СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 листопада 2007 р.

Справа № 19/184

Господарський суд Івано-Франківської області у
складі  судді Максимів Т.В.

При секретарі Самусенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за
позовом  ПП ОСОБА_1  АДРЕСА_1, м.Івано-Франківськ,76000

до
відповідача  ПП ОСОБА_2  АДРЕСА_2, м.Івано-Франківськ,76000

про
стягнення коштів за договором оренди у  сумі
28609 грн. 00 коп.

Представники:

Від позивача:  ОСОБА_3- представник, довіреність № б/н від
09.07.07.

Від
відповідача: не з"явилися.

Представнику
позивача  роз"яснено права та
обов"язки передбачені ст.ст.20,22 ГПК України.

Клопотань про здійснення технічної фіксації судового
процесу не подавалось.

В судовому засіданні 27.11.07. оголошувалася перерва для
підготовки рішення.

СУТЬ
СПОРУ: Приватний підприємець ОСОБА_1. звернувся в суд із позовом до приватного
підприємця  ОСОБА_2. про  стягнення
заборгованості по   орендній
платі   в   сумі

28609,00
грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав, на підставі ст.22 ГПК України,  подав клопотання вх.№9088 від 11.10.07. про
збільшення ціни позову, просить суд стягнути з відповідача   57156,33 грн.  заборгованості  по орендній
платі.

Представник відповідача в судове
засідання  не з"явився,   хоча про час і місце слухання справи був
повідомлений в судовому засіданні 27.11.07., що підтверджується протоколом судового
засідання від 27.11.07.

11.10.07. відповідач подав
зустрічну  позовну заяву, де стверджує,
що  договір оренди №11 від 01.12.06. є
недійсним, а позовні вимоги безпідставними, так як відповідач - приватний
підприємець  ОСОБА_2.  не підписувала  жодних договорів оренди та фактично не
користувалася орендованим майном.

Згідно ст.75 ГПК України, суд,
враховуючи  те, що відповідач
був  належним чином  повідомлений
про час і місце розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу без
участі повноважного  представника  відповідача
за  наявними  в ній матеріалами.

Розглянувши  в судовому засіданні матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, з"ясувавши її фактичні
обставини, об"єктивно оцінивши
докази, судом  встановлено:

відповідно до укладеного між сторонами
договору оренди майна №11 від 01.12.06. позивач зобов"язувався передати в
оренду відповідачу приміщення площею 80 кв.м. по АДРЕСА_3 в
м.Івано-Франківську, згідно акта прийому - передачі , а відповідач в свою
чергу  взяв на себе зобов"язання
прийняти  та  проводити оплату за дані приміщення в розмірі
та  строк, визначений п.3.1, 3.2.
договору - 17 євро за 1 метр квадратний не пізніше 10 числа місяця, наступного
за звітним, на підставі  виставлених
рахунків.

Відповідно до ст. 759 ЦК України , за
договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути
передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Статтями 526, 530  ЦК України
передбачений обов'язок сторін виконувати зобов'язання належним чином та
в установлений строк відповідно до умов договору, вказівок закону, а за
відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідачем зазначені норми закону та
умови договору, порушені,  в частині
проведення розрахунків по  орендній
платі,  внаслідок чого станом  на 11.10.07 заборгованість за оренду приміщення
становить 52660,00 грн.

З метою
досудового врегулювання спору, позивачем
надіслана відповідачу претензія за № 3 від 12.06.07., з  вимогою погасити наявну заборгованість.
Проте, відповідач частково погасив заборгованість по орендній платі.

Згідно п. 8.2 Договору  встановлена відповідальність за прострочку
платежу по орендній платі, а саме відповідач зобов"язаний  на користь позивача сплатити пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми заборгованості за кожен
день протермінування платежу,  розмір
якої складає 1722,03 грн.

Відповідно до  ст. 625 ЦК України   боржник, який прострочив виконання грошового
зобов"язання, за вимогою кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочки, що
становить  за розрахунком позивача 769,97
грн., а також три процента річних від простроченої суми, в розмірі 4,33 грн.

Подання зустрічного позову  про визнання недійсним договору  оренди №11 від 01.12.07. мотивоване
відсутністю на час укладення договору ПП ОСОБА_2. на території України, а
відповідно неможливістю підписання договору особисто.

Розглянувши зустрічну позовну заяву,
судом встановлено, що договір оренди укладено 01.12.06.

ПП ОСОБА_2. з 09.08.06. відкрито візу
№SK 308664  на в"їзд до Словенської
Республіки.
Відповідно до відмітки у розділі візи копії закордонного паспорта
грамадянина України ОСОБА_2. №НОМЕР_1, ОСОБА_2.
перетнула митний кордон  на
пропускному перетині границі в м.Чоп
30.11.06. та відповідно до відмітки в паспорті повернулася на територію
України 18.12.06., чим підтверджується відсутність  ПП ОСОБА_2. в України на день укладення
договору та можливість підписання особисто спірного договору оренди.

Відповідно до  ст. 215 ЦК України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами)
вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує
його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 207 ЦК України
встановлено вимоги до письмової форми правочину, а саме

1. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його
зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони.

2. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він
підписаний його стороною (сторонами).

Загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для  чинності правочину
визначені  статтею  203 ЦК України:

1. Зміст правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам
суспільства.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне
настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Письмова угода укладається шляхом
складання документа, що визначає її зміст, і підписується безпосередньо особою
від імені якої вона укладена або іншою особою,
яка діє в силу повноважень, заснованих на законі, довіреності,
установчих документах.

Як випливає із матеріалів справи та
пояснень представника позивача за зустрічним позовом в судовому засіданні
27.11.07.,  ПП ОСОБА_2. безпосередньо не
підписувала спірний договір оренди та довіреності на підписання договору від її
імені  іншим особам не давала. Із
долучених до матеріалів справи копій платіжних доручень №100 від 14 серпня 2007
року, №108 від 10 вересня 2007 року та банківських виписок не вбачається, що ПП
ОСОБА_2 проводила проплату за користування орендованим майном згідно спірного
договору оренди.

Представником відповідача за
зустрічним позовом не спростовано доводів позивача та не подано доказів, які б
підтверджували факт підписання ОСОБА_2.
договору оренди та фактичного користування орендованим  приміщенням. Як передбачено ст.33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається
як  на підставу своїх вимог та
заперечень.

Отже,
суд  вважає, що зустрічний позов є
обгрунтованим та підлягає до задоволення,
оскільки  спірний договір не
відповідає вимогам   ст.203 ЦК України, а
тому договір  оренди майна №11 від
01.12.06 слід визнати недійсним.

Відповідно, у суду відсутні правові
підстави для задоволення первісного позову, оскільки згідно ст.236 ЦК України
правочин, визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до  ст.49 ГПК України, судові витрати за
зустрічним позовом  слід покласти на  відповідача за зустрічним позовом.

На підставі викладеного, у
відповідності до ст. 124 Конституції
України, ст. 203, 207, 215, 236,759
ЦК України,  керуючись ст. 33, 49,
75,  82-85   ГПК України, суд-

ВИРІШИВ:

в первісному позові відмовити.

зустрічний  позов задоволити.

Визнати недійсним договір
оренди  майна (нежитлового приміщення)№11
від 01.12.06. укладений між приватним підприємцем ОСОБА_1 (м.Івано-Франківськ,
АДРЕСА_1) та приватним підприємцем ОСОБА_2 (м.Івано-Франківськ, АДРЕСА_2).

Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1 (м.Івано-Франківськ, АДРЕСА_1, код НОМЕР_2 ) на користь приватного
підприємця ОСОБА_2 (м.Івано-Франківськ, АДРЕСА_2, кодНОМЕР_3)- 85,00 грн.-
державного мита та  118 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у
разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного
строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84
Господарського процесуального кодексу України.

Суддя
Максимів Тетяна Володимирівна

рішення підписане 05.12.07

Виготовлено
в АС "Діловодство суду"

________________
Матейко Ірина Вікторівна