ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  РІВНЕНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

"11" вересня 2007 р.                                                                  Справа №  2/295

Господарський суд Рівненської області у складі судді  Савченка Г. І. при секретарі судового засідання  Маслову К.Г.   розглянув справу

за позовом       Товариство з обмеженою відповідальністю "Л.Д.-Кар"

до відповідача  Державна податкова інспекція у місті Рівне

про                       визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень № /0/23-318 від 07.05.2007 р., № /1/23-318 від 23.05.2007 р., № /2/23-318 від 31.07.2007 р.

Представники: від позивача    –директор Дмиш Л.М., представник Лавренчук Т.В.;

від відповідача – інспектор О.С., інспектор Яцюк Н.В.

Статті 27, 29, 49, 51, 127 Кодексу адміністративного судочинства України роз’яснені.

Оголошувалась перерва з 06.09. по 11.09.2007 року.

ВСТАНОВИВ:       Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Л.Д.-КАР" -  просить визнати нечинними податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у місті Рівне № /0/23-318 від 07.05.2007р., № /1/23-318 від 23.05.2007 р., № /1/23-318 від 31.07.2007р. про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість - 13 809 грн.

Податкові повідомлення-рішення від 23.05.2007р. та від 31.07.2007р. прийняті податковим органом в порядку апеляційного узгодження. Сума не змінювалась.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що  сума 13 809,00грн. на яку податковий орган зменшує суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість виникла через невірне розуміння податковим органом принципу сплати податку на додану вартість при проведенні митних процедур.

Так, на думку податкового органу до бюджетного відшкодування за лютий 2007р. ТзОВ «Л.Д.-КАР»включено більшу суму на 13 808,87грн. ніж частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у  попередньому періоді постачальникам (січень 2007 року) таких товарів (послуг).

Але з такою позицією податкового органу позивач  не  погоджується.

Доводить, що у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 417 від 02.04.1998 суми  податку на додану вартість сплачуються платниками до або на день подання вантажно-митної декларації.

Сплачені платником в порядку Постанови КМУ № 417 від 02.04.1998р. суми податку на додану вартість обліковуються на відповідних рахунках митних органів і не вважаються такими, що одразу поступили до державного бюджету.

Тільки після повного оформлення митним органом вантажно-митної декларації такий митний орган перераховує Держмитслужбі суми податку на додану вартість за товари що ввозяться на митну територію України, а Держмитслужба в свою чергу протягом трьох банківських днів перераховує суми податку на додану вартість до Державного бюджету України.

Вказане підтверджує те, що грошові кошти в сумі 13809,00грн., які були сплачені ТОВ «Л.Д.-Кар»платіжним дорученням №191 від 28.12.2006р. в складі суми попередньої оплати за митне оформлення вантажно-митних декларацій, потрапили на відповідний рахунок Рівненської митниці. При цьому, зазначені кошти не є такими, що автоматично потрапили до Державного бюджету України, вони перебували на вказаному митному рахунку до моменту повного оформлення відповідних вантажно-митних декларацій, датованих січнем 2007 року.

В день митного оформлення товару за ВМД (№204000003/7/300017 від 15.01.2007р.; №204000003/7/300018 від 15.01.2007р.; №204000003/7/300025 від 17.01.2007р.; №204000003/7/300037 від 22.01.2007р.; №204000003/7/300046 від 24.01.2007р.) з відповідного митного рахунку ТзОВ «Л.Д.-КАР»нараховані суми податку на додану вартість були списані Рівненською митницею на рахунок Державного бюджету України відповідно з відміткою у кожній ВМД - штампом «СПЛАЧЕНО»із зазначенням дати фактичної сплати у кожній ВМД.

Вищенаведені факти свідчать про те, що ТзОВ «Л.Д.-КАР»не порушувало п.п. 7.7.2. «а», п.7.7 Закону України «Про податок на додану вартість», оскільки зважаючи на викладене, при заповненні рядка 3 Розрахунку суми бюджетного відшкодування за лютий місяць 2007 року, ТзОВ «Л.Д.-КАР»до суми бюджетного відшкодування було включено фактично сплачені суми податку на додану вартість на митниці при здійсненні процедури митного оформлення товару за січень місяць 2007 року в сумі 55 932,00грн.

Відповідач - Державна податкова інспекція у м. Рівне позов заперечує. Свої заперечення обгрунтовує тим, що Законом України "Про податок на додану вартість", а саме: п.1.8 визначено, що бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Випадки, в яких відбувається бюджетне відшкодування визначаються абз. а), пп.7.7.1, п.7.7, ст.7 з урахуванням положень пп.7.7.1, п.7.7, ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" - бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Таким чином законодавчо визначено, що право бюджетне відшкодування у платника податків виникає лише при фактичному перерахуванню аналогічної або більшої суми податку на додану вартість до бюджету у попередньому звітному періоді.

При проведенні перевірки було встановлено, що згідно даних перевірки було встановлено, що згідно даних перевірки ТзОВ "Л.Д.-КАР" в січні 2007 року фактично сплачено податку на додану вартість 42 123 грн., в той час як платником декларується фактична сума 55932 грн.

Отже, виникає розбіжність в сумі 13 809 грн., на яку платнику податків і зменшено суму бюджетного відшкодування.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази у справі, суд встановив.

07.05.2007р. ДПІ у м. Рівне винесено податкове повідомлення-рішення № /0/23-318 про зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 13 809, 00 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення позивач оскаржив в порядку передбаченому п.5.2.2 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", за наслідками такого оскарження податковим органом було винесено податкові повідомлення-рішення № /1/23-318 від 23.05.2007р. та № /2/23-318 від 31.07.2007р.

Так, з податкових повідомлень-рішень вбачається, що вони винесені на підставі Акту позапланової документальної перевірки № 524/362/23-300/33982652 від 26.04.2007р. за порушення пп.7.7.2 "а" п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість". Порушення вказаного підпункту Закону податковий орган вбачає (абз.2 стор.13 акту перевірки) в тому, що на його думку ТзОВ "Л.Д.-КАР" до бюджетного відшкодування за лютий 2007 року включено більшу суму на 13 808 грн. 87 коп. ніж частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому періоді постачальником (січень 2007 року) таких товарів (послуг).

Проте, ТзОВ "Л.Д.-КАР" вважає, що не порушувало вищенаведену норму Закону України "Про податок на додану вартість", а прийняті податковим органом повідомлення-рішення про завищення суми бюджетного відшкодування заявленого в декларації з ПДВ за лютий місяць 2007 року на 13 809 грн. 00 коп. вважає таким, що підлягають скасуванню.

Давши оцінку доказам у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пп.7.7.2 "а" п.7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" бюджетному відшкодуванню підлягає частина від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг). Відповідно до п.10.4 ст. 10 Закону України "Про податок на додану вартість" контроль за правильністю нарахування та сплати (перерахування) податку до бюджету здійснюється відповідним податковим органом, а при імпорті товарів із сплатою податку при його митному оформленні - відповідним митним органом. Суми податку згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 417 від 02.04.1998р. сплачуються платниками до або на день подання ВМД, які обліковуються на відповідних рахунках митних органів. Митні органи після повного оформлення ВМД перераховують Держмитслужбі суми податку на додану вартість за товари, що ввозяться на митну  територію України, які протягом трьох банківських днів перераховуються до Державного бюджету України.

Таким чином, в основу розрахунку суми бюджетного відшкодування покладено єдиний принцип: проведення грошових розрахунків з постачальниками за придбані товари, а якщо постачальник - нерезидент, то з бюджетом (в частині податку на додану вартість).

В січні місяці 2007 року ТзОВ «Л.Д.-КАР»на митну територію України було здійснено ввезення імпортного товару (кузова для легкових автомобілів). Підтвердженням вказаного факту є належним чином оформленні вантажно-митні декларації (далі ВМД): №204000003/7/300017 від 15.01.2007р.; №204000003/7/300018 від 15.01.2007р.; №204000003/7/300025 від 17.01.2007р.; №204000003/7/300037 від 22.01.2007р.; №204000003/7/300046 від 24.01.2007р. При здійсненні процедури митного оформлення товару за вищевказаними ВМД в графі 47 основного аркуша ВМД, Рівненською митницею були нараховані митні платежі, крім того, за кодом 028 було нараховані наступні суми податку на додану вартість:

¦          в декларації №204000003/7/300017 від 15.01.2007р. в сумі - 7 797,39 грн.;

¦          в декларації №204000003/7/300018 від 15.01.2007р. в сумі - 3 782,99 грн.;

¦          в декларації №204000003/7/300025 від 17.01.2007р. в сумі - 27 191,65 грн.;

¦          в декларації №204000003/7/300037 від 22.01.2007р. в сумі - 9 735,23 грн.;

¦          в декларації №204000003/7/300046 від 24.01.2007р. в сумі - 7 424,25 грн.

Загальна сума нарахування склала - 55931,51грн., яка відповідає сумі нарахованого податкового кредиту за січень місяць 2007 року.

Крім того, в січні місяці 2007 року на рахунок Рівненської митниці були перераховані платежі за митне оформлення товарів. Підтвердженням вказаного факту є наступні платіжні доручення:

¦          №01 від 12.01.2007р. в сумі 42 000,00 грн.(Попередня оплата за митне оформлення ВМД);

¦          №03 від 16.01.2007р. в сумі 38 000,00 грн.(Попередня оплата за митне оформлення ВМД);

¦    №04 від 19.01.2007р. в сумі 19 300,00 грн. (Попередня оплата за митне оформлення ВМД);

¦    №17 від 22.01.2007р. в сумі 15 000,00 грн. (Попередня оплата за митне оформлення ВМД);

¦    №18 від 25.01.2007р. в сумі 11 000,00 грн. (Попередня оплата за митне оформлення ВМД);

¦    №19 від 31.01.2007р. в сумі 75 800,00 грн. (Попередня оплата за митне оформлення ВМД).

В день митного оформлення товару за вищевказаними ВМД, з відповідного митного рахунку ТзОВ «Л.Д.-КАР»нараховані суми податку на додану вартість були списані Рівненською митницею на рахунок Державного бюджету України відповідно з відміткою у кожній ВМД - штампом «СПЛАЧЕНО»із зазначенням дати сплати у кожній ВМД.

Крім того, Рівненською митницею (як державним органом, що здійснює контроль за правильністю нарахування та сплати (перерахування) податку до бюджету при митному оформленні імпортованих товарів) на письмовий запит ТзОВ «Л.Д.-КАР»було надано офіційний лист №01/57-06-3588 від 06.07.2007р. в якому митний орган зазначив, що в січні місяці 2007 року ТзОВ «Л.Д.-КАР»було сплачено ПДВ на загальну суму 55931,51грн. по слідуючих вантажно-митних деклараціях:

¦          ВМД №204000003/7/300017 від 15.01.2007р. в сумі-7 797,39 грн.;

¦          ВМД №204000003/7/300018 від 15.01.2007р. в сумі-3 782,99 грн.;

¦          ВМД №204000003/7/300025 від 17.01.2007р. в сумі-27 191,65 грн.;

¦          ВМД №204000003/7/300037 від 22.01.2007р. в сумі - 9 735,23 грн.;

¦          ВМД №204000003/7/300046 від 24.01.2007р. в сумі - 7 424,25 грн.

Вищенаведені факти свідчать про те, що ТзОВ «Л.Д.-КАР»не порушувало п.п. 7.7.2. «а», п.7.7 Закону України «Про податок на додану вартість», оскільки зважаючи на викладене, при заповненні рядка 3 Розрахунку суми бюджетного відшкодування за лютий місяць 2007 року, ТзОВ «Л.Д.-КАР»до суми бюджетного відшкодування було включено фактично сплачені суми податку на додану вартість на митниці при здійсненні процедури митного оформлення товару за січень місяць 2007 року в сумі 55 932,00грн.

Відповідно до п.п.7.3.6 ст.7 Закону «Про податок на додану вартість»датою виникнення податкових зобов'язань при імпорті товарів є дата подання ВМД із зазначенням у ній суми податку, що підлягає сплаті. У нашому випадку дата подання ВМД №204000003/7/300017 від 15.01.2007р.; ВМД №204000003/7/300018 від 15.01.2007р.; ВМД № 204000003/7/300025 від 17.01.2007р.; ВМД №204000003/7/300037 від 22.01.2007р.; ВМД №204000003/7/300046 від 24.01.2007р. Отже, січень місяць 2007 року являється датою виникнення податкових зобов'язань в сумі 55 931,51 грн.

Датою виникнення права на податковий кредит для імпорту товарів (супутніх послуг) вважається дата сплати податку за податковими зобов'язаннями відповідно до п.п.7.3.6 Закону про ПДВ (п.п. 7.5.2 Закону про ПДВ). У даному випадку дата списання коштів з відповідного митного рахунку ТзОВ "Л.Д.-КАР" за січень місяць 2007 року з відміткою штампом "СПЛАЧЕНО": по ВМД № 204000003/7/300017 дата сплати 15.01.2007р.; по ВМД № 204000003/7/300018 дата сплати 15.01.2007р.; по ВМД № 204000003/7/300025 дата сплати 17.01.2007р.; по ВМД № 204000003/7/30037 дата сплати 22.01.2007р.; по ВМД № 204000003/7/30046 дата сплати 24.01.2007р. Отже, період січень місяць 2007 року є фактичною датою сплати податкових зобов'язань за вищевказаними ВМД, а відповідно є датою виникнення податкового кредиту у сумі 55 931, 51 грн.

У зв'язку з цим в судовому засіданні відхилено клопотання відповідача про залучення до участі в справі третьої особи на його стороні - Рівненську митницю для з'ясування обставин перерахунку сум податку на додану вартість до Державного бюджету України.

Таким чином, дата сплати податку за податковими зобов'язаннями чітко пов'язана з датою виникнення права на податковий кредит, тому сума податкового кредиту  вказана в декларації за січень місяць 2007 року в розмірі 55 932, 00 грн. є фактично сплаченою в січні місяці при митному оформленні згідно пп.7.7.2 "а" п.7.7 Закону України "Про податок на додану вартість".  Адже  митні платежі перераховані Рівненській митниці, в яких були враховані суми податку на додану вартість не могли потрапити до бюджету без виникнення податкових зобов'язань у січні місяці 2007 року, так як у підприємства-імпортера згідно вищевказаних норм Закону одночасно із поданням вантажно-митної декларації виникає податкове зобов'язання, після сплати якого до бюджету він отримує право на податковий кредит у повному обсязі.

Отже позивач правомірно відніс до бюджетного відшкодування за лютий 2007 року суму 55 932 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 94, 158, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд ,–

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задоволити.

2. Визнати нечинними податкове повідомлення-рішення № /0/23-318 від 07.05.2007р., податкове повідомлення-рішення № /1/23-317 від 23.05.2007р. та податкове повідомлення-рішення № /2/23-318 від 31.07.2007р.

3.  Присудити Товариству з обмеженою відповідальністю "Л.Д.-КАР" (33000, м. Рівне, вул. Саксаганського, 7)  з Державного бюджету   3 (три) грн. 40 коп. витрат по державному миту (судовому збору).

4.          Видати  виконавчий лист за заявою стягувача після набрання постановою законної сили.

5.          Сторона, яка не погоджується з постановою, має право на апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАС України –з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                           Савченко Г. І.

Постанова складена в повному обсязі і  підписана суддею  "14" вересня 2007 р.