ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№47/269

24.10.07

За позовом     Закритого акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ МОБІЛЬНИЙ ЗВ"ЯЗОК"

до                     Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІМБА"

про                    стягнення 1 076,98 грн.

Суддя  Станік С.Р.

Представники:

Від позивача: не з’явився

Від відповідача: не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача 140,02 грн. заборгованості за договором про надання послуг мобільного зв’язку №1590175/1.10902252 від 05.04.2004р. з урахуванням внесків до Пенсійного фонду України, 936,96 грн. договірної санкції, яка передбачена умовами укладеної між сторонами додаткової угоди №2369218 до договору №1590175/1.10902252 від 05.04.2004р. від 30.12.2005р., а також витрат по сплаті держмита у розмірі 102,00 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.10.2007р. порушено провадження у справі № 47/269 та призначено її до розгляду на 17.10.2007р.

17.10.2007р. розгляд справи перенесено на 24.10.2007р.

24.10.2007р. представники сторін у судове засідання не з”явились та витребувані судом документи не надали. Відповідач відзиву на позов не надав. Про проведення судових засідань 17.10.2007р. та 24.10.2007р. були повідомлені належним чином. Через канцелярію господарського суду міста Києва ніяких заяв та клопотань не подавали.

У відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, розглянувши у судовому засіданні матеріали справи, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Закритим акціонерним товариством "Український мобільний зв'язок", в якості виконавця (оператора) з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю „Лімба”, в якості замовника (абонента), з –другої, було укладено договір №1590175/1.10902252 від 05.04.2004р., згідно з п.п. 1.1 та 2.4.2 яких виконавець (позивач) зобов’язався надавати абоненту (відповідачу) послуги мобільного зв’язку в межах України, а відповідач, як абонент (п. 2.4.2 цього договору), зобов’язався своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номеру в мережі мобільного зв’язку UMC по всіх телефонах (згідно наведеного договору оператором було надано абоненту єдиний особовий рахунок №1.10902252, за яким провадяться розрахунки за надані послуги зв’язку по індивідуальному номеру телефону) зареєстрованих на його особовому рахунку (плата за утримання номеру в мережі сплачується і в тому випадку, коли надання послуг призупинено за несплату попередніх рахунків чи за заявою абонента).

Пунктом 2.4.6. вищевказаного договору сторони погодили, що у разі неодержання рахунків до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим, абонент (відповідач) зобов’язаний зателефонувати до виконавця (позивача) за телефоном 8 800 5000 500 для одержання інформації щодо подальших розрахунків.

Згідно п. 2.1.2 цього ж договору сторони погодили, що виконавець (позивач) має право закрити зв”зок і призупинити надання послуг мобільного зв’язку:

2.1.2.1. у разі несплати рахунків виконавця (позивача) в термін вказаний в п. 3.2 названого договору, в тому числі з причини неотримання рахунків у зв”язку з зміною абонентом адреси та неповідомленням про таку зміну виконавця (позивача);

2.1.2.2. у разі повного використання абонентом суми внесеного авансу, поповнення авансу обов”язково проводиться абонентом: - до закінчення розрахункового місяця –додатково з потребою в послугах, - після закінчення розрахункового місяця –шляхом оплати рахунків.

Згідно п. 3.2 названого договору рахунки за надані послуги та авансові внески абонент (відповідач) сплачує готівкою перерахуванням на поточний рахунок виконавця (позивача) або кредитною карткою в національній валюті України. За наявності авансу рахунки повинні бути сплачені до 15-го числа місяця наступного за розрахунковим, але в будь якому разі до моменту фактичного використання авансу.

Згідно п. 3.4 вищенаведеного договору кількість та вартість послуг наданих абоненту (відповідачу) за розрахунковий період, визначається відповідно до показників належних виконавцю (позивачу) технічних засобів виміру тривалості, кількості та вартості наданих послуг.

Також, між сторонами було погоджено та підписано додаткову угоду №2369218 до договору №1590175/1.10902252 від 05.04.2004р. від 30.12.2005р., згідно п. 1.1 якої було узгоджено, що починаючи з дати підписання додаткової угоди сторонами і протягом –730 календарних днів з моменту її підписання абонент (відповідач) не має права відмовитись від основного договору та / або від даної додаткової угоди, зокрема від послуг голосової телефонії за основним договором, а надання послуг, передбаченим основним договором, відбувається з урахуванням умов встановлених цією додатковою угодою. У випадку тимчасового обмеження (призупинення) надання послуг за основним договором, включаючи обмеження послуг голосової телефонії, за ініціативою виконавця (позивача), з підстав, обумовлених основним договором, або заявою абонента в період строку, встановленого цим пунктом, вказаний строк продовжується на весь період, протягом якого надання послуг було призупинено.

У п. 1.3 вищезазначеної додаткової угоди сторонами також було погоджено, що забезпеченням виконання зобов’язання відповідача (абонента) перед позивачем (виконавцем) не відмовлятись від основного договору та/або додаткової угоди, зокрема від послуг голосової телефонії за основним договором є –договірна санкція, встановлена на підставі статті 546 Цивільного кодексу України. У разі якщо абонент (відповідач) відмовляється від основного договору та/або додаткової угоди, зокрема від послуг голосової телефонії, до закінчення строку, встановленого пунктом 1.1 цієї додаткової угоди (за винятком коли причиною відмови є невиконання позивачем своїх зобов’язань згідно з основним договором), або коли дія основного договору достроково припиняється на підставі пункту 5.2 основного договору у зв’язку з несплатою абонентом (відповідачем) наданих йому послуг зв’язку абонент (відповідач) несе відповідальність у вигляді сплати на користь позивача договірної санкції в розмірі –1,92 грн. за кожен день, що залишився до закінчення строку встановленого п. 1.1 даної додаткової угоди, починаючи з дня відмови або припинення дії.

06.04.2007р. оператор (Закрите акціонерне товариство "Український мобільний зв'язок", як виконавець по зазначеному договору) надіслав на адресу відповідача претензію, з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 140,02 грн. з урахуванням внесків до Пенсійного фонду України та 936,96 грн. договірної санкції, передбаченої сторонами у п. 1.3 додаткової угоди укладеної до вищеназваного договору про надання послуг мобільного зв’язку.

Крім того, згідно звіту оператора (зформованого на виконання п. 3.5 укладеного між сторонами договору (згідно показників належних оператору технічних засобів віміру, які пройшли державну метрологічну атестацію, що підтверджується Свідоцтвом №11-00/1994 від 08.08.2003р. про провірку робочого засобу вимірювальної техніки та свідоцтвом №11-00/2092 від 21.08.2003р. про державну метрологічну атестацію, видану за перевіркою системи визначення часу розмов центру комутації мобільного зв’язку) про платежі та баланс абонента (відповідача) від 12.06.2007р. за період існування договірних відносин з абонентом (відповідачем), останньому було надіслано рахунків на оплату наданих позивачем послуг (з урахуванням нарахованої договірної санкції) на загальну суму –23 259,98 грн., а абонентом, відповідно, було оплачено надані послуги на суму –22 183,00 грн.

На день розгляду справи у суді (24.10.2007р.) за розрахунками позивача, згідно договору про надання послуг мобільного зв’язку №1590175/1.10902252 від 05.04.2004р., додаткової угоди №2369218 до цього договору від 30.12.2005р., звіту оператора (Закритого акціонерного товариства "Український мобільний зв'язок") про платежі і баланс абонента від 12.06.2007р., відповідач не сплатив позивачу заборгованості за надані послуги мобльного зв’язку у розмірі –140,02 грн. з урахуванням внесків до Пенсійного фонду України та 936,96 грн. договірної санкції, передбаченої сторонами у п. 1.2 додаткової угоди №2369218 від 30.12.2005р. укладеної до договору про надання послуг мобільного зв’язку №1590175/1.10902252 від 05.04.2004р.

Статтею 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським є зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

В статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 903 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.33 Закону України „Про телекомунікації” обов'язком споживачів телекомунікаційних послуг є виконання умов договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Положеннями ст.36 Закону України "Про телекомунікації" передбачено, що споживачі телекомунікаційних послуг несуть відповідальність за порушення норм цього Закону, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг відповідно до закону.

Згідно статті 38 Закону України “Про телекомунікації” оператори телекомунікацій мають право зокрема на скорочення переліку або припинення надання телекомунікаційних послуг споживачам, які порушують правила надання і отримання телекомунікаційних послуг, або на відключення кінцевого обладнання споживача, якщо воно не має виданого в установленому законодавством порядку документа про підтвердження відповідності вимогам нормативних документів у сфері телекомунікацій, у порядку, визначеному цими правилами

Статтею 63 Закону України "Про телекомунікації" врегульовано порядок надання та отримання телекомунікаційних послуг. Положеннями цієї статті визначено, що телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства.

Також, цією ж статтею визначено умови надання телекомунікаційних послуг, якими є укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання  телекомунікаційних послуг, установлених НКРЗ та наявність оплати замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.

Статтею 68 Закону України "Про телекомунікації" закріплено, що розрахунки за телекомунікаційні послуги здійснюються на умовах договору про надання телекомунікаційних послуг між оператором, провайдером телекомунікацій та споживачем або без договору за готівкову оплату чи за допомогою карток тощо в разі одержання споживачем замовленої за передоплатою (авансованої) послуги за тарифами, затвердженими згідно із законодавством.

Також, згідно п. 5.11.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 жовтня 2001 р. N 16-6 збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку сплачується платниками збору оператору одночасно з оплатою ними зазначених послуг у розмірі –6 відсотків вартості будь-яких послуг стільникового рухомого зв'язку, сплаченої споживачами цих послуг оператору, що їх надає, включаючи вартість вхідних та вихідних телефонних дзвінків, абонентську плату, плату (надбавку) за роумінг, суму страхового завдатку, авансу, вартість інших спеціальних послуг, зазначених у рахунку на оплату послуг стільникового рухомого зв'язку (п. 3.11 Інструкції про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 жовтня 2001 р. N 16-6).

В статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Стаття 546 Цивільного кодексу України встановлює, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Стаття 547 Цивільного кодексу України встановлює, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі, а правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а саме як сплата неустойки так і відшкодування збитків.

Стаття 230 Господарського кодексу України встановлює, що штрафні санкції це господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Стаття 551 ЦК України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства та розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач (Закрите акціонерне товариство "Український мобільний зв'язок") умови договору про надання послуг мобільного зв’язку №1590175/1.10902252 від 05.04.2004р., додаткової угоди №2369218 від 30.12.2005р. до цього договору виконало у повному обсязі, що підтверджується звітом оператора (Закритого акціонерного товариства "Український мобільний зв'язок") про платежі та баланс абонента (відповідача) від 12.06.2007р. за період існування договірних відносин з абонентом (відповідачем), надавши абоненту (відповідачу) послуги на загальну суму 22 323,02 грн. (23 259,98 (баланс абонента згідно звіту оператора) –936,96 грн. договірні санкції), а відповідач –ТОВ „Лімба” –свої обов’язки за зазначеним договором та додатковою угодою до нього по оплаті наданих йому позивачем послуг мобільного зв’язку –в повному обсязі не виконав, а лише оплатив 22 183,00 грн., таким чином порушивши п.2.1.2.2. договору про надання послуг мобільного зв’язку №1590175/1.10902252 від 05.04.2004р –не поповнив (не оплатив) рахунок після використання внесеного авансу, в результаті чого дія вищевказаного договору була припинена на підставі п.5.2. цього ж договору, у зв”язку з чим позивачем було застосовано договірну санкцію, яка передбачена п.1.3. додаткової угоди №2369218 від 30.12.2005р. до договору №1590175/1.10902252 від 05.04.2004р., у вигляді сплати на користь позивача 1.92 грн. за кожен день, що залишився до закінчення строку, встановленого п. 1.1. цієї ж додаткової угоди (730 днів з моменту її піписання абонент не має права відмовитись від основного договору), а саме за період з 24.03.2007р.(момент, коли було припинено дію договору №1590175/1.10902252 від 05.04.2004р.) по 18.10.2007р. Будь –яких заперечень стосовно якості, кількості наданих позивачем послуг (в тому числі звернень до позивача в порядку п. 2.4.6 договору про надання послуг мобільного зв’язку) останньому, в тому числі суду, станом на день розгляду справи, не надав.

Таким чином, судом встановлено, що на даний час у відповідача перед позивачем існує заборгованість за надані послуги мобільного зв’язку у розмірі – 140,02 грн. з урахуванням внесків до Пенсійного фонду України, яка ним не погашена, і яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку, як і договірна санкція, передбачена сторонами у п. 1.3 додаткової угоди №2369218 від 30.12.2005р. до договору №1590175/1.10902252 від 05.04.2004р., внаслідок чого суд визнає вимоги позивача про стягнення з відповідача договірної санкції у розмірі –936,96 грн. та суми заборгованості за надані послуги мобільного зв’язку у розмірі –140,02 грн., з урахуванням внесків до Пенсійного фонду України законними та обґрунтованими, а відтак такими, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82 - 85 господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Лімба” (, юридична адреса: 01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, 5, фактична адреса: 03142, м.Київ, вул. Червоноармійська, 84, оф.3, р/р 6001 в РЦ КБ Приватбанк, МФО 320649) з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Закритого акціонерного товариства "Український мобільний зв'язок" (, місцезнаходження: 01015, м. Київ, вул. Лейпцігська, 15, р/р №26008526 в АППБ Аваль м. Києва, МФО 300335) суму заборгованості у розмірі 140 (сто сорок) грн. 02 коп., 936 (дев”ятсот тридцять шість) грн. 96 коп. договірної санкції, а також 102 (сто дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати накази відповідно до ст. 116 ГПК України.

4.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                                            Станік С.Р.