ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.12.07
Справа № 15/554-07.

за позовом Приватного підприємства «Агробізнес – Мінерал», м. Київ

до відповідача Приватного підприємства «ТСН», м. Суми

про стягнення 18 964 грн. 71 коп.

СУДДЯ                    Резниченко О.Ю.

За участю представників сторін:

Від позивача:      Попков В.О., довіреність б/н, б/д

Від відповідача:  не з‘явився

Суть спору: Позивач просить стягнути з відповідача 18 964 грн. 71 коп. боргу, в т.ч. 14 420 грн. 00 коп. основного боргу по договору №1 від 03.04.2006р. на поставку відсіву вапнякового каменя, 2562 грн. 64 коп. пені за період з 28.08.2006р. по 22.10.2007р.,  1982 грн. 07 коп. інфляційних збитків.

На виконання ухвали суду від 15.11.2007р. позивач в судове засідання подав розрахунок пені та рахунки-фактури, що виставлялися ним відповідачу, які долучені до матеріалів справи. В зв‘язку з тим, що позивач перерахував пеню за період з 22.10.2006р. по 22.10.2007р. він уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 14 420 грн. 00 коп. основного боргу по договору, 2385 грн. 16 коп. пені за період з 22.10.2006р. по 22.10.2007р. та  1982 грн. 07 коп. інфляційних збитків. Відповідно до ст. 22 ГПК України уточнення позовних вимог прийняте судом до розгляду.

Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з'явився. Ухвала про порушення провадження у справі направлена відповідачеві на поштову адресу повернута поштовим відділенням зв’язку з відміткою „по закінченню терміну зберігання”.

Від державного реєстратора за запит суду надійшла відповідь №319 від 21.11.2007р., в якій він повідомив, що відповідач включений в ЄДР 30.07.2004р. та знаходиться за адресою, яка зазначена позивачем у позовній заяві як юридична адреса.

Ухвала про відкладення справи направлена відповідачу на юридичну адресу до господарського суду поштовим відділенням зв‘язку повернута не була і оскільки, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб – учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв‘язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» вважаються належними доказами виконання господарським судом обов‘язку щодо повідомлення учасників судового процесу.

Тому, враховуючи викладене, згідно ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

03.04.2006р. між позивачем та відповідачем був укладений договір поставки відсіву вапнякового каменя №1, за умовами п. 1.1. якого позивач зобов‘язується здійснювати поставку товару відповідачу, а відповідач повинен прийняти та оплатити поставлений  товар.

Відповідно до п. 4.4 договору поставки попередня оплата в розмірі 100% від ціни згідно рахунку має бути перерахована позивачу протягом 3-х банківських днів від дати виставлення рахунку.

У додатку №1 до договору №1 від 03.04.2006р. (специфікації №1) загальна вартість товару (відсів вапнякового каменю) з урахуванням ПДВ  склала 125 000 грн. 00 коп.

Позивач пояснив, що поставив відповідачу товар на загальну суму 63 302 грн. 90 коп., за який відповідач частково розрахувався в сумі 48 882 грн. 90 коп. Тому згідно до ст. 530 Цивільного кодексу України позивач направив відповідачу претензію №1 від 22.02.2007р. із вимогою погасити заборгованість по договору, але відповіді на претензію не отримав, вказану заборгованість відповідач не погасив.

Станом на 17.04.2007р. сторонами був складений акт звірки взаємних розрахунків, який підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками. Відповідно до вказаного акту заборгованість відповідача перед позивачем склала 14 420 грн. 00 коп.

Факт отримання відповідачем продукції за договором підтверджується матеріалами справи, а саме видатковими накладними та рахунками-фактурами,  які долучені до матеріалів справи.

В зв‘язку з тим, що позивач перерахував пеню за період з 22.10.2006р. по 22.10.2007р. він в даному судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 14 420 грн. 00 коп. основного боргу по договору, 2385 грн. 16 коп. пені за період з 22.10.2006р. по 22.10.2007р. та  1982 грн. 07 коп. інфляційних збитків. Відповідно до ст. 22 ГПК України уточнення позовних вимог прийняте судом до розгляду.

Таким чином, на день розгляду справи, заборгованість відповідача за поставлену продукцію складає 14 420 грн. 00 коп. основного боргу по договору поставки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору.

Доказів сплати суми боргу та аргументованих заперечень проти вимог позивача в судовому засіданні відповідачем не подано, тому позов в частині стягнення 14 420 грн. 00 коп. основної заборгованості підлягає задоволенню на підставі ст.ст. 526, 612 Цивільного кодексу України.

Крім цього, згідно заяви про уточнення позовних вимог, позивачем заявлені вимоги по стягненню 2385 грн. 16 коп. пені за період з 22.10.2006р. по 22.10.2007р. згідно п. 6.2 договору поставки (за необґрунтовану відмову від розрахунку за товар покупець виплачує пеню у розмірі 0,1% від суми відмови (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення), за кожний день прострочення, до моменту повного виконання покупцем свого зобов‘язання по оплаті).

Оскільки, права позивача щодо стягнення з відповідача пені в сумі 2385 грн. 16  коп., передбачені умовами договору, пеня нарахована в межах строку позовної давності, з урахуванням вимог Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, тому позовні вимоги в зазначеній частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. ст. 549-552 Цивільного Кодексу України.

Також, за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань по договору №1 від 03.04.2006р позивач просить стягнути з відповідача 1982 грн. 07 коп. інфляційних збитків.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимоги кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором, або законом. Враховуючи вищевикладене позовні вимоги стосовно стягнення 1982 грн. 07 коп. інфляційних збитків є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита та  витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, –

В И Р І Ш И В :

1.           Позов задовольнити повністю.

2.  Стягнути з Приватного підприємства «ТСН» (40011, м. Суми, вул. 40-років Жовтня, 43б, кв. 13, код 31311490) на користь Приватного підприємства «Агробізнес – Мінерал» (04112, м. Київ, вул. Гонти, 5, кв. 10/4, код 32531149) 14 420 грн. 00 коп. основного боргу, 2385 грн. 16 коп. пені та  1982 грн. 07 коп. інфляційних збитків, 187 грн. 87 коп. витрат по держмиту, 116 грн. 89 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                                                                   О.Ю.Резниченко

Повний текст рішення підписано 03.12.07 р.