СУД
ПОСТАНОВА

р.

Справа №

За позовом  Прокурора Дзержинського району м. Кривого
Рогу, м. Кривий Ріг в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду
України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, м.
Кривий Ріг

до  Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1,
м. Кривий Ріг

про стягнення 303 грн. 30 коп.

Суддя Юзіков
С.Г.

Секретар судового засідання Гуржій
А.П.

Представники сторін:

прокурора - Акопова Л.В., прокурор відділу
прокуратури Дніпропетровської області, посв. №98

позивача - не з'явився (про час і
місце засідання суду сповіщений належно)

відповідача - не з'явився (про час
і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор просить стягнути з Відповідача заборгованість за страховими
внесками на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 303,30
грн.

18.10.2007р. від Позивача надійшла
заява, в якій вказано про погашенням боргу Відповідачем та клопотання про
залишення позовної заяви без розгляду. У клопотанні про залишення позовної
заяви без розгляду судом відмовлено, оскільки КАС України не передбачено
залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку зі сплатою боргу
Відповідачем.

Справа розглядається за наявними у
ній матеріалами.

Згідно зі ст.160 Кодексу
адміністративного судочинства України в судовому засіданні було оголошено
вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення прокурора, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідач зареєстрований як
платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування
в управлінні Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу.

Згідно зі ст. 14, 15 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон)
Відповідач є страхувальником і платником збору на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування та зобов'язаний відповідно до п. 6 ч.2 ст. 17 та ч. 6 ст.
20 Закону сплачувати щомісячно та в повному обсязі страхові внески на найманих
працівників у розмірі 32% та 1-2% від фонду оплати праці.

Частиною 12 ст. 20 Закону
передбачено, що вищевказані страхові внески підлягають сплаті незалежно від
фінансового стану платника -Відповідача.

Відповідно   до
положень   Закону   та "Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затверджених Постановою
правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.03р. (далі Інструкція) на
Відповідача покладено обов'язки по нарахуванню, обчисленню і  сплаті в установлені строки та в повному
обсязі страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з п. 5.1  Інструкції підприємства, установи та
організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм
власності, виду діяльності та господарювання проводять щомісячне нарахування
страхових внесків на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до
яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування
(обчислення)   заробітної   плати
(доходу). Страхові   внески нараховуються
незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та
використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично
виплачені після їх нарахування до сплати. Нараховані за відповідний базовий
звітний календарний місяць страхові внески сплачуються платниками шляхом
перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через
20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати
заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону
суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені ст. 20 Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових внесків, тобто недоїмкою.

Відповідач не виконав вказані
вимоги законодавства: за червень 2007р. ним самостійно визначено розмір
страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Пред'явлена Позивачем вимога про
сплату боргу у сумі 303,30 грн., на підставі п.8.2 Інструкції, Відповідачем не
оплачена.

Відповідач не надав суду
контррозрахунку стягуваної суми чи доказів відсутності боргу.

Статтею 67 Закону передбачено право
Пенсійного фонду України стягувати не сплачені суми недоїмки.

З урахування того, що Позивач
підтвердив сплату заборгованості Відповідачем, позов задоволенню не підлягає.

За таких обставин, враховуючи
доводи прокурора, суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. 17, 19, 71, 158-163,
254, п.6 Розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В
адміністративному позові відмовити.

Постанова набирає чинності
відповідно до ст. 254 Кодексу Адміністративного судочинства України та може
бути оскаржена у порядку та строки,
встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
С.Г.
Юзіков