ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.10.07р.

Справа № 39/730-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Династія Україна», м. КривийРіг

до  Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Тасман», м. Кривий Ріг

про визнання права власності

Суддя  Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: Лозицький О.П., дов. від 15.10.2007

від відповідача: не з"явився

від третьої особи: не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності на самовільно реконструйований та перебудований комплекс будівель та споруд, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Телевізійна, буд. 5.

Відповідач просить суд розглянути справу без участі його представника, у відзиві на позовну заяву проти вимог позивача не заперечує, просить суд прийняти рішення згідно з чинним законодавством відповідно до матеріалів справи та при умові відповідності самочинно будівництва будівельно-технічним нормам.

Третя особа в своїх поясненнях наданих суду проти позову не заперечує, просить суд розглянути справу без участі її представника.

За згодою представника позивача, в судовому засіданні 26.10.2007 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідності. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

Згідно договору купівлі-продажу № 4 від 05.11.2002 року ТОВ „Апетит Груп” придбало у ТОВ „Трейд Мост” нерухоме майно –комплекс будівель та споруд за адресою м. Кривий Ріг, вул. Телевізійна, 5.

20.06.2007 року державним реєстратором було проведено реєстрацію змін до установчих документів ТОВ „Династія Україна” (надалі Позивач), згідно яких ТОВ „Апетит Груп” було приєднано до ТОВ „Династія Україна”, і позивача визнано правонаступником всіх прав та обов’язків ТОВ „Апетит Груп”

Таким чином Позивач являється правонаступником ТОВ „Апетит Груп” в тому числі в частині права власності на комплекс будівель та споруд, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Телевізійна, 5.

В ході експлуатації майна Позивачем були проведені роботи з реконструкції та перебудови належного йому на праві власності майна.

Відповідно до ст. 23 Закону України  «Про планування і забудову території»реконструкція,  реставрація,  капітальний ремонт, впорядкування об'єктів містобудування,  розширення та технічне  переоснащення  визначено як будівництво.

Згідно ст. 24 наведеного Закону, фізичні та  юридичні особи, які мають намір   здійснити будівництво об'єктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм  на  праві власності чи користування, зобов'язані отримати від виконавчих органів  відповідних рад, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, у разі делегування  їм  таких повноважень відповідними радами, дозвіл на будівництво об'єкта містобудування.

Роботи з реконструкції та перебудови спірного об’єкта нерухомості були проведені Позивачем без отримання відповідного дозволу на проведення будівельних робіт, та без належно затвердженого проекту.

Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок,  будівля,  споруда,  інше нерухоме майно вважаються  самочинним  будівництвом,  якщо  вони  збудовані   або будуються  на  земельній  ділянці,  що  не була відведена для цієї мети,  або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує прав інших осіб.

Визнання  права власності на спірне нерухоме майно за Позивачем - не порушує права інших осіб (доказів не надано).

За змістом наданого до матеріалів справи технічного висновку, складеного ПП „Приватпроект”, обстеження спірного майна свідчить про спроможність конструкції забезпечувати його безпечну експлуатацію.

Відповідно  до п. 1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених  будівництвом об’єктів, затвердженого Постановою КМУ № 1243 від 22.09.2004, прийняття в  експлуатацію  закінчених  будівництвом об'єктів полягає  у  підтвердженні державними   приймальними комісіями  готовності об’єкта до експлуатації.

Як встановлено наданими до матеріалів справи технічними висновками, спірні об’єкти нерухомості відповідають нормативним вимогам та придатні для експлуатації.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги Позивача шляхом визнання за ним права власності на спірне майно, оскільки оформлення такого права через процедуру введення об’єкта в експлуатацію відповідно до вимог Постановою КМУ № 1243 від 22.09.2004, не представляється можливим, в виду проведення будівельних робіт без отримання відповідного дозволу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, та належним чином затвердженого проекту.

Враховуючи наведене, господарський суд вважає позовні вимоги Позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд також виходив із наступного.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом  власності  є право особи на річ (майно),  яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею,  незалежно від  волі інших осіб.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право  власності вважається набутим правомірно,  якщо інше прямо  не  випливає  із  закону  або  незаконність  набуття  права власності не встановлена судом.

До кола способів захисту цивільних прав та інтересів чинним законодавством віднесено припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов’язку  в натурі.

Так, відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна  особа  має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого  інтересу,  який  не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України передбачає, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити  позов  про  визнання  його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа,  який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони. Якщо  спір  виник  внаслідок  неправильних    дій    сторони, господарський   суд  має  право  покласти  на  неї  державне  мито незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що Позивач  самочинно  збудував вказане нерухоме майно, господарський  суд  вважає за необхідне  покласти  на  нього  державне  мито незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись  ст.ст. 15, 16, 328,  376, 392 ЦК України ст.ст. 4, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Династія Україна»(50086, м. Кривий Ріг, вул. Телевізійна,  буд. 5, ) право власності на самовільно реконструйований та перебудований комплекс будівель виробничого призначення, що розташований за адресою м. Кривий Ріг, вул. Телевізійна, буд. 5, у тому числі:

1. 4/5 Будівлі основного складу «А-1,2»загальною площею 4553,0 м2, до складу якою входить:

1.1. підвал загальною площею 2091,4 м2,  (площа підвалу збільшилась на 3,4 м2   за рахунок прибудови «а10»розміром (2,50х3,25)м  та «а11»розміром (27х2,62)м),

1.2. І-й поверх площею  2270,6 м2  (площа збільшилась на 37,4м2 за рахунок прибудови «а10»розміром (2,50х3,25)м  та «а11»розміром (27х2,62)м),

1.3. ІІ-й поверх площею 190,5 м2,

1.4.          площа загального користування розміром 11,6 м2 (збільшилась на 8,1 м2 за рахунок спуску в підвал);

2. Венткамера «Л»розміром  (3,6х9,0)м

3. Вбиральня «К»розміром (1,5х1,5)м

4. Будівля КПП «Б»розміром (4,57х3,4)

5. Склад «В»розміром (6,0х12,6)

6. Гаражи «Д»розміром (6,0х6,6), «З»розміром (17,5х8,5)  «Е»розміром (12,5х6,6)

7. Зварювальний цех «Ж»розміром (6,6х9,1)

8. Огорожа № 1-2  розміром  133,3 м2

9. Вимощення «І»розміром  3085,2 м2

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Суддя

О.В. Ліпинський

Рішення підписано 26.10.2007