СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
РІШЕННЯ

06.11.07
Справа№ 1/363-21/44

Господарський суд Львівської області у складі:

судді Масловської Л.З.

при секретарі Зубачик Н.

За позовом: суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Львів,

до відповідача: Львівського
комунального підприємства “Львівелектротранс”, м. Львів,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління
комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської
ради, м.Львів

про стягнення 2289,90 грн. та
усунення перешкод в користуванні майном, та стягнення моральної шкоди в сумі
5000грн.

За зустрічним позовом: Львівського
комунального підприємства “Львівелектротранс”, м. Львів,

до відповідача: суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Львів,

про стягнення 2579,28 грн..

Представники сторін:

від позивача
-ОСОБА_1 -фізична особа -підприємець,

від відповідача -
н/з

від 3-ї особи
-  Басистий
В.О.- спец.правов.відділу

Представникам
сторін роз'яснено їх права згідно ст.ст.20, 22 ГПК України.

Суть спору:
Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1, м. Львів, звернувся
із позовом до Львівського комунального підприємства “Львівелектротранс”, м.
Львів, про стягнення 2289,90 грн. збитків, 5000 грн. моральної шкоди та
усунення перешкод в користуванні орендованим майном. Львівське комунальне
підприємство “Львівелектротранс”, м. Львів, звернулось із зустрічним позовом до
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Львів, про
стягнення 2579,28 грн. шкоди, з яких 1571,20 грн. заборгованість з оренди,
34,93 грн. -заборгованість за електроенергію, 8,80 грн. -заборгованість за
воду, 918 грн. -заборгованість за теплову енергію, 46,35 грн. -заборгованість з
земельного податку.

18.04.2007 р. господарський суд
Львівської області порушив провадження по справі та призначив розгляд на
22.05.2007 р.. Ухвалою господарського суду Львівської області від 22.05.2007 р.
зупинено провадження по справі. Ухвалою суду від 26.07.2007 р. поновлено
провадження у справі та призначено розгляд на 03.09.2007 р., а 03.09.2007 р.
оголошено перерву до 07.09.2007 р.. Розгляд справи неодноразово відкладався з
мотивів, зазначених в ухвалах суду від 07.09.2007 р., 11.10.2007 р., 06.11.07р.

У відповідності до ст. 75 ГПК
України справа слухається за наявними у ній матеріалами.

У судових засіданнях позивач
первісний позов підтримав, а зустрічний позов заперечив з мотивів, зазначених у
позовній заяві, поясненні, уточненнях, розрахунках. Ствердив, зокрема, що на
підставі договору оренди №Ф-4921-6 нерухомого майна (будівель, споруд,
приміщень) від 18.12.2006 р. позивач орендує у Управління комунального майна
Львівської міської ради приміщення площею 27,9 кв.м., розташоване за адресою
АДРЕСА_1, балансоутримувачем якого є відповідач, і яке позивач використовував
як майстерню для ремонту взуття. Однак, 22.01.1997 р. відповідач протиправно
відключив світло в орендованому приміщенні, чим унеможливив його використання
за призначенням. Просить первісний позов задовольнити з врахуванням збільшених
29.10.2007 р. позовних вимог, а саме, просить стягнути витрачені кошти на
оплату орендної плати -3393,77 грн., а також втрачений прибуток за 185 днів,
протягом яких було відключено світло в сумі 5747,64 грн. (з розрахунку
27,24грн. середньоденного заробітку). Зустрічний позов вважає безпідставним і
повністю надуманим, оскільки позивач не допускав заборгованості навіть під час
відключення світла у приміщенні. Зазначив також, що позивач неодноразово
звертався до відповідача за укладенням договору на відшкодування
експлуатаційних витрат, проведенням звірки взаєморозрахунків, однак, відповідач
відмовився підписувати ці документи, заперечуючи підставність використання
позивачем орендованого приміщення взагалі.

У судових засіданнях представник
відповідача первісний позов заперечив з мотивів, зазначених у відзивах на
позовну заяву, а зустрічний позов підтримав з мотивів, зазначених у зустрічній
позовній заяві. Ствердив, що позивач неналежно виконує умови договору оренди
№Ф-4921-6 від 18.12.2006 р., зокрема, не забезпечує пожежну безпеку, не уклав
договір із балансоутримувачем на відшкодування експлуатаційних втрат, не
проводить звірку розрахунків та не застрахував об'єкт оренди. Визнав факт
відключення світла в орендованому позивачем приміщенні 22.01.2007 р., пояснивши
свої дії тим, що відповідач не знав про укладений з Управлінням комунального
майна Львівської міської ради договір оренди від 18.12.2006 р.. Просить у
первісному позові відмовити, а зустрічний позов задоволити, стягнувши з
позивача суму заборгованості з експлуатаційних витрат.

Розглянувши подані докази в їх
сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

Позивач зареєстрований як фізична
особа -підприємець, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію
фізичної особи -підприємця №НОМЕР_1.

З матеріалів справи та пояснень
сторін вбачається, що позивач на підставі договору оренди №11 від 03.01.2006 р.
орендував у відповідача приміщення, розташоване за адресою АДРЕСА_1 площею
27,90 кв.м., яке позивач використовував як майстерню для ремонту взуття.
Сторони визнали відсутність спірних питань, пов'язаних з цим, які не були
врегульовані між ними у судовому порядку по справі № 1/71-18/31.

Зазначене приміщення площею 27,90
кв.м. по АДРЕСА_1 у м. Львові належить до комунальної власності територіальної
громади м. Львова та перебуває на балансі відповідача, що визнано сторонами у
судових засіданнях.

На підставі наказу №636-0 від
25.10.2006 р. Управління комунального майна Львівської міської ради “Про
переукладення договору оренди №11 від 03.01.2006 р.” між позивачем (орендар) та
Управлінням комунального майна Львівської міської ради (орендодавець), був
укладений договір оренди №Ф-4921-6 нерухомого майна (будівель, споруд,
приміщень) від 18.12.2006 р., в п. 1 якого об'єктом оренди вказано зазначене
приміщення, яке, згідно із п. 2.1. договору підлягало використанню під
майстерню взуття. У відповідності до умов договору, на орендаря покладено
обов'язок здійснювати щоквартальну звірку розрахунків з орендної плати з
балансоутримувачем (п. 7.6.), застрахувати у встановленому порядку об'єкт
оренди на термін оренди на користь орендодавця (п. 7.8.), укласти угоду з
балансоутримувачем на відшкодування експлуатаційних витрат (п. 7.11.),
забезпечити пожежну безпеку об'єкта оренди (п. 7.15.).

Проте, як випливає зі змісту
договору, відповідач по даній справі -балансоутримувач, не є його стороною та
не наділений жодними повноваженнями щодо контролю за виконання позивачем умов
цього договору, окрім повернення об'єкту оренди у випадку припинення дії
договору. Належних доказів уповноваження орендодавцем відповідача контролювати
дотримання позивачем умов договору щодо сплати орендної плати, страхування,
дотримання пожежної безпеки тощо суду не надано. Орендодавець претензій з
приводу виконання умов договору позивачем не заявляв, доказів зворотнього суду
не надано. Відповідно, посилання відповідача на недотримання позивачем умов
договору не заслуговують на увагу та не стосуються суті спору.

Більше того, з матеріалів справи,
зокрема, листів позивача із доказами їх відправки відповідачу випливає, що
позивач вживав усіх залежних від нього заходів на виконання умов договору
оренди від 18.12.2006 р., зокрема, щодо укладення із відповідачем договору на
відшкодування експлуатаційних витрат, складання актів звірки. Проте, не
зважаючи на вжиті позивачем заходи, договір на відшкодування експлуатаційних
витрат не укладений. Відповідач не надав належних пояснень щодо причин такого
не укладення, не подав доказів вжиття заходів до врегулювання розбіжностей,
якщо такі були, направлення зустрічних звернень позивачеві. Враховуючи
наведене, твердження позивача про не укладення договору на відшкодування
експлуатаційних витрат, не підписання актів звірки внаслідок протиправних дій
відповідача, знаходять підтвердження у матеріалах справи. Згідно із ч. 1 ст.
613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився
прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що
встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті
зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг
виконати свого обов'язку. Враховуючи наведене, зазначені посилання відповідача
не заслуговують на увагу.

Тим не менш, відповідач у
зустрічній позовній заяві вимагає сплати позивачем експлуатаційних витрат,
орендної плати, комунальних послуг та земельного податку. Проте, згідно із ст.
11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є зокрема,
договори. Однак, договір на відшкодування експлуатаційних витрат не був
укладений між сторонами з вини відповідача. У відповідності до ч. 2 ст. 14 ЦК
України, особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим
для неї. Враховуючи, що договір оренди між позивачем та відповідачем від
03.01.2006 р. припинив чинність, позивач користується приміщенням на підставі
договору оренди від 18.12.2006 р., у якому відповідач не є стороною, наявність
передбачених законом підстав для стягнення з позивача за первісним позовом
орендної плати на користь відповідача, не доведена суду у встановленому законом
порядку.

У відповідності до п. 5.6. договору
оренди №Ф-4921-6 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) до орендної
плати не входить, зокрема, плата за користування земельною ділянкою та плата за
комунальні послуги. У відповідності до п. п. 7.10, 7.12. цього договору позивач
зобов'язався самостійно і від власного імені укласти договори щодо надання
комунальних послуг у повному обсязі з відповідними організаціями, здійснювати
плату за землю. Відповідач за первісним позовом посилається на факт сплати ним,
а не позивачем, зазначених сум. Однак, підстави для таких платежів з боку
відповідача, а також підстави для покладення обов'язку по їх відшкодуванню на
позивача, не доведені суду у встановленому порядку належними доказами, не
обґрунтовано, з чого виходив відповідач, визначаючи належну, на його думку, з
позивача суму земельного податку та комунальних платежів. На норми гл. 83 ЦК
України відповідач не посилався. Відповідно, зустрічні позовні вимоги не
доведені суду у встановленому порядку належними доказами.

22.01.2007 р. відповідач відключив
електроенергію від орендованих позивачем у Управління комунального майна
Львівської міської ради приміщень, що випливає з пояснень сторін та визнано
ними у судових засіданнях. Наявність передбачених законом підстав для вчинення
таких дій не доведена відповідачем у встановленому порядку належними доказами.
Посилання на ту обставину, що відповідач не був проінформований про укладення
договору оренди між позивачем та Управлінням комунального майна Львівської
міської ради, не заслуговують на увагу, оскільки такий обов'язок інформувати
балансоутримувача не покладений на жодну із сторін договору, а також враховуючи
ту обставину, що протягом усього часу відповідач не поновив електропостачання в
орендовані позивачем приміщення. Причини таких дій вбачаються в існуванні між сторонами
спору, який розглядався господарським судом Львівської області у справі №
1/71-18/31, і в ході розгляду якого відповідачу по цій справі було відмовлено у
вимозі щодо виселення позивача з цих приміщень. Відповідно, дії відповідача, з
яких виник цей спір, носять ознаки зловживання правом. Згідно із ч. ч. 2, 3 ст.
13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватись від
дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що
вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в
інших формах.

У відповідності до ч. 6 ст. 762 ЦК
України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не
могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Однак,
згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України “Про оренду державного та комунального
майна”, який регулює відносини щодо оренди, зокрема, комунального майна,
орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від
наслідків господарської діяльності. Позивач продовжував оплачувати орендну
плату на користь орендодавця, що підтверджується відповідними квитанціями, що
протягом січня -вересня 2007 р. становить суму 3393,77 грн., не зважаючи на те,
що внаслідок дій відповідача він був позбавлений можливості використовувати
орендоване приміщення за призначенням.

Крім того, як свідчать матеріали
справи, зокрема, книги обліку доходів і витрат суб'єкта підприємницької
діяльності, на умовах єдиного податку, у зв'язку із неможливістю використання
орендованого приміщення внаслідок відключення світла відповідачем, протягом
спірного періоду позивач доходів не отримував, хоча середній щоденний дохід за
аналогічні попередні періоди складав 27,24 грн., що, в розрахунку на 211 днів
складає 5747,64 грн..

Враховуючи, що сторони не перебувають
у договірних відносинах між собою, а зазначені дії не випливають із виконання
ними договірних обов'язків, зазначені суми носять характер шкоди, заподіяної
позивачеві внаслідок протиправних дій відповідача.

Згідно із ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Однак,
відповідач не надав належних доказів відсутності його вини, визнавши факт
відключення світла 22.01.2007 р.. Таким чином, у цій частині позов підлягає
задоволенню.

Що стосується вимоги позивача про
усусунення перешкод у користуванні майном, суд зазначає, що у відповідності до
вимог ст.391 Цивільного кодексу України визначено, що власник майна має право
вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження
своїм майном. Однією з вимог по негаторному позову може бути вимога про
припинення певних дій чи робіт. Умовами подання негаторного позову є тривкий
характер правопорушення і наявність його на момент подання позову. З матеріалів
справи вбачається, що відключення світла (протиправні дії відповідача)
відбулося з 22.01.2007 року і триває на час розгляду даної справи, тому вимоги
позивача в частині усунення перешкод в користуванні підлягають до задоволення.

Крім того, позивач просить стягнути
з відповідача моральну шкоду в сумі 5000грн. У відповідності до ст. 1167 ЦК
України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за
загальним правилом за наявності її вини. Однак, позивачем належних доказів
відповідності визначеного ним розміру моральної шкоди втраченій діловій
репутації та іншим підставам, з якими закон пов'язує відшкодування моральної
шкоди, не надано та не доведено підставність цих вимог у встановленому порядку
належними доказами.

Згідно із ст. 33 ГПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вищенаведене, первісний
позов підлягає частковому задоволенню, а у зустрічному позові слід відмовити.
Судові витрати покладаються на сторони пропорційно до задоволених вимог у
відповідності до вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.11, 13, 14, 613,
762, 1166 ЦК України, ст.ст. 33, 41, 42 43, 49, 60, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Первісний позов задоволити частково.

2.          Стягнути з Львівського комунального
підприємства “Львівелектротранс” (м. Львів, вул. Сахарова, 2, )
на користь фізичної особи -підприємця ОСОБА_1,
(АДРЕСА_1)- 9141,41 грн. шкоди, 91,41 грн. державного мита та 118 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Зобов”язати Львівське комунальне
підприємство “Львівелектротранс” (м. Львів, вул. Сахарова, 2, )
усунути перешкоди в користуванні нежитловим приміщенням, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 заг. площею 27,9 кв.м.

4.          В решті первісного позову -
відмовити.

5.          У зустрічному позові відмовити
повністю.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК
України.

Суддя
Масловська Л.З.