ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2007 р.                Справа № АС-53/183-07

вх. № 6586/1-53

Суддя господарського суду Харківської області Прохоров С.А.

за участю секретаря судового засідання Рудяк Т.О.

представників сторін

позивача - ОСОБА_1

1-го відповідача - Бородавка К.П.

2-го відповідача- Кизим Т.В.

по справі за позовом  ФОП
ОСОБА_2, с. Куп'янськ-Вузловий

до  1. ДПА у Харківської
області, м. Харків

2. Куп"янська
ОДПІ

про визнання незаконним рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому
проситьсуд визнати незаконними та скасувати рішення відповідача від 28.04.2007
року №   та № про
застосування фінансових санкцій.

Представник позивача в призначеному судовому засіданні підтримує заявлені
позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник першого відповідача в судовому засіданні проти
заявлених позивачем позовних вимог заперечує в повному обсязі та просить суд в
задоволенні позову відмовити.

Представник другого відповідача в судовому засіданні проти
заявлених позивачем позовних вимог заперечує в повному обсязі та просить суд в
задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення уповноважених представників сторін,
дослідивши надані до матеріалів справи документи в їх сукупності, встановив
наступне.

У відповідності до плану перевірок за здійсненням СПД
розрахункових операцій у сфері готівкового обігу на квітень 2007 року,
фахівцями відділу оперативного контролю ДПА у Харківській області на підставі
направлень № 5831 та № 5832 від 17.04.2007 року була проведена планова
перевірка ФОП ОСОБА_2, код та складено акт №20402406/2310 від
20.04.2007 р.

Перевіркою встановлено порушення:

п.1, п. 2, п. 13 ст. 3 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг" від 06.07.1995 року № 265/95-ВР
в  редакції Закону України  від 01.06.2000 року № 1776-ІІІ із змінами і
доповненнями (Закон № 265), а саме : реалізація товару на загальну суму 26,10
грн. без застосування РРО та невидача касового чека; невідповідність у розмірі
5763,10 грн. суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків загальній
сумі, що зазначена в поточному Х-звіті РРО;

ст. 11, ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року № 481/95-ВР із змінами і
доповненнями (Закон № 481) та ч.2 ст. 7 Закону України "Про акцизний збір
на алкогольні напої та тютюнові вироби" від 15.09.95 р. № 329/95-ВР із
змінами і доповненнями (далі по тексту Закон №329), а саме : зберігання
20.04.2007 року в приміщенні магазину з метою продажу алкогольних напоїв - 1
пляшки горілки "Русский размер" 0,7 л. по ціні 18,00 грн. за пляшку,
1 пляшка коньяку "Арамі" 0,5 л. по ціні 27,00 грн. за пляшку
(виробник Сімферопольський винзавод), 1 пляшки вина червоного ігристого
"Золота балка" 0,75 л. по ціні 21,00 грн за пляшку (виробник ТОВ
Агрофірма "Золота балка") без марок акцизного збору встановленого
зразка, роздрібна торгівля алкогольними напоями на розлив в магазині, що не має
статусу підприємства громадського харчування, а саме: горілкою "Пшеница
Ходарев" по ціні 1,30 грн за 100 грам та горілкою "Графська на
молоці" по ціні 1,60 грн. за 100 грам.

За вищезазначені порушення предбачена відповідальність : п. 1 ст.
17 Закону № 265, а саме: 5-кратний розмір вартості проданих товарів без
застосування РРО, тобто 5*26,10 = 130,50 грн.;

ст. 22 Закону № 265, а саме: за невідповідність суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів зазначеній в денному Х-звіті
РРО -п'ятикратний розмір суми, на яку виявлено невідповність, тобто 5*5763,10 =
28815,50 грн.;

абз.8 ч.2 ст. 17 Закону № 481, а саме: за реалізацію алкогольних
напоїв на розлив - 1700,00 грн.;

абз. 13 ч. 2 ст. 17 Закону № 481, а саме: за зберігання 20.04.2007
року в приміщенні магазину з метою продажу алкогольних напоїв без марок
акцизного збору встановленого зразка - 100% вартості товару, але не менше
1700,00 грн. (вартість товару 66,00 грн.) Всього сума фінансових санкцій,
застосованих до Позивача складає 32346,00 грн.

Ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти позову.

Перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у
сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності
є правом органів ДПС, закріпленим у п. 2 ст. 11 Закону України "Про
державну податкову службу в Україні" № 509 від 04.12.1990 року (Закон №
509).

Здійснення контролю за дотриманням порядку проведення розрахунків
в готівковій формі регулюється, насамперед, ст. ст. 15, 16 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг" 265/95-ВР від 06.07.1995 року (Закон
№265). Зокрема, згідно зі ст. 15 Закону № 265 такий контроль здійснюється
податковими органами шляхом проведення планових та позапланових перевірок
відповідно до законодавства України.

Планові перевірки, згідно з п. 2.6 та п. 2.7 Методичних
рекомендацій, проводяться за окремими щомісячними планами податкових органів.
На рівні ДПА області зазначений план затверджується відповідним Заступником
Голови.

Враховуючи, що правові відносини з проведення перевірок дотримання
законодавства при здійсненні розрахункових операцій регулюються одночасно і
Законом № 265 і Законом № 509, то у питаннях порядку та періодичності
проведення таких перевірок пріоритет мають положення Закону № 265, як
спеціального законодавчого акту. Таким чином положення Закону України № 509
підлягають застосуванню тільки щодо правовідносин не врегульованих Законом №
265.

Вимоги позивача про скасування рішення Куп'янської ОДПІ,
винесеного за наслідками перевірки фахівців ДПА у Харківській області,
спростовуються наступним:

- складеним актом перевірки;

- підписом ОСОБА_2 про ознайомлення з актом перевірки без
зауважень;

- підписом працівника СПД про отримання акту;

- складеним описом наявних готівкових коштів;

- наданням на вимогу перевіряючих письмових пояснень.

В своєму позові позивач вказує на не додержання органом ДПС вимог
ч. 4 ст. 11-1 Закону №509 - стосовно не направлення не пізніш ніж за 10 днів до
дня проведення планової виїзної перевірки письмового повідомлення із
зазначенням дати початку та закінчення її проведення. Проте вимоги ч. 4 ст.
11-1 Закону № 509 застосовуються виключно в разі проведення планової
документальної перевірки платника податків щодо своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обов'язкових платежів) і
не можуть бути поширені на перевірки з питань дотримання положень Закону № 265.

Обгрунтування Позивачем своїх вимог тим, що достатньою підставою
для визнання недійсним рішення є неправомірність проведення перевірки є
неприйнятним, у зв'язку з тим, що порушення порядку проведення перевірки не
може бути достатньою підставою визнання недійсним рішення, яке прийнято на
підставі висновків такої перевірки, без з'ясування обставин дійсності
викладених в такому акті фактів порушень законодавства.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що опис наявних
готівкових коштів, які знаходилися на місці проведення розрахунків та належали
позивачу, було складено власноручно та підписано продавцем ОСОБА_3, про що
свідчить додаток до    акту    перевірки.

Перевірка проведена в присутності продавця ОСОБА_3, яка з актом
перевірки ознайомлена, один примірник акту перевірки отримала. Відповідно до п.
1.8 Наказу ДПА України від 04.04.2002 року № 155, до доказів, що
використовуються в частині підтвердження встановлених перевіркою фактів
порушень відносяться як первинні документи, звіти, розрахунки та інші документи,
в яких викладені або засвідчені обставини складу порушення, так і пояснення
посадових осіб та інших працівників суб'єкта підприємницької діяльності,
задокументовані пояснення свідків зазначеного порушення.

Також слід зазначити, що до опису наявних купюр та монет, який
власноручні зробила без фізичного та психологічного впливу у присутності
посадових осіб податкової служби продавець ОСОБА_3, включені готівкові кошти,
що належать фізичній особі підприємцю ОСОБА_2.
Крім того, це є опис купюр та монет, що знаходяться на місці проведення
розрахунків - в магазині, розташованому за адресою АДРЕСА_1, та отримані за
реалізовані товари (надані послуги) станом на 20.04.07 року.

Згідно ст.2 Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг" місце проведення розрахунків - місце, де здійснюються розрахунки
із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за
реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання
покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо. Тобто до опису включені кошти, що
знаходились на місці, де здійснюються розрахунки з покупцем за продані товари
(надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані
послуги) готівкові кошти.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що ОСОБА_3 не
перебувала у трудових відносинах з нею, а
оформлена у її чоловіка ОСОБА_4 - платника єдиного податку, який до її
торгового патенту не має жодного відношення.

Згідно пояснень, отриманих від
ОСОБА_3 від 20.04.07 року, вбачається, що остання працює на посаді
продавця в магазині ФОП ОСОБА_2 з жовтня 2006 року. На момент проведення
перевірки 20.04.07 року саме вона продавала горілку та цигарки без застосування
РРО. Згідно її пояснень на реалізації знаходилися алкогольні напої без марок
акцизного збору встановленого зразку на суму 66,00 грн. Претензій до
перевірючих продавець не мала.

За час розгляду справи судом позивачем не надано доказів того, що
продавець ОСОБА_3 знаходилась на момент перевірки  в трудових договірних відносинах з її
чоловіком - ОСОБА_4, підвтердженням чого може бути  трудовий договір, який зареєстрований у
встановленому законом порядку. Крім того, доказом перебування в трудових
відносин може бути виписка з трудової книги продавця, з якої також вбачається,
що продавець знаходиться у трудових стосунках з роботодавцем.

Стосовно подвійної юридичної відповідальності, яка на думку
позивача є підставою для задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне
зазначити, що

- по-перше: норми Закону України №481/95-ВР «Про державне
регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
алкогольними напоями та тютюновими виробами" не визнані неконституційними,
є чинними та обов'язковими до виконання. Відповідно до ст. 75 Конституції
Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні. Позивач
помилково посилається на неузгодженість із загальними принципами оподаткування,
нормами Конституції.

-по-друге: кодекс України про адміністративні правопорушення
передбачає адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення.
Суб'єктом відповідальності є фізична особа, яка скоїла адміністративне
правопорушення. Стаття 17 Закону №481/95-ВР передбачає фінансові санкції у
вигляді штрафів до суб'єктів підприємницької діяльності. Ч. 1 ст.17 цього
Закону зазначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові
особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним
законодавством.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги належним чином не
обгрунтованими, не підтвердженими наданими до матеріалів справи доказами та
такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України
судові витрати залишаються на позивача.

Керуючись статтями 4, 8, 71, 86, 94, 160 - 163  Кодексу адміністративного судочинства України
, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанову може бути оскаржено в порядку ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України до Харківського апеляційного
господарського суду шляхом подання заяви через суд першої інстанції, на протязі
десяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови. Апеляційна скарга
подається через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо такої заяви не
було подано.

Постанову підписано судом 28.09.2007 року.

Суддя
Прохоров С.А.