ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2007 р.
№ 2-25/6983-2007

Вищий господарський  суд  України у складі колегії суддів :

головуючого судді
Овечкіна В.Е.,

суддів
Чернова Є.В.,

Цвігун В.Л.,

розглянув касаційну скаргу

ПП "Ловко -3"

на ухвалу
від 25.05.07 господарського суду АР Крим

та на постанову
від 12.09.007 Севастопольського апеляційного господарського суду

у справі
№ 2-25/6983-2007 господарського суду АР Крим

за позовом
ТзОВ "Сітрейд"

до
ПП "Ловко -3"

про
стягнення 112 595,00 грн.

У справі взяли участь представники

від позивача:  не з'явилися

від відповідача: Ключник О.С., довір. у справі

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ "Сітрейд" звернулося до господарського суду АР Крим  з позовом до ПП "Ловко -3" про стягнення з відповідача збитків у вигляді не отриманого прибутку  у розмірі 112 595 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що  позивач є фрахтувальником  малого риболовного траулеру сейнеру "Еллада" на підставі  договору фрахтування судна (бербоут –чартер) за №22-02/05 від 21.07.05, якій укладено між ТОВ "Південна мануфактура "Пролив" та ТОВ "Сітрейд". На виконання умов  вказаного договору позивачем було перераховано ТОВ "Південна мануфактура "Пролив" плату за оренду  МРСТ "Еллада".  В подальшому право власності на вказане майно перейшло до ПП "Ловко-3" на підставі рішення господарського суду АР Крим від 22.06.06 по справі №2-20/10131-2006. Отже, оскільки ПП "Ловко-3" є власником МРСТ "Еллада", то воно фактично виступає  наймодавцем за договором фрахтування №22-02/05 від 21.07.05. Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 04.04.07 у справі №2-17/18988-2006 зобов'язано ПП "Ловко-3" усунути перешкоди у користуванні ТОВ "Сітрейд" МРСТ "Еллада", переданим ТОВ "Сітрейд" на підставі договору фрахтування №22-02/05 від 21.07.05. Внаслідок неправомірних  дій відповідача позивач позбавлений права використовувати передане за договором майно у своїй господарській діяльності та несе збитки.

Ухвалою господарського суду АР Крим від 25.05.07 (суддя Копилова О.Ю.), залишеною без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду  від 12.09.07 (колегія суддів у складі: Плута В.М.. Борисової Ю.В.. Горошко Н.П.), заборонено ПП "Ловко-3" здійснювати дії  у відношенні орендованого майна  - Малого риболовецького сейнеру траулеру "Еллада" шляхом обмеження у пересуванні (заборони виходу в море) з будь-якого порту України.

ПП "Ловко-3" звернулося з касаційною скаргою на ухвалу господарського суду АР Крим від 25.05.07 та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду  від 12.09.07, в якій просить їх скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм процесуального права дійшла висновку, що касаційна скарга  підлягає  задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.66 ГПК України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з ініціативи господарського суду, як гарантія реального виконання рішення суду.

Згідно ч.1 ст. 67 ГПК України, позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери, тощо), яке є у відповідача, на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись на момент виконання рішення.

У відповідності з зазначеною нормою, до заходів забезпечення позову належать, зокрема, заборона відповідачеві вчиняти певні дії або заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Окрім того, особа яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Як вказувалось раніше, звертаючись до господарського суду з клопотанням про забезпечення позову, позивач просив здійснити дії у відношення орендованого майна шляхом обмеження в пересуванні (заборони виходу в море) з будь-якого порту України.

Предметом позову у справі №2-25/6983-2007  є стягнення збитків у вигляді  неотриманого  прибутку  у розмірі 112 595 грн .

Окрім цього, в постанові ВГСУ  від 21.06.07 по справі №2-17/18988-2006 за позовом ТзОВ "Сітрейд" до риболовецького кооперативу "Таврія", 3-тя особа: ПП "Ловко-3" та ТзОВ "Південа мануфактура "Пролив" про усунення перешкод в користуванні орендованим майном вказано про відсутність  переходу прав і обов'язків власника від ТОВ "Південна мануфактура "Пролив" до відповідача. Зазначеною постановою ВГСУ скасована постанова Севастопольського  апеляційного господарського суду від 04.04.07 у справі №2-17/18988-2006, яка стала підставою для вжиття запобіжних заходів.

В рішенні господарського суду АР Крим від 20.04.06 у справі №2-6/7379-2006 було встановлено незаконність набуття права власності на спірне майно ТОВ "Південна мануфактура "Пролив", що свідчить про відсутність у нього права власності на спірне майно на час укладення договорів фрахтування та відповідно, зміну власника на  РСВК "Таврія".

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що в порушення вимог закону місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, приймаючи ухвалу не навів обґрунтованих мотивів необхідності забезпечення позову та вибору способу забезпечення позову.

При цьому, судом не враховано вимог ч.2 ст.67 та ст.86 ГПК України, відповідно до яких в ухвалі зазначаються мотиви застосування засобу забезпечення позову.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду, апеляційна інстанція на вказані порушення уваги не звернула. Тому, судові рішення попередніх інстанцій, які прийняті з порушенням вимог статей 66, 67, 86 ГПК, не можуть залишатись без змін і підлягають скасуванню, а справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для розгляду по суті спору.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ПП "Ловко -3" задовольнити.

Ухвалу господарського суду АР Крим від 25.05.07 та  постанову Севастопольського апеляційного господарського суду  від 12.09.07у справі №2-25/6983-2007 скасувати.

Справу передати на розгляд до господарського суду  АР Крим.

Головуючий, суддя                                                              В. Овечкін

Судді:                                                                                      Є.Чернов

В.Цвігун