ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул.Б.Хмельницького,44-Б     тел.230 31
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20.08.2007 р.

Справа № 22/98

За позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю “Зодіак-Омега”

До

Відкритого акціонерного
товариства Національної акціонерної компанії “Оранта”

Про

стягнення 24 396,04 грн.

Суддя Шабунін С.В.

Представники:

Від позивача

Чорний С.В. -представник за
довіреністю від 17.08.2007 р. № 21/02

Від відповідача

Кучма О.Л. - представник за
довіреністю від  27.06.2007 р. №
08-03-14/131-07

У судовому засіданні, яке відбулося
20.08.2007 р., за згодою присутніх представників сторін судом було оголошено
вступну та резолютивну частини рішення у справі відповідно до положень ч. 2 ст.
85 Господарського процесуального кодексу України.

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю “Зодіак-Омега” звернулося до Відкритого акціонерного
товариства Національної акціонерної компанії “Оранта” з позовом про стягнення
заборгованості, а саме: 22 928,57 грн. страхового відшкодування, 331,05 грн.
пені, 1 019,58 грн. збитків внаслідок інфляції та 116,84 грн. трьох відсотків
річних.

Провадження у справі порушено
ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.12.2006 р. У зв'язку з
передачею матеріалів справи за підсудністю до Господарського суду за місцем
знаходження відповідача, 27.12.2006 р. справу прийнято до судового провадження
суддею Господарського суду міста Києва Шкуратом А.М. та присвоєно їй № 22/98.

30.07.2007 р. відповідно до
розпорядження Голови Господарського суду міста Києва Саранюка В.І. від
20.07.2007 р. справу № 22/98, з метою уникнення затягування строків її
розгляду, передано на розгляд судді Шабуніну С.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 31.07.2007 р. справу № 22/98 прийнято до свого провадження суддею
Шабуніним С.В. та призначено до розгляду на 20.08.2007 р.

20.08.2007 р. під час розгляду
спору по суті представники позивача підтримав заявлені вимоги та просив позов
задовольнити, представник відповідача заперечував проти його задоволення, з
підстав, викладених у відзиві на позов.

Як вбачається з позовної заяви та
пояснень представника позивача заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
підставі укладеного між позивачем та відповідачем 1 вересня 2006 року договору
добровільного страхування транспортного засобу № 2006/30/316, внаслідок
настання 20 вересня 2006 року страхового випадку із застрахованим транспортним
засобом BMW X3, д.н.НОМЕР_1
(дорожньо-транспортної пригоди) відповідач, як страховик, зобов'язаний виплатити
позивачу як страхувальнику 22 928,57 грн. страхового відшкодування за
вирахуванням безумовної франшизи. Оскільки відповідач відмовився здійснити
виплату страхового відшкодування у визначений договором строк, позивач
звернувся до суду із даним позовом. Також, у зв'язку з простроченням виплати
позивач просить стягнути з відповідача 331,05 грн. пені, 1 019,58 грн. збитків
від інфляції та 116,84 грн. трьох процентів річних.

Відповідач у відзиві на позовну
заяву проти позову заперечує, свої заперечення обґрунтовує тим, що водійське
посвідчення водія, який керував застрахованим транспортним засобом, не
відповідає вимогам пункту 32 Постанови Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян
до керування транспортними засобами»№ 340 від 8 травня 1993 року. Крім того,
відповідач вказує, що підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування
є невідповідність подорожнього листа на водія застрахованого автомобіля
затвердженій типовій формі № 3 «Подорожній лист службового легкового
автомобіля»та Інструкції про порядок застосування подорожнього листа службового
легкового автомобіля та обліку транспортної роботи, затвердженої наказом
Державного комітету статистики України № 74 від 17 лютого 1998 року.

Дослідивши матеріали справи,
оглянувши надані представниками сторін оригінали  документів, копії яких знаходяться у
матеріалах справи, заслухавши пояснення представників, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем як страховиком та
відповідачем як страхувальником 1 вересня 2006 року був укладений договір
добровільного страхування транспортного засобу № 2006/30/16 (надалі -договір),
за яким об'єктом страхування були майнові інтереси, що не суперечать чинному
законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням або розпорядженням
застрахованим транспортним засобом або застрахованим додатковим обладнанням,
зазначеними у пункті 1.1. цього договору.

За договором застрахованим
автомобілем є BMW X3, д.н.НОМЕР_1. Страховими ризиками є ДТП, протиправні дії
третіх осіб, стихійні явища, пожежа, незаконне заволодіння. Період дії договору
в частині зобов'язань страховика -з 12 вересня 2006 року по 11 вересня 2007
року.

Як вбачається з довідки ДАІ ОМУ
УМВС України в Одеській області від 20 вересня 2006 року, 20 вересня 2006 року
внаслідок дорожньо - транспортної пригоди автомобіль BMW X3, д.н.НОМЕР_1,
зазнав механічних пошкоджень.

Згідно з актом виконаних робіт №
213566 вартість виконаних ремонтних робіт становить 23 043,79 грн.

Позивач звернувся до Одеської
обласної дирекції НАСК «Оранта»із заявою про страхове відшкодування від 20
вересня 2006 року.

Листом від 17 листопада 2006 року №
09-02-07/3495 відповідач відкликав дозвіл на здійснення страхової виплати, а
листом від 4 грудня 2006 року № 218 відмовив у виплаті страхового відшкодування
за пошкоджений в ДТП автомобіль BMW X3, д.н.НОМЕР_1. Підставою для відкликання
дозволу на здійснення страхової виплати була невідповідність посвідчення водія
Ігоріса Коласа № КВ 009239 вимогам пункту 32 Постанови Кабінету Міністрів
України «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та
допуску громадян до керування транспортними засобами»№ 340 від 8 травня 2003
року.

Позивач, вважаючи відмову
відповідача у виплаті страхового відшкодування необґрунтованою, звернувся до
суду із позовом про стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій за
прострочення виплати страхового відшкодування.

Дослідивши позовні вимоги, суд
вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями підпункту 1
пункту 2.4.2.3. договору, не вважається страховим випадком факт пошкодження,
знищення чи втрати застрахованого транспортного засобу внаслідок: керування
застрахованим транспортним засобом особою, яка не мала посвідчення водія на
право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 32 Положення про порядок
видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними
засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 8
травня 2003 року, встановлено, що іноземні посвідчення водія, що відповідають
вимогам міжнародної Конвенції про дорожній рух (1968 р.), дійсні на території
України тільки у разі керування транспортними засобами при здійсненні
туристичних поїздок, міжнародних перевезень вантажів, відряджень строком до
одного року. Якщо іноземний громадянин переїжджає для постійного проживання на
територію України, його посвідчення водія підлягає заміні відповідно до пункту
27 - 29 після проходження медичного огляду.

Водій ОСОБА_1, який керував
застрахованим автомобілем під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, мав
іноземне посвідчення водія. Позивачем не доведено те, що ОСОБА_1 керував
автомобілем BMW X3, д.н.НОМЕР_1, при здійсненні туристичної поїздки,
міжнародного перевезення вантажу або ж відрядження строком до одного року.
Натомість, позивач зазначив,що ОСОБА_1 є заступником директора та мав подорожній
лист, що виключає, зокрема, керування транспортним засобом при здійсненні
туристичної поїздки. Позивачем не надано доказів наявності у Ігоріса Коласа,
який керував застрахованим автомобілем під час скоєння дорожньо-транспортної
пригоди, належного та дійсного посвідчення водія.

Частиною другою статті 8 Закону
України «Про страхування»встановлено, що страховий випадок - подія, передбачена
договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої
виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У пункті 2.4.2. договору прописані
умови виключення зі страхових випадків, тобто ті події, які не є страховим
випадком і за наявності яких не виникає обов'язку страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику. Одним з таких
виключень зі страхових випадків є пошкодження, знищення чи втрата
застрахованого транспортного засобу внаслідок керування застрахованим
транспортним засобом особою, яка не мала посвідчення водія на право керування
транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною другою статті 26 Закону
України «Про страхування»визначено можливість передбачати у договорі
страхування інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, ніж ті, що
встановлені частиною першою цієї ж статті, якщо це не суперечить законодавству
України.

Умова договору про відмову у
здійсненні страхової виплати при пошкодженні, знищенні чи втраті застрахованого
транспортного засобу внаслідок керування застрахованим транспортним засобом
особою, яка не мала посвідчення водія на право керування транспортним засобом
відповідної категорії, чинному законодавству України не суперечить.

Оскільки пошкодження транспортному
засобу BMW X3, д.н.НОМЕР_1, були завдані саме внаслідок керування цим
транспортним засобом особою, яка не мала належного посвідчення водія на право
керування транспортним засобом, то й відповідач правомірно відмовив позивачу у
виплаті страхового відшкодування, посилаючись на цю обставину.

За таких обставин суд не вбачає
підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми
страхового відшкодування в розмірі 22 928,57 грн.

Щодо вимог про стягнення пені,
збитків від інфляції та трьох процентів річних суд зазначає, що нарахування цих
санкцій можливе лише при існуванні основного боргу. У зв'язку з відсутністю
підстав для стягнення основного боргу з виплати страхового відшкодування,
позовні вимоги про стягнення 331,05 грн. пені, 1 019,58 грн. збитків від інфляції
та 116,84 грн. трьох процентів річних задоволенню не підлягають.

Державне мито у сумі 243,96 грн. та
витрати позивача на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі
118,00 грн. покладаються на позивача.

В зв'язку із внесенням позивачем державного
мита в більшому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством, останньому
державне мито у сумі

0,04 грн. підлягає поверненню на
підставі пункту першого частини першої статті 8 Декрету Кабінету Міністрів
України від 21 січня 1993 року № 7-93 “Про державне мито”.

Керуючись  ст.ст. 33, 34, 49, 69, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И
В:

1.          У позові відмовити повністю.

2.          Повернути з Державного бюджету
України Товариству з обмеженою відповідальністю “Зодіак-Омега” (98613, АР Крим,
м. Ялта, вул. Морська, буд. 3-А, код 22280572, п/р 01 в АБ
“Південний”, МФО 384522) зайво сплачене державне мито в розмірі 0 (нуль) грн.
04 коп., перераховане квитанцією від 25 грудня 2006 року, що знаходиться в матеріалах
справі № 22/98.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня
підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                        С.В.
Шабунін

Дата підписання: 31.08.2007 р.

№ 22/98

20.08.07 р.

За
позовом          Товариство з обмеженою
відповідальністю "Зодіак - омега"

до                      Жовтневе відділення
Одеської обласної дирекції Національної акціонерної страхової компанії
"Оранта"

про

Суддя

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного
строку з дня його прийняття.

Суддя

?????