ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"01" листопада 2007 р.
Справа № 9/55-2А.

За позовом Комунального підприємства «Луцькводоканал», м. Луцьк

До Луцької об’єднаної державної податкової інспекції, м. Луцьк

Про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення

Головуюча суддя Соломка Л.І.                                                                                    При секретарі       Кідиба Т.О.                                        Представники:

В

ід позивача: Мисюк Г.І. -  начальник відділу юридичного забезпечення  та роботи з кадрами, довіреність №04 від 19.03.2007 р.;

Від відповідача: Стельмащук Ю.Г. –заступник начальника юридичного відділу, довіреність №17 від 18.06.2007 р.;

Локоть Л.М. –гол. держ. под. ревізор-інспектор ДПА у Волинській обл., довіреність №63 від 06.09.2007 р.

Права та обов’язки  представникам позивача і відповідача  роз’яснені відповідно до ст.ст. 49,51 КАС України.

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу від представників сторін не поступило.

У судовому засіданні оголошено перерву до 01.11.2007 р. для подачі сторонами  додаткових доказів по справі.

Суть спору: Позивач –КП “Луцькводоканал”звернувся до господарського суду з адміністративним позовом  та просить визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 25.05.2007 р. №9/1, згідно якого  платнику визначено податкове зобов’язання  з податку на прибуток підприємства  на загальну суму  139 617,8 грн. (основний платіж –106 928 грн., штрафні санкції –32 689,8 грн.).

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним:

- твердження в акті перевірки податкового органу про те, що підприємством необґрунтовано віднесено до складу валових витрат вартість  юридичних послуг, наданих АПК “Конфідент”згідно укладених  договорів  при наявності  на підприємстві юридичної служби є безпідставним, оскільки визначення валових витрат дано в підпункті  5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”від 22.05.1997 р. №283/97-ВР, а підпунктом 5.3 ст.5 Закону  дано вичерпний перелік витрат, що  не включаються до складу валових витрат. На думку позивача використання послуг  сторонніх адвокатів при наявності штатної юридичної служби не заборонено законодавством України, дані  правовідносини оформлені договорами, актами здачі-приймання  наданих послуг та оплачені, тобто факти надання послуг підтверджені  документально;

- щодо висновку Луцької ОДПІ про неправомірність  віднесення до складу валових  витрат підприємства вартості послуг з обслуговування програмного забезпечення, наданого підприємцем Лейбиком С.І. протягом  2005-2006 р.р. позивач зазначив, що ці послуги також документально  підтверджені договорами та актами виконаних робіт. За даними  балансу  підприємства станом на 30.09.2006 р.  первісна вартість нематеріальних активів  становила 274,8 тис.грн., серед цих нематеріальних активів облікуються комп’ютерні  програми 1-С (Бухгалтерія), програмні модулі нарахування заробітної плати, розрахунку з абонентами та інші види програмного забезпечення, обслуговування яких  проводилось підприємцем  Лейбиком С.І., за що  йому згідно  актів приймання-передачі виконаних робіт сплачено 169 710 грн. На думку  позивача, відповідно до п.18 Положення (стандарту) бухгалтерського  обліку  8 “Нематеріальні активи”зазначені вище витрати правомірно включені до складу валових витрат звітного періоду.

Згідно заяви про уточнення позовних вимог   (вх. господарського суду 22.10.2007 р. №01-32/15538) та заяви від 22.10.2007 р. представник позивача просить прийняти відмову від позову в частині  віднесення  до складу валових витрат витрат на обслуговування програмного забезпечення ПП Лейбиком С.І. та закрити провадження у справі щодо частини позовних вимог.

Відповідач –Луцька ОДПІ подала заперечення на позов від 06.09.2007 р. №2414/10/10-012, де проти позову заперечує з наступних підстав:

- перевіркою правильності визначення валових витрат КП “Луцькводоканал”(акт перевірки  від 28.03.2007 р. №02116) встановлено завищення валових витрат в 2005 р. в сумі 371 910 грн., за 3 квартал 2006 р. –на суму 427 710 грн., в тому числі, зайво віднесено до валових  витрат вартість наданих юридичних  послуг фірмою АПК “Конфідент”на загальну суму 258 000 грн., оскільки на підприємстві функціонує юридична служба до обов’язків якої  входить представництво інтересів підприємства в судах  та інших  органах при розгляді спорів;

- щодо віднесення  до складу валових витрат послуг з обслуговування програмного забезпечення Луцька ОДПІ вважає, що використання, розповсюдження комп’ютерного  програмного забезпечення регламентується вимогами Законів України “Про авторське право і суміжні права”, “Про розповсюдження  примірників аудіовізуальних творів, фонограм, комп’ютерних програм та баз даних”. В договорах, укладених між КП “Луцькводоканал”та ПП Лейбиком С.І. вказано, що щомісячно підприємець повинен закуповувати  програмне забезпечення, а в актах здачі- приймання робіт вказано, що  кошти отримано тільки за сервісне обслуговування програмного забезпечення, яке в договорі не згадується. В актах не вказано, яке саме програмне забезпечення обслуговувалось, а відповідно до обліку нематеріальних активів, жодного  об’єкту програмного забезпечення, створеного ПП Лейбиком С.І. не існує. Якщо проводилась модифікація існуючого легального продукту в частині збільшення його можливостей, чи створення нових модулів, то дана операція повинна була збільшити вартість облікованого  програмного продукту по бухгалтерським документам на суму виконаних робіт, однак жодна з таких ознак в документах позивача відсутня.

Крім того, згідно листа державного інспектора з питань інтелектуальної власності Державного Департаменту інтелектуальної власності від 21.03.2007 р. №01-7/21 після проведення обстеження  комп’ютерної техніки та документації КП “Луцькводоканал”на предмет встановлення законності використання об’єктів права інтелектуальної власності, а саме програмного  забезпечення,  встановлено, що майже все програмне забезпечення являється незаконним і використовується  з порушенням вимог чинного законодавства

Клопотання позивача  про часткову відмову від позову  розглянуто судом за участю  представників сторін та прийнято. Представнику позивача роз’яснено наслідки відмови від позову.

Із пояснень представників сторін, матеріалів справи, господарський суд встановив:

Луцькою ОДПІ проведена виїзна планова перевірка комунального підприємства «Луцькводоканал» з питань  дотримання  вимог податкового та іншого  законодавства за період з 01.01.2005 р. по 30.09.2006 р., по результатах перевірки складений акт від 28.03.2007 р. №02116 (витяг з акту перевірки  (а.с.6-8).

Перевіркою встановлено:

-в порушення  п.5.1 підп.5.2.1, п.5.2 ст.5 Закону України від 22.05.1997 р. №283/97-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств»(із змінами та доповненнями)  до складу валових витрат віднесено вартість юридичних послуг на загальну суму 258 000,00 грн., наданих фірмою АПК «Конфідент», згідно заключних договорів (додаткова угода до угоди №2-2110905 від 28.11.2005 р. на суму 91 000 грн., договір №160505-1/36-1 від 16.05.2005 р. на суму 25 000грн., угода №010805-1 від 01.08.2005 р. на  суму 60 000 грн., угода №100805-1 від 10.08.2005 р. на суму 50 000 грн., договір №96 від 20.12.2005 р. на суму 32 000 грн.) та актів виконаних робіт (від 10.11.2005 р., від 28.12.2005 р., від 21.02.2005 р., від 12.12.2005 р., від 14.10.2005 р., від 25.05.2005 р., від 19.08.2005 р., від 22.08.2005 р., від 22.12.2005 р.).

-в штаті КП «Луцькводоканал»є юридична служба. Згідно п.9 Положення про юридичну службу, в обов’язки юридичної служби  підприємства входить: організація претензійної роботи, представлення в установленому законодавством порядку інтересів  підприємства в судах, інших органах під час розгляду правових питань і спорів, надання правової  оцінки претензіям, що пред’явлені підприємству чи підприємства у зв’язку з порушенням його майнових прав і законних інтересів. Надані послуги фірмою АПК «Конфідент»по суті є прямими обов’язками юридичної служби підприємства.

Крім того,  до складу валових витрат  віднесено  вартість обслуговування програмного забезпечення на загальну суму 169 710 грн., наданих ПП Лейбиком С.І. протягом 2005-2006 р.р.  згідно укладених договорів та актів виконаних робіт.

За результатами перевірки  керівником Луцької ОДПІ направлено платнику податкове повідомлення-рішення від 25.05.2007 р. №/1, згідно якого згідно з підп. «б»підп.4.2.2 ст.4 та підп. 17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 р. №2181-ІІІ за порушення п.5.1, підп. 5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»визначено суму податкового зобов’язання з податку на прибуток у сумі 139 617,80 грн. (в т.ч. 106 928 грн. основний платіж, 32 689,80 грн. штрафні (фінансові) санкції).

Дане податкове повідомлення-рішення оспорюється позивачем в сумі                   82 619,30 грн. в частині включення до валових витрат вартості юридичних послуг, наданих АПК «Конфідент».

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, керуючись Конституцією та законами України, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги не грунтуються  на чинному законодавстві та до задоволення не підлягають.

При цьому суд виходив з такого:

Як вбачається з матеріалів  справи, КП «Луцькводоканал»включено до складу валових витрат  витрати  на юридичні послуги на загальну суму 258 тис. грн., наданих фірмою АПК «Конфідент»згідно укладених договорів та актів виконаних робіт за 2005 р.

Відповідно до п.5.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» №334/94-ВР від 28.12.1994 р. (в редакції  Закону України від 22.05.1997 р. №283/97-ВР (далі –Закон України №334/94-ВР) валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно з підп. 5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України №334/94-ВР до складу валових витрат  включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Виходячи із юридичного змісту наведених норм закону господарський суд дійшов висновку, що основною умовою віднесення до складу валових витрат  є подальше використання таких товарів (робіт, послуг) у власній  господарській діяльності.

Дане  твердження обґрунтоване правовою  дефініцією п.1.32 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»,  за змістом якої господарська діяльність –будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі, коли безпосередня  участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою  участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

В даному випадку мали місце періодичні відносини між адвокатською компанією та  замовником, які за своєю правовою природою не є  господарською діяльністю суб’єктів підприємства. Зазначене підтверджено в касаційній  постанові Вищого господарського суду України від 14.11.2002 р. №16483/1-13. Дані  відносини  регулюються спеціальним Законом України «Про адвокатуру»та Правилами адвокатської етики, схвалених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 01.10.1999р., а не законодавством про підприємницьку діяльність.

Правила адвокатської етики, які доповнюють та конкретизують законодавство про адвокатуру та відповідно до ст.ст. 15,16, Закону України «Про адвокатуру»є нормативно правовим актом і обов’язкові до виконання, у п. 3 ст.33 містять перелік факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати адвокатських послуг: обсяг часу і роботи, що потребуються від адвоката, його професійний досвід, науково-теоретична підготовка, характер і тривалість професійних відносин даного адвоката з клієнтом та ін.

Водночас з представлених суду доказів: договорів на надання юридичних послуг та актів виконаних робіт не вбачається, які саме фактори бралися до уваги сторонами при визначенні розміру оплати адвокатських послуг. Звіти виконавців, що передбачені умовами договору, відсутні. Крім того, як вбачається з угод №010805-1 від 01.08.2005р., №100805-1 від 10.08.2005р., укладених між КП «Луцькводоканал»та АПК «Конфідент», виконавець зобов’язався: здійснити юридичний супровід справ №5/22-92 та №02/43-2 у Львівському апеляційному господарському суді. Однак, як вбачається з постанови Львівського апеляційного господарського суду від 18.08.2005р. у справі №5/22-92 та постанови від 18.08.2005р. у справі № 02/43-2, якими спір вирішений по суті, представники АПК «Конфідент»не були присутні у судовому засіданні (а.с.36-44).

Згідно з підпунктом 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов’язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до пункту 2 статті 3 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»(996-14) бухгалтерський облік є обов’язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та повинні мати такі обов’язкові реквізити: назву документа, дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції та ін.

З представлених суду позивачем актів здавання-приймання виконаних робіт за 2005 рік вбачається, що дані акти не містять обов’язкових реквізитів для первинних документів, зокрема змісту та обсягу господарської операції, тому не відповідають вимогам п.2 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Таким чином, договори про надання юридичних послуг, акти виконаних робіт не дають підстав вважати, що надані АПК «Конфідент»послуги пов’язані з господарською діяльністю КП «Луцькводоканал». При цьому суд враховує також те, що згідно штатного розпису на підприємстві працює юридична служба, яка зобов’язана виконувати функції правового забезпечення діяльності підприємства. АКП «Луцькводоканал»є підприємством комунальної форми власності, спеціалізованим експлуатуючим підприємством об’єктів водопостачання та водовідведення, переданих в експлуатацію власником Луцькою міською радою.

Відповідно до підпункту 5.6.1 пункту 5.6 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до валових витрат відноситься заробітна плата штатних працівників, оплата послуг адвокатів (адвокатських фірм) повинна проводитись за рахунок прибутку підприємств. Таким чином, висновок Луцької ОДПІ є правомірним, а рішення, прийняте за наслідком перевірки КП «Луцькводоканал», підставним.

Посилання позивача на висновок КНІСЕ від 19.10.2007 р., отриманим під час судового розгляду даної справи, є безпідставним, оскільки питання призначення судової експертизи вирішує суд відповідно до ст.. 81 КАСУ. Згідно п. 5 ст. 82 КАСУ висновок експерта для суду не є обов'язковим. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 86 КАСУ). Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 86 КАСУ).

Враховуючи вищевикладене, керуючись Законами України «Про оподаткування прибутку підприємств», «Про адвокатуру», ст.ст.69,70,71,72,79,100,158-160 КАС України, господарський суд

п о с т а н о в и в:

1.  Провадження у справі в частині визнання нечинним  податкового повідомлення-рішення від 25.05.2007 р. №9/1 на суму 56 998,50 грн. закрити.

2.  В решті позову відмовити.

На постанову  через суд  першої інстанції може бути  подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі.

Апеляційну  скаргу може бути подано через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після  подання заяви  про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної  інстанції.

Апеляційну скаргу може  бути  подано без попереднього подання заяви  про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, установлений для подання  заяви про апеляційне  оскарження.

Постанова набирає  законної сили  після закінчення строків для подання  заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                   Л .І.Соломка

Дата виготовлення повного

тексту постанови – 12.11.2007 р.