Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "13" листопада 2007 р.                                                     Справа № 3/3629

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Машевської О.П.

судді

за участю представників сторін

від позивача  КіналевськийМ.Є. - ліквідатор КСП ім.Кірова

від відповідача Колосовський В.К. - дов. № 1 від 10.01.2006р.

третіх осіб на стороні відповідача: Орлецька Л.Г. - ліквідатор ВАТ "Житомирська сільськогосподарська машинно-технологічна станція"

Розглянув справу за позовом Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кірова (с.БровкиАндрушівського району)

до Житомирської обласної сільськогосподарської Корпорації машинно-технологічна станція (с.Кодня Житомирського району) за участю третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору  ВАТ "Житомирська сільськогосподарська машинно-технологічна станція"

про стягнення 61155,00 грн.

Відповідно до частини 4 статті 69 Господарського процесуального кодексу України спір вирішено у більш тривалий строк, ніж встановлено частиною першою цієї статті.

Справу розглянуто з врахуванням обставин здійснення провадження у справі про банкрутство КСП ім.Кірова № 1/54"Б".

У судовому засіданні 13.11.2007 року за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Колективне сільськогосподарське підприємство ім.Кірова в особі ліквідатора Кіналевського М.Є. звернулось до господарського суду з позовом до відповідача - Житомирської обласної сільськогосподарської Корпорації машинно-технологічна станція про стягнення 61 155,00 грн. як помилково перерахованих. В обгрунтування позову позивач посилається  на обставини здійснення ліквідаційної процедури підприємства у справі   № 1/54"б", у якій здійснюються виплати кредиторам  у порядку, передбаченому ст.31 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" згідно реєстру вимог кредиторів, затверджених господарським судом. Оскільки відповідач не є кредитором у справі про банкрутство позивача, помилково перераховані   на його поточний рахунок кошти в сумі 61 155, 00 грн. підлягають поверненню як безпідставно набуті. Як правову підставу позову зазначено ст.ст. 1212 та 1213 ЦК України.

Відповідач у відзиві на позов ( вих. № 127 від 30.11.2006 року (а.с. 20) заперечує позовні вимоги у повному обсязі з посиланням на наявність договору № 12/2 від 25.03.2004 року, відповідно до якого ВАТ "Житомирська сільськогосподарська машино-технологічна станція", як правонаступник Житомирської обласної державної машино-технологічної станції (кредитор у справі про банкрутство КСП ім.Кірова № 1/54"Б" ) уступила право вимоги до її дебіторів, в тому числі до КСП ім.Кірова, що не суперечить чинному законодавству. Наявність такого договору є достатньою правовою підставою для отримання відповідачем спірних коштів, не зважаючи на відсутність у відповідача правового статусу кредитора у справі про банкрутство  КСП ім.Кірова.

У додаткових запереченнях проти позову від 03.04.2007 року відповідач зазначає, що про факт укладення договору № 12/2 від 25. 03.2004 року про переуступку боргу позивача було повідомлено 08.09.2006 року та 11.09.2006 року надіслано на адресу суду заяву про заміну кредитора у справі № 1/54 "Б"  (а.с. 42).

В процесі вирішення спору правова позиція сторін щодо суті спірних відносин не змінилася.

Ухвалою господарського суду від 01.03.2007 року  залучено в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відкрите  акціонерне товариство " Житомирська сільськогосподарська МТС" в особі ліквідатора Орлецької Л.Г., враховуючи наявність у товариства статусу сторони ( кредитора) за договором   № 12/2 від 25.03.2004 року, на підставі якого виникли спірні відносини та  пояснення позивача про те, що дійсним одержувачем спірних коштів мало стати товариство як правонаступник Житомирської обласної державної машинно-технологічної станції (кредитор у справі про банкрутство КСП ім.Кірова) (а.с 36).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2006 року платіжним дорученням № 10 платник коштів КСП ім.Кірова перерахувало на користь одержувача коштів ЖОСК "Машинно-технологічна станція" (ідентифікаційний код  31504711, розрахунковий рахунок № 0667 в АКБ "Національний кредит") 6480,00 грн. Призначення   платежу - часткове погашення кредиторської заборгованості у справі № 1/54"Б" (а.с.8).

08.06.2006 року платіжним дорученням № 14 платник коштів КСП ім.Кірова за тими ж банківськими реквізитами, на користь того ж одержувача коштів перерахувало 54 675,00 грн. в якості сплати пропорційно вимог однієї черги у справі про банкрутство № 1/54 "Б" (а.с 8).

04.09.2006 року ліквідатором КСП ім.Кірова Кіналевським М.Є. пред'явлено відповідачу письмову вимогу за № 53/06-09 про повернення безпідставно отриманих коштів згідно вище наведених платіжних доручень з підстав відсутності в останнього правового статусу кредитора  у справі про банкрутство КСП ім.Кірова № 1/54 "Б". При цьому зазначено, що кредитором у справі про банкрутство значиться Житомирська обласна сільськогосподарська державна машинно-технологічна станція . Вимогу позивача отримано відповідачем - Житомирською обласною сільськогосподарською Корпорацією "МТС" 05.09.2006 року (а.с. 9).

Відповідач у листі відповіді № 69/А від 08.09.2006 року вимогу позивача не визнав, посилаючись на укладення 25.03.2004 року між ВАТ "Житомирська сільськогосподарська машинно-технологічна станція" та Житомирською обласною сільськогосподарською Корпорацією "Машинно-технологічна станція" договору № 12/2 про переуступку боргу, згідно якого акціонерне товариство уступило корпорації заборгованість сільськогосподарських підприємств на загальну суму 557 277, 83 грн. , в тому числі заборгованість КСП ім.Кірова на суму 216 003,98 грн.

У листі відповідач додатково повідомляє, що для врегулювання зазначеного питання, корпорацією буде подано заяву до господарського суду про заміну кредитора  у справі про банкрутство КСП ім.Кірова (а.с. 19).

Дослідивши договір № 12/ 2 від 25.03.2004 року про переуступку боргу господарським судом   встановлено, що за своїм правовим  змістом останній є договором про уступку права вимоги, за умовами якого первісний кредитор - ВАТ "Житомирська сільськогосподарська   машинно-технологічна станція" (ідентифікаційний код 30317328) уступило новому кредитору - Житомирській обласній сільськогосподарській Корпорації "Машинно-технологічна станція" (ідентифікаційний код 31504711) право вимоги до дебіторів (сільськогосподарських підприємств ) згідно додатку, у числі яких значиться позивач - КСП ім.Кірова на суму вимог 216 003,98 грн. (а.с 22,23).

Наведене свідчить, що  договірні відносини  сторін підпадають під правове регулювання ст.ст. 512-519 Цивільного кодексу України 2003 року.

Відповідно до  статті 512  ЦК України  кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема,  внаслідок передання ним своїх прав інішй особі за правочином (відступлення права вимоги).

Однак відповідно до частини 3 цієї статті кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. У частині 2 цієї статті зазначено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Відповідно до статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Сукупний аналіз наведених приписів  ч.3 ст.512, ст,ст. 516 та 517 Цивільного кодексу України свідчить, що при укладенні угоди про відступлення права вимоги первісним та новим кредитором мали бути враховані  підстави, визначені  як цим Кодексом, так і  іншими  законами України, за наявності  яких заміна кредитора в зобов'язанні не допускається, обов'язковою є згода боржника, а також виконання первісним кредитором обов'язку щодо передачі новому кредитору, окрім іншого, важливої  інформації для здійснення  переданих прав. Невиконання первісним кредитором цього обов'язку покладає на нього відповідальність перед новим кредитором за недійсність  переданої йому вимоги.

Як встановлено господарським судом, первісний кредитор ВАТ "Житомирська сільськогосподарська   машинно-технологічна станція" (ідентифікаційний код 30317328) надало новому кредитору - Житомирській обласній сільськогосподарській Корпорації "Машинно-технологічна станція" (ідентифікаційний код 31504711) як документ, який засвідчує права, що передаються згідно договору № 12/2 від 25.03.2004 року, реєстр дебіторів , складений у вигляді додатку до договору , як невід'ємної його частини. Згідно додатку вимоги первісного кредитора до КСП ім. Кірова складають 216 003,98 грн. Додатково надано також баланс юридичної особи станом на 1 січня 2005 року, список дебіторів, які відображені у бухгалтерському обліку у 2005 році (а.с 109) та  довідку № 6 від 30.04.2007 року про облік з 01.04.2004 року у числі дебіторів відповідача КСП ім.Кірова  на загальну суму 216 003, 98 коп., яка внаслідок проведеної у 2006 році проплати зменшилася на суму  61 155, 00 грн та станом на 01.05.2007 року становить 154 848, 98 коп. (а.с 112).

Інших документів, що засвідчують право вимоги первісного кредитора до боржника - КСП ім.Кірова, а саме тих, які підтверджують наявність зобов'язальних відносин між сторонами,  відповідач господарському суду не надав. Не надано також доказів отримання від первісного кредитора  інформації, необхідної для здійснення  переданих прав, зокрема, інформації щодо здійснення провадження у  справі про банкрутство  боржника КСП ім.Кірова на дату відступлення права вимоги.

Не доведено відповідачем також обставини письмового повідомлення боржника первісним кредитором або ним, як новим кредитором,  про укладення угоди № 12/2 від 25.03.2004 року про переуступку боргу ( відступлення права вимоги)   в порядку статей 1, 23 та   25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", відповідно до яких зазначено, що поточними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, які вправі заявити свої вимоги до боржника, визнаного банкрутом  в межах ліквідаційної процедури у письмовій формі разом з документами, які підтверджують вимоги для попереднього їх  розгляду   ліквідатором боржника та надання ним заперечень в установленому порядку по заявлених  вимогах.

Ознайомившись з матеріалами справи про банкрутство КСП ім.Кірова № 1/54 "Б" у судових засіданнях 13.09.2007 року (а.с 122- 148) та 13.11.2007 року  господарським судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, провадження у справі про банкрутство порушено господарським судом 20.01.1999 року (а.с 1 Т.І справи № 1/54"Б").

Ухвалою арбітражного суду від 25.04.2000 року визнано кредиторські вимоги Житомирської обласної  державної сільськогосподарської машинно-технологічної станції (ідентифікаційний код 30317328)  на суму 216 003 грн.98 коп.(а.с.41, 48, 67, 68 Т.ІІ справи № 1/54"Б").

Відповідно до ухвали господарського суду від 02.06.2000 року провадження у справі про банкрутство переведено на положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у новій редакції. У мотивувальній частині ухвали зазначено про те, що ухвалами арбітражного суду визнано майнові вимоги кредиторів, а 02.03.2000 року проведено перші збори кредиторів та створено комітет кредиторів (а.с. 69 Т.ІІ справи № 1/54"Б").

Як свідчить зміст протоколу зборів кредиторів від 13.07.2000 року до складу комітету кредиторів боржника було включено Житомирську обласну  державну сільськогосподарську машинно-технологічну станцію (ідентифікаційний код 30317328) (а.с. 71 Т.ІІ).

Згідно реєстру вимог кредиторів, складених розпорядником майна Кіналевським М.Є.  Житомирська обласна  державна сільськогосподарська машинно-технологічна станція (ідентифікаційний код 30317328) визнана кредитором четвертої черги (а.с 79 Т.ІІ справи № 1/54"Б").

Постановою господарського суду від 24.10.2000 року боржника визнано банкрутом. У мотивувальній частині постанови судом визнано майнові вимоги кредиторів, в тому числі Житомирської обласної  державної сільськогосподарської машинно-технологічної станції на суму 216003,98 коп. (а.с. 88 Т.ІІсправи № 1/54"Б" ).

Як встановлено господарським судом  у судовому засіданні 02.10.2007 року за наслідками розгляду заяви ліквідатора ВАТ "Житомирська с/г МТС" Орлецької Л.Г. від 17.07.2007 року про заміну кредитора у справі його правонаступником,  Відкрите акціонерне товариство "Житомирська с/г МТС" стало  повним правонаступником Житомирської обласної  державної сільськогосподарської машинно-технологічної станції  внаслідок перетворення  з  31.10.2002 року ( дата  включення ВАТ "Житомирська сільськогосподарська машинно-технологічна станція" (ідентифікаційний  код 30317328) до ЄДРПОУ (а.с. 181 Т.ІІІ справи № 1/54"Б" ) .

На підставі доказів, наявних в матеріалах справи та відповідно до статті 25 ГПК України, яка не обмежує сторін у  строках звернення із заявою про їх заміну  правонаступниками,    господарським судом  ухвалою від 02.10.2007 року здійснено процесуальну заміну кредитора боржника,  що не суперечить, в свою чергу, вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". При цьому господарський суд виходив із змісту статті 5 цього Закону та статті 4 ГПК України, відповідно до яких провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Матеріали справи, а саме  протоколи засідань комітету кредиторів (  № 12 та № 13 від 09.02.2004 року  та 07.05.2004 року  № 15,  № 16, № 18, № 19, № 20, № 21, 23, 25, 26    від 06.09.2004 року, 25.11.2004 року, 24.02.2005р., 24.05.2005 р., 23.06.2005 ро., 05.09.05р.,  18.01.2006 року, 17.02.2006 року, 09.03.06р.) свідчать, що останні проводились  за участю представників  ВАТ "Житомирська сільськогосподарська машинно-технологічна станція", у тому числі,  голови правління Гопкала С.Л. при цьому, що у протоколах засідань комітету кредиторів вжито назву та організаційно-правову форму реорганізованої  Житомирської обласної  державної сільськогосподарської машинно-технологічної станції (ідентифікаційний код 30317328) (а.с 256, 261 Т.ІІ,  2, 6, 11, 16, 21, 37, 48, 49 Т.ІІІ справи № 1/54"Б" ).

Більше того, як свідчить  протокол судового засідання від 24.05.2005 року у ньому брав участь представник ВАТ "Житомирська сільськогосподарська машинно-технологічна станція"   Холод А.М.(а.с. 18, 19 Т.ІІІ справи № 1/54"Б").

Заперечень інших кредиторів чи боржника щодо відсутності у представників ВАТ "Житомирська сільськогосподарська машинно-технологічна станція" (голови правління Гопкала С.Л.,   Холода А.М. ) повноважень на представництво  інтересів цієї юридичної особи у справі про банкрутство КСП ім.Кірова  з підстав нездійснення судом процесуального правонаступництва чи внаслідок вибуття із зобов'язання на підставі договору № 12/2 від 25.03.2004 року,   матеріали справи та  протоколи засідань комітету кредиторів не містять.

Ухвала господарського суду від 02.10.2007 року про здійснення заміни сторони (кредитора ) Житомирської обласної  державної сільськогосподарської машинно-технологічної станції  її правонаступником  ВАТ "Житомирська сільськогосподарська машинно-технологічна станція" не оскаржувалась  та набрала законної сили.

Як свідчать  матеріали цієї справи, третьою особою ВАТ "Житомирська сільськогосподарська машинно-технологічна станція" також доведено обставини правонаступництва від  Житомирської обласної  державної сільськогосподарської машинно-технологічної станції в частині набуття всіх прав та обов'язків юридичної особи, яку товариство замінило  шляхом подання довідки з ЄДРПОУ № 14/10-1/762 від 30.05.2007 року (а.с. 68), Статутів  ВАТ "Житомирська сільськогосподарська машинно-технологічна станція" , у яких зазначено, що товариство є правонаступником Житомирської обласної державної сільськогосподарської машинно-технологічної станції (а.с. 76-100).

Окрім того, як свідчать матеріали справи № 1/54 "Б" про визнання банкрутом КСП ім.Кірова  відповідачем у цій справі  - Житомирською обласної сільськогосподарською корпорацією "Машинно-технологічна станція" було подано заяву від 11.09.2006 року     № 70 про проведення заміни кредитора у справі, а саме про заміну ВАТ "Житомирська сільськогосподарська машинно-технологічна станція" на Житомирську обласну сільськогосподарську Корпорацію "Машинно-технологічна станція" (а.с 75 Т.ІІІ справи № 1/54 "Б").

Оскільки позивачем у справі КСП ім.Кірова, який є боржником у справі про банкрутство № 1/54"Б" здійснено перерахування коштів на користь відповідача 18.01.2006 року та 08.06.2006 року, то звернення відповідача у справу про банкрутство із заявою про заміну кредитора відбулося пізніше, а саме 11.09.2006 року.

Заяву відповідача у цій справі - Житомирської обласної сільськогосподарської корпорації "Машинно-технологічна станція" про заміну кредитора КСП ім.Кірова  - ВАТ "Житомирська сільськогосподарська машинно-технологічна станція" (ідентифікаційний код 30317328)  його правонаступником -   Житомирською обласною сільськогосподарською Корпорацією "Машинно-технологічна станція" (ідентифікаційний код 31504711)  на підставі  договору № 12/2 від 25.03.2004 року про переуступку боргу у справі про банкрутство КСП ім.Кірова № 1/54"Б" розглянуто по суті у судовому засіданні, яке відбулося 01.11.2007 року .

За наслідками розгляду цієї заяви господарським судом відмовлено Житомирській   обласній сільськогосподарській корпорації  "Машинно-технологічна станція" у задоволенні заяви № 70 від 11.09.2006 року про заміну кредитора. При цьому господарський суд виходив з наступного.

Інші види правонаступництва, як-от: відступлення вимоги,  переведення боргу тощо, які відбулися після порушення у справі, в тому числі про банкрутство,  не тягнуть заміну сторони в порядку статті 25 ГПК ( п. 8 Інформаційного листа ВГСУ від 20.10.2006 року N 01-8/2351).

З цього приводу  у статті 1 Закону України  " Про відновлення платоспроможності боржника  або визнання його банкрутом"  зазначено, що  конкурсними кредиторами можуть бути кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва  за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство.

При цьому Закон не обмежує учасників матеріальних правовідносин у виборі виду правонаступництва, одним з яких може бути укладення договору відступлення права вимоги.

Основною вимогою Закону є дата виникнення відносин сингулярного правонаступництва, яка має передувати порушенню  провадження у справі про банкрутство.

Більше того, чинне законодавство не наділяє господарський суд повноваженнями вносити зміни в раніше прийняте ним судове рішення, за винятком прийняття додаткового рішення відповідно до ст.88 ГПК України. Наведене свідчить, що внесення змін до ухвали суду  від 25.04.2000 року, якою  визнано кредиторські вимоги Житомирської обласної  державної сільськогосподарської машинно-технологічної станції (ідентифікаційний код 30317328)  на суму 216 003 грн.98 коп. та постанови господарського суду від 24.10.2000 року  може відбуватися виключно в порядку здійснення апеляційного чи касаційного оскарження ухвали, або у разі перегляду її  за нововиявленими обставинами ( постанови ВГСУ від 11.04.2007 року у справі № 7/193-7/90,  від 14.03.2007 року у справі № 5/14-Б).

Договір № 12/2 про переуступку боргу укладено між ВАТ "Житомирська сільськогосподарська машинно-технологічна станція" та Житомирською обласною сільськогосподарською корпорацією "Машинно-технологічна станція" 25.03.2004 року, тобто після порушення провадження у справі про банкрутство боржника  та визнання майнових вимог кредиторів, що виключає можливість здійснення процесуального правонаступництва кредитора в порядку ст.25 ГПК УКраїни та   статті 1 Закону України "Про відновлення  платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала господарського суду від 01.11.2007 року про відмову Житомирській   обласній сільськогосподарській корпорації  "Машинно-технологічна станція" у задоволенні заяви № 70 від 11.09.2006 року про заміну кредитора не оскаржувалась  та набрала законної сили.

Як вже було зазначено, господарським  судом встановлено, що  позивачем в обох випадках визначено призначення платежу як погашення кредиторської заборгованості у справі про банкрутство № 1/54 "Б" (а.с. 8).

Обслуговуючий відповідача банк - АКБ "Національний кредит" в особі філії у м.Житомирі підтвердив  факт надходження на його розрахунковий рахунок 0667 коштів 18.01.2006 року в сумі 6480,00 грн. та 09.06.2006 року в сумі 54 675,00 грн.  з розрахункового рахунку 260072684, який належить КСП ім.Кірова (ідентифікаційний код 03744511 (а.с. 38). Надані відповідачу банківські виписки також підтверджують обставини надходження коштів від позивача у розмірі 61 155,00 грн. як погашення кредиторської заборгованості у справі про банкрутство № 1/54 "Б" (а.с 39-40).

Як встановлено господарським судом, у філії АКБ "Національний кредит", що у м.Житомирі, 31.12.2003 року відкрито розрахунковий рахунок ВАТ "Житомирська сільськогосподарська машинно-технологічна станція" ( ідентифікаційний код 30317328) за номером № 1053/980, яка у даній справі залучена в якості третьої особі на стороні відповідача та є кредитором позивача у справі про банкрутство № 1/54 "Б" (а.с. 100).

При з'ясуванні  обставин за яких відбулося перерахування позивачем коштів на рахунок відповідача, господарським судом встановлено наступне.

Згідно письмового пояснення позивача № 09/07-06 від 04.06.2007 року банківські реквізити кредитора встановлювались помічником ліквідатора Вакуленко О.О. в телефонному режимі при розмові з керівництвом підприємства, однак повідомити номер телефону, за яким проходила розмова та прізвище особи, яка надавала запитувану інформацію неможливо, у зв'язку із звільненням останнього. (а.с. 61).

У  письмовому  поясненні  відповідача  від 11.06.2007 року зазначено, що рахунок відповідача, на який було перераховано 61 155,00 грн. двома платежами, не міг бути отриманий в телефонному режимі, так як за корпорацією не зареєстровано телефонів, а керівництво здійснювалось через мобільний зв'язок (а.с 62). На підтвердження чого, відповідачем надано довідку ВАТ "Укртелеком" № 3412 від 08.06.2007 року про відсутність з Житомирською обласною сільськогосподарською корпорацією "Машинно-технологічна станція" договірних відносин щодо встановлення телефонних номерів (а.с. 67).

Однак,  як встановлено господарським судом, юридичною адресою обох юридичних осіб -  Житомирської обласної сільськогосподарської корпорації "Машинно-технологічна станція" (відповідач у справі, ідентифікаційний код 31504711) та   ВАТ "Житомирська сільськогосподарська машинно-технологічна станція" (  третя особа на стороні відповідача, ідентифікаційний код 30317328)   є село Кодня Житомирського району Житомирської області.

Згідно довідки ВАТ "Укртелеком" № 5689 від 13.09.2007 року ВАТ "Житомирська сільськогосподарська машинно-технологічна станція"  є абонентом телефонного номеру 40-91077 за адресою: с.Сінгури Житомирського району.(а.с 121).

На вимогу суду, ВАТ "Укртелеком" надано копію № 2617 від 09.01.2001 року про надання послуг телефонного зв'язку ВАТ "Житомирська сільськогосподарська машинно-технологічна станція"  в селі Сінгури по вул. Радіонова, 2, копію наряду № 5 про встановлення телефонного номера 20-91-77, який було замінено в подальшому на 40-91-77, роздруківку телефонних розмов з січня по вересень 2006 року. (с. 150- 156).

У судовому засіданні 09.10.2007 року ліквідатор ВАТ "Житомирська сільськогосподарська машинно-технологічна станція" надала усні пояснення про те, що за цією адресою товариство не розташовувалось, однак за вказаною адресою знаходились працівники відповідача , зокрема, її головний бухгалтер Тарасенко Л.П., яка, в свій час, також була бухгалтером ВАТ "Житомирська   сільськогосподарська машинно-технологічна станція". Представник відповідача підтвердив наявність орендних відносин з ЖФ АКБ "Україна" у приміщенні по вул. Радіонова , 2 (інакше, Румянцева, 2) у с.Сінгури та визнав факт використання телефону, який належить товариству,  працівниками корпорації (а.с 159). На підтвердження чого надав нотаріально засвідчену копію договору оренди нежилого приміщення № 6 від 26.02.2004 року.

У наданих в судовому засіданні 13.11.2007 року усних поясненнях по суті спору, представник   відповідач додатково підтвердив, що повідомлення позивачу банківських реквізитів корпорації для перерахування коштів відбулося працівниками  останньої на підставі даних  бухгалтерського обліку. Щодо змісту  призначення платежу, представник відповідача зазначив, що оскільки ВАТ "Житомирська сільськогосподарська машинно-технологічна станція"  була кредитором боржника у справі № 1/54"Б" КСП ім.Кірова (позивача у цій справі) та стороною договору № 12/2 від 25.03.2004 року про переуступку боргу, тому, отримавши спірні кошти, відповідач, як новий кредитор за цивільно-правовою угодою, дійшов висновку,  що представники цих юридичних осіб  вчинили всі необхідні дії для набуття ним прав кредитора у справі про банкрутство.

Позивач у цій справі - КСП ім.Кірова, обгрунтовуючи позовні вимоги, виходив з того, що оскільки відповідач не є його кредитором у справі про банкрутство № 1/54"Б", тому отримані ним кошти є майном, набутим без достатньої правової  підстави (безпідставно набуте майно), тому, відповідно до статей 1212 та 1213  ЦК України зобов'язаний повернути боржнику кошти у розмірі 61 155, 00  грн.

Відповідно до статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Наведене свідчить, що під правове регулювання частини першої цієї статті підпадають два самостійні випадки: а) у разі набуття майна без достатньої правової підстави; б) у разі, коли підстава, на якій майно було набуте, згодом відпала.

Враховуючи викладене, господарський суд прийшов до висновку, що наявність договору  № 12/2 від 25.03. 04 року про переуступку боргу (відступлення права вимоги) не є достатньою правовою підставою для правомірності отримання коштів відповідачем  від позивача, який є боржником у справі про банкрутство № 1/54 "Б" і зобов'язаний кошти, одержані від продажу його майна спрямовувати виключно на задоволення вимог кредиторів, у порядку черговості, встановленої ст.31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" , тоді як відповідач наявність у нього правового  статусу кредитора  не довів.

Відповідно до статті 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставне набуте майно в натурі, в даному випадку, кошти. У статті 1215 ЦК України визначено випадки, коли  платежі, здійснені у грошовій формі, не повертаються, а у частині 2 цієї статті зазначено, що законом може бути визначене також інше майно, яке не повертається як безпідставно набуте.

Враховуючи, що приписи частини 1 статті 1215 ЦК України не поширюються на кошти, безпідставно набуті відповідачем, а останнім не доведено наявність норм інших законів України, які б виключали можливість їх  повернення позивачу (потерпілому), господарський суд прийшов до висновку про наявність підстав вважати кошти в сумі 61 155,00 грн., в якості  безпідставно набутого майна, яке підлягає поверненню відповідачем на користь позивача у повному обсязі.

У п. 1 ч.1 ст.83 ГПК України визначено право господарського суду визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству. Враховуючи, що позивач не є стороною у договорі № 12/2 від 25.03.2004 року про переуступку боргу (відступлення права вимоги),  тому у господарського суду відсутні правові підстави для надання йому правової оцінки на предмет відповідності чинному законодавству.

На підставі ст.1, 23 та 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом",    ст.ст. 512-517, 1212 ,  1213  ЦК України, керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 82 та  85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

Стягнути з Житомирської обласної сільськогосподарської Корпорації машинно-технологічна станція (юридична адреса: с.Кодня  Житомирського району, ідентифікаційний код 31504711 ) на користь Колективного сільськогосподарського товариства ім.Кірова (юридична адреса: с.Бровки Андрушівського району, ідентифікаційний код 03744511) - 61 155, 00 грн.  як безпідставно набутих,  615 грн. витрат по оплаті державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу

4 - третій особі