СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.07                                                                                 Справа № 13/659

За позовом міського комунального підприємства «Експлуатаційне-лінійне управління автошляхів»м. Луганськ

до приватного підприємства «Луганськбудсервіс»м. Луганськ

про стягнення 240720 грн. 21 коп.

Суддя
Яресько Б.В.

За участю:
Секретар судового засідання Савенко В.Ю.

Від позивача
Волкова Н.С. дов. № 101 від 20.03.2007 р.; Готін О.М. дов. № 185 від 07.05.2007 р.

Від відповідача
Душкін Р.В. дов. б/н від 01.10.2007 р.; керівник Заваляк В.М.

У судовому засіданні 05.11.2007 р. оголошено перерву до 08.11.2007 р., 08.11.2007 р. до 22.11.2007 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості у сумі 240 720 грн. 21 коп.

08.11.2007 р. позивач збільшив розмір позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача на свою користь 265 899 грн. 42 коп.

Відповідач позов визнає частково в сумі 2198 грн. 38 коп. Стосовно решти вимог заперечує з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

З’ясувавши фактичні  обставини справи,  докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам  сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правової норми, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи учасників судового процесу, суд

ВСТАНОВИВ, що 01 березня 2007 року між сторонами по справі був укладений договір № К-31/7 відповідно до якого позивач зобов’язався надавити відповідачу послуги по вивозу, похованню та розміщенню побутового сміття від об’єктів відповідача, а відповідач відповідно до п. 5.1. договору не пізніше 5 днів з моменту підписання акту виконаних робіт оплачувати роботи.

За період з березня 2007 року по жовтень 2007 року позивач виконав роботи на загальну суму 462899 грн. 42 коп., що підтверджується підписаними сторонами актами  здачі-прийняття робіт (надання послуг), копії яких знаходяться в матеріалах справи.

За виконанні роботи відповідач розрахувався частково в сумі 197000 грн. 00 коп.

Таким чином борг за договором № К-31/7 від 01 березня 2007 року складає 265 899 грн. 42 коп.

Позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовом в якому з врахуванням збільшення позовних вимог від 08.11.2007 р. просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором № К-31/7 від 01 березня 2007 року в сумі 265 899 грн. 42 коп. обґрунтовуючи свої вимоги посиланням на ст.. 529, 599, 610 Цивільного кодексу України, ст. 193  Господарського кодексу України.

Відповідач визнає частково в сумі 2198 грн. 38 коп. посилаючись на те, що на його думку позивач вивозив з об’єктів відповідача не лише його сміття, а також сміття інших юридичних та фізичних осіб, з врахуванням яких позивачем відповідачу були надані послуги на суму не 462899 грн. 42 коп., а 199198 грн. 38 коп. Відповідач вважає, що позивач повинен був в актах здачі-прийняття  робіт зазначити окремо кількість сміття відповідача та інших осіб, які скидають сміття до контейнерів належних відповідачу.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського  процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського  процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Належним доказом, що підтверджує факт виконання та вартість робіт за договором є акти здачі-прийомки робіт (надання послуг)  які містять як обсяг робіт так ї їх вартість. Зазначені акти підписані відповідачем.

Відповідачем не надано суду належних доказів, що підтверджували його доводи стосовно факту як скиду сміття до його об’єктів іншими особами, так і обсягів зазначеного сміття.

Крім того, обов’язок відповідача по оплаті послуг по вивозу сміття з належних йому об’єктів не залежить від походження зазначеного сміття.

У разі якщо мають місце неправомірні дії інших осіб щодо використання належних відповідачу контейнерів для викиду сміття відповідач не позбавлений права вимагати від них відшкодування завданої зазначеними діями шкоди.

Матеріалами справи підтверджено факт невиконання відповідачем грошового зобов’язання в сумі 265 899 грн. 42 коп.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах  звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку, а саме: виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо.

Відповідно до приписів статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог —відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 цього ж кодексу передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами статті 530 згаданого кодексу, зокрема, встановлено, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За таких обставин позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, а саме державне мито у сумі –265899 грн. 42 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 44,49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємства «Луганьбудсервіс»м. Луганськ, кв. Норинського 4а ідентифікаційний код 34720986 на користь Міського комунального підприємства експлуатаційне-лінійне управління автошляхів м. Луганськ, вул. Московська 144 ідентифікаційний код 03340593 кошти в сумі 265 899 грн. 42 коп., державне мито у сумі –265899 грн. 42 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

3. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

За згодою сторін у судовому засіданні була проголошена лише вступна та резолютивна частина рішення

Суддя                                                                                 Б.В. Яресько

Дата підписання повного тексту рішення

27.11.2007 р.