Управлінню розвитку споживчого ринку та захисту прав
споживачів Одеської міської ради, Приморській районній адміністрації Одеської
міської ради необхідно прийняти заходи по проведенню демонтажу некапітальних
пунктів дрібно - роздрібної торгівельної мережі, в т. ч. зупиночного комплексу,
якій належить ПП ОСОБА_1., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул.
Петрашевського.

22 червня 2007 року Приморською
районною адміністрацією Одеської міської ради винесено припис № 01-02/1513,
згідно якого позивачу потрібно звільнити торгівельний об'єкт, який знаходиться
за адресою: вул. Петрашевського/Фонтанська дорога, від товарно-матеріальних
цінностей та здійснити його демонтаж власними силами в строк до 30.06.2007
року.

Так, позивач вважає, що підстави
для прийняття вказаних вище рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради
від 14.06.2007 року № 565 в частині щодо щодо демонтажу некапітального пункту
дрібно-роздрібної торгівельної мережі - зупиночного комплексу, що належить
позивачу та розташований за адресою: м. Одеса, вул. Петрашевського, та припису
Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 22.06.2007 р. №
01-02/1513 відсутні.

Між тим частиною 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та й
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно,
зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких
спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі
прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії
чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві
є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює  наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини,  що мають значення для правильного вирішення
справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб
та їхніх  представників, показань
свідків, письмових  і речових  доказів,
висновків експертів.

Згідно ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України суд оцінює  докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому,  всебічному, повному та
об'єктивному дослідженні.

Оцінюючи надані сторонами докази,
на думку суду, рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 565 від
14.06.2007 року в частині щодо демонтажу некапітального пункту
дрібно-роздрібної торгівельної мережі - зупиночного комплексу, що належить
позивачу та розташований за адресою: м. Одеса, вул. Петрашевського, та припис
Приморської районної адміністрації № 01-02/1513 від 22.06.2007 р. є
неправомірними з наступних підстав.

Як вбачається з рішення Виконавчого
комітету Одеської міської ради № 565 від 14.06.2007 року, вказане рішення
прийнято відповідачем відповідно до ст. 30 Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні”, рішення Одеської міської ради № 1713-ХХІV від
26.09.2003 року „Про єдиний порядок установки та експлуатації об'єктів дрібно-
роздрібної торговельної мережі в м. Одесі”, на підставі листів Суворовської
районної адміністрації Одеської міської ради від 01.06.2007 р. №
01-04-1/1439вих. та Приморської районної адміністрації Одеської міської ради
від 22.05.2007 р. № 01-02/1167, а також складених актів спеціалістами
управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської
міської ради.

Між тим відповідно до п. 2.6 Правил
установки та експлуатації некапітальних пунктів дрібно- роздрібної торговельної
мережі в м. Одесі, затверджених рішенням Одеської міської ради № 1713-ХХІV від
26.09.2003 року „Про єдиний порядок установки та експлуатації об'єктів дрібно-
роздрібної торговельної мережі в м. Одесі”, на підставі погодженого паспорта
некапітального пункту дрібно-роздрібної торговельної мережі, який обов'язково
містить лист про погодження розміщення некапітальних пунктів дрібно-роздрібної
торгівельної мережі, виданий районною адміністрацією, Управління розвитку
торгівлі і побутового обслуговування Одеської міської ради укладає договір
оренди окремого, індивідуально визначеного майна, що є власністю територіальної
громади м. Одеси, для установки та експлуатації некапітального пункту
дрібно-роздрібної торгівельної мережі в м. Одесі.

Так, доказом того, що ПП ОСОБА_1.
були отримані всі необхідні узгодження, передбачені рішенням Одеської міської
ради № 1713-ХХІV, є саме укладений з ПП ОСОБА_1. договір оренди окремого
індивідуально визначеного майна від 01.12.2005 року за № 1/770.

Також відповідно до п. 4.2 вказаних
вище Правил установки та експлуатації некапітальних пунктів дрібно- роздрібної
торговельної мережі в м. Одесі некапітальні пункти дрібно-роздрібної
торговельної мережі, встановлені з порушенням цих Правил, вважаються самовільно
встановленими. Разом з тим в матеріалах справи відсутні докази про порушення
позивачем зазначених Правил, у зв'язку з цим, на думку суду, некапітальний
пункт дрібно -роздрібної торговельної мережі, що належить позивачу, не є
самовільно встановленим.

Крім того, згідно з п. 4.3 вказаних
Правил припис про демонтаж дрібно-роздрібної торговельної мережі Управління
розвитку торгівлі і побутового обслуговування Одеської міської ради надає
суб'єкту підприємницької діяльності у випадку самовільної установки
некапітального пункту дрібно-роздрібної торговельної мережі. Відповідно до п.
4.4 цих же Правил у випадку невиконання припису, на підставі рішення Ради,
Управління розвитку торгівлі і побутового обслуговування Одеської міської ради
готує проект рішення виконавчого комітету Одеської міської ради про демонтаж
самовільно встановленого некапітального пункту дрібно-роздрібної торговельної
мережі.

Однак, у даному випадку
відповідачем - Виконавчим комітетом Одеської міської ради прийнято рішення про
демонтаж належного позивачу некапітального пункту дрібно-роздрібної
торгівельної мережі - зупиночного комплексу без наявності відповідного припису,
більш того припис Приморської районної адміністрації № 01-02/1513 від
22.06.2007 р. виданий саме на підставі оскаржуваного позивачем рішення
Виконавчого комітету Одеської міської ради № 565 від 14.06.2007 року. Тобто
відповідачем був порушений порядок прийняття рішення про демонтаж
некапітального пункту дрібно-роздрібної торгівельної мережі.

Більш того, відповідач - Виконавчий
комітет Одеської міської ради під час розгляду справи не надав жодних належних
доказів, які б підтверджували та обґрунтовували наявність підстав для прийняття
оскаржуваного позивачем рішення в частині щодо демонтажу некапітального пункту
дрібно-роздрібної торгівельної мережі - зупиночного комплексу, що належить
позивачу та розташований за адресою: м. Одеса, вул. Петрашевського. Надана
відповідачем незавірена належним чином копія акту Управління розвитку
споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, складеного
у  травні 2007 року (а.с. 66), не є
належним доказом, що підтверджує наявність підстав для прийняття відповідачем
оскаржуваного рішення щодо демонтажу належного позивачу некапітального пункту
дрібно-роздрібної торгівельної мережі -зупиночного комплексу, розташованого за
адресою: м. Одеса, вул. Петрашевського, оскільки вказаним актом не
спростовується факт відсутності порушень з боку позивача правил установки та
експлуатації некапітального пункту дрібно-роздрібної торгівельної мережі -
зупиночного комплексу.

Відтак, враховуючи вищевикладене,
на думку суду, підстави для демонтажу належного позивачу некапітального пункту
дрібно-роздрібної торгівельної мережі - зупиночного комплексу, розташованого за
адресою: м. Одеса, вул. Петрашевського,
відсутні.

Таким чином, відповідач,
заперечуючи проти позову, не довів суду правомірність прийнятого ним рішення №
565 від 14.06.2007 року в частині щодо демонтажу некапітального пункту
дрібно-роздрібної торгівельної мережі - зупиночного комплексу, що належить
позивачу та розташований за адресою: м. Одеса, вул. Петрашевського. У зв'язку з
цим суд вважає також безпідставним винесення Приморською районною
адміністрацією Одеської міської ради припису від 22 червня 2007 року №
01-02/1513 на адресу позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а згідно ст. 105 КАС України позивач має право вимагати
скасування або визнання нечинним рішення відповідача -суб'єкта владних
повноважень повністю чи окремих його положень, а також заявляти інші вимоги на
захист прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і
про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про
поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу
його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання
відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача
коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності
об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7)
примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8)
визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних
повноважень; суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і
захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Враховуючи усе вищезазначене та
оцінюючи надані докази в сукупності, господарський суд Одеської області вважає,
що позовні вимоги Приватного підприємця ОСОБА_1про визнання нечинними рішення
Виконавчого комітету Одеської міської ради № 565 від 14.06.2007 р. „Про
демонтаж некапітальних пунктів дрібно-роздрібної торгівельної мережі в м.
Одесі” в частині щодо демонтажу некапітального пункту дрібно-роздрібної
торгівельної мережі - зупиночного комплексу, що належить позивачу та
розташований за адресою: м. Одеса, вул. Петрашевського, та припису Приморської
районної адміністрації від 22.06.2007 р. № 01-02/1513, цілком обґрунтовані та
відповідають вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.
ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов Приватного підприємця ОСОБА_1до
Виконавчого комітету Одеської міської ради та Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідачів -Управління розвитку споживчого ринку та захисту
прав споживачів Одеської міської ради, про визнання рішення та припису
нечинними задовольнити.

2.          Визнати нечинним рішення Виконавчого
комітету Одеської міської ради № 565 від 14.06.2007 р. „Про демонтаж
некапітальних пунктів дрібно-роздрібної торгівельної мережі в м. Одесі” в
частині щодо демонтажу некапітального пункту дрібно-роздрібної торгівельної
мережі -зупиночного комплексу, що належить Приватному підприємцю ОСОБА_1та
розташований за адресою: м. Одеса, вул. Петрашевського.

3.          Визнати нечинним припис Приморської
районної адміністрації від 22.06.2007 р. № 01-02/1513 щодо демонтажу
некапітального пункту дрібно-роздрібної торгівельної мережі -зупиночного
комплексу, що належить Приватному
підприємцю ОСОБА_1та розташований за адресою: м. Одеса, вул.
Петрашевського.

Постанову суду може бути оскаржено
в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складено
01.10.2007 р.

Суддя
Петров В.С.