ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

48/5

13.11.07

За позовом

Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

До

Відкритого акціонерного
товариства "Трест "Київміськбуд-6"

Про

стягнення суми боргу 274 320 грн.

Суддя Сулім В.В.

Секретар  судового
засідання  Т.М. Мисник

Представники сторін:

Від позивача:

ОСОБА_2 -пред. за довір.

Від відповідача:

Руденко В.М. -пред за довір.

Обставини
справи:

Позивач у позовній заяві просить
стягнути з відповідача заборгованість у сумі 274320 грн. та судові витрати та
витрати на інформаційно-технічні послуги.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від  07.08.2006р. №05-5-48/9241
позовну заяву було повернено позивачу на доопрацювання.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 18.10.2006р. №05-5-48/9241 ухвалу Господарського суду
міста Києва від 07.08.2006р. №05-5-48/9241 було скасовано, а справу передано до
Господарського суду міста Києва для розгляду.

Ухвалою господарського суду міста
Києва 08.12.07. порушено провадження у справі №48/5 та призначено її до
розгляду.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 12.02.2007р. було відмовлено Відкритому акціонерному товариству „
Трест „Київміськбуд-6” в задоволенні клопотання про відновлення пропущеного
процесуального строку для подачі касаційної скарги та залишено скаргу на
постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2006р.
№05-5-48/9241 повернуто без розгляду.

Ухвалою Верховного суду України від
29.03.2007р. відмовлено у порушенні касаційного провадження з перегляду ухвали
Вищого господарського суду України від 12.02.2007р. №05-5-48/9241.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 07.05.07р. розгляд справи №48/5 призначено  до судового розгляду на 05.06.2007р.

Перед початком розгляду справи по
суті представника позивача ознайомлено з його правами та обов'язками у
відповідності із ст.22 ГПК України.

Крім цього, представнику позивача у
судовому засіданні роз'яснено вимоги ст.81-1 ГПК України.

Судом, у відповідності з вимогами
ст.81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

05.06.2007р. відповідач надіслав до
Господарського суду міста Києва заяву про
колегіальний розгляд  справи.

11.06.2007р. Заступником Голови
Господарського суд міста Києва було відмовлено в задоволенні заяви
відповідача  про колегіальний розгляд
справи.

Розгляд  справи відкладався неодноразово.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
тим, що між позивачем та відповідачем 31.07.2003р. був укладений договір №30/7
підряду  по виготовленню та встановленню
Вхідної  брами Маріїнського парку.
Позивач повністю виконав підрядні роботи, однак відповідач за виконані роботи не
розрахувався.

Відповідач проти позовних вимог
заперечив частково, а саме в частині суми заборгованості. Свої заперечення
відповідач обґрунтовує тим, що на користь позивача  у 2003р. відповідачем було перераховано аванс
у розмірі 142 000 грн. Відповідач у судовому засідання визнав суму заборгованості
в розмірі 132 320 грн.

Представником позивач були подані
уточнення позовних  вимог відповідно  до яких останній зменшив розмір
заборгованості за договором  на суму 142
000 грн. та просить стягнути з відповідача 132 320 грн. заборгованості,
53854,24 грн. інфляційних втрат і 3% річних
у розмірі 23289.60грн.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників Позивача та Відповідачів, дослідивши в
сукупності всі обставини справи, давши належну оцінку зібраним по справі та
дослідженим судом доказам в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

31.07.2003р. між позивачем та
відповідачем було укладено договір №30/7 підряду по виготовленню та
встановленню Вхідної брами Маріїнського парку (далі - Договір).

Відповідно до даного договору
позивач, як відповідач, як замовник, доручає, а позивач, як підрядник, приймає
на себе зобов'язання виготовити і встановити та передати по акту виконаних
робіт гранітну продукцію. Човновського родовища (Вхідна брама Маріїнського
парку), згідно проектних креслень Замовника, а відповідач, як замовник, в свою
чергу забовтується прийняти роботи та оплатити їх згідно умов даного Договору.
(п. 1.1. договору).

Згідно  п. 3.1. Договору вартість робіт складає  275000 грн. без ПДВ.

Відповідно до умов договору
замовник на протязі одного банківського дня з моменту підписання сторонами
цього договору перераховує  на рахунок
підрядника аванс в розмірі 50%, що
складає 137500 грн. Наступні 25% коштів. Що  складає
68750 грн., замовнику перераховує
підряднику в день поставки матеріалу на об'єкт, Остаточний розрахунок за
виконанні роботи здійснюється замовником підряднику протягом 5-ти банківських
днів після підписання акту приймальної комісії.

Відповідно до п. 4.2. Договору
роботи повинні бути виконані  підрядником
до  15.08.2003р. за умови своєчасного
фінансування, згідно  п. 3.2.,

05.09.2003р. позивачем було
передано відповідачу акт виконаних робіт відповідно до договору форми КБ-2в та
КБ-3.

Сума виконаних позивачем
будівельно-монтажних робіт за формою КБ-2в склала 324 290грн.

Відповідно до акту проведення
контрольного обміру «Київдержекспертизі»№09/105-43 від 30.01.2004р. та
результату проведення контрольного обмірі №25 було встановлено завищення
вартості робіт на 49970грн. Погоджена вартість робіт склала 274320 грн.

Відповідачем на користь позивача
було перераховано аванс у розмірі 142000 грн. платіжними дорученнями від
30.07.2003р -22000грн., від 07.08.2003р. -80000грн., 14.08.2003р. -40000грн.

Таким чином, заборгованість за
договором відповідача становить 132 320грн., що було визнано представником
відповідача у судовому засіданні. Відповідно
до  умов Договору відповідач
повинен був остаточно  розрахуватися
з  позивачем 10.09.2003р. (п. 3.2.2.  Договору)

Відповідно до ст. 332 Цивільного
кодексу Української РСР за договором підряду підрядчик зобов'язується виконати
на свій риск певну роботу за завданням замовника з його або своїх матеріалів, а
замовник зобов'язується прийняти й оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 334 Цивільного
кодексу Української РСР на виконання робіт, передбачених договором підряду,
складається кошторис. Якщо виникла необхідність значно перевищити складений
кошторис, підрядчик зобов'язаний своєчасно попередити про це замовника. В цьому
разі замовник має право відмовитися від договору, відшкодувавши підрядчику  понесені ним витрати. Якщо підрядчик не попередив
замовника про перевищення  кошторису, він
зобов'язаний виконати роботу, не вимагаючи відшкодування надкошторисних витрат.

Відповідно до ст. 342 Цивільного
кодексу Української РСР замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядчиком відповідно до договору, оглянути її і в разі виявлення допущених у
роботі відступів від договору або інших недоліків заявити про  них підрядчикові без зволікання.

Відповідно до ст. 343 Цивільного
кодексу Української РСР Позови про виявлені недоліки в роботі, виконаній за
договором підряду, можуть бути пред'явлені замовником:

1) з приводу недоліків у будинках і
спорудах, які не могли бути помічені при звичайному прийнятті роботи (приховані
недоліки), якщо хоча б однією з сторін є
громадянин, - протягом трьох років;

2) з приводу прихованих недоліків в
іншому майні -  протягом одного року;

3) з приводу явних недоліків -
протягом шести місяців.

Строки обчислюються з дня
здачі  роботи підрядчиком і прийняття її
замовником.

Якщо в договорі підряду передбачено
гарантійний строк і заява про виявлені недоліки
в роботі зроблена  в  межах
гарантійного строку, перебіг строку позовної давності починається з дня
заяви про недоліки, а у відносинах між соціалістичними організаціями -з дня
виявлення недоліків у роботі.

Відповідно до ст. 161 Цивільного
кодексу Української РСР зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а
при відсутності таких вказівок - відповідно до
вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 203 Цивільного
кодексу Української РСР В разі невиконання або неналежного виконання
зобов'язання боржником він зобов'язаний відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки. Під збитками розуміються витрати, зроблені кредитором, втрата або пошкодження
його майна, а також не одержані кредитором доходи, які він одержав би, якби
зобов'язання було виконано боржником.

Відповідно до п. 4 Перехідних
положень Цивільного кодексу України щодо цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і обов'язків, що продовжують існувати після набрання
ним чинності.

Відповідно до ст. 837 Цивільного
кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 843 Цивільного
кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її
визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат
підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 193
Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються
відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 173 Господарського
кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну
дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Судом встановлено, що зобов'язання
позивачем було виконано вчасно та в повному обсязі. Відповідач же своїх  зобов'язань за договором у повному обсязі не
виконав.

Заборгованість відповідача перед
позивачем за Договором становить 132 320 гривень, що підтверджено представником
відповідача у судовому засіданні.

Судом встановлено, що  позовна давність щодо  стягнення заборгованості за Договором сплила.
Однак відповідачем не було заявлено клопотання про  застосування строку позовної  давності.

Відповідно  до ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України
позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою
до винесення ним рішення.

Таким чином, суд приходить до
висновку про обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення з відповідача
заборгованості за договором.

У відповідності до ст.610
Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне
виконання).

Стаття 611 чинного Цивільного
кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові
наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його
у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Отже, факт порушення відповідачем
договірних зобов'язань судом встановлено та визнаний відповідачем.

Стаття 625 Цивільного кодексу
України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Позивач надав суду розрахунок 3%
річних та індексу інфляції.

Перерахувавши 3% річних та суму
інфляційних втрат суд не погоджується з розрахунком позивача оскільки позивачем
не вірно  вказано час настання у позивача
права вимоги.

Відповідно  до п. 3.2.2. Договору остаточний розрахунок
за виконані підрядником (позивачем) роботи
здійснюються замовником (відповідачем) протягом п'яти банківських днів
після підписання акту приймальної комісії. Судом встановлено, що акт приймання
виконаних робіт підписаний відповідачем 05.09.2003р., а отже строк виконання
зобов'язання настав 10.09.2003р.

Таким чином, формула розрахунку є
наступною

Сума заборгованості * 3% : 364 *
кількість днів прострочення заборгованості (до дати вказаної  позивачем)

Тобто 132320 грн. *3% :364 *1463
дні = 15954,7384614 грн.

Таким чином, суд вважає  за необхідне задовольнити позовні вимоги
позивача щодо 3% річних  у розмірі 15954,
74 грн.

Суд перерахувавши суму
інфляційних  витрат вважає  позовні вимоги в даній частині такими, що
підлягають задоволенню в розмірі заявлених
вимог.

Відповідно до ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем судові
витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату
інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, сплати державного мита
підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно задоволених  вимог.

Відповідно  до ст. 44 Господарського процесуального
кодексу України судові витрати складаються з державного мита, сум, що
підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським
судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх
знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних
з розглядом справи.

Таким чином, витрати щодо
отримання  довідки статистики ЄДРПОУ та
банківських послуг  не  є судовими витратами.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И
В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого
акціонерного товариства «Трест Київміськбуд-6»(01133, м. Київ, вул. Л.
Первомайського, 9, ) з будь-яких  виявлених
рахунків на користь Приватного підприємця суб'єкта підприємницької
діяльності -філичноїх особи ОСОБА_1 (НОМЕР_1, АДРЕСА_1, Ідентифікаційний код
суб'єкта підприємницької діяльності НОМЕР_2) основний борг у розмірі 132 320
(сто тридцять дві тисячі триста двадцять) гривень 00коп., 53854 (п'ятдесят три
тисячі вісімсот п'ятдесят чотири) гривні 24 коп. інфляційних втрат, 3% річних у
розмірі 15 954 (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят чотири) гривні 74 коп.,
витрати по сплаті держмита у розмірі 2021 (дві тисячі двадцять одну) гривні 29
коп. та 117 (сто сімнадцять) гривень витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                                              В.В.Сулім