ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
УХВАЛА

"23" листопада 2007 р.                                                                             Справа №  3/184

Миколаїв

Позивач: відкрите акціонерне товариство „Миколаївська теплоелектроцентраль”,           м. Миколаїв, Каботажний узвіз, 18,

Відповідач:  акціонерне товариство „Миколаївська виробнича-торгова фірма „ЕВІС”,

м. Миколаїв, вул. Чигрина, 39,

ПРО: визнання наказу від 23.05.2007 року по справі таким, що не підлягає виконанню,-

Суддя Коваль С.М.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від заявника: Андреєва К.М., довіреність № 09/72 від 12.04.2007 року;

Ходикін М.М., довіреність № 09/97 від 23.07.2007 року;

Від відповідача: Лях Н.В., довіреність № 4 від 14.06.2006 року;

Заявник заяву підтримує у повному обсязі, відповідач проти заяви заперечує, послаючись на те, що судом будо правімірно видано спірний наказ.

ВСТАНОВИВ:

23.05.2007р. господарським судом Миколаївської області на виконання ухвали у справі № 3/184 видано наказ про стягнення з Відкритого акціонерного товариства „Миколаївська тепло електроцентраль” (надалі —Позивач) коштів у сумі 156 689 грн. 01 коп. на користь акціонерного товариства „Миколаївська виробничо-торгова фірма „ЕВІС” (надалі — Відповідач).

Статтею 117 Господарського процесуального України передбачено, що господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню.

Господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Заявник вважає, що наказ від 23.05.2007 року у справі № 3/184 господарського суду Миколаївської об ласті (надалі-наказ) є таким, що не підлягає виконанню повністю з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 117 Господарського процесуального України наказ має відповідати вимогам до виконав чого документа, встановленим Законом України „Про виконавче провадження”.

Статтею 19 За кону України „Про виконавче провадження” від          21.04.1999 року № 606-ХІV встановлено, що у ви конавчому документі повинні бути серед іншого зазначені дата і номер рішення, за яким видано виконавчий документ, резолютивна частина рішення, дата набрання чинності рішенням.

Статтею 116 Господарського процесуального України  передбачена видача наказу, який є виконавчим документом саме на виконання рішення господарського суду.

За загальним правилом видача наказів на виконання ухвал господарського суду не здійснюється, оскільки останні, у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. З Закону України „Про виконавче провадження”, є самостійними виконавчими документами, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Спірний Наказ було видано на виконання ухвали від 23.05.2007 року у справі № 3/184, резолюти вною частиною якої передбачено: „видати наказ про повернення акціонерному товариству „Микодаївська виробничо-торгова фірма „ЕВІС” коштів у сумі 156 689 грн. 01 коп. списаних ДВС у Заводському районі м. Миколаєва з розрахункового рахунку акціонерного товариства „Микола ївська виробничо-торгова фірма „ЕВІС” 01.11.2006 року згідно платіжної вимоги №457 за нака зом господарського суду Миколаївської області від 03.08.2004 року по справі № 3/184”.

Прийнятою господарським судом Миколаївської області ухвалою від 23.05.2007 року було за стосовано поворот виконання рішення з посиланням на приписи статті 122 Господарського процесуального України. Згідно з частиною 2 зазначеної статті, видача наказу про повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості провадиться господарським судом за заявою боржника, до якої додається довідка, підписана керівником чи заступником керівника і головним (старшим) бухгалтером, про те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним виконавцем.

Частиною 3 ст. 122 ГПК України передбачено винесення господарським судом ухва ли про повне або часткове припинення стягнення за рішенням, постановою лише у випадку якщо змінені чи скасовані рішення або постанова не приведені у виконання.

У відповідності до п. 2 роз'яснень Президії Вищого господарського суду України від 28.03.2002 р. №04-5/365 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов госпо дарських судів України»у разі скасування або зміни рішення місцевого господарського суду за результатами його перегляду в апеляційному або у касаційному порядку, апеляційна чи касацій на інстанція у резолютивній частині своєї постанови має зобов'язати господарський суд першої інстанції видати відповідний наказ, зокрема про поворот виконання рішення, постанови згідно з вимогами статті 122 ГПК.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що Наказ було помилково, оскільки винесення ухвали щодо видачі наказу про поворот виконан ня рішення, постанови статтею 122 ГПК України не передбачено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, —

УХВАЛИВ:

Визнати таким, що повністю не підлягає виконанню наказ господарського суду Миколаїв ської області від 23.05.2007 року у справі  № 3/184 про стягнення з відкритого акціонерного товариства „Миколаївська теплоелектроцентраль” коштів у сумі 156 689 грн. 01 коп. на користь акціонерного товариства „Миколаївська виробничо-торгова фірма „ЕВІС”.

Суддя