ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"06" грудня 2007 р.
Справа № 9/90-11А.

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Уют-Меблі",  м. Луцьк

До    Луцької міської ради,  м. Луцьк

Про  визнання нечинним рішення Луцької міської ради №17/32 від 29.08.2007 р. та захисту порушеного права

Представники:

Від позивача: Шабалін В.С. - директор, довіреність від 24.09.2007 р.;

Кучма В.Ю. - юрист-спеціаліст, довіреність №1.1-16/699 від 24.04.2007 р.;

Від відповідача: Ольховський М.В. - гол. спеціаліст, юрист департаменту містобудування, довіреність №1.1-16/1920 від 04.10.2007 р.

Від залученого до участі у справі: Управління земельних ресурсів у                                                 м. Луцьку:  Бущак Т.Я.- гол. спеціаліст, юрист відділу державного кадастру та моніторингу земель, довіреність від 10.09.2007 р. №04-1.20.

Права та обов’язки сторонам роз’яснені відповідно до ст.ст. 49,51 КАС України.

Відводу складу суду не заявлено.

Відповідно до ст.126 КАС України представникам сторін повідомлено про здійснення повного фіксування  судового процесу  технічними засобами, а саме: програмно-апаратного комплексу  „Діловодство суду” за ініціативою суду.

У судовому засіданні оголошувалась перерва  до 05.12.2007 р. оголошувалась перерва  до 06.12.2007 р. для подачі письмових пояснень  Управління земельних ресурсів у м. Луцьку.

Суть спору: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Уют-Меблі»звернувся до господарського суду з позовом та з врахуванням уточнених позовних вимог у судовому засіданні 06.12.2007 р. просить визнати нечинним та  скасувати рішення Луцької міської ради №17/32 від 29.08.2007 р. «Про відмову у продажі у власність земельної ділянки ТзОВ «УЮТ –МЕБЛІ»для будівництва /реконструкції та виробництва меблів на вул. Ківерцівській,11 в  та зобов'язати Луцьку міську раду  укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Луцьк,                вул. Ківерцівська,11в, кадастровий номер №220270063 на умовах викупу згідно проведеної експертної оцінки.

Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним:

-          товариство на підставі  вимог ст.ст. 127, ч.3 ст.128 Земельного кодексу України та ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»звернулось до Луцької  міської ради з заявою про передачу оплатно у власність земельної ділянки площею 0,2028 га по вул. Ківерцівській,11в у м. Луцьку, код №220270063 для будівництва (реконструкції) та обслуговування цеху  по виробництву меблів, надавши при цьому  докази права власності позивача  на нежитлове приміщення (літер В-1) загальною площею 449,2 кв.м.. та виготовлені матеріали інвентаризації земельної ділянки з усіма погоджувальними висновками. Позивачем погоджено межі спірної земельної ділянки з суміжними землекористувачами, зроблено паспорт технічного стану нежитлового приміщення та виготовлено технічний звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки, тобто на думку  позивача ним виконані всі необхідні умови для укладення договору  купівлі-продажу земельної ділянки, однак в порушення вимог ст.ст. 127,128 Земельного кодексу України оспорюваним рішенням  Луцька міська рада  відмовила позивачу не зазначивши в рішенні підстав для відмови у продажу  у власність та з незрозумілих підстав рекомендувала взяти дану земельну ділянку в оренду.

У додаткових поясненнях до адміністративного позову від 03.12.2007 р. позивач зазначив, що перелік підстав для відмови у продажу земельної ділянки, передбачений п.5 ст.128 Земельного кодексу України є вичерпним, інших підстав немає, тому вважає свою позовну заяву обґрунтованою, просить задоволити у повному об’ємі.

Відповідач –Луцька міська рада подала заперечення  від 26.11.2007 р., де проти позову заперечує, посилаючись, що оспорюване рішення від 29.08.2007 р. №17/32 прийняте Луцькою міською радою в межах її повноважень, як законного розпорядника земель територіальної громади м. Луцька, відповідно до ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». На думку відповідача місцеві ради мають право, а не обов’язок вирішувати питання щодо відчуження землі. А те, що Луцька міська рада надала згоду на складання проекту землеустрою  по відведенню даної земельної ділянки не є безумовною підставою для подальшого  продажу земельної ділянки, оскільки ст..128 Земельного кодексу України визначено, які документи додають до заяви юридичні  чи фізичні особи щодо придбання земельної ділянки у власність. Це, зокрема: державний акт на право постійного користування землею або  договір оренди землі, план земельної ділянки та документ про її надання у разі відсутності  державного акта та ін.

Якщо земельна ділянка не перебуває у користуванні власника об’єктів нерухомого майна, йому необхідно звернутися з заявою до місцевої ради (зазначивши  місце розташування земельної ділянки, цільове призначення та її розмір) з проханням надати в оренду з правом викупу. Після укладення договору оренди  землі орендар  має право звернутися до місцевої ради з клопотанням про купівлю орендованої  земельної ділянки. Попередній власник нежитлового приміщення Савка С.В. при придбанні   об’єкта нерухомості не оформила  право на земельну ділянку під даною будівлею, що необхідно для її обслуговування згідно вимог Земельного кодексу України. Оскільки спірна земельна ділянка не була надана  у користування, тому міська рада запропонувала  товариству надати її в оренду.

Питання про надання спірної земельної ділянки у власність товариству розглядалось на засіданні постійної комісії  міської ради з питань земельних відносин  та земельного кадастру 22.08.2007 р. (протокол №23), де рекомендовано відмовити  товариству у її продажу та запропонувати взяти в оренду.

Оспорюване рішення  Луцької міської ради прийнято  на її пленарному засіданні після  обговорення питання більшістю депутатів та одноголосно  прийнято рішення   про відмову  у продажу земельної ділянки товариства у власність, рекомендовано товариству взяти земельну ділянку в оренду.

У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що Управління земельних ресурсів у м. Луцьку неправомірно визначило умови відведення земельної ділянки для  будівництва (реконструкції) та обслуговування цеху по виробництву меблів, оскільки  рішенням Луцької міської ради від 06.06.2007 р. №14/135 було визначено лише для обслуговування цех по виробництву меблів.

Управління земльних ресурсів у м. Луцьку надало пояснення від 06.12.2007 р. №102-1.20, де зокрема, зазначило, що  управління на підставі рішення Луцької міської ради від 06.06.2007 р. №14/135 згідно затвердженого  генерального плану (погодженого з управлінням земельних ресурсів та департаментом містобудування) було розроблено проект  землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Ківерцівська,11 в.

Відповідно до Українського класифікатора цільового використання землі (УКЦВЗ) земельна ділянка  віднесена до земель промисловості,  код цільового використання –1.10.5. земельна ділянка відводиться  за рахунок земель міста не наданих у власність чи користування.

09.08.2007 р. за №5/7 позивач звернувся до Луцької міської ради з клопотанням про продаж земельної ділянки  площею 0,2082 га, проте оспорюваним рішенням відповідач відмовив позивачу  в продажу земельної ділянки.

На думку  Управління земельних ресурсів у м.Луцьку  відмова порушує права  позивача, передбачені п.2 ст.127 Земельного кодексу України та п.3 ст. 128 Земельного кодексу України, де зазначено, що міська рада у місячний термін розглядає заяву і приймає рішення про продаж земельної ділянки або про відмову в продажу із зазначенням  причин такої відмови. Перелік підстав  для відмови  наведено у п.5 ст.128 Земельного кодексу України, проте жодної  із цих підстав  позивачем не порушено. Із оскаржуваного рішення міської ради  вбачається, що відмова взагалі нічим не мотивована. За таких умов  рішення міської ради не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому  підлягає визнанню нечинним.

Із пояснень представників сторін, матеріалів справи, господарський суд

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу   №1 загальних зборів учасників ТзОВ «Уют-Меблі»від 18.12.2006 р. було вирішено створити товариство шляхом внесків у статутний фонд майна та коштів співзасновників. Зокрема, згідно п.3 Протоколу №1  внесок  майном Савки Світлани  Василівни становив: нежитлове приміщення  (будівля в цілому) загальною площею 445,6 кв.м за адресою: м. Луцьк, вул. Ківерцівська,11в, зареєстроване 24.01.2003 р. №712-37 (34 000 грн.)(а.с.7-9). Згідно витягу про реєстрацію  права власності на нерухоме майно від 03.05.2007 р. нежитлове приміщеня (літер В-1) загальною площею  445,2 кв.м., зареєстроване за власником ТзОВ «Уют-Меблі»на підставі свідоцтва  про право власності №230-9 від 06.04.2007 р. (а.с.6). Свідоцтво про право власності від 13.04.2007 р. видане виконкомом Луцької міської ради (а.с.6 на звороті).

Зазначений об’єкт нерухомого майна придбаний підприємцем Савкою Світланою Василівною згідно договору купівлі-продажу від 20.01.2003 р., укладеного з відділом  обліку майна міської комунальної власності Луцької міської ради, посвідченого 20.01.2003 р. приватним нотаріусом Ариванюк Т.О. (а.с.85-88).

24.05.2007 р. за вих.№2/7 ТзОВ «Уют-Меблі» звернулось до Луцького міського голови з клопотанням дати дозвіл  на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки  по вул. Ківерцівська,11в площею 0,2082 га для будівництва  (реконструкції) та обслуговування цеху по виробництву меблів.

Міська рада розглянула клопотання товариства та керуючись ст..151 Земельного кодексу України, ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішила  надати ТзОВ «Уют-Меблі»дозвіл на складання проекту землеустрою  щодо  відведення земельної ділянки по вул. Ківерцівська,11в загальною площею 0,2082 га для обслуговування цеху  по виробництву меблів за рахунок не розмежованих земель міста не наданих у власність  чи користування при виконанні зазначених вимог (рішення від 06.06.2007 р. №14/175).

Після  розроблення землевпорядною організацією проекту  відведення земельної ділянки товариство звернулось до міської ради з клопотанням від 09.08.2007 р. №5/7 про продаж у власність даної земельної ділянки.

Оспорюваним рішенням міська рада відмовила товариству у продажу земельної ділянки у власність і рекомендувала  взяти її в оренду.

Згідно статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права тв інтересу.

Передача земельних ділянок з комунальної власності громадян та юридичних осіб відповідно до п. “б”ст. 12 Земельного кодексу України належить до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку (частина 2 статті 77 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”). Рішення про відмову органів місцевого самоврядування у продажу земельної ділянки  може бути оскаржено в суді (частина 10 статі 128 Земельного кодексу України).

Відповідно до частин 1,2  статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб’єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Завданням адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб’єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно  із ст.127 Земельного кодексу України органи державної влади та органи місцевого самоврядування і державні органи приватизації відповідно до їх повноважень здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності громадянам та юридичним особам, які мають право на набуття земельних ділянок у власність, а також іноземним державам відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до  закону. Зокрема, із земель державної і комунальної  власності за договорами купівлі-продажу, міни та іншими цивільно-правовими угодами, безоплатно  чи за плату, залежно від цільового призначення землі.

У разі придбання земельної ділянки у власність із земель державної і комунальної власності  за плату громадяни, юридичні особи  мають укладати договори купівлі-продажу таких ділянок відповідно до норм  Цивільного кодексу України з урахуванням вимог Земельного кодексу України. При цьому продавцями земельних ділянок виступають органи державної влади та органи місцевого самоврядування, що діють у межах  повноважень, визначених  статтями 7-17 Земельного кодексу України.

Предметом купівлі-продажу та інших цивільно-правових угод можуть бути земельні ділянки, на яких  знаходяться об’єкти  нерухомого майна громадян і юридичних осіб, що не мають юридично оформлених документів на право користування такими земельними ділянками.

Основними способами продажу земельних ділянок  є  конкурентний продаж та викуп земельної ділянки  під об’єктами нерухомого майна. У випадках, коли покупець земельної ділянки має у власності розташовані на такій ділянці будівлі, споруди, то земельна ділянка підлягає продажу не на конкурентних засадах, а шляхом викупу земельної ділянки власником об’єктів нерухомого майна (с.2 ст.127 Земельного кодексу України).

Статтею 128 Земельного кодексу України передбачено порядок продажу земельних ділянок  державної та комунальної власності  громадянам  та юридичним особам, де п.4 передбачено, що особам, які  подали заяву (клопотання) про придбання (купівлю) земельної ділянки, що не перебуває у їх користуванні, продаж  цієї ділянки здійснюється не пізніше 30 днів після розроблення землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 р. №677 затверджено  Порядок розроблення проектів землеустрою  щодо відведення  земельних ділянок (далі –Порядок), де в п.3 зазначено: проект відведення земельної ділянки розробляється  на підставі рішення  сільської, селищної, міської ради, укладених  договорів між землевласниками  і землекористувачами та розробником  проекту відведення  земельної ділянки,  до договору  замовник додає  вихідну  документацію, необхідну для розроблення проекту землеустрою (п.6). Виконавець у встановлений     договором строк   розробляє проект землеустрою, погоджує із землевласником або користувачем, органом земельних ресурсів, природоохоронним органом , санітарно-епідеміологічною службою, органом  містобудування і архітектури (п.7,9). Погоджений  проект відведення земельної ділянки підлягає державній  експертизі, яка проводиться  органом земельних ресурсів, відповідно до законодавства (п.10). Після одержання позитивного висновку  державної експертизи проект відведення земельної ділянки розглядається  місцевою радою, затверджується нею та приймаються  рішення про передачу  земельної ділянки у власність чи користування.

Товариством виконано зазначені умови, подано до міської ради проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з висновками управління земельних ресурсів, управління архітектури, держу правління екоресурсів, міської санепідемстанції, управління  культури, з генеральним планом земельної ділянки, графічними матеріалами та ін. (а.с.34-84), звітом про грошову експертну оцінку  (а.с.21-22), висновком державної експертизи землевпорядної документації (а.с.23-24).

У підготовленому проекті рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання ТзОВ «Уют-Меблі»земельної ділянки по вул. Ківерцівська, 11в, передбачалось:  1. Затвердити товариству проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Ківерцівська,11 в  загальною площею 0,2082 га за рахунок забудованих земель міста  не наданих у власність чи користування, згідно з додатком.

2. Надати ТзОВ «Уют-Меблі»земельну ділянку загальною площею 0,2082 га у власність (шляхом викупу) по вул. Ківерцівська,11 в (кадастровий номер 220270063) для будівництва (реконструкції) та обслуговування цеху по виробництву меблів (згідно форми 6-зем. Земельна ділянка  віднесена  до земель промисловості (37).

3. Зобов'язати  ТзОВ «Уют-Меблі»: виконувати  обов’язки землекористувача відповідно до вимог ст.96 Земельного кодексу України, у місячний термін виготовити документи, що посвідчують право на земельну ділянку, забезпечити збереження та вільний доступ до мереж міських інженерних комунікацій, що проходять по зазначеній території, для проведення ремонтних та профілактичних робіт.

Водночас, рішенням відповідача від 29.08.2007 р. №17/32 відмовлено  позивачу у продажу земельної ділянки. Дане рішення прийнято з порушенням норм чинного законодавства, не аргументоване, не мотивоване, у рішенні є посилання лише на ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», без зазначення конкретного її пункту, хоча  лише перша частина зазначеної статті закону містить  52 пункти, та без посилань на норми Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.5 ст.128 Земельного кодексу країни визначено, що підставою для відмови в продажу земельної ділянки є:

а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки;

б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;

в) якщо щодо суб'єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності.

Жодного із зазначених  підпунктів ч.5 ст.128 Земельного кодексу України позивачем не порушено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про порушення з боку органів Луцької міської ради прав ТзОВ «Уют-Меблі»на здійснення та реалізацію ним прав власності на землю.

Отож, позовні вимоги товариства доведені матеріалами справи та підлягають до задоволення.

Рішення Луцької міської ради від 29.08.2007 р. №17/32 підлягає визнанню нечинним у зв’язку з невідповідністю його чинному законодавству та фактичним обставинам.

Вимога позивача зобов’язати Луцьку міську раду укласти договір купівлі-продажу  земельну ділянку за адресою: м. Луцьк, вул. Ківерцівська,11 в код №220270063 на умовах викупу згідно проведеної експертної оцінки підставна та підлягає до задоволення.

Керуючись Конституцією України, Земельним Кодексом України, Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні”, ст.ст.55,69,71,72,79,86,158-160 КАС України, господарський суд

п о с т а н о  в и в:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Визнати нечинним  рішення Луцької міської ради №17/32 від 29.08.2007 р. «Про відмову у продажу у власність земельної ділянки ТзОВ 2Уют-Меблі»для будівництва(реконструкції)  та  виробництва меблів на вул.. Ківерцівській,11 в.

3.          Зобов’язати Луцьку міську раду продати у власність ТзОВ «Уют-Меблі» земельну ділянку, яка розміщена за адресою: м. Луцьк, вул. Ківерцівська,11в, кадастровий номер 220270063  на умовах викупу шляхом укладення договору купівлі-продажу згідно проведеної експертної оцінки.

Заява про апеляційне оскарження постанови може бути  подана до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього  подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                   Л .І.Соломка

Дата  виготовлення повного

тексту постанови –07.12.2007 р.