ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.12.07 р.                                                                               Справа № 19/310

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Дучал Н.М.

При секретарі Мішиній М.О.

За участю представників сторін:

Від позивача: Покатилова В.М., за довіреністю.

Від відповідача: без участі представника

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства комерційний банк “Південкомбанк” м.Донецьк

до відповідача Малого приватного підприємства “Наталья”  м.Донецьк

про стягнення  заборгованості у сумі 252 607,80 грн.

Відкрите акціонерне товариство комерційний банк “Південкомбанк” м.Донецьк звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Малого приватного підприємства “Наталья”  м.Донецьк про стягнення заборгованості у сумі 247 390, 97 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на кредитний договір №73 від 15.08.02 р., укладений між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком “Південкомбанк” та Малим приватним підприємством “Наталья” (позичальником); додаткові угоди №1 від 16.08.02р., №2 від 21.08.03р., №3 від 03.02.04р., №4 від 15.08.04р., №5 від 15.08.04р.,№6 від 30.03.05р., №7 від 30.09.05р., №8 від 31.03.06р., №11 від 29.09.06р.; наявність у відповідача заборгованості у розмірі: 183568,54грн. –тіло кредиту, 17401,29 грн. сумнівної заборгованості по нарахованих доходах, 36693,59 грн. нарахованих та неодержаних доходів, 9083,8 грн. пені, нарахованої на відсотки, 643,75 грн. пені, нарахованої на тіло кредиту; ст.ст. 526, 629, 651, 1050, 1054 Цивільного кодексу України.

У листі від 27.11.07р. вх. № 02-41/43970 позивач зазначив, що станом на 27.11.07р. заборгованість за кредитним договором №73 від 15.08.02р. зросла, у зв`язку з чим просив стягнути з відповідача 252607,80 грн., в тому числі: 183568,54 грн. – кредиту,             55060,5 грн. - заборгованість по відсотках, 9392,06 грн. – пені, нарахованої на відсотки, 4586,7 грн. - пені, нарахованої на тіло кредиту; надав витяг з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій №14/4-23/1225 від 29.10.07р., з якого вбачається, що станом на 29.10.07р. в реєстрі значиться Мале приватне підприємство “Наталья”, ід. код №20376173, адреса: 83059, м. Донецьк, Калінінський район, вул. 8 Березня, 10; місце проведення реєстраційних дій: ВК Донецької міської ради; дата реєстрації: 26.09.01р., дата реєстраційних дій: 28.02.07р., № рішення 2024215.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального Кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог.

Господарський суд приймає збільшення позивачем розміру позовних вимог, оскільки ці дії не суперечать законодавству і не порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Відповідач, МПП “Наталья”, у судові засідання жодного разу не з’явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав, ухвал суду від 25.10.07р., 13.11.07р., 28.11.07р. та 11.12.07р. не виконав, витребувані судом документи не надіслав, тому відповідно ст. 75 ГПК України, справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

На запит суду, Управлінням державної реєстрації Донецької міської ради до матеріалів справи надано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АА №905302, з якого вбачається, що станом на 20.11.07 р., в державному реєстрі значиться запис про державну реєстрацію Малого приватного підприємства “Наталья”, ід. код №20376173, місцезнаходження: 83059,вул. 8 Березня, 10, м. Донецьк, Калінінський район, Донецька область, Україна; серія, номер та дата видачі або заміни свідоцтва про державну реєстрацію: АОО 736054, 16.02.07р.; дата реєстрації 26.09.01р.

В письмових поясненнях (вх.№02-41/45558 від 11.12.07р.), представник позивача зазначив, що згідно п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ №254 від 18.06.03р., виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Згідно п.5.5 вказаного Положення, форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення.

Відповідно до приписів п. 24 Положення НБУ про кредитування, затвердженого Постановою Правління НБУ від 28.09.95р., яка діяла на момент укладання кредитного договору), кредити надаються суб'єктам господарської діяльності у безготівковій формі, шляхом сплати платіжних документів з позичкового рахунку як у національній, так і в іноземній валюті у порядку, визначеному чинним законодавством та нормативними актами Національного банку України, або шляхом перерахування на розрахунковий рахунок позичальника, якщо інше не передбачено кредитним договором.

Представник позивач пояснив, що розпорядженням ДФ АКБ “Південкомбанк” від 18.08.02р., МПП “Наталья” відкриті рахунки: 2040_; 2048_; 9500_; 9900_.

Відповідно до умов кредитного договору №73 від 15.08.02р., кредитором надано позичальнику кредитну лінію, шляхом перерахування коштів на позичковий рахунок частками, на сплату лікеро-горілчаних виробів на суму 296872,58 грн., що підтверджується випискою з рахунків № 5482, №5482 та платіжними дорученнями, наданими до справи.

Відповідно до виписки по рахункам МПП “Наталья”, відповідачем перераховано 113304,04 грн. на погашення кредиту. Отже, заборгованість складає 183568,54 грн. –тіло кредиту, 55060,5 грн. заборгованість по відсотках, 9392,06 грн. пеня нарахована на відсотки, 4586,70 грн. пеня, нарахована на тіло кредиту, а разом –252 607,80 грн.

Клопотанням від 11.12.07р., представник позивача надав письмові докази, зокрема, платіжні доручення, які підтверджують факт надання( перерахування) відповідачу кредиту, розпорядження банку про відкриття рахунків МПП “Наталья”.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вивчивши  матеріали справи,  заслухавши в засіданні пояснення представника позивача, Господарським судом

В С Т А Н О В Л Е Н О.

15.08.02 р. між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком “Південкомбанк” та Малим приватним підприємством “Наталья” був укладений кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 73, згідно п. 1.1 якого банк (ВАТ КБ “Південкомбанк”) за наявності вільних власних кредитних ресурсів надає позичальнику (МПП “Наталья”) кредитну лінію з лімітом 300 000 грн., шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок №5482 частками або цілком на наступні цілі: виплати та поповнення товарних запасів, поповнення обігових коштів, сплата за лікеро-горілчані вироби, а позичальник бере на себе зобов’язання повернути названу суму в обумовлений договором строк.

Відповідно до п.2.1 кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит “15” серпня 2003 року.

Позичальник має право здійснювати дострокове або часткове повернення кредиту (п.2.2 договору).

При частковому поверненні кредит, відсотки нараховуються в строк, визначений договором (п.2.3 договору).

Позичальник щомісяця, з “01” по “10” число місяця, наступного за звітним, за користування отриманого кредиту зобов`язується сплачувати 28% річних від суми наданого кредиту. Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на рахунок №5482 ДФ АКБ “Південкомбанк”. Останній платіж погашення відсотків позичальник повинен здійснити не пізніше дати, вказаної в п. 2.1 цього договору (п. 2.5 договору).

За умовами п.2.6 договору, при порушенні строків погашення кредиту та/чи відсотків по ньому, позичальник відшкодовує банку пеню в розмірі:

Суми, нарахованої з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кредитом за кожен день прострочення платежу;

Суми, нарахованої з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми сплачених відсотків за кредитом за кожен день прострочки.

Банк нараховує відсотки за фактичними залишками кредитної заборгованості позичальника перед банком. Нарахування відсотків здійснюється банком в один з днів з “21” по останнє число місяця, виходячи з фактичного числа днів в поточному календарному році (п. 2.8 договору).

Якщо позичальник не виконав боргових зобов`язань в строки, обумовлені цим договором, стягнення проводиться згідно діючого законодавства. У цьому разі, стягнення може бути звернено на заставлене майно (п. 2.9 договору).

Банк має право періодично проводити перевірки забезпеченості кредиту, його цільового використання, усіх аспектів стану бухгалтерського обліку та звітності позичальника (п.2.10 договору).

Пунктом 2.12 договору, передбачена можливість пролонгації договору, шляхом укладання додаткової угоди, або за згодою обох сторін письмово.

За умовами п. 2.13 договору, відсоткова ставка за користування кредитом змінюється банком.

Забезпеченням виконання позичальником зобов`язань перед банком по цьому договору, є договір застави № 73-02 від 15.08.2002 р.( п. 3.1. кредитного договору).

Договір №73 від 15.08.02р. вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до виконання позичальником своїх зобов’язань у повному обсязі (розділ 4 кредитного договору).

Факт отримання відповідачем кредиту підтверджується банківськими документами, що долучені до справи.

У відповідності з п. 2.12 кредитного договору №73 від 15.08.02р., строк повернення кредиту неодноразово продовжувався:

Додатковою угодою №1 строк повернення кредиту пролонговано до 22.08.03р.

Додатковою угодою №2 строк повернення кредиту пролонговано до 20.02.04р.

Додатковою угодою №3 строк повернення кредиту пролонговано до 15.08.04р.

Додатковою угодою №4 строк повернення кредиту пролонговано до 30.12.04р.

Додатковою угодою №5 строк повернення кредиту пролонговано до 30.03.05р.

Додатковою угодою №6 строк повернення кредиту пролонговано до 30.09.05р.

Додатковою угодою №7 строк повернення кредиту пролонговано до 31.03.06р.

Додатковою угодою №8 строк повернення кредиту пролонговано до 29.09.06р.

Додатковою угодою №11 строк повернення кредиту пролонговано до 28.09.07р.

15.08.02р., між Малим приватним підприємством “Наталья” (заставодавець) та Відкритим акціонерним товариством комерційним банком “Південкомбанк” (заставодержатель) був укладений договір застави товарів в обігу №К/73-02, відповідно до п.1 якого, заставодавець передає в заставу, а заставодержатель приймає товари в обігу (заставлене майно) згідно з описом, вказаним у додатку №1 до цього договору, з метою забезпечення повернення отриманої заставодавцем кредитної лінії, відсотків по ній, неустойки та витрат, пов`язаних з поверненням кредитної лінії, згідно з кредитним договором №73 від 15.07.02р.

Відповідно до п. 6.4 договору застави товарів в обігу, заставодержатель має право звернути стягнення на заставлене майно до настання терміну погашення кредиту і відсотків по ньому, зокрема, у випадку порушення заставодавцем умов кредитного договору, або цього договору.

Як зазначалось, кінцевим терміном погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором №73 від 15.08.02р., з урахуванням додаткових угод від 16.08.02р., 21.08.03р., 03.02.04р, 15.08.04р., 30.12.04р., 30.03.05р, 30.09.05р., 31.03.06р., 29.09.06р., є 28.09.07р., проте відповідач прийняті на себе за кредитним договором зобов’язання у строк, встановлений договором, належним чином не виконав, у зв’язку з чим позивачем було прийнято заходи щодо повернення суми заборгованості.

У ході проведеної банком перевірки наявності заставленого майна (лікеро-горілчаних та безалкогольних напоїв), в забезпечення кредитного договору №73 від 15.08.02р., встановлено його відсутність за адресою: м. Донецьк, вул. Складська, 1, про що складено Акт від 15.01.07р.

Відповідно до виписки по рахункам МПП “Наталья”, відповідачем перераховано 113304,04 грн. на погашення кредиту. Доказів, які б підтверджували виконання відповідачем своїх зобов’язань в повному обсязі перед позивачем, до матеріалів справи не представлено.

Станом на 27.11.07р., заборгованість відповідача за кредитним договором №73 від 15.08.02р. становить 252607,80 грн., з яких 183568,54 грн. –тіло кредиту, 55060,5 грн. заборгованість по відсотках, 9392,06 грн. пеня, нарахована на відсотки, 4586,7 грн. пеня, нарахована на тіло кредиту

Господарський суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою кредитний договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії №73 від 15.08.02р. є кредитним договором, згідно якого банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1  глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Кредит – це позичковий капітал банку у грошовій формі, що передається у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Відсотки за користування кредитом за своїм характером є платою і підлягають стягненню за весь час користування кредитом.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Статтею 1050 Цивільного кодексу України встановлені наслідки порушення договору позичальником, так згідно частини 1 даної статті якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За умовами ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем – Малим приватним підприємством “Наталья”  не виконані зобов’язання за кредитним договором №73 від 15.08.02р.

Так, відповідачем порушений п. 2.1 кредитного договору, з урахуванням додаткових угод до договору, згідно якого Мале приватне підприємство “Наталья” зобов’язалося повернути кредит у строк – до 28.09.07р.

Відповідачем не додано до матеріалів справи доказів повернення кредиту, в зв’язку з чим у відповідача наявний борг по сумі кредиту, що становить 183 568,54 грн.

В порушення п. 2.5 кредитного договору відповідачем не сплачені кредитору відсотки за користування кредитом в повному обсязі, в результаті чого утворилась заборгованість по відсотках у загальній сумі 55 060,50 грн.  Доказів перерахування вказаної суми на рахунок банку відповідачем до матеріалів справи не представлено.

Порушення строків погашення кредиту та/чи відсотків по ньому, тягне, на підставі п. 2.6. договору, нарахування банком пені в розмірі: суми, нарахованої з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кредитом за кожен день прострочення платежу; суми, нарахованої з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми сплачених відсотків за кредитом за кожен день прострочки.

Позивачем нараховано відповідачу: 9 392,06 грн. пені за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом за період з 13.10.2003 р. по 21.10.2007 р.; 4586,70 грн. пенї за порушення строків погашення кредиту за період з 01.10.2007 р. по 26.11.2007 р.

Розрахунок пені за порушення строків погашення кредиту в сумі 4 586,70 грн. є обґрунтованим та аріфметично вірним.

Розрахування пені за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом здійснене без дотримання п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Враховуючи, неточність в підрахунку кількості днів прострочення зобов”язання,  обґрунтованим є нарахування пені в сумі 3 734,77  грн.

Відповідачем не надано доказів своєчасності та повноти виконання прийнятих на себе зобов’язань за кредитним договором, не надано також і доказів перерахування сум заявлених у позові на рахунок банку.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення  з відповідача 183568,54 грн. – кредиту, 55 060,50 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 3 734,77 грн. пені за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом; 4 586,70 грн. пені за порушення строків погашення кредиту. У задоволенні залишку вимог суд відмовляє.

Судові витрати відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України слід віднести на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 77, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково позов Відкритого акціонерного товариства комерційний банк “Південкомбанк” м.Донецьк до Малого приватного підприємства “Наталья”  м.Донецьк про стягнення заборгованості у сумі  252 607,80 грн.

Стягнути з Малого приватного підприємства “Наталья”  м.Донецьк на користь Відкритого акціонерного товариства комерційний банк “Південкомбанк” м.Донецьк 183568,54 грн. – кредиту, 55 060,50 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 3 734,77 грн. пені за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом; 4 586,70 грн. пені за порушення строків погашення кредиту, 2 469,51 грн. витрат по сплаті державного мита у сумі, 114,46 грн.  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У залишку вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Текст рішення оголошений в судовому засіданні 18.12.2007 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                         Дучал Н.М.

Мішина М.О.

Надруковано 3 екземпляри:

1 – позивачу;

2 – відповідачу;

1 – у справу.