ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 вересня 2007 р.

№ 20-5/043

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

головуючого -судді

Дерепи В.І.

суддів :

Грека Б.М. -(доповідача у справі)
Стратієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

Фонду комунального майна
Севастопольської міської ради

на постанову

Севастопольського апеляційного
господарського суду від 11.06.07

у справі

№ 20-5/043

господарського суду

м. Севастополя

за позовом

Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1

до

Фонду комунального майна
Севастопольської міської ради, Севастопольської міської ради

третя особа

Комунальне підприємства “Бюро
технічної інвентаризації і державної реєстрації об'єктів нерухомого майна”
Севастопольської міської ради

про

визнання права власності

за участю представників від:

позивача

ОСОБА_2. (дов. від 14.09.07)

відповідачів

Сарахман С.О. (дов. від 19.09.07)

В С Т А Н О В
И В :

Суб`єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_1звернувся до господарського суду м. Севастополя
з позовом про визнання за ним права власності на 51,46% часток об`єкта нерухомого
майна - магазину непродовольчих товарів загальною площею 13,8 кв.м. з навісом,
розташованого за адресою: м. Севастополь, вул. Велика Морська, 50.

Рішенням господарського суду міста
Севастополя від 03.04.07 (суддя Євдокимов І.В.), залишеним без змін постановою
Севастопольського апеляційного господарського суду від 11.06.07 (колегія суддів
у складі: головуючого-судді Латиніна О.А., суддів: Заплави Л.М., Антонової
І.В.), позов Суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1
задоволено, визнано за позивачем право власності на 51,46% часток об`єкта
нерухомого майна - магазину непродовольчих товарів загальною площею 13,8 кв.м.
з навісом, розташованого за адресою: м. Севастополь, вул. Велика Морська, 50,
судові витрати покладені на відповідача. Рішення та постанова мотивовані тим,
що при здійсненні орендарем поліпшень орендованого майна створено нову річ, а
норми Цивільного кодексу України передбачають можливість набуття права
власності на таку річ.

Не погодившись з цими судовими
актами, відповідач-1 звернувся до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, в позові відмовити. Касаційна
скарга мотивована тим, що судами невірно застосовані норми Закону України “Про
оренду державного та комунального майна”, оскільки не враховано, що цей закон
підлягає переважному перед Цивільним кодексом України застосуванню.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши  доводи  касаційної скарги, перевіривши правильність
застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх інстанцій, 01.07.03 між позивачем (орендар) та Управлінням
з питань майна комунальної власності Севастопольської міської державної
адміністрації (орендодавець) був укладений договір оренди нерухомого майна №
101-03.

Відповідно до п. 1.1 договору,
орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно -вбудоване
приміщення загальної площею 11,8 кв.м., яке знаходиться на першому поверсі
будівлі, розташованої за адресою: м. Севастополь, вул. В. Морська, 50. Майно
передається в оренду з метою організації магазину непродовольчих товарів.
Договір укладений зі строком дії до 19.05.08.

Відповідно до акту прийому-передачі
від 01.07.03 та висновків комісії, на момент його складання об'єкт оренди мав
потребу у ремонті. Згідно з пунктом 5.2 договору, орендар має право за дозволом
орендодавця здійснювати його реконструкцію, розширення, технічне
переобладнання.

У 2004 році позивач звернувся до
Управління з питань майна комунальної власності Севастопольської міської
державної адміністрації з заявою про одержання згоди на проведення
реконструкції орендованого об'єкту. За результатом розгляду заяви позивача,
начальником Управління з питань майна комунальної власності Севастопольської
міської державної адміністрації 26.03.04 був виданий наказ № 139 про надання
згоди на проведення реконструкції нежитлового приміщення по вул. В. Морська, 50
в м. Севастополі за рахунок власних коштів орендаря в межах наданого кошторису.

В процесі проведення реконструкції
орендованого нежитлового приміщення позивачем були здійснені невідокремлені
поліпшення в сумі 20418,00 грн., а також - реконструкція каналізаційних систем.
В результаті проведених будівельних робіт збільшилась загальна площа приміщення
з 11,8 кв.м. до 13,8 кв.м., з навісом площею 2,8 кв.м. Роботи по реконструкції
виконувались позивачем за власні кошти. Наказом Голови Фонду комунального майна
Севастопольської міської Ради № 91 від 17.03.06 „Про узгодження об'єму
невідокремлених поліпшень нежитлового приміщення по вул. В. Морська, 50”
узгоджений об'єм невідокремлених поліпшень орендованого майна.

27.01.06 об'єкт оренди прийнятий в
експлуатацію державною приймальною комісією з приймання в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкту. 01.02.06 Севастопольською міською державною
адміністрацією видано розпорядження № 147-р „Про затвердження акту державної
приймальної комісії з приймання в експлуатацію закінченого реконструкцією
нежитлового приміщення під магазин непродовольчих товарів по вул. В. Морська,
50”.Вартість вбудованих нежитлових приміщень літ. „А” площею 13,8 кв.м., навісу
літ. „а-2” площею 2,8 кв.м. складає 39675,00 грн.

На підставі вищезазначених обставин
суди попередніх інстанцій  суди дійшли
висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо визнання права власності на
половину цього нерухомого майна. Колегія суддів Вищого господарського суду
України погоджується з даною правовою позицією з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 778
Цивільного кодексу України, наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору
найму, лише за згодою наймодавця (яка в даному випадку мала місце). Відповідно
до частини 4 статті 778 Цивільного кодексу України,  якщо в результаті поліпшення, зробленого за
згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка
наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі,
якщо інше не встановлено договором або законом.

Судами встановлено, що в результаті
погодженої реконструкції, здійсненої позивачем, створено новий об'єкт -інше за
цільовим призначенням нежитлове приміщення, з площею, яка відрізнялася від
площі приміщення, прийнятого в оренду. Крім того, судами встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що спірне підвальне приміщення є
конструктивно неподільним, подальша його реконструкція з розділом технічно
неможлива у зв'язку з невеликою загальною площею та з відсутністю можливості
облаштування додаткового виходу, виділення долі в натурі або одночасне спільне
володіння та користування майном є неможливим.

За таких обставин суди дійшли
вірного висновку про необхідність визнання за позивачем права власності на
частку в нерухомому майні, розмір якої відповідає вартості його витрат на
поліпшення речі по відношенню до загальної вартості цієї нерухомості. Тому
колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з правовою
позицією місцевого та апеляційного судів щодо задоволення позову про визнання
за позивачем права власності на 51,46% часток об`єкта нерухомого майна -
магазину непродовольчих товарів загальною площею 13,8 кв.м. з навісом,
розташованого за адресою: м. Севастополь, вул. Велика Морська, 50.

Отже, доводи касаційної скарги
спростовуються вищевикладеним та не можуть бути підставою для скасування
постанови у справі, а тому, постанову Севастопольського апеляційного
господарського суду  слід залишити без
змін, так як вона ухвалена при повному з'ясуванні судом всіх обставин справи та
при вірному правозастосуванні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського  процесуального
кодексу  України,  Вищий
господарський    суд   України

П О С Т А Н О
В И В :

Касаційну скаргу Фонду комунального
майна Севастопольської міської ради залишити без задоволення, постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 11.06.07 у справі №
20-5/043 залишити без змін.

Головуючий - суддя
В. Дерепа

Судді
Б. Грек

Л.
Стратієнко