ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.08.07 р.                                                                               Справа № 9/173

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Марченко О.А.

при секретарі судового засідання Гутевич С.Ю.

розглянувши у  відкритому судовому засіданні  матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Фармацевтична фірма „У Фарма Трейд”, м.Запоріжжя

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Аптека „Фармакон”, м.Маріуполь

про: стягнення 5 527грн.39коп.

У судове засідання з’явились представники сторін:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: не з’явився;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Фармацевтична фірма „У Фарма Трейд”, м.Запоріжжя звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Аптека „Фармакон”, м.Маріуполь про стягнення заборгованості в сумі 5 527грн.39коп, яка складається з основного боргу в сумі 5 358грн.86коп., відсотків за користування коштами в сумі 94грн.21коп., інфляційних втрат в сумі 07грн.59коп. та пені в сумі 66грн.73коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір №1708 ДС/А від 16.01.2003р., додаткову угоду до цього договору від 02.06.2005р., видаткові накладні-рахунки №№730867, 730868,731641, 733147, 733149, 733956, 733957, 734760, 734761, 735315.

Заявами №946 від 10.07.2007р.  та №1047 від 31.07.2007р. позивач повідомив суд про часткову сплату відповідачем після подання позову суми основного боргу в розмірі 4 524грн.81коп., у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача основний борг в сумі 834грн.05коп. та проценти за користування коштами в сумі 94грн.21коп., інфляційні втрати в сумі 07грн.59коп. та пеню в сумі 66грн.73коп.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалою господарського суду від 20.06.2007р., заявлені вимоги не оспорив, відзив на позов не представив, в судове засідання не з’явився, тому згідно ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, справу розглянуто за наявними матеріалами.

Згідно довідки №22-15/1986 від 04.07.2007р. Головного управління статистики у Донецькій області Товариство з обмеженою відповідальністю „Аптека „Фармакон”, м.Маріуполь, станом на 04.07.2007р. в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України значиться як юридична особа.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив:

16.01.2003р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Фармацевтична фірма „У Фарма Трейд”, м.Запоріжжя та Товариством з обмеженою відповідальністю „Аптека „Фармакон”, м.Маріуполь був укладений договір купівлі-продажу №1708 ДС/А та додаткова угода до нього.

Згідно п.1.1. договору позивач прийняв зобов`язання продати, а відповідач зобов`язався придбати та сплатити лікарські засоби та вироби медичного призначення в асортименті, кількості та за цінами відповідно до видаткових накладних-рахунків до договору на кожне відвантаження (п.1.2 договору).

На виконання цього зобов`язання позивач здійснював поставку товару, в тому числі і за видатковими накладними-рахунками №№730867, 730868,731641, 733147, 733149, 733956, 733957, 734760, 734761, 735315 на загальну суму 5 553грн.15коп.

За твердженням позивача, претензій щодо кількості та якості поставленого товару відповідач не висував.

За приписом п.5.1. договору відповідач повинен оплатити поставлений товар відповідно до видаткових накладних-рахунків в термін, зазначений в останніх на кожну поставку товару.

В порушення умов договору відповідач грошове зобов`язання не виконав у зазначені строки.

Станом на 15.06.2007р. сума основного боргу відповідача за договором складала 5 358грн.86коп.

18.07.2007р. позивачем була подана заява до суду, в якій зазначалось, що після подання позовної заяви відповідач здійснив платежі в рахунок погашення основного боргу, що підтверджується випискою з банку від 02.07.2007р.

Відповідно до п.1-1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Таким чином, в частині стягнення сплаченого боргу в розмірі 4 524грн.81коп. суд припиняє провадження по справі №9/173.

Отже, станом на 31.07.2007р. основний борг відповідача становить 834грн.05коп.

Згідно вимог ст.ст.525-526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Оскільки відповідач не представив суду доказів перерахування на рахунок позивача заборгованості за договором №1708 ДС/А від 16.01.2003р. в сумі 834грн.05коп., суд робить висновок, що дана заборгованість не погашена до теперішнього часу.

Факт заборгованості відповідача в сумі 834грн.05коп. підтверджено матеріалами справи, на підставі чого суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими, доведеними належними чином та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.692 Цивільного кодексу України у разі прострочення оплати товару кредитор має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

За приписом ч.2 ст.625 цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.5.2.  додаткової угоди від 02.06.2005р. до договору №1708 ДС/А від 16.01.2003р. в разі прострочення розрахунку покупець (відповідач) повинен сплатити постачальнику (позивачу) суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 24% річних (від простроченої суми) за користування коштами постачальника за кожен день, починаючи з першого дня прострочення по день здійснення платежу включно, шляхом перерахування на поточний рахунок постачальника. Договір в цій частині підписаний сторонами без заперечень, в судовому порядку недійсним не визнаний.

За розрахунком позивача, відповідно до умов договору проценти за користування коштами нараховані в сумі 94грн.21коп.; сума інфляційних втрат – 07грн.59коп.

З огляду на наявну заборгованість та розглянувши представлений розрахунок, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування коштами в сумі 94грн.21коп. та стягнення інфляційних витрат в сумі 07грн.59коп. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно п.6.2 додаткової угоди за прострочення оплати отриманного товару покупець (відповідач) сплачує на користь постачальника (позивача) пеню за весь період прострочення оплати в розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення.

На підставі даного пункту договору та Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань” (відповідно до якого розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня) позивачем нараховано пеню на заборгованість за договором, яка  складає суму в розмірі 66грн.73коп.

Враховуючи встановлену заборгованість та розглянувши представлений розрахунок, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 66грн.73коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

П.6.4. договору поставки № 1708 від 16.01.2003р. передбачає, що в разі порушення покупцем (відповідачем) своїх зобов`язань він відшкодовує постачальнику (позивачу) всі понесені останнім збитки (в тому числі витрати на оплату юридичних послуг).

На виконання цієї норми договору, позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати стосовно оплати послуг адвоката в сумі 400грн.00коп.

Відповідно до ст.44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведеня судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов`язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки статею 44 ГПК України передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката, то суд вважає, що в контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають оплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Правовідносини між позивачем та адвокатом – Гробовою Ю.М. підтверджуються угодою про надання правової допомоги №1 від 11.01.2006р., актом про надання правової допомоги № б/н від 15.06.2007р., свідоцтвом про право зайняття адвокатською діяльністю №553 від 28.11.2005р. на ім`я Гробової Юлії Михайлівни та платіжним дорученням №26954 від 30.05.2007р. про оплату адвокатських послуг в сумі 400грн.00коп.

У додатковій угоді, акті про надання правової допомоги та платіжному доручені вказується, що адвокат надав правову допомогу позивачу стосовно конкретного боржника – Товариства з обмеженою відповідальністю „Аптека „Фармакон”.

Виходячи з наведеного, суд робить висновок, що зазначені документи підтверджують факт надання відповідних послуг адвокатом позивачу у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань та вартість цих послуг.

У зв`язку з вищенаведеним, судові витрати підлягають віднесенню на відповідача в порядку, встановленому ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 625, 692 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 36, 43, 44, 49, 75, п.1-1 ст.80, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Фармацевтична фірма „У Фарма Трейд”, м.Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю „Аптека „Фармакон”, м.Маріуполь (з урахуванням заяви №1042 від 31.07.2007р.) про стягнення заборгованості в сумі 5 527грн.39коп., яка складається з основного боргу в сумі 5 358грн.86коп., відсотків за користування коштами в сумі 94грн.21коп., інфляційних втрат в сумі 07грн.59коп. та пені в сумі 66грн.73коп.– задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Аптека „Фармакон” (за адресою: пр-т Перемоги, 98, Орджонікідзевський р-н, м.Маріуполь, Донецька область, 87526, р/р 0061 в Маріупольській філії ОСБ №8013, МФО 334389, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Фармацевтична фірма „У Фарма Трейд” (за адресою: бул.Центральний, 26, м.Запоріжжя, 69000, р/р 8671 в ЗФ АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 313010, ) основний борг в сумі 834грн.05коп., відсотки за користування коштами в сумі 94грн.21коп., інфляційні втрати в сумі 07грн.59коп. та пеню в сумі 66грн.73коп., а також витрати по сплаті державного мита в сумі 102грн.00коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн.00коп. та витрати на оплату послуг адвоката в сумі 400грн.00коп.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог припинити провадження у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У судовому засіданні 09.08.2007р. оголошено повний текст рішення.

Суддя                                                                         Марченко О.А.