СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

04.12.2007

Справа №2-24/14875-2006А

За адміністративним позовом - СПД
ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

До відповідача  - Державної податкової інспекції у м.Ялта (
АР Крим, м.Ялта, вул.Васильєва,16)

про визнання нечинним  податкового повідомлення-рішення

Суддя Г.Г.Колосова

При секретарі Капустіної І.М.

За участю представників:

Від позивача -ОСОБА_2, представник,
дов. у справі.

Від відповідача - Володькін С.А.,
гол. держ. подат.інспектор, дов.  у
справі, Сороко дум О.М., гол.держподат.інспектор, дов у справі..

Обставини справи:

Позивач звернувся з
адміністративним позовом до ДПІ у м.Ялта про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення № /0 від 14.07.2006р. про донарахування суми
податку на додану вартість у розмірі 89771,00грн. і застосування штрафних
санкцій у розмірі 46078,58грн., усього 135849,58грн.

У судовому засіданні 13.11.2007р.
позивач уточнив позовні вимоги згідно з якими просить  визнати нечинним податкове
повідомлення-рішення № /0 від 14.07.2006р. про донарахування суми
податку на додану вартість у загальній сумі 135849,58грн., в т.ч.
89771,00грн.-основний платіж  і застосування
штрафних санкцій у розмірі 46078,58грн. та просить стягнути з відповідача
судові витрати у сумі 15191,48грн., в тому числі 3,40грн.-судовий збір,
353,08грн.- оплата за проведення експертизи, 14835грн.- витрати, пов'язані з
наданням правової допомоги.
(а.с.148-149)

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав  позовні  вимоги.

Відповідач позовні вимоги не визнає
та просить у позові відмовити за мотивами, викладеними у запереченні на позов,
запереченнях на експертизу та запереченні на заяву про уточнення позовних
вимог, а  також у судових засіданнях
(  а.с. 30-36 ).

Ухвалою від 17.10.2006р. суд
зупинив провадження у справі в зв'язку з призначенням   почеркознавчої експертизи. 19.02.2007р.
матеріали справи повернуті без проведення експертизи, оскільки сторонами не
надані витребувані експертом документи, провадження по справі поновлено.

Ухвалою від 21.05.2007р. суд знов
зупинив провадження по справі та призначив почеркознавчу експертизу. Після
проведення експертизи провадження по справі поновлено.

Згідно з п. 6 ч. 3 розділу V11
Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства
України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів
адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до
Господарського процесуального кодексу України 1991р. (1798-12), вирішують у
першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські
суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до внесених змін до
Кодексу Адміністративного судочинства України (від 08.09.2005р. № 2875-ІУ)
повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного
засобу здійснюється судом тільки за вимогою особи, яка бере участь у справі,
або за ініціативою суду.

Вказаних вимог від сторін не
надходило.

Суд вважає можливим проведення
судового процесу без здійснення фіксування судового процесу технічними
засобами.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази, вислухавши пояснення представників сторін, суд,
-

встановив:

ОСОБА_1зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа
виконавчим комітетом Ялтинської міської ради  23.10.2002р. та поставлений на облік у ДПІ в
м. Ялта

07.07.2006р. ДПІ у м.Ялта проведена
виїзна планова документальна перевірка з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства СПД ОСОБА_1 за період з 01.04.2003р. по
31.03.2006р., за результатами якої складений акт № 12217-1НОМЕР_1 від
07.07.2006р.

В результаті перевірки встановлено
порушення СПД ОСОБА_1 п.п..7.3.1 п.7.3 ст. 7
Закону України «Про податок на додану вартість»  № 16897-ВР, що виразилось у не нарахуванні
та не оплаті податку на додану вартість про постачанні товарів на території
України в період з травня 2005р. по березень 2006р. на загальну суму  89771грн.

На підставі вказаного акту  винесено податкове повідомлення-рішення  № 0  від 14.07.2006р. про донарахування податку на
додану вартість у розмірі 89771,00грн. і застосування штрафних санкцій у
розмірі 46078,58грн., усього 135849,58грн.
на підставі п.1.4 ст. 1, п.п.3.1.1 п.3.1. ст. 3, п.4.1. ст.. 4 , п.6.1
ст. 6   Закону України «Про податок на
додану вартість» № 16897-ВР ( із змінами та доповненнями).

Не погодившись з винесеними
рішеннями ДПІ в м. Ялта позивач звернувся
до суду з позовом про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення
№ /0 від 14.07.2006р.

Позовні вимоги підлягають
задоволенню за наступних підстав.

В п.2.4. акту перевірки ДПІ в м. Ялта
07.07.2006р. вказано, що СПД ОСОБА_1. поставлений на податковий облік в ДПІ в
м. Ялта 09.04.1997р., в перевіряємому періоді оплачував єдиний податок,
платником податку на додану вартість зареєстрований 29.04.2005р. свідоцтво №
51156480. В тому ж акті вказано, що з 01.04.2003р. по 31.03.2006р.
фінансово-господарська діяльність проводилась
по спрощеній системі оподаткування. СПД ОСОБА_1 придбавались свідоцтва
про сплату єдиного податку  з термінами
дії з 01.01.2003р. по 31.12.2006р. Єдиний податок  СПД ОСОБА_1 нарахований та сплачений у
повному обсязі. ( а.с.11, 13)

В ході доперевірочного аналізу
встановлено, що СПД ОСОБА_1 не надані
декларації з податку на додану вартість за період з травня 2005р. по
березень включно 2006р.

ДПІ в м. Ялта стверджує, що СПД
ОСОБА_1. є платником ПДВ  на підставі власноручної
реєстраційної заяви від 20.04.2005р.(вх. № 10392м), на підставі чого внесений
до Реєстру платників ПДВ  29.04.2005р.,
про що йому видано свідоцтво за № 51156480, яке було направлено рекомендованою
поштою та одержано згідно з підписом на поштовому повідомленні.

Однак СПД ОСОБА_1. не погоджуючись з
цим ствердженням, заявив, що він ніякої
заяви щодо реєстрації платником ПДВ не писав, та ніякого свідоцтва не
одержував, а підписи на поштовому повідомленні та на заяві належать не йому.

З метою встановлення чи є підпис на
заяві та на поштовому повідомленні підписом зробленим ОСОБА_1, суд ухвалою від
17.10.2006р. призначив судову почеркознавчу експертизу.

Згідно з висновком № 351 від
21.09.2007р. експертів рукописний текст у бланку реєстраційної  заяви платника податку на додану вартість
зроблений не ОСОБА_1, а іншою особою.

У запереченні ДПІ в м. Ялта посилається
на те, що експертами не дані відповіді на поставлені  судом запитання, а їх  висновки
засновані на імовірності, тому
вважає необхідним виключити висновок експертів № 351 від
21.09.2007р.  із числа доказів по справі.

Суд до уваги це ствердження  не приймає тому, що головним документом  для
реєстрації платником ПДВ є реєстраційна заява, на підставі якої видається
свідоцтво платника ПДВ, а у п.3 висновку
комісійної експертизи чітко вказано, що заява написана не ОСОБА_1, а
підписана можливо не ОСОБА_1, а іншою особою.

Суд, в порядку ст.86 КАС України,
оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також
достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Доказами в адміністративному
судочинстві, згідно із ст.. 69 КАС України, є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші
обставини, що мають значення  для
правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом  на
підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань
свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Оскільки експертиза проводилась
комісійно двома експертами, які мають вищу освіту, спеціальну криміналістичну
підготовку та досвіт роботи експертом, тому у суда відсутні підстави для  сумніву в їх компетентності.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2
Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03.07.1998р. № 727/98 СПД
ОСОБА_1. самостійно  обрав спрощений
спосіб оподаткування доходів по єдиному податку шляхом  отримання свідоцтва та своєчасній оплаті
його.

Згідно із ч. 1 ст. 71 Кодекса
адміністративного судочинства  кожна
сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Податковим органом не доведено
порушення позивачем податкового законодавства.

Ст. 19 Конституції України зобов'язує
органи державної влади, органи місцевого самоврядування та їх посадових осіб
діяти тільки з підстав, в межах повноважень і способом, передбаченими
Конституцією і законами України.

З урахуванням викладеного,  ретельно дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо визнання
нечинним податкового повідомлення-рішення № 0 від 14.07.2006р.,
підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Уточнення позовних вимог щодо
стягнення з відповідача судових витрат в сумі
15191,48грн.  підлягає задоволенню
частково за наступних підстав.

Згідно п.1) ч. 3 ст. 87 КАС України
до витрат, пов'язаних з розглядом справи належать витрати на правову
допомогу.

Зі змісту  ч.1 та ч.2 ст. 90 вбачається, що стягненню
підлягають витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого
фахівця  в галузі права, які надають
правову допомогу за договором. У разі звільнення сторони від оплати надання їй
правової допомоги ( ДПІ ), витрати здійснюються за рахунок державного бюджету.

Однак, позивачем наданий договір
від 23.08.2006р. на ведення не конкретної адміністративної справи, а по
розгляду справ в багатьох судах (Ялтинському міському суді, апеляційному суді
АР Крим, господарському суді АР Крим, адміністративних судах).

В п.п.1.1 договору вказано, що
представництво повинно бути здійснено ОСОБА_2
в Господарському суді АР Крим за адміністративним позовом до ДПІ в м.
Ялта про визнання нечинним    податкового
повідомлення-рішення ДПІ в м. Ялта, але не вказано стосовно якої саме справи чи
конкретно якого податкового повідомлення-рішення.

Сума договору визначена в п.п.
4.1.2   та складає орієнтовно 13585грн.
Встановити, що сума 13585грн.  сплачена
саме за надання правової допомоги по справі № 2-2414875-2006А неможливо.
Згідно з платіжним дорученням № 48 від 16.05.2007р., яким перерахована ця сума,
вона сплачена за юридичні послуги за договором бн від 23.08.2006р. (
а.с.153)

Оскільки акт виконаних робіт по
конкретній справі не наданий, винагорода у сумі 13585грн. не підлягає стягненню
з бюджету.

Згідно з п.п.4.1.1 договору від
23.08.2006р. у разі участі виконавця у судах замовник  сплачує йому фіксовану суму: в господарському
суді  АР Крим -250грн. за один день, в
Севастопольському апеляційному суді -250грн. за один день.

Оскільки сума 1250грн. витрат на
представлення інтересів  СПД ОСОБА_1, які
оплачені  розрахунковою квитанцією від
02.11.2007р., співпадає з кількістю разів участі представника позивача  ОСОБА_2 у судовому засіданні,  суд вважає підлягаючим задоволенню клопотання
щодо стягнення правової допомоги.

Платіжним дорученням № 20 від
30.11.2006р.сплачена сума 353,08грн. за проведення експертизи,  яка підлягає стягненню з державного бюджету.

Таким чином судові витрати, понесені
позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 1606,48 грн.  з
Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

У судовому засіданні оголошена
вступна та резолютивна частини постанови.

Постанова складена у повному
обсязі   10.12.2007року.

З урахуванням викладеного,
керуючись ст. ст. ч. 1 ст. 94,98,160-163 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати нечинним  податкове повідомлення-рішення  ДПІ в м. Ялта № 0 від 14.07.2006р.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1(АДРЕСА_1, ІНН
НОМЕР_1) 1606,48грн. судових витрат.

У разі неподання заяви про апеляційне
оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її
проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне
оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу через
20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку
і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства
України  до Севастопольського
апеляційного господарського суду.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Колосова Г.Г.