ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

20.09.2007
Справа №2-15/10318-2007

За позовом Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” (01030, м.Київ, бул. Т. Шевченка, 18) в особі Кримської філії ВАТ „Укртелеком” (95000, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Р. Люксембург, 11, )

До відповідача Приватного підприємства «Кримінтеравтосервіс» (95001, АР Крим, м. Сімферополь, вул.. Одеська, 7, )

Про стягнення 1056,00 грн.

Суддя ГС АР Крим І.А.Іщенко

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Гончарук О.Ю., довіреність № 1288 від 15.02.2007 р., у справі

Від відповідача – не з’явився

Обставини справи: Відкрите акціонерне товариство „Укртелеком” звернулось в особі Кримської філії ВАТ „Укртелеком” до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до відповідача Приватного підприємства «Кримінтеравтосервіс» про стягнення 1056,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем своїх зобов’язань щодо повернення обладнання позивача або повернення його балансової вартості після розірвання Договору № СМФ БЛ 0662/04.11.2005,  в результаті чого за відповідачем склалася заборгованість у розмірі 1056,00 грн., що і стало приводом для звернення Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Кримської філії ВАТ „Укртелеком” з позовом до суду про стягнення вказаної суми заборгованості в примусовому порядку.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач явку представника у судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, вимоги суду не виконав, відзив на позов не надав, про час та місце слухання справи був проінформований належним чином рекомендованою кореспонденцією.

За такими обставинами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ :

Згідно довідки Головного управління статистки АР Крим № 05.3-5/3149 від 10.09.2007 р. Мале приватне підприємство «КИАС» було реорганізоване у Приватне підприємство «Кримінтеравтосервіс». (а.с. 42)

04.11.2005 р. між Відкритим акціонерним товариством «Укртелеком» (Утел) (позивач) та МПП «КИАС»  (Споживач) (відповідач) був укладений договір № СМФ БЛ 0662/04.11.05 про надання послуг бізнес-мережі Утел. (а.с. 9-10)

Згідно до пункту 1.1 Договору Утел надає Споживачу на території України послуги зв’язку (послуги), а Споживач приймає надані послуги та оплачує їх вартість у відповідності з діючими тарифами.

Під послугами розуміється всі послуги, надані бізнес-мережею Утел та замовлені Споживачем шляхом укладення відповідної Додаткової угоди.

Пунктом 6.6 Договору встановлено, що для надання послуг Утел  має право встановлювати додаткове обладнання за адресою встановлення лінії зв’язку у Споживача. Встановлення вищевказаного обладнання оформлюється відповідними актами. При цьому обладнання залишається власністю Утел.

Відповідно до пункту 6.8 Договору при припиненні дії цього Договору протягом 3-х робочих днів на вимогу Утел Споживач зобов’язується повернути обладнання, зазначене у пункті 6.6 Договору, або оплатити його балансову вартість, зазначену у відповідному акті.

Як свідчать матеріали справи Утел передав у тимчасове користування на строк дії вказаного Договору та встановив Споживачу для експлуатації Наступне обладнання: адаптер NT 1+Multi  серійний номер UT вартістю 1056,00 грн., про свідчить підписаний обома сторонами Акт приймання-передачі обладнання від 07.12.2005 р. до Договору № БЛ 0662/04.11.05 про надання послуг бізнес-мережі Утел від 04.11.2005 р. (а.с. 11)

Згідно пункту 5.4 Договору Споживач має право в односторонньому порядку відмовитися від отримання послуг в будь-який час, письмово попередив про це Утел за один місяць до бажаної дати.

Так, відповідачем було направлено листа про відсутність потреби у наданні послуг позивачем та з проханням розірвати Договір № БЛ 0662/04.11.05 про надання послуг бізнес-мережі Утел від 04.11.2005 р. з 01.04.2006 р. (а.с. 27)

Таким чином, вказаний Договір був розірваний з 01.04.2006 р.

13.03.2007 р. на адресу відповідача була направлена претензія за вих.. № 0618-57 від 13.03.2007 р. (а.с. 12) з вимогою про повернення обладнання позивача або про оплату його балансової вартості. Однак вказана претензія була залишена відповідачем без уваги, що і стало приводом для звернення позивача з позовом до суду.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься в частині 1 статті 193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що відповідач в порушення норм чинного законодавства,  не представив суду доказів виконання свого зобов’язання  повернути обладнання позивача або повернути його балансову вартість, в той час як відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу  України кожна сторона має довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень способом, який встановлений законом для доведення такого роду фактів.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем зобов'язань за Договором, а тому позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись статями 33, 34, 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Приватного підприємства «Кримінтеравтосервіс» (95001, АР Крим, м. Сімферополь, вул.. Одеська, 7, , р/р 001 в АКБ «Укрсоцбанк», м. Сімферополь, МФО 324010) на користь Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Кримської філії ВАТ «Укртелеком» (95000, АР Крим, м. Сімферополь, вул.. Р. Люксембург, 11, р/р 260064839 в КРД ВАТ „Райффайзен Банк Аваль” м. Сімферополь, МФО 324021, )  1056,00 грн. балансової вартості обладнання, 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набуття судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.