донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

28.11.2007 р.                                                                           справа №39/260

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Мирошниченка  С.В.

суддів
Колядко  Т.М. , Скакуна  О.А.

за участю представників сторін:

від позивача:
не з"явився,

від відповідача:
Таранавська К.Л.-за довір.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Медфармсервіс" м.Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від
22.10.2007 року

по справі
№39/260 (Морщагіна Н.С.)

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека Біокон" м.Київ

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Медфармсервіс" м.Донецьк

про
стягнення 52307грн.19коп.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Медфармсервіс" м.Донецьк подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду Донецької області від 22.10.2007р. по справі №39/260.

Цим рішенням господарський суд Донецької області (суддя Морщагіна Н.С.)  позовні вимоги ТОВ "Аптека "Біокон" м.Київ задовольнив. Стягнув з ТОВ "Медфармсервіс" м.Донецьк на користь ТОВ "Аптека "Біокон" м.Київ основний борг в сумі 28134 грн.29коп., пеню в сумі 42грн.13коп., 3% річних в сумі 274грн.20коп., витрати за державним митом в сумі 545грн.00коп., витрати на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн.00коп., витрати на оплату юридичних послуг в сумі 1350,00грн. Провадження по справі за позовом ТОВ "Аптека "Біокон" м.Київ до ТОВ "Медфармсервіс" м.Донецьк в частині стягнення основного боргу в сумі 8000,00грн. припинив, в зв"язку з відсутністю предмету спору.

Відповідач наполягає на скасуванні рішення в зв"язку з тим, що воно не відповідає фактичним обставинам справи та суперечить вимогам закону.

Розглянувши апеляційну скаргу, апеляційний суд встановив:

Сторони 20.03.2007р. уклали договір поставки №0336/07, відповідно до якого постачальник-позивач зобов"язався поставити відповідачу лікарські засоби та вироби медичного призначення. Відносини щодо поставки регулюються ст.ст.264-271 ГК України.

Ціна та загальна вартість товару вказується у видаткових накладних, які є невід"ємною частиною договору (п.2.1. договору). Пункт 3.1. договору встановлює, що платежі за отриманий  товар здійснюються у строки, зазначені у видатковій накладній.

Позивач наполягає на тому, що за видатковими накладними:

-№ 2044761 від 08.05.2007р. було поставлено товар на загальну суму 9083,96грн. з узгодженим терміном сплати до 07.06.2007р.;

-№ 2044762 від 08.05.2007р. було поставлено товар на загальну суму 899,00грн. з узгодженим терміном сплати до 07.06.2007р.;

-№ 2044892 від 10.05.2007р. було поставлено товар на загальну суму 21674,60грн. з узгодженим терміном сплати до 09.06.2007р.;

-№ 2044759 від 10.05.2007р. було поставлено товар на загальну суму 3056,60грн. з узгодженим терміном сплати до 09.06.2007р.;

-№ 2049471 від 14.05.2007р. було поставлено товар на загальну суму 2088,40грн. з узгодженим терміном сплати до 13.06.2007р.;

-№ 2054161 від 17.05.2007р. було поставлено товар на загальну суму 2541,57грн. з узгодженим терміном сплати до 16.06.2007р.;

-№ 2054153 від 17.05.2007р. було поставлено товар на загальну суму 5922,00грн. з узгодженим терміном сплати до 16.06.2007р.

Загальна вартість отриманого товару складає 45266грн.13коп. відповідач заявою №552 від 04.10.2007р. (а.с.15-17, т.2) вказав, що сума боргу відповідача зменшилася та складає 36134грн.29коп., тому остаточно змінив позовні вимоги та наполягає на стягненні боргу в сумі 36134грн.29коп.; пені в сумі 42грн.13коп.; частину боргу, яка нарахована з урахуванням індексу інфляції в сумі 1816грн.63коп.; 3% річних в сумі 274грн.20коп.; збитки в сумі 1350грн., які завдані в зв"зку з отриманням юридичної допомоги.

Господарський суд обгрунтовано дійшов висновку, що факт отримання відповідачем товару підтверджується матеріалами справи. Накладні, які додані до матеріалів справи (а.с.10-20,т.1) містять підписи сторін і печатки сторін. Дійсно, в накладних не вказані призвіще та посадове становище особи, яка їх підписала з боку відповідача. Разом з тим, факт отримання відповідачем товару за накладними, на думку апеляційного суду, доводяться наступними обставинами. В засіданні апеляційного суду, представник відповідача Тарнавська К.Л., яка діяла на підставі довіреності від 05.08.2007р. (а.с.68, т.1) визнала факт отримання спірного товару (що підтверджується аудіозаписом). Підписи на накладних скріплені печатками сторін, апеляційному суду не надані докази того, що ці печатки не належать юридичним особам, які є сторонами у справі. Крім того, відповідач частково сплатив вартість отриманого товару, що підтверджується платіжними документами, які є в матеріалах справи. (а.с.49-58 т.1, а.с.6-8 т.2). Таким чином, господарський суд обгрунтовано дійшов висновку, що факт отримання товару відповідачем доведений матеріалами справи.

Як вже відмічено, оплата отриманої продукції здійснюється у строки, встановлені у накладних. У ці строки відповідач не здійснив частково оплату.

Відповідач після звернення позивача з позовом частково сплатив частину боргу в сумі 8000грн. В зв"язку з цим, господарський суд обгрунтовано припинив провадження у справі в цій сумі. З урахуванням цього господарський суд обгрунтовано дійшов висновку, що стягненню підлягає борг в сумі 28134грн.29коп.

Відповідач в апеляційній скарзі  наполягає на тому, що 16.01.2004р. сторони уклали договір №0021, а 20.03.2007р.-договір №0336/07, а господарський суд не встановив, за яким саме договором здійснювалася поставка, та за яким саме договором наполягає на стягненні позивач. Ці доводи  відповідача є абсолютно безпідставними. У всіх накладних підставами поставки вказаний саме договір №0336/07 від 20.03.2007р. Крім того, позивач в позові наполягає на стягненні боргу за договором  №0336/07 від 20.03.2007р. (а.с.5 т.1).

Відповідач в скарзі наполягає на тому, що господарський суд встановив, що поставка здійснювалася за договором №03316/07, але такий договір не існує, тому борг за ним не може існувати.

Цей довід відповідача не може бути прийнятий до уваги з наступних підстав. В позові позивач наполягає на стягненні боргу, який виник саме за договором №0336/07 від 20.03.2007р. Сторони не посилалися на іншій договір. Тому апеляційний суд вважає, що вказання господарським судом в рішенні договору №03316/07 від 20.03.2007р. та №3316/07 від 20.03.2007р. є опискою, яка не може мати вплив на наявність боргу.

Позивач наполягає на стягненні 3% річних в сумі 274грн.20коп., які нараховані на підставі ст.625 ЦК України. Ця стаття передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Оскільки судом встановлений факт прострочення відповідачем грошового зобов"язання, вимога позивача про стягнення 3% річних за період прострочення оплати за період з 06.06.2007р. по 21.08.2007р. в сумі 274грн.20коп. є обгрунтованою.

Крім того, на підставі ст.625 ЦК України позивач наполягає на стягненні частини боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції в сумі 1816грн.63коп. З викладеної підстави ця вимога також підлягає задоволенню.

Позивач наполягає на стягненні пені в сумі 42грн.13коп. Пунктом 7.3. договору передбачено, що у разі прострочення оплати отриманої продукції, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,7% від неоплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що відповідає вимогам ст.ст.549-550 ЦК України та ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань". В даному випадку, оскільки факт прострочення оплати встановлений судом, вимога про стягнення пені вірно визнана обгрунтованою.

Позивач наполягає на стягненні збитків в сумі 1350грн., які виникли в зв"язку з понесеними витратами в зв"язку із захистом і відновленням свого порушеного відповідачем права.

Відповідно до ст.224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив зобов"язання повинен відшкодувати завдані цим збитки. Під збитками розуміються, в тому числі витрати, зроблені управненою стороною. Стаття 225 ГК України встановлює, що до складу збитків включаються, в тому числі, додаткові витрати, понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов"язання другою стороною.

В даному випадку, в зв"язку з невиконанням відповідачем грошових зобов"язань за договором, позивач змушений був для захисту свого порушеного права звернутися до юридичної фірми. 16.07.2007р.  позивач та ПП "Юридична фірма "Евіденс" уклали договір №5/7-з, а 23.07.2007р. ці сторони уклали договір 5/7-7 на виконання робіт по поверненню суми заборгованості та відшкодуванню збитків, завданих порушенням зобов"язань ТОВ "Медфармсервіс" (а.с.21-24 т.1). загальна вартість робіт за двома договорами складає 1350грн. Роботи за цими договорами виконані, що підтверджується актами від 21 серпня 2007р. (а.с.59-62 т.1). Позивач сплатив юридичній фірмі 1350грн., що підтверджується платіжним дорученням №4919 від 23.07.2007р. та №4907 від 20.07.2007р.

Ця сума для позивача є додатковою витратою, понесеною в зв"язку з невиконанням відповідачем договірних зобов"язань(договори з юридичною фірмою укладені саме в зв"язку з цим). Вина відповідача встановлена судом. За таких обставин вимога про стягнення збитків в сумі 1350грн. підлягає задоволенню. Господарський суд викладеним обставинам не дав оцінки, але невбачаючи на це стягнув цю суму.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд вважає, що рішення господарського суду повинно бути залишено без змін.

Керуючись ст. ст. 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 22.10.2007р. по справі №39/260 залишити без змін.

Головуючий          С.В.  Мирошниченко

Судді:          Т.М.  Колядко

О.А.  Скакун

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

1. відповідачу

1у справу

1 ДАГС

1.госп.суду