ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2007                                                                                             Справа № А23/309

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач),

Суддів: Сизько І.А., Тищик І.В.;

при секретарі судового засідання: Чоха Є.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Тітова Н.Ю., наказ №1  від 01.11.99,  директор;

від відповідача: Попова А.Ю., довіреність №10936/9/10/012  від 26.03.07,  державний податковий інспектор юридичного відділу;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська на  постанову господарського суду Дніпропетровської області  від  23.11.06р.  у справі    № А 23/309;

за позовом   товариства з обмеженою відповідальністю “Трубмет”,

м. Дніпропетровськ;

до Державної податкової інспекції в Бабушкінському районі

м. Дніпропетровська;

про  визнання недійсним податкового повідомлення-рішення.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2006 року у справі № А 23/309 за позовом   товариства з обмеженою відповідальністю “Трубмет”, м. Дніпропетровськ, до Державної податкової інспекції в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про  визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /0 від 20.09.2006 року позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з Державного бюджету на користь позивача судові витрати 3,40 грн.

Постанова мотивована тим, що твердження відповідача про порушення позивачем п.п. 7.7.2., п.п. 7.7.4 п. 7.7 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість”, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування, заявленої позивачем у податковій декларації з ПДВ за червень 2006 року у розмірі 38 227 грн.  та прийняте на підставі  акту перевірки  від  13.09.2006 року податкове повідомлення-рішення від 20.09.2006 року № /0, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за червень 2006 року у розмірі 38 227,00 грн. е неправомірним. Висновок відповідача, що до рядка 3 розрахунку суми бюджетного відшкодування повинні включатися виключно суми податку на додану вартість по тим товарам (роботам, послугам), податковий кредит по яким виник в одному податковому періоді разом з оплатою є помилковим, таким, що суперечить зазначеним вище положенням Закону України "Про податок на додану вартість" та п. 5.12 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість і не відповідає закріпленому в цьому Законі принципу бюджетного відшкодування - повернення платнику податку з бюджету сум податку на додану вартість у зв'язку з надмірною їх сплатою. Тобто до складу податкового кредиту червня 2006 року включається як сума, зазначена в рядку 17 декларації за червень 2006 року, так і сума, визначена в рядку 23 цієї декларації (залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду - травня 2006 року). Бюджетному відшкодуванню в червні 2006 року підлягає частина від'ємного значення попереднього податкового періоду - травня 2006 року, фактично сплачена постачальникам в травні 2006 року.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, а саме вимог п.1.5, п.п.7.4., п.п.7.7.2 та 7.7.4,.п.п.7.7.8 Закону України "Про податок на додану вартість", неналежну оцінку доказів по справі та неповне їх дослідження. Просить постанову у справі № А23/309 від 23.11.2006 року скасувати, у задоволенні позову відмовити.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач вважає доводи апелянта необгрунтованими. Просить в  задоволенні вимог скаржника відмовити, оскаржувану постанову залишити без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Державною податковою інспекцією в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська проведено перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубмет" та встановлено порушення позивачем п.п. 7.7.2, п.п. 7.7.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", а саме завищення суми бюджетного відшкодування за червень 2006 року у розмірі 38 227,00 грн.. Складено акт № 557/235/30600278/01-046 ДСК від 13.09.2006 року (а.с. 11-16). 20.09.2006 року відповідачем винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення № /0 (а.с. 10).

Відповідно до п.п.1.7. ст..1 Закону України “Про податок на додану вартість” податковий кредит –сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов*язання звітного періоду, визначена  відповідно до цього Закону.

Згідно п.п.7.4.1.п.7.4.ст..7  Закону  податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку  протягом цього звітного періоду в зв*язку з придбанням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит відповідно до п.п.7.5.1.п.7.5.ст.7 Закону “Про податок на додану вартість” вважається або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно, не підлягають включенню до податкового кредиту лише суми  сплаченого (нарахованого) податку в зв*язку з придбанням товарів (послуг), не підтвердженими податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами ).

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що позивачем в травні 2006 року відповідно до платіжного доручення №323 від 23.05.2006 року була проведена оплата за трубу відповідно до договору №12/03 від 20.03.2006 року в сумі 297 284,36 грн., в тому числі ПДВ –49 547,39 грн. Податковий кредит відображений позивачем на підставі податкової накладної №200303 від 20.03.2006 року в розмірі 49 547,39 грн. відображений в декларації за березень 2006 року.

Відповідно до п.п.7.7.3. Закону “Про податок на додану вартість” платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування належної йому суми бюджетного відшкодування  у зменшення податкових зобов*язань з цього податку наступних податкових періодів.  Зазначене рішення  приймається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право  на подання заяви про бюджетне відшкодування згідно з нормами цієї статті. При прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів.

Позивачем подана податкова декларація з податку на додану вартість за червень 2006 року, в якій різниця між сумою податкового зобов'язання і податкового кредиту поточного звітного періоду (червень) з податку на додану вартість має від'ємне значення - складає 49 785,00 грн. та підлягає зарахуванню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за відсутності у позивача податкового боргу з цього податку.

Пунктом 1.5 статті 1 Закону України "Про податок на додану вартість" визначено, що звітний (податковий) період - період, за який платник податку зобов'язаний проводити розрахунок податку та сплачувати його до бюджету. Згідно пп.7.8.1 п.7.8. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" - податковий період є один календарний місяць.

В рядку 23 декларації позивачем зазначений залишок від'ємного значення попереднього звітного періоду, тобто травня 2006 року, що включається до складу податкового кредиту червня 2006 року, - 38227,00 грн.

Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 25 декларації), визначена позивачем - 38227,00 грн.

До декларації доданий розрахунок суми бюджетного відшкодування за червень 2006 року, відповідно до рядка 3 якого позивачем задекларовано суму податкового кредиту попереднього податкового періоду (травень 2006. року), фактично оплачену постачальникам в травні 2006 року, в розмірі 39509 грн.

Актом перевірки, при визначенні позивачем податкових зобов'язань, податкового кредиту за травень 2006 року порушень не виявлено.

Відповідно до п.п. 7.7.1. п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до п.п. 7.7.2. п. 7.7 ст. 7 вищезазначеного Закону, якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від’ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Пунктом 5.12 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.97 №166, передбачено, що таке від'ємне значення в наступному звітному податковому періоді визначається як різниця між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту, з урахуванням залишку такого від'ємного значення минулого звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду.

Згідно п.п. 7.7.3 п.7.7. ст.7 Закону платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. При прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів.

До декларації додається в тому числі і розрахунок суми бюджетного відшкодування.

Таким чином в діях позивача відсутнє порушення вимог Закону України “Про податок на додану вартість”, на які посилається відповідач і висновок господарського суду про неправомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області  від  23.11.06р.  у справі    № А 23/309 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця безпосередньо  до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                                       Т.А. Верхогляд

Суддя                                                                              І.А. Сизько

Суддя                                                                              І.В. Тищик

Підписано в повному обсязі 11.05.2007 року.