ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 жовтня 2007 р.

№ 2-13/19196

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

головуючого  судді

Кравчука Г.А.

суддів :

Швеця В.О. Шаргала В.І.

за участю представників сторін:

позивача

не з'явився

відповідача

не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу

Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1.

на постанову

Севастопольського апеляційного
господарського суду від 22.05.2007 р.

у справі

№2-13/19196-2006 господарського
суду Автономної Республіки Крим

за позовом

Керченської міської ради

до

Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1

про

звільнення земельної ділянки

В С Т А Н О В
И В:

Керченська міська рада звернулася
до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Суб'єкта
підприємницької діяльності (надалі СПД) ОСОБА_1. про звільнення земельної
ділянки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
укладений між сторонами договір оренди закінчився і міськрада попередила  відповідача про необхідність звільнення
земельної ділянки та повернення її Орендодавцеві. Однак, СПД ОСОБА_1. і досі
займає зазначену земельну ділянку, використовуючи її під розміщення кіоску.

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 11.01.2007 року (суддя Жукова А.І.), залишеним
без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від
22.05.2007 року (судді: Ткаченко М.І., Заплава Л.М., Маслова З.Д.),  позов задоволений, зобов'язано СПД ОСОБА_1.
повернути земельну ділянку площею 0,0008 га, розташовану за адресою м. Керч,
вул. Леніна, Керченській міськраді, звільнивши її шляхом знесення кіоску за
рахунок відповідача. Судове рішення мотивоване тим, що міськрада, як
Орендодавець, не мала наміру продовжувати договір оренди, про що було прийняте
відповідне рішення з повідомленням відповідача; СПД ОСОБА_1. користувався
зазначеною земельною ділянкою після закінчення

Доповідач: Шаргало В.І.

договору оренди без законних на те
підстав, що тягне за собою наслідки передбачені ст. 212 Земельного кодексу
України.

Не погоджуючись з прийнятими у
справі рішенням та постановою, СПД ОСОБА_1. звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою,  в
якій посилаючись на те, що  судові
рішення не відповідають нормам Конституції України, Земельного кодексу України,
Закону України "Про оренду землі", Закону України "Про місцеве
самоврядування", просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким
визнати  укладений між сторонами договір
оренди  поновленим на той же строк і на
тих же умовах. Скаржник звертає увагу касаційної інстанції на те, що рішення 2
сесії 5 скликання Керченської міської ради від 19.05.2006 року, яким відмовлено
в продовженні договору оренди, винесено з порушенням земельного законодавства у
зв'язку з чим прокуратурою м. Керч на це рішення внесений протест, що залишився
без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність
застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та
процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду вважає, що
касаційна скарга не  підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що 24.04.2003 р. на підставі рішення 8 сесії 24
скликання Керченської міськради від 20.03.2003 р. між міськрадою (Орендодавець)
та СПД ОСОБА_1.  (Орендар) укладений
договір оренди, за умовами якого  Орендодавець
передає, а Орендар приймає в тимчасове платне користування строком на 3 роки
земельну ділянку площею 0,0008 га  під
розміщення  кіоску по вул. Леніна в м.
Керчі відповідно до плану, що є невід'ємною частиною договору. Договір набирає
чинності з дня його державної реєстрації ( 24.04.2003р.) та припиняє свою дію
відповідно до вимог Закону "Про оренду землі" ( п. п. 8.7, 8.8.).
Керченська міська рада листом-повідомленням від 25.04.2006 року   попередила відповідача про  необхідність звільнення земельної ділянки та
повернення її Орендодавцеві у зв'язку з закінченням терміну дії вказаного
договору оренди, а листом-повідомленням від 23.05.2006 року повідомила Орендаря
про рішення 2 сесії 5 скликання Керченської міської ради від 19.05.2006 року,
яким відмовлено в продовженні договору оренди та зобов'язано СПД ОСОБА_1.
привести вказану земельну ділянку в придатний для подальшого використання стан.
На час звернення до суду з позовом СПД ОСОБА_1. займав вказану земельну ділянку
під розміщення належного йому кіоску.

Зі змісту статей 125, 126
Земельного кодексу України вбачається, що право користування земельною ділянкою
виникає і на підставі належним чином зареєстрованого договору оренди.

Договір оренди землі є чинним
протягом строку, на який його укладено, після закінчення цього строку договір
оренди припиняється (ст. 19, 31 Закону України "Про оренду землі").

При цьому, способом волевиявлення
ради, яка здійснює право власності на землю від імені відповідної
територіальної громади є прийняття нею рішення у тому числі про надання
земельної ділянки в оренду чи про продовження вже укладеного договору оренди
або про відмову в оренді земельної ділянки (п. 34 ст. 26, п. 2 ст. 77 Закону
України "Про місцеве самоврядування", п. 1 ст. 124 Земельного кодексу
України).

Відповідним чином зареєстрований
договір оренди землі за правилами статті 126 Земельного кодексу України є
правовстановлюючим документом, що посвідчує право на земельну ділянку.

Згідно зі статтею 212 цього Кодексу
самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного
користування ними.

Приведення земельних ділянок у
придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і
споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно
зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок
провадиться за рішенням суду.

З урахуванням вимог наведеного
законодавства та з огляду на встановлені судами обставини щодо відсутності у
відповідача  правових підстав для
користування земельною ділянкою на час розгляду справи судом, а також за
відсутності наміру міськради продовжувати договір оренди, господарські суди
правомірно задовольнили позов, зобов'язавши відповідача звільнити спірну
земельну  з приведенням її у придатний
для використання стан шляхом знесення розміщеного на ній кіоску.

Щодо посилань СПД ОСОБА_1.  на те, що рішення 2 сесії 5 скликання
Керченської міської ради від 19.05.2006 року, яким відмовлено в продовженні договору
оренди, винесено з порушенням земельного законодавства, то господарськими
судами не встановлено, що зазначене рішення у встановленому порядку  скасоване чи визнане недійсним.

З огляду на викладене та виходячи з
меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час
розгляду справи господарськими судами попередніх інстанцій фактичні обставини
справи встановлено на основі повного і об'єктивного дослідження матеріалів
справи, висновки судів відповідають цим обставинам і їм надана правильна
юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального
права, а відтак, у касаційної інстанції відсутні підстави для скасування
прийнятих у справі рішень.

Керуючись ст. ст. 1115,
1117, 1119, 11111 Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1. залишити без задоволення.

Постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від 22.05.2007р. у справі №2-13/19196-2006   залишити без змін.

Головуючий  суддя

Кравчук Г.А.

Суддя

Швець В.О.

Суддя

Шаргало В.І.