ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.12.07                                                                                 Справа№ 29/142 (1/1306-10/400)

За позовом:
Прокурора Галицького району м. Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради, Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача:
товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „Укрбурвод” в особі Львівського спеціалізованого управління „Бурвод” №584, м. Львів,

про:
виселення з приміщень.

Суддя М. Синчук

За участю представників:

прокурора:
не з’явився,

позивача:
Ваверчак Б. П. –дов. від 22.01.2007 р. №2302-208,

відповідача:
Чорній М. В. –дов. №1 від 11.09.2007 р.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов прокурора Галицького району м. Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради, Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради до відкритого акціонерного товариства „Укрбурвод” в особі Львівського спеціалізованого управління №584 відкритого акціонерного товариства „Укрбурвод” про виселення з приміщень у зв’язку з припиненням дії договору оренди. Ухвалою від 27.12.2006 р. №1/1306-10/400 провадження у справі порушено, судове засідання призначено на 01.02.2007 р.

Рішенням Господарського суду львівської області від 14.02.2007 р. №1/1306-10/400 позов задоволено повністю, відповідача виселено із займаних приміщень. Рішення мотивовано тим, що позивачем правильно та підставно повідомлено відповідача про закінчення строку дії договору, що припиняє дію такого договору.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26.04.2007 р. апеляційну скаргу відповідача задоволено, рішення місцевого суду скасовано, прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено. Постанова мотивована тим, що позивач не довів факт надіслання відповідачу листа саме про припинення дії договору оренди, тому такий договір своєї чинності не припинив.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.08.2007 р. рішення Господарського суду Львівської області від 14.02.2007 р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.04.2007 р. у справі №1/1306-10/400 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Львівської області. Постановою вказано, що судами попередніх інстанцій не було досліджено обставини щодо того, чи було Львівське спеціалізоване управління №584 ВАТ „Укрбурвод” правоздатною особою зі статусом юридичної особи на момент укладення договору та чи могло воно бути зобов’язаною за договором стороною.

Ухвалою від 28.09.2007 р. справу призначено до розгляду на 22.10.2007 р. Розгляд справи відкладено на 05.11.2007 р. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.11.2007 р. здійснено заміну відповідача  - відкрите акціонерне товариство „Укрбурвод” в особі Львівського спеціалізованого управління №584 відкритого акціонерного товариства „Укрбурвод”, - на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „Укрбурвод” в особі Львівського спеціалізованого управління „Бурвод” №584. Розгляд справи відкладався з мотивів, наведених у відповідних ухвалах суду.

Позовні вимоги з урахуванням додаткових пояснень (вх. №27211 від 12.12.2007 р.) обґрунтовуються тим, що Львівське спеціалізоване управління №584 ВАТ „Укрбурвод” не мало статусу юридичної особи при укладенні договору №Г-0343 від 19.10.2001 р. Внаслідок цього не мало права від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і нести обов’язки, не могло бути зобов’язаною за договором стороною. Таким чином, у відкритого акціонерного товариства „Укрбурвод” відсутні будь-які правові підстави для перебування у спірному приміщенні, що є підставою для виселення товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „Укрбурвод” в особі Львівського спеціалізованого управління „Бурвод” №584 із займаного приміщення.

В судових засіданнях представник відповідача проти позову заперечив повністю, пояснив, що позивач неналежним чином повідомив його про закінчення дії договору оренди. Просить в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між сторонами по справі укладено договір оренди №Г-0343 від 19.10.2001 р., за яким відповідачу передано у строкове платне користування нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення площею 211,8 м2 в будинку №9 на вул. Фурманській у м. Львові.

Зі сторони відповідача договір підписано Львівським спеціалізованим управлінням №584 ВАТ „Укрбурвод”. Відповідно до Довідки №919 від 03.02.1999 р. Львівське спеціалізоване управління „Бурвод” №584 не є юридичною особою.

Однак, 12.01.2000 р. відкритим акціонерним товариством „Укрбурвод” видано доручення (нотаріально засвідчене), яким Львівське спеціалізоване управління „Бурвод” №584 уповноважено укладати господарські договори від імені відкритого акціонерного товариства „Укрбурвод”. Крім того, відповідно до п. 3.4 Положення про Львівське спеціалізоване управління „Бурвод” №584, затвердженого 03.02.1998 р., управління укладає від імені ВАТ „Укрбурвод” господарські та інші угоди, несе по них відповідальність. Пунктом 3.10 Статуту відкритого акціонерного товариства „Укрбурвод”, зареєстрованого Старокиївською районною державною адміністрацією №02492 від 18.06.2001 р., визначено, що філії та представництва діють на підставі положень, затверджених товариством, та за його дорученням.

Відповідно до п. 4.1 договору сторони погодили строк дії орендних відносин: з 01.01.2001 р. по 31.12.2005 р. Управлінням комунального майна надіслано відповідачу повідомлення від 19.01.2006 р. №12-151 про припинення дії договору оренди, про що представив реєстр вихідної кореспонденції від 20.01.2006 р.

В апеляційній скарзі відповідач ствердив, що повідомлення №12-151 від 19.01.2006 р. про припинення договірних стосунків у зв’язку із закінченням терміну дії договору оренди ним отримано не 19.01.2006 р., а 23.01.2006 р. Таким чином, відповідачем визнано отримання ним вказаного повідомлення 23.01.2006 р.

Повідомлення позивача про припинення дії договору підписано з використанням факсимільного підпису начальника управління комунального майна Львівської міської ради.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Як встановлено судом вище, дії Львівського спеціалізованого управління №584 відкритого акціонерного товариства „Укрбурвод” відповідають положенню про відокремлений підрозділ, дорученню на вчинення дій, виданому відкритом акціонерним товариством „Укрбурвод”. Те, що договір не містить вказівки на вчинення відповідних дій від імені відкритого акціонерного товариства „Укрбурвод”, не може свідчити про неправомірність дій Львівського спеціалізованого управління №584. Крім того, суд звертає увагу на те, що позивач не заперечив проти цього, оскільки виставляв рахунки, приймав оплату за оренду тощо. Зрештою, матеріали справи не містять доказів реалізації такого способу захисту права позивача (ст. 16 ЦК України), як визнання договору недійсним.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку що Львівське спеціалізоване управління №584 відкритого акціонерного товариства „Укрбурвод” вправі було укладати договір оренди №Г-0343 від 19.10.2001 р. від імені відкритого акціонерного товариства „Укрбурвод” та реалізувало таке право, з чим погодився сам позивач та не заперечило саме відкрите акціонерне товариство „Укрбурвод”.

Що стосується вимоги про виселення відповідача з приміщення, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Повідомлення позивача про припинення дії договору за своєю правовою природою є правочином, оскільки спрямоване на припинення цивільного правовідношення, що виникло та діяло на підставі договору оренди №Г-0343 від 19.10.2001 р.

Статтею 207 ЦК України визначено вимоги до письмової форми правочину. Саме в такій формі і було здійснено правочин –повідомлення про припинення дії договору. Пунктом 3 вказаної статті визначено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, елктронно-числового підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Сторони письмово не погоджували можливість використання факсимільного відтворення підпису. Положення про управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, затверджене рішенням виконкому від 27.10.2006 р. №1205, надане суду відповідачем, також не містить права начальника управління відтворювати підпис за допомогою факсимільних чи інших механічних засобів.

Таким чином, для вчинення правочину у письмовій формі необхідно, щоб він був підписаний його стороною. Такий висновок цілком відповідає п. 2 ст. 207 ЦК України. Суд погоджується з доводами відповідача, що завдяки підписанню тексту правочину особисто стороною здійснюється ідентифікація контрагента, забезпечується упевненість в особистій участі відповідальної особи в прийнятті та реалізації рішень. За таких обставин повідомлення про припинення дії договору слід визнати таким, що не має юридичної сили, відповідач вправі був не брати до уваги вказане повідомлення, а тому дія договору не припинилася.

За таких обставин, дослідивши подані суду докази, суд прийшов до висновку, що позивач не належним чином реалізував своє право на припинення дії договору оренди, передбачене ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, з грудня 2005 року балансоутримувачем спірних приміщень –Відділом житлового господарства Галицької райдержадміністрації продовжували виставлятися рахунки на оплату орендної плати, а відповідач продовжує їх оплачувати. З цього випливає, що ВЖГ Галицької райдержадміністрації не відомо про припинення спірного договору оренди, хоча згідно договору оренди №Г-0343, саме ним здійснюється передача та повернення орендованого майна та на його рахунок перераховується орендна плата.

Враховуючи викладене вище, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, ст. ст. 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1.          В задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя                                                                                             Синчук М.М.