ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"30" листопада 2007 р.

10:40

Справа №  7/696/06

м. Миколаїв

за позовом:
Державної податкової інспекції у Заводському районі міста Миколаєва, 54029,
м.Миколаїв, вул. Г.Петрової, 2-А

до відповідача:
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про: стягнення
за рахунок активів відповідача податкового боргу в сумі 1025,26 грн.

Суддя   Семенчук Н.О.

Секретар
судового засідання Дзюба Ю.Ф.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від
позивача: Давидченко І.М., дов. № 2608/9/10-00 від 12.06.2007 року

Від
відповідача: ОСОБА_2

СУТЬ СПОРУ: Державна
податкова інспекція у Заводському районі міста Миколаєва звернулась до
господарського суду з позовними вимогами про стягнення за рахунок активів
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 податкового боргу в
сумі 1025,26 грн.

Відповідач проти позову заперечує
та на підставі ст. 100 КАС України просить суд відмовити в задоволенні позову
оскільки позивачем пропущений строк звернення до адміністративного суду із
адміністративним позовом передбачений ст. 99 КАС України щодо стягнення за
рахунок активів податкового боргу в сумі 1025,26 грн.

Вислухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, суд -

в с т а н о в
и в:

Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1 зареєстрований, як суб'єкт підприємницької діяльності
Реєстраційно-ліцензійною палатою Миколаївського міськвиконкому 11.03.2002р.,
про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи (а.с. 9).

15.09.2003р. Державною податковою
інспекцією у Заводському районі міста Миколаєва була проведена планова виїзна
перевірка з питаннь дотримання вимог податкового законодавства Суб'єктом
підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1, за період з 11.03.2002р.
по 17.07.2003р.

За результатами перевірки Державною
податковою інспекцією у Заводському районі міста Миколаєва було складено акт №
913/250/1702-215/ від 15.09.2003р.

В ході перевірки були встановлені
порушення діючого законодавства:

- Пп. б пп. 4.1.4. п. 4.1. ст. 4
Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181-III від 21.12.2000р. зі
змінами та доповненнями (Далі Закон України № 2181-ІІІ), пп. 7.1, п.п.7.2 п.7
Інструкції "Про порядок обчислення та сплати збору за забруднення
навколишнього природного середовища", затвердженої спільним наказом
Мінекобезпеки України від 19.07.1999р. № 162/379 зареєстрованої в Мінюсті
України 09.08.1999р. № 544/3837, а саме: ненадання до ДПІ розрахунку збору за
забруднення навколишнього природного середовища за 2, 3, 4 квартал 2002р.;

- П. 2, п. 3, пп. 7.3. п.7
Інструкції "Про порядок обчислення та сплати збору за забруднення
навколишнього природного середовища", затвердженої спільним наказом
Мінекобезпеки України від 19.07.1999р. № 162/379 зареєстрованої в Мінюсті
України 09.08.1999р. № 544/3837, в результаті чого підприємцю донараховано
збору за забруднення навколишнього природного середовища за 2, 3, 4 кв. 2002р.
в сумі 8,04 грн., а саме: за 2 кв. 2002р. - в сумі 1,43 грн., 3 кв. 2002р. в
сумі 2,13грн., 4 кв. 2002р. - в сумі 4,48 грн.

За допущені порушення відповідачу
було виставлено податкове повідомлення-рішення № /0  від 15.09.2003р. на суму 1028,04 грн., з
яких: за основним платежем - 8,04 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями
-1020,00 грн., яке отримане відповідачем 16.09.2003 року про що свідчить підпис
відповідача на корінці податкового повідомлення-рішення. Згідно розрахунку суми
боргу у відповідача існувала переплата в розмірі 2,78 грн. тому сума
заборгованості відповідача станом на 10.05.2007р. становить 1025,26 грн.

Позивачем направлені відповідачу
перша податкова вимога № 1/1601 від 29.12.2003р. та друга податкова вимога №
2/478 від 22.03.2004р., які отримані відповідачем, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштового відправлення №№ 208, 3537.

Відповідач оскаржив податкове
повідомлення-рішення № /0  від
15.09.2003р. в адміністративному порядку. Так, рішенням Державної податкової
адміністрації України від 19.12.2003 року податкове повідомлення-рішення №
/0 від 15.09.2003р. залишено без змін, та рішення ДПА у Миколаївській
області від 11.11.2003 року № 204/П/25-014 прийняте за розглядом повторної
заяви, а заяву відповідача без задоволення. Рішення Державної податкової
адміністрації України від 19.12.2003 року отримане відповідачем 22.12.2003 року
та згідно п.п. 5.2.4 п. 5.2 ст. 5 Закону України № 2181-ІІІ з дня отримання
платником податків рішення контролюючого органу, що не підлягає подальшому
адміністративному оскарженню, тобто 22.12.2003 року закінчилась процедура
адміністративного оскарження податкового зобов'язання.

Відповідачем оскаржувалось
податкове повідомлення-рішення № /0 від 15.09.2003р. в судовому
порядку. Так, постановою господарського суду Миколаївської області від
06.03.2007 року по справі № 7/40/07 за позовом ПП ОСОБА_1 до відповідача ДПІ
в Заводському районі м.Миколаєва про скасування податкового
повідомлення-рішення № /0/0 від 15.09.2003р., в позові відмовлено -
10.04.2007 року постанова господарського суду Миколаївської області набрала
законної сили.

Органи державної податкової служби
на підставі ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу” мають право в
установленому законом порядку проводити перевірки дотримання суб'єктами
господарської діяльності вимог податкового законодавства, за результатами яких
донараховувати податкові зобов'язання, застосовувати штрафні санкції та
стягувати їх до бюджетів згідно діючого законодавства.

Відповідно до ст. 9 Закону України
“Про систему оподаткування” платники податків зобов'язані сплачувати належні
суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені Законами терміни.

Враховуючи, що суми податкового
зобов'язання, що є предметом судового розгляду, є узгодженими у розумінні
Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами”, позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Відповідно до п. п. 3.1.1. п. 3.1.
ст. 3 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами” активи платника податків
можуть бути примусово стягнуті в рахунок погашення його податкового боргу
виключно за рішенням суду (господарського суду).

На день розгляду справи в суді
відповідач заборгованість в сумі 1025,26 грн. не сплатив.

За таких обставин позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача судом
відхиляються виходячи з наступного, згідно із приписами ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами.

Відповідно до вимог Преамбули
Закону України № 2181-ІІІ цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування,
який установлює порядок  погашення
зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими
фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів),  включаючи збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне  соціальне
страхування,  нарахування  і
сплати  пені та штрафних санкцій,
що застосовуються до платників податків контролюючими   органами,
у  тому  числі
за  порушення  у
сфері зовнішньоекономічної діяльності,
та визначає процедуру оскарження дій
органів  стягнення.

Підпунктом 15.2.1 п. 15.2 ст. 15
Закону України № 2181-ІІІ встановлено, що у разі коли податкове зобов'язання
було нараховане податковим органом до закінчення строку  давності,
визначеного у пункті  15.1 цієї
статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні
податкового  зобов'язання,  може бути
стягнутий  протягом  наступних 1095 календарних днів від дня
узгодження податкового зобов'язання. Якщо платіж стягується за
рішенням   суду, строки стягнення  встановлюються  до
повного погашення такого платежу або до визнання боргу безнадійним.

Враховуючи, що податкове зобов'язання
стало узгодженим 22.12.2003 року що не заперечується відповідачем, позивач
звернувся до суду з позовом про стягнення за рахунок активів
відповідача податкового боргу в сумі 1025,26 грн. 30.11.2006 року, тобто в
межах строку встановленого 15.2.1 п. 15.2 ст. 15 Закону
України № 2181-ІІІ.

Керуючись ст.ст. 94, 98, 160-163,
167, 254 КАСУ Господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2. Стягнути за рахунок активів
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, р/р
відсутній, Ід.НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України (р/р
0003, банк УДК у Миколаївській області, МФО 826013) податковий борг в
сумі 1025,26 грн.

Постанова у відповідності зі ст.
254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано.

Сторони, які беруть участь у
справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або
частково у порядку і строки встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя

Н.О.Семенчук