ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2007 р.

Справа №  6/261/07

Миколаїв

за позовом
Дочірнього підприємства відкритого акціонерного товариства “Мостобуд” –Мостобудівельний загін № 73, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 5.

до відповідача
Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві, м. Миколаїв, вул. Чкалова, 20.

про
скасування рішення про застосування штрафних санкцій від 01.03.2007 року № 00001437/0.

Суддя       Ткаченко О.В.

Секретар Засядівко О.О.

Представники:

Від позивача
Редченко Я.І., довіреність від 18.01.2007 року № 67.

Від відповідача
Ємельянова О.В., довіреність від 02.11.2006 року № 1800/9/10-016.
Литовщикова Т.А., довіреність від 08.05.2007 року № 13051/9/10-016.

Предмет спору:   Позивач звернувся до суду з позовом про скасування рішення про застосування штрафних санкцій від 01.03.2007 року № 00001437/0, згідно якого відповідачем застосовано штрафні санкції в сумі 170,00 грн. за несвоєчасне подання податкового розрахунку суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів на 2006 рік.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на п. п. 4.1.4 п. 4.1. ст. 4 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими  фондами”, ч.3 ст. 6 Закону України “Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів”.

Відповідач проти позову заперечує, вказуючи у запереченнях від 07.05.2007 року, що граничний термін подання розрахунку суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів на 2006 рік по звітних даних про наявність транспортних засобів у власності юридичної особи станом на 01.01.2006 року –1 березня 2006 року. В обґрунтування заперечень посилається на п. п. 4.1.4 п. 4.1. ст. 4 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими  фондами”, ч.3 ст. 6 Закону України “Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів”.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

За результатами проведеної перевірки своєчасності та повноти перерахування платежів, зборів (обов’язкових платежів) в бюджет, надання податкових декларацій (звітів), пов’язаних з вирахуванням податків, внесків до цільових державних фондів та інших неподаткових платежів дочірнім підприємством відкритого акціонерного товариства “Мостобуд” –Мостобудівельний загін № 73  відповідачем складено акт від 21.02.2007 року № 147/37/30126124.

Зазначеним актом (а. с. 7)  встановлено, що позивачем несвоєчасно (07.02.2007 року) подано податковий розрахунок суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на 2006 рік, чим порушено вимоги ст. 6 Закону України “Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів” від 11.12.1991 року № 1963-ХІІ.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято рішення від 01.03.2007 року № 00001437/0, яким згідно з п. п. 17.1.1. п. 17.1. ст. 17 Закону України № 2181-ІІІ від 21.12.2000 року “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” за порушення ст. 6 Закону України “Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів” застосовано штрафні санкції в сумі 170,00 грн.

Не погоджуючись із застосуванням штрафних санкцій позивач скористався правом апеляційного оскарження рішення, за результатами якого відповідачем прийнято рішення від 30.03.2007 року про результати розгляду первинної скарги, згідно якого скаргу залишено без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Встановивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1.11 ст. 1 Закону України № 2181-ІІІ від 21.12.2000 року “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкова  декларація,  розрахунок  (далі  -  податкова декларація)   -  документ,  що  подається  платником  податків  до контролюючого  органу  у  строки,  встановлені  законодавством, на підставі  якого  здійснюється  нарахування  та/або сплата податку, збору  (обов'язкового  платежу).

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів» від 11.12.1991 року № 1963-ХІІ у  порядку,  визначеному податковими органами, юридичні особи подають  за  місцем  свого  знаходження  та  за  місцем постійного базування  транспортних  засобів  до податкових органів  у строки, визначені   законом   для  річного  звітного  періоду,  на  основі бухгалтерського звіту (балансу) розрахунки суми податку за формою, затвердженою  центральним  податковим  органом  України.

Згідно п. 2 Порядку заповнення і подання розрахунку суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів, затвердженого Наказом ДПА України від 17.09.2001 року № 373, розрахунок податку подається на підставі бухгалтерських звітних даних про кількість транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів станом на 1 січня поточного року і подається платником податку до органів державної податкової служби за місцезнаходженням та місцем постійного базування транспортних засобів у строки, визначені підпунктом 4.1.4 ст. 4 Закону України № 2181-ІІІ від 21.12.2000 року “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Відповідно до вимог п.п. «в»п.п. 4.1.4. п. 4.1. ст. 4 Закону України № 2181-ІІІ від 21.12.2000 року “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкові  декларації  подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному року,  крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.1.4 цього пункту,  - протягом 60 календарних  днів за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Таким чином, позивачем 07.02.2006 року правомірно, в межах граничного терміну подано розрахунок податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на 2006 рік.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення прийняте відповідачем в порушення діючого законодавства.

Керуючись ст.ст. 94,161-163 КАС України,

господарський суд

П О С Т А Н О В И В  :

1.          Позов задовольнити.

2.          Скасувати прийняте СДПІ ВПП у м. Миколаєві рішення про застосування штрафних санкцій від 01.03.2007 року № 00001437/0.

3.          Стягнути з Державного  бюджету України на користь Дочірнього підприємства відкритого акціонерного товариства “Мостобуд” –Мостобудівельний загін № 73 (м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 5, ) 3,40 грн. судового збору.

4.          Повернути з Державного бюджету України з р/р 0006 банк ГУДКУ у Миколаївській області, код банку 826013, одержувач УДК у м. Миколаєві, код 23626096 на користь Дочірнього підприємства відкритого акціонерного товариства “Мостобуд” –Мостобудівельний загін № 73 (м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 5, ), надмірно сплачений судовий збір в сумі 97,60 грн.

Постанова  або ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд  першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя
О.В.Ткаченко