ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.12.07                                                                                           Справа№ 33/126

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом :
Закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем.” в особі  філії Закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем”  (м. Львів)

до відповідача :
Товариства з обмеженою відповідальністю комерційно-виробничого підприємства “ДІНКО” (м. Львів)

про : стягнення 1 088 (одна тисяча вісімдесят вісім) грн. 75 коп. (з яких: 683,58 грн. –основний борг,  192,57 грн. –інфляційні, 52,64 грн. –3 % річних та 159,96 грн. –пеня).

Суддя :                                Цікало А.І.
При секретарі :                 Мільчук І.Л.

Представники:

Позивача:
Суха Ю.О. –представник (довіреність № 69 від 11.04.2007 р.)

Відповідача:
не з‘явився

Представникам сторін, присутнім в судовому засіданні, роз’яснено їх права та обов’язки відповідно до ст. 22 ГПК України, зокрема право заявляти відводи.

Суть спору: На розгляд господарського суду Закритим акціонерним товариством „Київстар Дж.Ес.Ем.” в особі  філії Закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем”  (м. Львів) подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю комерційно-виробничого підприємства “ДІНКО” (м. Львів) про стягнення 1 088 (одна тисяча вісімдесят вісім) грн. 75 коп. (з яких: 683,58 грн. –основний борг,  192,57 грн. –інфляційні, 52,64 грн. –3 % річних та 159,96 грн. –пеня).

Ухвалою суду від 27.11.2007 року порушено провадження у справі і призначено до розгляду на 11.12.2007 року.

Позивач вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 11.12.2007 р.  виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

Представник позивача позов підтримав повністю, просив задоволити позовні вимоги з підстав наведених у заяві та поясненнях.

Відповідач вимоги ухвал суду про порушення провадження у справі від 11.12.2007 р. не виконав, відзив на позов не представив, проти позову, у встановленому чинним законодавством України порядку, не заперечив,  явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був належно, відповідно до ст. 64 ГПК України, повідомлений про місце, дату і час розгляду справи.

Позов розглянуто у відсутності представника відповідача за наявними в справі  матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, подані до суду, заслухавши пояснення осіб присутніх в судовому засіданні, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

30 серпня 2004 року між Закритим акціонерним товариством „Київстар Дж.Ес.Ем.”  та Товариством з обмеженою відповідальністю комерційно-виробничого підприємства “ДІНКО” було укладено Угоду про надання послуг стільникового мобільного зв”язку стандартів GSM –900 та GSM –1800 (надалі –Угода), а також Замовленням на послуги стільникового мобільного зв”язку № 1100581, відповідно до умов вказаної угоди Позивач надає Відповідачу послуги стільникового мобільного зв”язку стандарту GSM –900, а Відповідач користується вказаними послугами та своєчасно оплачує їх вартість Позивачу на умовах, викладених в Угоді.

Відповідач свої зобов”язання  перед позивачем не виконав, оплати за надані послуги не здійснив.

На адресу відповідача позивачем надіслана претензія, яка першим залишена без відповіді.

Станом на день звернення з позовом до суду сума заборгованості ТзОВ комерційно-виробниче підприємство “ДІНКО” перед ЗАТ  „Київстар Дж.Ес.Ем.” за надані послуги становить 1 088 (одна тисяча вісімдесят вісім) грн. 75 коп. (з яких: 683,58 грн. –основний борг,  192,57 грн. –інфляційні, 52,64 грн. –3 % річних та 159,96 грн. –пеня).

На час розгляду справи відповідач не представив доказів погашення боргу.

За неналежне виконання відповідачем зобов’язань, позивачем правомірно нараховано, відповідно до ст. 625 ЦК України: 192,57 грн. –інфляційних, 52,64 грн. –3 % річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 ГК України, майново-господарські зобов‘язання, які виникають між суб‘єктами господарювання або між суб‘єктами господарювання і негосподарюючими суб‘єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов‘язаннями.

Згідно ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

У відповідності до ст. 193 ГК України, зобов‘язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов‘язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона, повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язання є підставою для застосування господарських санкцій.

Відповідно до ст.ст. 526 та 530 ЦК України зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  в межах строків, встановлених для їх виконання.

Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов‘язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов‘язання, на вимогу кредитора зобов‘язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов‘язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб‘єкт господарювання за порушення господарського зобов‘язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов‘язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов‘язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов‘язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На час розгляду справи, відповідач доказів погашення заборгованості не представив, відзив на позов не подав, проти позову, у встановленому чинним законодавством України порядку, не заперечив,  явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був належно, відповідно до ст. 64 ГПК України, повідомлений про місце, дату і час розгляду справи.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 159,96 грн. за період з 01.04.2005 року по 23.10.2007 року. В той же час із розрахунку, наведеного у позові, вбачається, що заборгованість у відповідача перед позивачем виникла в квітні 2005 року. Виходячи з цього, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ЗАТ  „Київстар Дж.Ес.Ем.” про стягнення з відповідача пені в розмірі 159,96 грн. за період з 01.04. 2005 року по 23.10. 2007 року задоволенню не підлягають, так як таке стягнення суперечить нормі ч. 6. ст. 232 Господарського кодексу України, згідно якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов‘язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов‘язання мало бути виконано.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо об’єктивних та переконливих доказів в підтвердження частини своїх позовних вимог, а відповідач проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості не представив, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в частині стягнення  683,58 грн. –основний борг,  192,57 грн. –інфляційні, 52,64 грн. –3 % річних. В частині стягнення 159,96  –пені слід відмовити.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 526, 530, 548, 625 ЦК України, ст.ст. 179, 193, 216, 218, 232 ГК України,  ст.ст. 43, 33, 43, 49, 75, 80, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю комерційно-виробничого підприємства “ДІНКО” (79011, м.Львів, вул.Ів.Франка,87/5, ) на користь Закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем.”  (03110, м.Київ, Червонозоряний проспект,51, ) –683,58 грн. –основний борг,  192,57 грн. –інфляційні, 52,64 грн. –3 % річних, 102 грн. 00 коп. –державного мита та 118 грн. 00 коп. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В частині стягнення 159 (сто п”ятдесят дев”ять) грн. 96 коп. –пені відмовити.

4.          Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

Суддя