ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2007                                                                                   Справа № 8/237-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
Білецька Л.М. (доповідач)

суддів
Науменко І.М., Голяшкін О.В.

при    секретарі    судового засідання:
Прокопець Т.В.

за  участю   представників сторін:

від позивача
Грущенко Юлія Іванівна головний юрисконсульт, довіреність №987  від 21.02.07;
Пляшешнікова Ірина Михайлівна головний юрисконсульт, довіреність №989  від 21.02.07;

від відповідача:
Черепов Сергій Олександрович представник, довіреність №168  від 29.10.07;

розглянувши у відкритому судовому засіданні  апеляційну скаргу
товариства з обмеженою відповідальністю „Агропак”, м. Дніпропетровськ

на рішення
від 04.10.2007року

господарського суду
Дніпропетровської області

у справі
№ 8/237-07

за  позовом
відкритого акціонерного товариства Комерційного банку „Надра” в особі Дніпропетровського регіонального управління банку, м. Дніпропетровськ

до

товариства з обмеженою відповідальністю „Агропак”, м. Дніпропетровськ

про

стягнення 18 973 грн. 14 коп.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2007 року у справі № 8/237-07 ( суддя Дубінін І.Ю.) стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Агропак", м. Дніпропетровськ на користь відкритого акціонерного товариства комерційного банку "Надра" в особі філії банку - Дніпропетровське РУ, м. Дніпропетровськ - 18 973,14 грн. відсотків, 189,73 грн. витрат на держмито, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу.

Рішення мотивовано тим, заборгованість за кредитним договором відповідачем повністю не погашена. Станом на 18.06.07 р. сума боргу відповідача за нарахованими, але не сплаченими відсотками становить 18 973,14 грн., що підтверджується наданими позивачем розрахунками станом на 27.07.07 р. Відповідачем доказів погашення суми заборгованості 18 973,14 грн. суду не надано.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст. 1048 ЦК України).

Відповідач не погодився з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, у якій посилається на те, що :

-          суми 296707, 33 грн. поверненої заставодавцем, цілком вистачило б на покриття заборгованості по відмоткам за користування кредитом в розмірі 18973, 14 грн., що є предметом спору по даній справі;

-          згідно ст. 590 ЦК України, заставоутримувач набуває право звернення на предмет застави в разі, якщо зобов’язання не буде виконано у встановлений строк;

-          згідно ст. 589 ЦК України заставоутримувач вправі за рахунок предмета застави окрім основної вимоги має право задовольнити також і відсотки;

-          позивач не скористався цією можливістю і заявив позовні вимоги до відповідача та вважаємо, що підстав для пред’явлення позову не існувало;

-          судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не прийнятті до уваги зазначені обставини, що призвело до порушення прав нашого підприємства і статей 589, 590 ЦК України.

Просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати на прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, вважає, що рішення винесено з дотриманням норм процесуального права, судом повно встановлені обставини, які мають істотне значення для вирішення спору і підстави для його скасування чи зміни відсутні. Просить апеляційну скаргу не задовольняти, рішення суду залишити без змін.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.11.2007р. апеляційна скарга прийнята до провадження суду, її розгляд призначений на 20.11.2007року, 20.11.2007 року розгляд апеляційної скарги був відкладений до 06.12.2007 року.

У судовому засіданні відповідач підтримав доводи по апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення скасувати. Позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу не задовольняти, рішення залишити без змін.

Вислухавши думку представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, інші матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

07.07.03 р. між сторонами був укладений кредитний договір № 11/2003/0400203, а 01.07.04 р. –додаткова угода до вказаного кредитного договору, згідно умовам яких, позивач надав відповідачу кредит в сумі 280 000,00 грн., зі сплатою 25% річних, на строк з 07.07.03 р. по 07.10.04 р.

Як вбачається з матеріалів справи, факт надання позивачем відповідачу кредиту в сумі 280 000, 00 грн. підтверджується випискою з особистого рахунку відповідача від 07.07.2003 року.

Згідно п. 3.7. вказаного кредитного договору, відповідач був зобов'язаний здійснювати щомісячне погашення відсотків по даному кредиту шляхом перерахування грошових коштів на відповідний рахунок.

На теперішній час заборгованість за кредитним договором відповідачем повністю не погашена.

Станом на 18.06.07 р. сума боргу відповідача за нарахованими, але не сплаченими відсотками становить 18 973,14 грн., що підтверджується розрахунками станом на 27.07.07 р. та іншими матеріалами справи. Відповідачем доказів погашення суми заборгованості 18 973,14 грн. суду не надано.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідач допустив наявність заборгованості перед позивачем на суму 18 973,14 грн. відповідно до вищевказаного договору, яка утворилася за час проведення виконавчих дій.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Тому суд першої інстанції правильно встановив всі фактичні обставини справи, дав їм правильну юридичну оцінку, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження. За таких обставин, рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Агропак”, м. Дніпропетровськ - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2007 року у справі № 8/237-07 -  залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена у місячний строк до Вищого господарського Суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя                                                                           Л.М.Білецька

Суддя                                                                                               І.М.Науменко

Суддя                                                                                                О.В.Голяшкін