ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.07                                                                                        Справа №  22/414/07

Суддя   Скиданова Ю.О.

Позивач:
Товариство з обмеженою відповідальністю “МДІНА, ЛТД”,
69035, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 49 ,

Відповідач:
Приватне  мале підприємство проектно-виробничої фірми “Еліта”,
м. Запоріжжя, пр. Леніна, 21,

Суддя Скиданова Ю.О.

Представники:

Від позивача:         Сич І.С. –довіреність №01/12-2007 від 01.12.2007 р.

Від відповідача:     Не з’явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області звернулося товариство з обмеженою відповідальністю “МДІНА, ЛТД” з позовною заявою до приватного малого підприємства проектно-виробничої фірми “Еліта” про стягнення 2584,99 грн., що складається з 2159,65 грн. заборгованості, 321,70 грн. втрат від інфляційних процесів, 103,64 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Запорізької області  від 31.10.2007 р. порушено провадження по справі №22/414/07, судове засідання призначено на 05.12.2007 р..

У судовому засіданні 05.12.2007 р. розгляд справи судом закінчено, на підставі ст. 85 ГПК України суддею оголошено вступну та резолютивну частини рішення, за згодою представника позивача.

За клопотанням позивача судовий розгляд справи проводився без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається ст.ст.  11, 526, 530 ЦК України, ст.ст. 174 ГК України. Зазначає, що позивачем  у лютому-вересні 2004 р. було відвантажено відповідачу товар на загальну суму 6542,08 грн., що підтверджується накладними, довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей.  У зв’язку з тим, що строк  виконання зобов’язання сторонами не було визначено позивач направив на адресу відповідача  письмове повідомлення на оплату.  Відповідач належним чином зобов’язання, щодо оплати не виконував у зв’язку з чим за ним рахується заборгованість в сумі 2159,65 грн.. Крім того, позивач просить стягнути  з відповідача  також 321,70 грн. втрат від інфляції та 103,64 грн. 3% річних.

Відповідач вимоги суду викладені в ухвалі суду по справі №22/414/07 від 31.10.2007 р.   не виконав, відзив суду не надав, свого повноважного представника в судове засідання не направив.

Згідно з п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратили чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Відповідач по справі № 22/414/07 є юридичною особою, таким чином, згідно зі ст. 28 ГПК України, керівник підприємства зобов’язаний був направити компетентного представника  в судове засідання, чи сам прийняти участь в судовому засіданні.

Відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за необхідне розглянути спір за наявними у справі матеріалами в межах строку, передбаченого ст. 69 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд  встановив, що товариством з обмеженою відповідальністю “МДІНА, ЛТД” 23 вересня 2004 р. було відвантажено приватному малому підприємству проектно-виробничій фірмі “Еліта”  будівельно-оздоблювальні матеріали (надалі товар) на загальну суму 2220,08 грн.

Факт отримання відповідачем товару підтверджується матеріалами справи, а саме наявними в матеріалах справи копією накладної №8523 від 23.09.2004 р. (оригінал оглянуто судом у судовому засіданні), та копією  довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей серія ЯИВ №407119 від 03.09.2004 р. виданої   ПМП ПВФ “Еліта” на ім’я Веселовського В.А..

Встановлено, що на час розгляду справи у суді за відповідачем рахується заборгованість  за зазначеною накладною  в сумі 2159,65 грн..

Оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з  наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки.

Статтею 174 ГК України передбачено, що господарські зобов’язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

З вище встановленого суд може зробити висновок, що дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов’язків, що підтверджується накладною та дорученням на отримання товарно-матеріальних цінностей, відповідно до яких позивач зобов’язався передати відповідачу товар, а відповідач - оплатити певні кількість отриманої товару за певною ціною. Таким чином, суд дійшов висновку, що між сторонами була укладена угода купівлі-продажу.

За  договором  купівлі-продажу  одна  сторона  (продавець) передає або зобов'язується  передати  майно  (товар)  у  власність другій стороні (покупцеві),  а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як свідчать матеріали справи між сторонами не було визначено строк виконання відповідачем зобов’язання, щодо оплати отриманого товару.

Згідно з ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання  у будь який час. Боржник повинен  виконати  такий обов’язок у семиденний строк від дня  пред’явлення вимоги, якщо  обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідачем було частково виконано взяті на себе зобов’язання щодо оплати.

01.02.2006 р. ТОВ “МДІНА, ЛТД”  було направлено в адресу ПМП ПВФ “Еліта” письмове повідомлення-вимогу (вих. №1/ю) про оплату товару на суму 2159,65 грн., яку отримано останнім 16.02.2007 р. про, що свідчить наявна в матеріалах справи копія повідомлення №1334130  від 16.02.2006 р..

Встановлено, що відповідач зобов’язання щодо оплати виконав неналежним чином, не здійснив оплату отриманого товару у семиденний строк від дня  пред’явлення вимоги від 01.02.2006 р., внаслідок чого на день розгляду справи у суді за ПМП ПВФ “Еліта” рахується заборгованість у розмірі 2159,65 грн..

Відповідач не надав суду доказів належного виконання зобов’язань і погашення вищенаведеної суми заборгованості.

За таких обставин позовні вимоги ТОВ “МДІНА, ЛТД”  підлягають  задоволенню, стягненню  з  ПМП ПВФ “Еліта”  підлягає 2159,65 грн. основного боргу.

Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача суми 321,70 грн.  індексу інфляції за загальний період з  травня 2006 р. по серпень 2007 р. та 103,64 грн. 3% річних за період з 24.02.2006 р. по 30.09.2007 р..

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено зроблений позивачем розрахунок суми 3% річних та втрат від інфляції, та встановлено, що позовні вимоги в цій частині  підлягають задоволенню, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 321,70 грн.  втрат від інфляції та 103,64 грн. 3% річних  за вищезазначений період.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись  ст. ст. 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з  приватного малого підприємства проектно-виробничої фірми “Еліта” (м. Запоріжжя, пр. Леніна, 21, р/р 26000203 в ЗВД АППБ “Аваль”, МФО 313827, )  на користь товариства з обмеженою відповідальністю “МДІНА, ЛТД” (69035, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 49, р/р 239 в ЗЦВ ПІБ м. Запоріжжя, МФО 313355, ) 2159,65 грн. основного боргу, 321,70 грн. втрат від інфляції, 103,64 грн. 3% річних,  102,00 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат  на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Рішення господарського суду  набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання.

Рішення оформлено і підписано згідно з вимогами ст. 84  ГПК України  18.12.2007 р.

Суддя                                                             Ю.О. Скиданова