ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  42/371

06.11.07

За позовом Державного підприємства “Придніпровська залізниця” м. Дніпропетровська

до Відкритого акціонерного товариства “Лізингова компанія “Укртранслізинг” м. Києва

третя особа Приватне підприємство “ВТБ Лізинг Україна” м. Києва

про стягнення неустойки, ціна позову 187740 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники :

від позивача Пащук В.В.,

від відповідача Довганенко Д.В.,

від третьої особи Харькова М.Д.

Суть спору:

у липні 2007 року Державне підприємство “Придніпровська залізниця” звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що всупереч умов укладеного між ним та відповідачем договору лізингу № ПР/Т-061622/НЮ від 19 грудня 2006 р. останній прострочив передачу двох електропоїздів постійного струму серії ЕПЛ2Т-021 та -022 з модернізованими кабінами згідно з графіком (додаток № 2 до договору) загальною вартістю 53640000 грн.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 187740 грн. пені, а також понесені ним по справі господарські витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на відчуження ним прав та обов’язків лізингодавця Приватному підприємству “ВТБ Лізинг Україна” (далі-третя особа) на підставі договору купівлі-продажу № 01-кл/28 від 27 квітня 2007 р., а також ту обставину, що додатковою угодою від 27 квітня 2007 р. між позивачем та третьою особою термін постачання електропоїздів було змінено з грудня 2006, січня 2007 років на квітень 2007 року, у зв’язку з чим прострочення відсутнє.

Третя особа письмових пояснень з приводу заявлених вимог не подала, її представник у судовому засіданні підтвердив факт укладення з позивачем додаткової угоди до спірного договору лізингу, згідно з якою було змінено строк передачі електропоїздів у лізинг на квітень 2007 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 19 грудня 2006 року між сторонами по справі було укладено договір лізингу № ПР/Т-061622/НЮ, за умовами якого відповідач (лізингодавець) зобов’язався на умовах зазначених в цьому договорі набути у власність два електропоїзди постійного струму серії ЕПЛ2Т № 021 та № 022 з модернізованими кабінами ТУУ35.2-4-2002 загальною вартістю 53640000 грн. відповідно до встановлених позивачем (лізингоодержувачем) технічних вимог, визначених додатком № 1 до цього договору, та передати його у тимчасове платне користування лізингоодержувачу на умовах передбаченим цим договором.

Відповідно до укладеного до договору графіку передачі майна в лізинг (додаток № 2 до договору) термін постачання електропоїзда ЕПЛ2Т-021 визначений грудень 2006 року, електропоїзда ЕПЛ2Т-022 –січень 2006 року.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями представників сторін, наявними у матеріалах справи копіями вищезгаданих договору з додатками до нього.

Таким чином, між сторонами по справі виникли відносини з договору фінансового лізингу, врегульовані пар. 6 гл. 58 ЦК України, Законом України “Про фінансовий лізинг”.

Поясненнями сторін, актами приймання-передачі електропоїзду №№ 1 від 1 лютого 2007 р., 38 від 7 березня 2007 р. стверджується факт передачі предмета лізингу позивачем відповідачу у лютому та березні 2007 року.

Також судом встановлено, що між відповідачем та третьою особою був укладений договір купівлі-продажу № 01-КЛ/28 від 27 квітня 2007 р., за умовами якого відповідач продав третій особі за 53640000 грн. два електропоїзди постійного струму ЕПЛ2Т № 021 та № 022, які є предметом лізингу за спірним договором між позивачем та відповідачем.

У відповідності до умов ч. 1 ст. 8 Закону України “Про фінансовий лізинг” у разі переходу права власності на предмет лізингу від лізингодавця до іншої особи відповідні права та обов'язки лізингодавця за договором лізингу переходять до нового власника предмета лізингу.

Виходячи з указаних вимог чинного законодавства третя особа набула всіх прав і обов’язків, які виникли у відповідача по справі у зв’язку з договором лізингу № ПР/Т-061622/НЮ від 19 грудня 2006 р., у т.ч. і щодо виконання цього договору.

З матеріалів справи слідує, що 27 квітня 2007 р. між позивачем та третьою особою було укладено додаткову угоду до спірного договору лізингу № ПР/Т-061622/НЮ від 19 грудня 2006 р., згідно з якою, крім іншого, внесли зміни до умов додатку № 2 цього договору та змінили термін постачання електропоїздів на квітень 2007 року.

Таким чином, позивач та третя особа як правонаступник відповідача за договором лізингу відповідно до вимог ст. 604 ЦК України припинили зобов’язання щодо передачі предмету лізингу у грудні 2006 та січні 2007 років, замінивши його зобов’язанням про передачу цього майна у квітні 2007 року.

За таких обставин, враховуючи, що прострочення передачі предмету лізингу не було, у задоволенні позову відповідно до вимог ст. 624 ЦК України слід відмовити.

Оскільки в позові відмовлено, понесені по справі господарські витрати відповідно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові Державного підприємства “Придніпровська залізниця” м. Дніпропетровська відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва                                                                П.І.Паламар