ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

13.11.07                                                                                           Справа  № 1/372-19/43

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                                Мельник Г.І.

суддів:                                          Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Українсько-Великобританського СП ТзОВ «НОТ»№64/01 від 02.08.07р.

на рішення господарського суду Львівської області від 26.07.2007 року

у справі  №1/372-19/43

за позовом Українсько-Великобританського СП ТзОВ «НОТ», м. Львів

до відповідача Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської Ради

третя особа: Управління охорони історичного середовища Львіської міської ради

про зобов’язання вчинити дії

за участю представників :

від позивача: Горбова М.В.

від відповідача не з’явився;

від третьої особи: не з’явився;

В ході судових засідань представникам сторін права та обов’язки, передбачені ст. 22 ГПК України роз’яснено, заперечень щодо складу суду не поступило.

Встановив: рішенням господарського суду Львівської області (суддя Левицька Н.Г.) від 26.07.2007 року у справі №1/372-19/43 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Позивач з постановленим рішенням не погоджується, подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Львівської області від 26.07.2007 року скасувати, та прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги, з огляду на те, що судом зроблено неправильний висновок щодо приналежності спірного приміщення до категорії пам’яток культурної спадщини, оскільки відповідачами не подано доказів занесення будівлі до Державного реєстру нерухомих пам’яток культури України. Враховуючи, що будинок не відноситься до пам’яток культурної спадщини, а відтак у відповідача відсутні підстави для відмови в укладенні договору купівлі-продажу приміщення.

Відповідач та третя особа відзивів на апеляційну скаргу не подали, в судовому засіданні 2.10.07р. представники просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення господарського суду без змін, в продовжені судові засідання не з’являлися.

За згодою представників сторін в судовому засіданні оголошувалася перерва з 2.10.07р. на 30.10.07р., а також за клопотанням відповідача справа слуханням відкладалася на 13.11.07р.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Львівської області від 26.07.2007 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

При цьому колегія виходила з наступного:

Ухвалою шостої сесії Львівської міської ради 4-го скликання №566 від 12.06.2003р. Українсько-Великобританському підприємству у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "НОТ" надано дозвіл на приватизацію шляхом викупу суборендованих нежитлових приміщень підвалу площею 86,6 м2, що знаходиться за адресою: м. Львів, пл. кн. Ярослава Осмомисла, 10.

На виконання цієї ухвали 13.03.2007р. листом №19/01 Українсько-Великобританське підприємство у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "НОТ", м. Львів звернулось до Управління комунального майна Львівської міської ради з пропозицією про укладення Договору купівлі-продажу вищезгаданого приміщення.

Листом від 30.03.2007р. №2-5524/2302 позивачу відмовлено в укладенні договору купівлі-продажу з мотивів, що вищезгадане приміщення знаходиться в будинку, що включено до переліку пам'яток культурної спадщини.

Не погоджуючись з даним висновком Українсько-Великобританське СП ТзОВ «НОТ»звернулось до господарського суду з позовом про зобов’язання Львівської міської Ради в особі Управління комунального майна укласти договір купівлі-продажу, згідно якого передати у власніть СП ТзОВ «НОТ»нежитлові приміщення підвалу площею 86,6 м2, розташовані за адресою: м. Львів, пл. кн. Ярослава Осмомисла, 10.

Аналізом доказів у справі та діючого законодавства встановлено слідуюче:

Згідно ст. 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини»об'єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов'язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об'єкти, інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об'єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України "Про охорону культурної спадщини" встановлено, об'єкти, включені до списків (переліків) пам'яток історії та культури, відповідно до Закону Української РСР "Про охорону і використання пам'яток історії та культури", визнаються пам'ятками відповідно до вимог Закону України "Про охорону культурної спадщини".

Вимогами ст. 17 Закону Української РСР "Про охорону і використання пам'яток історії та культури" (втратив чинність згідно із Законом України від 8.06.2000р.) - перелік пам'яток встановлюється виконавчими комітетами міськими радами народних депутатів.

Ухвалою Львівської міської ради №698 від 24.04.1997р. "Про затвердження адресного переліку будинків - пам'яток архітектури місцевого значення, в яких нежитлові приміщення підлягають приватизації" в перелік внесена будівля, що знаходиться з адресою: м. Львів, пл. кн. Ярослава Осмомисла, 10.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про тимчасову заборону приватизації пам'яток культурної спадщини»заборонено приватизацію пам'яток культурної спадщини до затвердження Верховною Радою України переліку пам'яток культурної спадщини, які не підлягають приватизації.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги колегія встановила, що вище згаданий перелік Верховною Радою України не затверджено, заборона встановлена зазначеним Законом діє на даний час, а тому погоджується з висновком господарського суду про безпідставність та необгрунтованість позовних вимог.

Доводи скаржника що об'єктом культурної спадщини може бути лише об'єкт, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам'яток України судом не можуть бути взяті до уваги, з огляду на його відсутність, що послужило причиною встановлення заборони приватизації пам'яток культурної спадщини.

Отже, з огляду на вище викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Львівської області відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, зазначені в апеляційній скарзі інші доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально необґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.33,43,49,91,99,101,103,105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду Львівської області від 26.07.2007р. по справі за №1/372-19/43 залишити без змін.

2.В задоволенні апеляційної скарги відмовити.

3.Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.Матеріали справи скеровуються в господарський суд Львівської області.

Головуючий–суддя                   Мельник Г.І.

Судді                              Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.