Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2007 р.                                                           Справа № 14/482-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Демченко В.О., судді Такмаков Ю.В. , Барбашова С.В.

при секретарі Соколовій Ю.І.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача -  не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Горобина» «Агрофірма «Діамант», м. Суми     (вх. № 3248 С/3) на рішення господарського суду Сумської області від 12.10.07 р. по справі № 14/482-07

за позовом ТОВ Агрофірма "Агро" м. Суми

до Дочірнього підприємства ТОВ "Горобина" "Агрофірма "Діамант" м. Суми

про стягнення 6211,37 грн.

встановила:

Позивач звернувся до господарського суду Сумської області з позовною заявою про стягнення з відповідача на свою користь 3 053,77 грн. пені, інфляційних збитків в сумі 1 530,40 грн., три проценти річних в розмірі 1 633,20 грн., а також витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішенням господарського суду Сумської області від 12.10.07 р. по справі  № 14/482-07  (суддя Миропольський С.О.) позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 3 053,77 грн. пені, інфляційних збитків в сумі                    1 530,40 грн., три проценти річних в розмірі 1 633,20 грн., 102,00 грн. держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В мотивування задоволення позовних вимог суд послався на те, що вони підтверджені наданим позивачем розрахунком та відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідач з рішенням господарського суду не погодився, надав апеляційну скаргу, в якій посилається на  порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому зокрема, зазначає, що місцевим господарським судом необґрунтовано та без урахування шестимісячного строку стягнуто з відповідача 3 053,77 грн. пені, вважає, що судом не враховано, що відповідач не виконав свої зобов’язання за спірним договором у зв’язку з неналежним виконанням позивачем своїх обов’язків за даним договором, а тому, на його думку, відповідач повинен бути звільнений від відповідальності у вигляді пені, 3% річних та інфляційних збитків.  На цій підставі просить скасувати рішення господарського суду Сумської області від 12.10.2007р. та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач  надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим без будь-яких порушень норм процесуального та матеріального права. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду Сумської області від 12.10.2007 р. по справі № 14/482-07 без змін.  Крім того,  повідомив, про неможливість направлення представника ТОВ Агрофірма «Агро» в судове засідання та просив справу розглядати без його участі.

Відповідач в судове засідання 20.11.2007р. не з’явився, про причини неявки не попередив, докази його належного повідомлення про час та місце судового засідання знаходяться в матеріалах справи.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції вжито необхідних заходів для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення господарського суду Сумської області від 12.10.2007 року без змін, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд ської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених обставин спору, відповідно до яких, рішенням господарського суду Сумської області від 26.03.2007р. по справі № 17/84-07, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.05.2007р., позовні вимоги ТОВ Агрофірма «Агро» задоволені у повному обсязі та стягнуто ДП ТОВ «Горобина» «Агрофірма «Діамант» на користь позивача 36 800,00 грн. заборгованості, 3 842,02 грн. пені, 5 610,40 грн. інфляційних збитків, 676,00 грн. 3% річних. Рішення суду набрало законної сили.

Оскільки фактично відповідачем рішення виконано не було, у тому числі основна заборгованість не погашена, позивачем нараховані відповідачу 1 530,40 грн.    втрат від інфляції, три проценти річних в розмірі 1 633,20 грн.  за період січень – червень 2007 року.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 530 Цивільного кодексу передбачено, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, після прийняття судом рішення про стягнення коштів, грошове зобов’язання боржника не припинилось, оскільки кредитор реально грошові кошти не отримав.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, встановлені ст. 625 Цивільного кодексу України відсотки річних та інфляційні витрати підлягають нарахуванню до моменту фактичного виконання грошового зобов’язання.

З огляду на такі фактичні обставини, колегія суддів вважає, що позовні вимоги, заявлені ТОВ Агрофірма «Агро» в частині стягнення 1 530,40 грн.  втрат від інфляції, три проценти річних в розмірі 1 633,20 грн., правомірно визнані місцевим господарським судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони відповідають вимогам чинного законодавства та ґрунтуються на встановлених під час розгляду справи обставинах.

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що відповідач не виконав свої зобов’язання за договором у зв’язку з неналежним виконання позивачем своїх обов’язків за договором, а тому вважає, що він повинен бути звільнений від відповідальності у вигляді пені, 3% річних та інфляційних збитків

Колегія суддів вважає наведені заперечення відповідача безпідставними, оскільки факт неналежного виконання відповідачем умов договору щодо своєчасного розрахунку з позивачем встановлений в рішенні господарського суду Сумської області від 26.03.2007р. по справі № 17/84-07, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.05.2007р., та на момент звернення  позивача до місцевого господарського суду відповідач свої зобов’язання не виконав, суму боргу не сплатив, що є у відповідності до приписів ст. 625  Цивільного кодексу України підставою для стягнення суми інфляційних та 3% річних.

Як свідчать матеріали справи, у зв’язку з тим, що заборгованість відповідачем не погашена, позивачем нарахована пеня в розмірі 3 053,77 грн. за період, починаючи з 31 січня 2007 року по день подачі позовної заяви до господарського суду.

Задовольняючи позовні вимоги в цій частині, місцевий господарський суд послався на те, що пеня нарахована  відповідно до Договору та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне  виконання  грошових  зобов'язань», з урахуванням строку позовної давності та підтверджується розрахунком позивача.

Проте, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції передчасно зроблений висновок про задоволення позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі  3 053,77 грн., без   перевірки   та   з'ясування   правильності її нарахування  відповідно до умов договору.

Відповідно до частини 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання  зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до  ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне  виконання  грошових  зобов'язань», платники  грошових  коштів  сплачують  на  користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що  встановлюється за згодою сторін.

У відповідності до  п. 6  ст. 232  ГК  України, нарахування    штрафних    санкцій   за   прострочення   виконання зобов'язання,  якщо інше не  встановлено  законом  або  договором, припиняється  через шість місяців від дня,  коли зобов'язання мало бути виконано.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем в обґрунтування позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 3 053,77 грн., не наданий сам договір, на підставі якого був зроблений розрахунок пені.

Таким чином, суд першої інстанції беручи до уваги як достовірний факт лише наданий позивачем розрахунок пені, визнав позовні вимоги щодо стягнення пені в розмірі 3 053,77 грн. правомірними, проте, з урахуванням приписів зазначених нормативно-правових актів, всіх обставин не перевіряв і належної оцінки в оскаржуваному рішенні не дав, чим порушив вимоги ст. 43 ГПК України щодо всебічного, повного   та  об'єктивного  розгляду  в  судовому  засіданні  всіх обставин справи в їх сукупності.

Отже, з  висновком  місцевого господарського суду щодо обґрунтованості  позовних вимог в частині стягнення  пені в розмірі 3 053,77 грн. погодитися не  можна, оскільки наданий позивачем розрахунок пені не підтверджений належними доказами, зокрема, умовами укладеного між сторонами договору.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення в частині  стягнення  пені в розмірі 3 053,77 грн. підлягає скасуванню, як прийняте з порушенням вимог ст. 43 ГПК України щодо всебічного, повного та  об'єктивного  розгляду  в  судовому  засіданні  всіх обставин справи в їх сукупності, а в задоволенні позовних вимог в цій частині повинно бути відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 43, 99, 101, п. 2 ст. 103, п. 1, 4                                                                                                                      ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів  Харківського апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду Сумської області від 12.10.07р. по справі              № 14/482-07 в частині стягнення пені в розмірі 3 053,77 грн. скасувати і в цій частині прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Доручити господарському суду Сумської області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя                                                                    Демченко В.О.

Судді                                                                    Такмаков Ю.В.

Барбашова С.В.