СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19.11.07
Справа №  8/470д/07

Суддя

Позивач
-Релігійна громада Істинно Православної Церкви при храмі Христа Спасителя, м.
Запоріжжя

Відповідач
-Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Запоріжжя

про
розірвання договору №23 про безоплатне користування майном від 25.12.2003 р. та
виселення з займаного приміщення.

суддя І.А.
Попова

представники сторін:

Від позивача:
Гридньов В.В.

Шугайло А.В., дов. від
13.02.2007 р.

Від відповідача: не з'явився

Заявлено позовні вимоги про
розірвання договору безоплатного користування майном.

Розгляд справи відкладався, вступну
та резолютивну частини рішення оголошено в судовому засіданні 19.11.2007р..

Позивач підтримує вимоги з підстав,
викладених у позові з посиланням на ст.. 611 ЦК України. В обґрунтування вимог
зазначає, що 25 грудня 2003 року з СПД ОСОБА_1 укладено договір № 23 безоплатного
користування майном за яким останньому в тимчасове користування у власних
виробничих потребах передано майно, що є власністю релігійної громади, а саме
побутове приміщення площею 260 кв. м. по АДРЕСА_1. Позивач вказує, що СПД
ОСОБА_1 за умовами зазначеного договору зобов'язався здійснити за свій рахунок
ремонтні роботи приміщення, переданого в користування, надавати можливу
благодійну допомогу громаді, оплачувати спожиті комунальні послуги. Позивач
зазначає, що відповідач впродовж строку дії договору не виконував прийняті
зобов'язання: не здійснив ремонт приміщення, не оплачував за користування
електричною енергією та водою. Просить розірвати договір №23 та виселити СПД
ОСОБА_1 із займаного приміщення.

Відповідач в судове засідання двічі
не з'явився, про час та місце судового засідання відповідача повідомлено
належним чином.

Листом від 29.10.2007 року (вхідний
суду від 09.11.2007р.) відповідач сповістив про неможливість явки в судове
засідання, призначене на 02.11.2007р.. Про причини неявки в судове засідання
19.11.2007р. відповідач не повідомив суд. Також відповідач не скористався
правом надати відзив на позов та докази на його обґрунтування. Суд зазначає, що
надання повноважень на представництво інтересів сторін в процесі не обмежено
будь -яким певним колом осіб. Згідно до п. 3.6 роз'яснень президії ВГСУ від
18.09.1997 р. № 02-5/289 “Про деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу України” (з наступними змінами та
доповненнями) особи, які беруть участь у справі,  вважаються
повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у
позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. До
повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місця
знаходження юридичних осіб -учасників судового процесу. Відповідні процесуальні
документи надіслані згідно з поштовими реквізитами учасників процесу.

Оскільки строк вирішення спору,
встановлений ст.. 69 ГПК України надійшов до кінця, сторонами не заявлено про
продовження строку вирішення спору, справу розглянуто відповідно до ст..75 ГПК
України за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору.

Заслухавши представників позивача,
дослідивши матеріали, суд встановив, що 25.12.2003 року сторонами по справі
укладено договір №23 за умовами якого громада передає, а відповідач приймає в
безоплатне тимчасове користування господарське приміщення громади площею 260
кв.м., розташоване за адресою:  АДРЕСА_1
для використання за потребами відповідача, строком на 5 років.

За умовами договору приміщення мало
бути переданим відповідачу у користування за актом приймання -передачі.
Зазначеного акту сторони суду не надали.

За умовами розділу 3 договору
відповідач зобов'язався здійснити за свій рахунок ремонтні роботи приміщення
(згідно додатковій угоді), надати посильну благодійну допомогу громаді для
благоустрою та ремонту Храма, оплачувати спожиті комунальні послуги
(електроенергія, вода).

Додатковою угодою №1 до договору
сторонами визначений перелік ремонтних робіт, які має виконати СПД ОСОБА_1. При
цьому встановлено, що за фактом виконання робіт сторонами буде підписано акт
приймання -передачі. Позивач стверджує, що ремонтні роботи приміщення
користувач ОСОБА_1 не здійснив. Відповідач не надав суду акт відповідно до п. 2
додаткової угоди №1 на підтвердження виконання ремонтних робіт. Також
відповідач не надав доказів відшкодування позивачу вартості спожитих
комунальних послуг -електричної енергії, води тощо.

Пунктом 6.1 договору встановлено,
що він вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2008
року, а в частині взаєморозрахунків -до їх повного завершення.

Також сторонами узгоджено, що
договір може бути достроково розірвано за письмовою заявою однієї із сторін за
місяць до розірвання договору.

Договір №23 безоплатного
користування майном укладено сторонами по справі 25.12.2003 року. Відповідно
такі договірні відносини регулювалися приписами глави 27 ЦК УРСР. Статтею 324
ЦК УРСР передбачалося, що  за договором
безоплатного користування  майном  одна
сторона зобов'язується передати або передає майно у  безоплатне
тимчасове користування другій стороні, а остання зобов'язується
повернути те ж майно.

Приписами ст.. 329 ЦК УРСР
встановлені підстави щодо дострокового розірвання договору безоплатного
користування майном, зокрема: коли друга сторона користується майном не
відповідно до договору чи призначення або навмисно чи з необережності погіршує
стан майна.

В обґрунтування позову позивач
вказує, що СПД ОСОБА_1 користується майном не відповідно до договору, тобто: не
оплачує комунальні послуги та не здійснив ремонт приміщення, внаслідок чого
погіршується його стан. Відповідач не надав доказів , які спростовували б
доводи позивача, а саме: платіжні документи на сплату комунальних послуг, акт
приймання -передачі виконаних ремонтних робіт приміщення, тощо. Про фактичні
спірні взаємовідносини сторін щодо зазначених фактів свідчить листування
сторін, додане до справи.

Крім того, суд зазначає, оскільки
господарські взаємовідносини сторін продовжували існувати після набрання
чинності Цивільним кодексом України, до спірних відносин застосовуються
положення діючого Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.. 651 ЦК України
зміна
або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Про дострокове припинення договору
безоплатного користування майном відповідачу були направлені пропозиції (від
26.12.2005р.).

Внаслідок встановленого та
вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги про дострокове розірвання договору
та примусове виселення відповідача з заявлених у позові підстав  обґрунтованими та такими, що підлягають
задоволенню.

Судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст..49,75, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати договір №23 про
безоплатне користування майном, укладений 25.12.2003р. Релігійною громадою
Істинно Православної Церкви при храмі Христа Спасителя та Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1.

Виселити Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, рег. НОМЕР_1) на користь Релігійної громади
Істинно Православної Церкви при храмі Христа Спасителя (м. Запоріжжя. вул.. 40
річчя Перемоги, 41, кв. 2, т. 270-05-79, р/р 359 у Олександрійській
філії АКБ “Національний кредит”, МФО 333775, ) з нежитлового
приміщення за адресою: м. Запоріжжя, сел.. Лєваневського, вул.. Воєнбуд, б.8,
корп. 3. Видати наказ.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, рег.
НОМЕР_1) на користь Релігійної громади Істинно Православної Церкви при храмі
Христа Спасителя (м. Запоріжжя. вул.. 40 річчя Перемоги, 41, кв. 2, т.
270-05-79, р/р 359 у Олександрійській філії АКБ “Національний
кредит”, МФО 333775, ) 203 грн. судових витрат. Видати
наказ.

Суддя                                                                                                І.А.
Попова

Рішення
підписано 29.11.2007