ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.12.07
Справа № 2/581-07.

за позовом Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та                     газифікації «Сумигаз», м. Суми

до                 Підприємства Сумської виправної колонії № 116, м. Суми

про стягнення 45431 грн. 73 коп.

Суддя Соп’яненко О.Ю.

При секретарі судового засідання Петен Я.Л.

Представники:

Від  позивача       Сіденко Л.В.

Від  відповідача   Бондар В.Г.

Суть спору: Позивач просив стягнути з Сумської обласної організації СВК № 116 на свою користь заборгованість за поставлений природний газ і послуги з його транспортування в розмір 45431 грн. 73 коп., з них 28859 грн. 87 коп. заборгованість за поставлений природний газ, 9739 грн. 52 коп. пені, 3940 грн. 68 коп. інфляційних збитків, 3 % річних в розмірі 871 грн. 36 коп. та 2020 грн. 20 коп. штрафу, відповідно до договору № 8405/2006 на постачання природного газу для потреб установ, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів від 03.01.2006р., додаткової угоди № 1/8 від 10.01.2006р. до договору № 8405/2006 від 03.10.2006р., додаткової угоди № 3 від 30.05.2006р. до договору № 8405/2006 від 03.10.2006р., додаткової угоди № 4 від 23.06.2006р. до договору № 8405/2006 від 03.10.2006р., угоди про пролонгацію від 30.12.2006р. до договору № 8405/2006 від 03.10.2006р. та додаткової угоди від 01.03.2007р. до договору № 8405/2006 від 03.10.2006р., укладених між сторонами, а також стягнути з відповідача витрати пов’язані з розглядом справи.

Відповідач надав відзив на позовну заяву № 11/5532 від 08.11.2007р., в якому позовні вимоги визнає в сумі 28859 грн. 97 коп.

Позивач в судовому засіданні подав заяву № 37/3069 від 10.12.2007р., в якому просить суд стягнути заборгованість з Підприємства Сумської виправної колонії № 116 а не з помилково зазначеного в резолютивній частині позовної заяви Сумської обласної організації СВК № 116, і суд приймає цю заяву до розгляду.

Крім того, позивач в судовому засіданні подав копії платіжних доручень № 365 від 07.11.2007р. на суму 13450 грн., № 368 від 14.11.2007р. на суму 4370 грн., № 1051 від 29.10.2007р. на суму 800 грн., на загальну суму 18620 грн. та розрахунок пені за період з 27.04.2007р. по 01.10.2007р. у розмірі 4232 грн. 37 коп.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

Між позивачем та відповідачем був укладений договір № 8405/2006 на постачання природного газу для потреб установ, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів від 03.01.2006р. та укладені: додаткова угода № 1/8 від 10.01.2006р. до договору № 8405/2006 від 03.10.2006р., додаткова угода № 3 від 30.05.2006р. до договору № 8405/2006 від 03.10.2006р., додаткова угода № 4 від 23.06.2006р. до договору № 8405/2006 від 03.10.2006р., угода про пролонгацію від 30.12.2006р. до договору № 8405/2006 від 03.10.2006р. та додаткова угода від 01.03.2007р. до договору № 8405/2006 від 03.10.2006р.

Згідно договору № 8405/2006 на постачання природного газу для потреб установ, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів від 03.01.2006р., позивач зобов’язувався передати відповідачу природний газ та надати послуги з його транспортування в обємах, обумовлених вказаним договором, а відповідач повинен прийняти та оплати поставлений природний газ.

Судом встановлено, що ВАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» свої зобов’язання згідно зазначеного договору та додаткових до нього угод, укладених між сторонами, було виконано, а саме: за період з квітня 2007р. по жовтень 2007р. передано відповідачеві природний газ в об’ємі 36362 м3  на загальну суму 23927 грн. 51 коп., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу від 23.04.2007р., від 22.05.2007р., від 22.07.2007р., від 27.08.2007р., від 25.09.2007р., оригінали яких було надано суду на огляд, а копії приєднано до матеріалів справи.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач погасив заборгованість перед позивачем за поставлений природний газ і послуги з його транспортування в розмірі 28859 грн. 87 коп., що підтверджується , зокрема платіжними дорученнями № 365 від 07.11.2007р. на суму 13450 грн., № 368 від 14.11.2007р. на суму 4370 грн., № 1051 від 29.10.2007р. на суму 800 грн., які позивач представив у судове засідання.

З урахуванням викладеного, провадження у справі в частині стягнення 28859 грн. 87 коп. боргу підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК.

Згідно п. 5.4 договору № 06/05-2644-ТЕ-29 від 30.12.2005р., відповідач зобов’язаний проводити остаточний розрахунок за фактично спожитий газ до 10 числа наступного за місяцем поставки газу.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. А порушення зобов’язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором.

Ст. 526 Цивільного кодексу України, передбачає, що зобов‘язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач порушив терміни розрахунків по договору № 8405/2006 на постачання природного газу для потреб установ, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів від 03.01.2006р., укладеного між сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань» № 543/96 від 22.11.1996р. та ч. 3 п. 6.2 договору, укладеного між сторонами, з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України позивачем відповідачу була нарахована пеня за період з 27.04.2007р. по 01.10.2007р. у розмірі 4232 грн. 37 коп. Вимоги позивача щодо стягнення пені у вищевказаному розмірі правомірні і такі, що підлягають задоволенню.

В частині стягнення 5507 грн. 15 коп. пені, яка була розрахована позивачем у позовній заяві без дотримання передбачених законодавством вимог, вимоги позивача є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не передбачено інший розмір відсотків, відповідно поданих позивачем розрахунків, інфляційні збитки складають 3940 грн. 68 коп. та 3% річних – 871 грн. 36 коп. зазначені вимоги позивача суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 п. 6.2 договору № 8405/2006 на постачання природного газу для потреб установ, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів від 03.01.2006р., укладеного між сторонами, за прострочення протягом тридцяти днів відповідач додатково сплачує штраф у розмірі 7 % від суми заборгованості, і відповідно до поданого позивачем розрахунку сума штрафу складає 2020 грн. 20 коп. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Факт заборгованості відповідача перед позивачем підтверджується поданими матеріалами, зокрема, розрахунком боргу, актами прийому-передачі природного газу від 23.04.2007р., від 22.05.2007р., від 22.07.2007р., від 27.08.2007р., від 25.09.2007р. та розрахунками пені, інфляційних збитків, 3% річних та штрафу.

Відповідач не подав доказів остаточної сплати заборгованості, тому вимоги позивача обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 4232 грн. 37 коп., інфляційні збитки в розмірі 3940 грн. 68 коп., 3 % річних в розмірі 871 грн. 36 коп. та 2020 грн. 20 коп. штрафу.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 44, 49, ст. 80, 82-85 Господарського  процесуального  кодексу  України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Підприємства Сумської виправної колонії № 116 (40002, м. Суми, вул. Роменська, 110; р/р 0315 в ВАТ Укрексімбанк м. Київ ТВБВ м. Суми, МФО 322313, код 08680796) на користь Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» (40030, м. Суми, вул. Огарьова, 21; р/р 0003 в ВАТ КБ «Надра» СРУ «Слобожанщина», МФО 337535, код 03352432) пеню в розмірі 4232 грн. 37 коп., інфляційні збитки в розмірі 3940 грн. 68 коп., 3 % річних в розмірі 871 грн. 36 коп., штраф в розмірі 2020 грн. 20 коп., 399 грн. 80 коп. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В частині стягнення заборгованості в розмірі 28859 грн. 87 коп. провадження у справі № 2/581-07 – припинити.

4.          В частині стягнення пені в розмірі 5507 грн. 15 коп. – відмовити.

5.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                                              СОП’ЯНЕНКО  О.Ю.