ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.11.07
Справа № 15/594-07.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор-Урожая», м. Суми

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Конотопський агрохімсоюз», м. Конотоп, Сумська область

про стягнення 16 849 грн. 63 коп.

СУДДЯ                     Резниченко О.Ю.

За участю представників:

від позивача : Закорко С.В. – директор, паспорт серія МА №4388881, виданий Ковпаківським РВСМУ УМВС України в Сумській області 28.01.1998р.

від відповідача :не з‘явився

Суть спору: Позивач просить стягнути з відповідача 16 849 грн. 63 коп. боргу по договору поставки №21-05/07 від 21.05.2007р., а саме:  12 516 грн. 93 коп. основного боргу, 850 грн. 47 коп. пені за період з 05.06.2007р. по 07.11.2007р., 2503 грн. 39 коп. штрафу,  819 грн. 38 коп. інфляційних збитків, 159 грн. 46 коп. 3% річних.

В судове засідання позивач надав оригінали документів доданих до позовної заяви, які були оглянуті судом.

Відповідач відзив на позов не подав, в засідання суду його представник не з’явився, про час і місце судового процесу був повідомлений належним чином, тому відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

21.05.2007р. між позивачем та відповідачем укладений договір №21-05/07 на поставку товару, за яким позивач зобов‘язався в строки, визначені договором, передати у власність відповідача (поставити) товар, а відповідач зобов‘язався прийняти товар і оплатити його вартість (п.1.1).

Відповідно до додатку №1 до договору №21-05/07 від 21.05.2007р. вартість товару, що сплачується шляхом попередньої оплати становить 12 516 грн. 93 коп., в тому числі ПДВ  2086 грн. 15 коп., яка сплачується  покупцем (відповідачем) до 05.06.2007р.

Факт отримання відповідачем продукції за договором підтверджується матеріалами справи, а саме видатковою накладною №РН-0000041 від 21.05.2007р. на суму 12 516 грн. 93 коп. та довіреністю ЯЛМ №516876 від  21.05.2007р. на ім‘я представника ТОВ «Конотопський агрохімсоюз» Удода Віктора Миколайовича, які долучені до матеріалів справи.

Оскільки, відповідач до 05.06.2007р. з позивачем не розрахувався, згідно до ст. 530 Цивільного кодексу України позивач направив відповідачу претензію №22-10 від 22.10.2007р. із вимогою погасити заборгованість.

Представник позивача пояснив, що відповідач за поставлений товар, станом на день подачі до суду, не розрахувався.

Тобто, заборгованість відповідача, на день розгляду справи в суді, становить 12 516 грн. 93 коп.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання на лежним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутно сті конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. Не виконуючи належним чином свої зобов’язання, відповідач порушив вимоги ст. 526 ЦК України - допустив прострочення грошового зобов’язання.

Відповідачем не подано доказів сплати боргу, а також не подано аргументованих заперечень щодо вимог позивача, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України.

Також, за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань по поставки №21-05/07 від 21.05.2007р. позивач просить стягнути з відповідача 819 грн. 38 коп. інфляційних збитків та 159 грн. 46 коп. 3% річних.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимоги кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором, або законом. Враховуючи вищевикладене позовні вимоги стосовно стягнення 819 грн. 38 коп. інфляційних збитків та 159 грн. 46 коп. 3% річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Крім того, за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань по договору поставки №21-05/07 від 21.05.2007р. позивач просить стягнути з відповідача 850 грн. 47 коп. пені за період з 05.06.2007р. по 07.11.2007р. відповідно п. 10.2 зазначеного договору (за порушення строків виконання зобов‘язань за цим договором сторона, яка допустила прострочку, сплачує другій стороні штрафну пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, нарахованої на суму простроченого зобов‘язання за період прострочки).

Оскільки, права позивача щодо стягнення з відповідача пені в сумі 850 грн. 47 коп., передбачені умовами договору, пеня нарахована в межах строку позовної давності, з урахуванням вимог Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, тому позовні вимоги в зазначеній частині також є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. ст. 549-552 Цивільного Кодексу України.

Також, позивачем заявлені вимоги по стягненню з відповідача 2503 грн. 39 коп. штрафу за несвоєчасну сплату зобов‘язання (відповідно до п. 10.4 договору поставки №21-05/07 від 21.05.2007р., яким передбачено, що якщо у додатках до договору сторони передбачили умову про забезпечення зобов‘язань, то у випадку зволікання або ухилення покупця (відповідача) від укладення відповідного договору про забезпечення зобов‘язань в строки, зазначені  у додатках до цього договору, покупець сплачує продавцеві (позивачу) штраф у розмірі 20% від суми загальної вартості товару).

Частина 1 статті 549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов‘язання.

В обґрунтування вимог по стягненню неустойки (штрафу) позивач посилається на ст. 549 Цивільного Кодексу України, частиною 2 якої встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. Тому, штраф як вид неустойка за правилами ЦК України не може застосовуватися до грошових зобов’язань.

Крім цього, у додатку №1 до договору №21-05/07 від 21.05.2007р. як вид забезпечення зобов‘язання сторони  не передбачили накладення штрафу. Також, суд вважає занеобхідне зазначити, що за прострочку виконання зобов’язання до відповідача застосовано інший вид забезпечення виконання зобов‘язання – стягнення пені. Тому позовні вимоги в частині 2503 грн. 39 коп. штрафу  задоволенню не підлягають.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита та  на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, –

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити частково.

2.   Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Конотопський агрохімсоюз» (Сумська область, м. Конотоп, вул. Фрунзе, 21/а, код 31097482) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор-Урожая» (м. Суми, вул. Засумська, буд. 25, код 31850014) 12 516 грн. 93 коп. основного боргу, 850 грн. 47 коп. пені,  819 грн. 38 коп. інфляційних збитків, 159 грн. 46 коп. 3% річних, 143 грн. 46 коп. держмита та  100 грн. 46 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В частині стягнення 2503 грн. 39 коп. штрафу - в позові відмовити.

4.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                                                                   О.Ю.Резниченко

Повний текст рішення підписано 29.11.07 р