ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

15.01.07                                                                                           Справа  № 04/80-27.1

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                                  Краєвської М.В.

суддів:                                                                                                         Духа Я.В.

Юркевича М.В.

розглянувши апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень ДВС Волинської області без номера від 09.10.2006 р.

на ухвалу Господарського суду Волинської області від 31.10.2006 р.

за скаргою підприємства теплових мереж “Володимир-Волинськтеплокомуненерго” на дії ст. державного виконавця Відділу примусового виконання рішень ДВС Волинської області

у справі № 04/80-27.1

за позовом ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України”, м.Київ

до підприємства теплових мереж “Володимир-Волинськтеплокомуненерго”, м.Володимир-Волинський Волинської обл.

про стягнення 456 398, 02 грн.

За участю представників:

від стягувача –не з”явився;

від боржника –Будневський Г.М. (директор);

від ДВС –не з”явився

Представнику відповідача роз”яснено його права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України. Заяв про відвід суддів не поступало.

Оскільки відповідач і ДВС не заявляли клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, то протокол судового засідання ведеться з дотриманням вимог ст.81-1 ГПК України без забезпечення повного фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розпорядженням голови суду від 15.01.2007 р. проведено зміни в складі колегії суддів (знаходиться в матеріалах справи).

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 31.10.2006 р. у справі № 04/80-27.1 (суддя Філатова С.Т.) скаргу підприємства теплових мереж “Володимир-Волинськтеплокомуненерго” на дії ст. державного виконавця Відділу примусового виконання рішень ДВС Волинської області задоволено, визнано постанову останнього від 06.09.2006 р. про відкриття виконавчого провадження недійсною.

Ухвала суду мотивована тим, зокрема, що погашення боргу здійснено відповідно до Закону України “Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу” від 28.11.2005 р. № 2711-ІУ.

Відділ примусового виконання рішень ДВС Волинської області з даною ухвалою не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати з підстав неправильного застосування норм матеріального права. Свої вимоги скаржник обгрунтовує тим, зокрема, що оскільки в наданий для добровільного виконання строк наказ суду не виконано, то 18.11.2003 р. в порядку ст.46 Закону України “Про виконавче провадження” від 21.04.1999 р. № 606-ХІУ з наступними змінами та доповненнями (далі –Закон № 606-ХІУ) винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору на суму 19 205, 02 грн.; у зв”язку зі внесенням підприємства до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу для погашення заборгованості 13.02.2006 р. винесена постанова про зупинення виконавчого провадження; 01.09.2006 р. на адресу відділу надійшла заява стягувача про закінчення виконавчого провадження у зв”язку з погашенням заборгованості в повному обсязі. На дану заяву державним виконавцем відділу 04.09.2006 р. винесена постанова про поновлення виконавчого провадження, а 05.09.2006 р. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, п.2 якої відповідно до ч.7 ст.46 Закону № 606-ХІУ постановлено виділити в окреме провадження постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 18.11.2003 р. 06.09.2006 р. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, яка направлена боржнику для виконання.

У відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні боржник просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення з підстав, викладених у ньому.

Розгляд апеляційної скарги відкладався з підстав, викладених в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 18.12.2006 р.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Господарського суду Волинської області від 24.06.2003 р. у справі № 04/80-27.1 стягнуто з підприємства теплових мереж “Володимир-Волинськтеплокомуненерго” на користь ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” 192 050, 22 грн., у т.ч. 156 701, 5 грн. основного боргу, 25 326, 72 грн. інфляційних втрат, 5 571, 12 грн. 3 % річних, 2 632, 88 грн. пені (а.с.172-173, Том 1/Всього - 2).

05.07.2003 р. виданий наказ про примусове виконання рішення суду.

Кредитор звернувся до ВДВС Володимир-Волинського міського управління юстиції з заявою про відкриття виконавчого провадження 15.09.2003 р. (заява надійшла до ВДВС 22.09.2003 р.).

25.09.2003 р. прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження, якою наданий строк для добровільного виконання до 06.10.2003 р.

18.11.2003 р. прийнята постанова про стягнення виконавчого збору в сумі 19 205 грн.

05.10.2005 р. ухвалою Господарського суду Волинської області в даній справі відстрочено виконання рішення до 01.02.2006 р.

11.10.2005 р. постановою державного виконавця зупинено виконавче провадження.

13.02.2006 р. поновлено виконавче провадження і цього ж дня зупинено виконавче провадження до закінчення терміну дії процедури погашення заборгованості паливно-енергетичного комплексу відповідно до Закону України “Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу” від 28.11.2005 р. № 2711-ІУ.

01.09.2006 р. до ВДВС надійшов лист від ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” про погашення заборгованості.

05.09.2006 р. державний виконавець постановою закінчив виконавче провадження примусового виконання наказу № 04/80-1, постанову ВДВС Володимир-Волинського міського управління юстиції від 18.11.2003 р. про стягнення виконавчого збору та постанову Відділу примусового виконання рішень ДВС Волинської області від 04.09.2006 р. про стягнення витрат на здійснення виконавчих дій виділив в окреме провадження для виконання.

06.09.2006 р. відкрито виконавче провадження з виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника боржника, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвалу Господарського суду Волинської області від 31.10.2006 р. у справі № 04/80-27.1 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень ДВС Волинської області - без задоволення.

При цьому колегія виходила з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.45 Закону № 606-ХІУ витрати органів державної виконавчої служби на організацію та проведення виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень є витратами виконавчого провадження.

Кошти виконавчого провадження, зокрема, складаються з коштів виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 46 цього Закону.

Згідно до ч.1 ст.46 Закону № 606-ХІУ у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом.

Відповідно до ст.1 Закону № 606-ХІУ виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 44 1 Закону № 606-ХІУ грошові суми, стягнені з боржника, зараховуються державним виконавцем на депозитний рахунок відповідного органу державної виконавчої служби. Стягувачам - юридичним особам стягнуті суми перераховуються державним виконавцем у встановленому порядку на вказані стягувачами належні їм рахунки.

Частинами 1-2 статті 43 Закону № 606-ХІУ передбачено, що з грошової суми (в тому числі одержаної від реалізації майна боржника), яка стягнута державним виконавцем з боржника, в першу чергу повертається авансовий внесок сторін та інших осіб на проведення виконавчих дій, в другу чергу компенсуються витрати Державної виконавчої служби на здійснення виконавчих дій, не покриті авансовим внеском сторін та інших осіб, у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір. Виконавчий збір стягується пропорційно фактично задоволеним вимогам стягувача.

Розподіл грошових сум у черговості, вказаній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, зокрема, пояснення державного виконавця від 31.10.2006 р. через депозитні рахунки ВДВС Волинського обласного управління юстиції стягувачу перераховано 12 767, 2 грн. і одержано 10 % виконавчого збору від вказаної суми (а.с.34, Том 2/Всього - 2). Решта суми боргу була погашена в порядку, визначеному Законом України “Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу” від 28.11.2005 р. № 2711-ІУ, і частка була перерахована самостійно боржником під час зупинення виконавчого провадження.

Оскільки в подальшому стягнення у порядку, визначеному Законом № 606-ХІУ, не відбувалося, то не було підстав для винесення спірної постанови від 06.09.2006 р.

Частина 2 статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Волинської області відповідає матеріалам справи, грунтується на чинному законодавстві, доводи скаржника документально необгрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Волинської області від 31.10.2006 р. у справі № 04/80-27.1 залишити без змін, а апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень ДВС Волинської області - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя                                                                                                      М.В.Краєвська

Суддя                                                                                                        Я.В.Дух

Суддя                                                                                                      М.В.Юркевич