ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2007р.                                                                                             Справа № 10/396

За позовом Відкритого акціонерного  товариства "Гадяцька сільгоспхімія", м.Гадяч

до Державного підприємства "Жовтневий спиртовий завод", м.Карлівка

про стягнення 3774834,15 грн.

Суддя  Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача: Омелькін В.М., дов. від 25.12.06р.; Древаль П.М., голова правління

від відповідача:не з"явився

СУТЬ СПОРУ: Розглядається позовна заява про стягнення 3993798,83 грн. основного боргу, 243162,09 грн. пені, 42287,87 грн. річних, 95585,36 грн. інфляційних витрат за  неналежне виконання  умов договору №01-03/06к купівлі-продажу від 01.03.06р.

Відповідач проти  позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві, а саме: зазначає, що несплачена кількість  меляси не є власністю ДП "Жовтневий спиртовий завод". В обгрунтування своїх заперечень  відповідач посилається на укладений між сторонами Договір №01-03/06-з від 01.03.06р. про надання послуг по зберіганню, відповідно  до умов якого, як зазначає відповідач, меляса, за яку вимагає позивач відшкодувати суму боргу знаходиться на відповідальному зберіганні в ДП "Жовтневий спиртовий завод".

Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що згідно договору купівлі-продажу №01-03/06-к від 1 березня 2006 року та додаткової угоди №1 до нього відповідачу було поставлено товар: мелясу бурякову на загальну суму 4130557,46 грн. Факт отримання відповідачем товару підтверджується накладними № 1061 від 3 квітня 2006 року, №129 від 28 квітня 2006 року і №1130 від 3 травня 2006 року, №150 від 1 червня 2006 року, №2001 від 3 липня 2006 року, а також дорученнями, виданими відповідачем.

Згідно п.3.1. договору відповідач мав здійснити оплату за узгоджену партію товару згідно виставлених рахунків.

Проте, в порушення п.3.2 договору, згідно якого - остаточні розрахунки між сторонами повинні бути проведені згідно товарних накладних, відповідач здійснив оплату за отриманий товар не в повному обсязі. Так, ним було сплачено лише 736758,63 грн.

Таким чином, заборгованість ДП "Жовтневий спиртзавод" перед ВА Т Гадяцька "Сільгоспхімія" складає 3393798,83 грн., що підтверджується актом звірки, підписаним відповідачем, від 25 жовтня 2006 року.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов"язання   має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Проте відповідач в добровільному порядку відшкодувати борг відмовився. Лист-вимога від 18.10.2006р. залишена ним без задоволення.

Пунктом 4.2. Договору, ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора, зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Крім того, згідно п.7.3. договору за  односторонню необгрунтовану  відмову від  виконання своїх зобов"язань, відповідач має сплатити пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від суми відвантаженого, але не сплаченого товару за кожний день прострочення зобов"язання.

Таким чином, станом на 25 жовтня 2006 року заборгованість відповідача за договором купівлі-продажу становить:

- основний борг -3393798,83 грн.;

- 3% річних від суми основного боргу - 42287,87 грн.;

- пеня - 243162,09 грн.;

- проіндексована сума (індекс інфляції) - 95585,36 грн.

Заперечення відповідача стосовно того, що меляса знаходиться  у нього на зберіганні судом до уваги не приймаються, оскільки факт купівлі меляси підтверджується накладними (в матеріалах справи). В накладних серед інших реквізитів вказана вартість переданої меляси із окремим виділенням ПДВ у складі вартості товару.

У відповідності до п.3.1 Закону України "Про податок на додану вартість" об"єктом оподаткування є операції платників податку з "поставки товарів". Під "поставкою товарів" у згаданому законі маються на увазі "будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання" (п.1.4). Меляса передавалася відповідачу за договором купівлі-продажу (п.1.1. спірного договору),  цей договір передбачає передачу права власності на мелясу відповідачу (п.5.1 спірного договору) за компенсацію (п.1.5 спірного договору). Таким чином, сторони спірного  договору (позивач і відповідач), неодноразово підписуючи такі накладні, цим підтверджували, що меляса передається саме  за договором купівлі-продажу.

Момент переходу права власності на товар не пов"язаний із зобов"язанням оплатити його. Договір купівлі-продажу є договором із взаємними (окремими) зобов"язаннями: продавець зобов"язаний передати покупцю товар у власність, а останній зобов"язаний прийняти і оплатити його. Якщо сторони договору не  "прив"язують" момент оплати  до переходу права власності, то такі зобов"язання існують окремо і мають  виконуватись у відповідності до норм закону і договору, які стосуються тільки цього зобов"язання.

У своєму  відзиві на позов  відповідач вказує  на те, що у спірному договорі  конкретного терміну розрахунку не встановлено. Із цього, на думку  відповідача, впливає  відсутність підстав для сплати заборгованості.

У відповідності до ст.692 ЦК України покупець зобов"язаний  оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Із цією вимогою закону повністю кореспондує п.3.2 спірного договору: у ньому остаточні розрахунки прив"язані до оформлення товарних накладних (які оформлюються сторонами при передачі товару).

У відповідності до вимог  ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов"язання повинні виконуватися  належним чином та в установлений строк, одностороння  відмова від виконання зобов"язання не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов"язання виконав в повному обсязі.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, підтверджені  матеріалами справи та підлягають  задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525-526 ЦК України, ст.ст. 43,44,49, 82-84 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.  Задовольнити позовні вимоги.

2. Стягнути з Державного підприємства "Жовтневий спиртовий  завод", 39503, Полтавська область, м.Карлівка, вул.Полтавська,3, р/р 0 в Карлівському відділенні АБ "Полтава-банк", МФО 331489, ідентифікаційний код №00374829 на користь Відкритого акціонерного товариства Гадяцька "Сільгоспхімія", 37300, Полтавська область, м.Гадяч, вул.Лохвицька, 29,  ідентифікаційний код №0548698 - 3393798,83 грн. основного боргу, 243162,09 грн. пені, 42287,87 грн. річних, 95585,36 грн. інфляційних витрат, 25500,00 грн. державного мита, 228,00 грн. витрат  на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                 Гетя Н.Г.