РІШЕННЯ

"27" листопада 2007 р.
Справа № 10/194-3487(14/85-2390)

Господарський суд Тернопільської області у складі

Розглянув справу

за позовом: Управління комунальної власності Тернопільської міської ради, 46000, м. Тернопіль, бульвар Т.Шевченка, 21

до відповідача: Приватного підприємства “Торговий дім Тернопіль“, 46000, м. Тернопіль, вул. Поліська, 14

За участю представників:

Позивача: Мельничук О.М. –представника, доручення № 814-у від 17.07.2007 року;

Відповідача: Степанюка О.І. –адвоката, довіреність  від 17.07.2007 року.

Представникам позивача та відповідача у судовому засіданні роз’яснено процесуальні права та обов’язки відповідно до статей 20, 22, 81-1  Господарського процесуального Кодексу України.

В судовому засіданні оголошувалася перерва до 15 годин 30 хвилин 27 листопада 2007 року в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Суть справи:

До господарського суду Тернопільської області звернулося з позовом Управління комунальної власності Тернопільської міської ради, м. Тернопіль до Приватного підприємства “Торговий дім Тернопіль“, м. Тернопіль про зобов’язання ПП звільнити нежитлове приміщення комунальної власності за адресою м. Тернопіль, бульвар Т. Шевченка, 23, площею 501,8 квадратних метри; витрати по сплаті державного мита та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу просить покласти на відповідача.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги умовами Договору оренди нежитлового приміщення комунальної власності № 3206 від 01.03.1999 року, укладеного між сторонами по справі, Додатком до Договору оренди не житлових приміщень ( будівель ) від 10.01.2005 року та закінченням строку дії договору 27.12. 2006 року.

Посилається на вимогу ст. 785 Цивільного Кодексу України і згідно якої у разі припинення договору найму, наймач зобов’язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Вважає, що відповідач  всупереч вимог ст. 785 ЦК України та п. 4.13 договору оренди № 3206 без жодних правових підстав продовжує користуватись майном комунальної власності, приміщення не звільнив та не передав його по акту управлінню комунального майна міста Тернополя.

Окрім того зазначає, що п. 5.2. Договору було передбачено, що орендар не має права без дозволу орендодавця вносити зміни до складу орендованого майна, проводити його реконструкцію, технічне переозброєння, що зумовлює підвищення його вартості. Однак, в порушення вказаного пункту договору ПП “Торговий дім Тернопіль“ проводилися роботи з реконструкції магазину та добудови до нього без погодження з орендодавцем, в підтвердження чого посилається на лист Інспекції архбудконтролю від 23.01.2007 року № 118/09.

У відзиві на позов  Приватне підприємство “Торговий дім Тернопіль“, м. Тернопіль заперечує заявлені вимоги повністю і зазначає, що підприємство належним чином виконувало зобов’язання згідно Договору № 3206 оренди нежитлового приміщення комунальної власності від 01.03.1999 року: своєчасно та в повному обсязі сплачувало орендну плату, платежі на страхування, прибирання прилеглої території.           Далі зазначає, що пунктом 5.2. Договору оренди передбачено, що з дозволу орендодавця Орендар вправі вносити зміни до орендованого майна, проводити його реконструкцію, технічне переозброєння, а тому ПП “Торговий дім Тернопіль“ звернулося з відповідними листами до орендодавця - Тернопільської міської ради. Рішенням Тернопільського міськвиконкому від 11 травня 2005 року за № 550 відповідачу було дозволено виконати реконструкцію орендованих приміщень існуючого магазину за адресою м. Тернопіль, бульвар Шевченка, 23, а також зобов’язано погодити проектну документацію в управлінні містобудування та архітектури, що ним було зроблено.

Вважає, що дії ПП “Торговий дім Тернопіль“, м. Тернопіль відповідають вимогам Закону України “Про оренду державного та комунального майна“ та умовам Договору.

Посилається на приписи статті 777 Цивільного Кодексу України, відповідно до якої наймач, який належно виконує свої обов’язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги повністю .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши обґрунтування  представника позивача та заперечення представника відповідача, господарський суд встановив  наступне:

Згідно ст. ст. 1, 2 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності.

Пунктом 2 статті 20 Господарського Кодексу України встановлено, що кожний суб’єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси  зазначених суб’єктів захищаються, зокрема, установлення, зміни і припинення господарських правовідносин.

Позивач –Управління комунальної власності Тернопільської міської ради, місцезнаходження якого м. Тернопіль, бульвар Т. Шевченка, 21 є юридичною особою, яке включене до ЄДРПО України, ідентифікаційний код 25781553, організаційно-правова форма за КОПФГ –комунальна організація, що підтверджується Довідкою № 31-80 Головного управління статистики у Тернопільській області, діє на підставі Положення про управління комунальної власності Тернопільської міської ради, затвердженого рішенням Тернопільської міської ради № 5/2/48 від 28 вересня 2006 року “Про затвердження положень про виконавчі органи міської ради“, а тому наділене правом на звернення до суду за захистом порушених прав.

Пунктом 1.1. Положення ( копія знаходиться в матеріалах справи ) зазначено, що управління комунальної власності є виконавчим органом Тернопільської міської ради, нею утворюється, їй підзвітне і підконтрольне, підпорядковане виконавчому комітету та міському голові, є правонаступником майнових і немайнових прав та обов’язків управління обліку та контролю за використанням комунального майна департаменту економіки.

Основні завдання управління комунальної власності Тернопільської міської ради визначені у пункті 2 Положення про управління  до яких, зокрема, віднесено  здійснення функцій по укладання, припиненню договорів оренди та безоплатного користування ( пункт 2.1.4.) та укладає договори, набуває майнових і немайнових прав, є позивачем та відповідачем в суді з питань приватизації, оренди, обліку комунальної власності, та з інших питань, що належить до компетенції управління ( пункт 2.12. ).

Відповідач – Приватне підприємство “Торговий дім Тернопіль“, місцезнаходження якого м. Тернопіль, вул. Поліська, 14, зареєстроване як юридична особа і включене до ЄДРПО України, що підтверджується Довідкою №  22-89, виданою Тернопільським обласним управлінням статистики, ідентифікаційний код 14035686.

Позивач у справі визначив предмет спору як зобов’язання Приватного підприємства “Торговий дім Тернопіль“, м. Тернопіль звільнити нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою  бульвар Т.Шевченка, 23  в місті Тернополі  і яким на час розгляду позову в суді користується приватне підприємство “Торговий дім Тернопіль“.

У судовому засіданні встановлено, що  01 березня 1999 року між управлінням економіки Тернопільської міської ради, м. Тернопіль та приватним підприємством “Торговий дім Тернопіль“, м. Тернопіль було укладено Договір оренди нежитлових приміщень комунальної власності № 3206, згідно умов якого Орендодавець ( позивач по справі ) передає, а Орендар ( відповідач по справі ) приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення комунальної власності за адресою, м. Тернопіль, бульвар Т. Шевченка 23, площею 501,8 кв. м.

Вступ орендаря в користування майном настає одночасно із підписанням сторонами договору та акту прийняття-передачі в користування не житлового приміщення ( пункт 2.1. Договору ).

Пунктом 5.2. Договору сторони визначили, що з дозволу Орендодавця Орендар має право вносити зміни до складу орендованого майна, проводити його реконструкцію, технічне переозброєння, що зумовлює підвищення його вартості.

Договір укладений на три роки, що діє з 01 березня 1999 року по 28 лютого 2002 року ( п.п. 9.1. Договору ).

Пунктом 9.3. договору сторони погодили, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

Крім того, сторони визначили, що взаємовідносини сторін, не врегульовані цим Договором, регулюється чинним законодавством України  ( пункт 9.5. Договору ).

Як зазначено у пункті 1.1. Договору № 3206 від 01.03.1999 року приміщення передається Приватному підприємству “Торговий дім Тернопіль“, м. Тернопіль в оренду під магазин.

Отже, нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою, м. Тернопіль, бульвар Шевченка, 23 і яким на час розгляду позову в суді користується ПП “Торговий дім Тернопіль“, має цільове призначення –магазин, про що також зазначено у Інвентарній справі, виготовленій Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації  ( копія інвентарної справи знаходиться в матеріалах справи ).

У відповідності до статті 3 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” - Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

За своїм змістом і правовою природою, укладений між сторонами Договір є договором оренди і сторони в ньому досягли згоди по всіх істотних умовах.

У відповідності до п. 6 статті 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного Кодексу України з врахуванням особливостей, передбачених ГКУ.

Так, ст. ст. 525,526  ЦК України визначено, що  зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі  договору № 3206 від 01.03.1999 року позивач користується орендованим приміщенням, площею 501,8 кв. м. за адресою м. Тернопіль, бульвар Т. Шевченка, 23.

10.01.2005 року сторони у справі підписали Додаток до договору оренди нежитлових приміщень (будівель) № 3206 від 01.03.1999 року, яким внесли зміни до пункту 3.1. Договору ( розрахунок орендної плати ), а також п. 9.1. –Договір оренди продовжений на термін до 27.12.2005 року.

Згідно з п. п. 1,2 ст. 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна“ Термін дії договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви від однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той же термін і на тих же самих умовах, які були передбачені договором.

У судовому засіданні також встановлено, що 11 травня 2005 року виконавчий комітет Тернопільської міської ради, м. Тернопіль прийняв рішення № 550 “Про розгляд звернення ПП “Торговий дім Тернопіль“, яким дозволив приватному підприємству “Торговий дім Тернопіль“ ( ід. Код 14035686 ) виконати реконструкцію орендованих приміщень –магазину за адресою бульвар Шевченка, 23  ( пункт 1. рішення ) та зобов’язав ПП “Торговий дім Тернопіль“ проектну документацію погодити в управлінні містобудування та архітектури.

Як зазначено у вступній частині рішення № 550 Тернопільського міськвиконкому, підставою для видачі дозволу ПП “Торговий дім Тернопіль“ було його звернення до міськвиконкому.

У матеріалах справи знаходиться лист № 526-у від 12.04.2005 року Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради, який був адресований Управлінню містобудування та архітектури, а також директору ПП “Торговий дім Тернопіль“ і з якого вбачається, що управління не заперечує проти проведення Приватним підприємством реконструкції приміщення магазину за адресою бульвар Т. Шевченка, 23 при у мові погодження в управлінні містобудування та архітектури, за власні кошти без відшкодування понесених витрат.

Таким чином, досліджені у судовому засіданні документи підтверджують, що відповідачу –приватному підприємству “Торговий дім Тернопіль“  було надано дозвіл на проведення реконструкції орендованих  приміщень –магазину за адресою м. Тернопіль, бульвар Шевченка, 23, що відповідає вимогам п. 5.2. Договору  оренди не житлових приміщень комунальної власності № 3206 від 01.03.1999 року, а тому суд відзначає, що твердження Управління комунальної власності Тернопільської міської ради про порушення відповідачем умов  договору № 3206 в цій частині  є безпідставним і спростовується дослідженими  доказами.

Відповідачем надано суду Проект реконструкції орендованих приміщень магазину за адресою бульвар Шевченка, 23 в місті Тернополі, який виготовлений Тернопільським колективним творчо-виробничим підприємством “Тернопільархпроект“ у 2005 році.

Матеріалами справи також встановлено, що Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Департаменту економіки Тернопільської міської ради, м. Тернопіль ( правонаступником якого є позивач у справі ) вже зверталося до господарського суду Тернопільської області з позовом про примусове виселення відповідача ( ПП “Торговий дім Тернопіль“) з нежитлового приміщення комунальної власності, площею 501,8 кв. м., що розташоване за адресою м. Тернопіль, бульвар Шевченка, 23.

В обґрунтування поданого позову Управління вказувало, що договір оренди, за яким не житлове приміщення було передане підприємству в тимчасове платне користування, припинився внаслідок відмови орендодавця від продовження договору оренди № 3206 від 01.03.1999 року.

26 квітня 2006 року господарський суд Тернопільської області у справі № 9/70-743 виніс рішення, яким відмовив у задоволенні позовних вимог. Рішення суду вступило у законну силу.

Пунктом 2 статті 291 Господарського Кодексу України встановлено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

16 січня 2007 року за № 74-у Управління комунальної власності Тернопільської міської ради направило листа Приватному підприємству “Торговий дім Тернопіль“ в якому зазначає, що управління не дає згоди на продовження договору оренди № 3206 від 01.03.1999 року на новий термін, так як підприємством порушено п. 4.7. зазначеного договору оренди, а саме, є борги за користування комунальними послугами.

22 січня 2007 року на адресу Приватного підприємства “Торговий дім Тернопіль“ Управлінням комунальної власності Тернопільської міської ради була направлена претензія за № 84-у, в якій позивач зазначав, що не дає згоди на продовження зазначеного договору оренди, з підстав, викладених у листі № 74-у від 16.01.2007 року і вимагає у 10-ти денний термін звільнити приміщення за адресою м. Тернопіль, бульвар Шевченка , 23 та передати його по акту прийому-передачі.

Отже, у листі №74-у від 16.01.2007 року Управління  комунальної власності Тернопільської міської ради визначило як підставу відмови у продовженні дії Договору оренди № 3206 порушення п. 4.7. умов Договору –наявність боргів за користування комунальними послугами.

У поданій до суду позовній заяві № 570-у від 23.05.2007 року Управління комунальної власності вказує іншу підставу, а саме на порушення відповідачем п. 5.2. Договору щодо здійснення реконструкції, технічного переозброєння орендованого майна.

Заперечуючи позов, приватне підприємство “Торговий дім Тернопіль“ підтвердило, що ним належним чином виконувалися обов’язки по Договору оренди, а саме протягом строку оренди вкладалися кошти на поліпшення об’єкту оренди, в його ремонт, що надає йому право в силу приписів статті 777 ЦК України після спливу строку договору на укладання договору найму на новий строк.

Як вбачається із Бухгалтерської довідки № 98 від 14.09.2007 року Приватне підприємство “Торговий дім Тернопіль“ за період з 01.01.2006 року по 14.09.2007 року оплатило за оренду приміщення по бульвару Т. Шевченка, 23 в місті Тернополі 75 295,06 грн. Зазначене підтверджується і копіями платіжних доручень в кількості 17 одиниць про перерахування орендних платежів до місцевого бюджету згідно Договору № 3206 ( копії платіжних доручень знаходяться в матеріалах справи ), а також виписки по рахунках, які видані Головним управлінням Державного казначейства України у Тернопільській області і які свідчать про зарахування платежів до місцевого бюджету саме як орендна плата згідно договору № 3206 від 01.03.1999 року.

Отже, подальші дії позивача, а саме отримання коштів згідно договору в якості орендної плати підтверджують про продовження строку дії договору оренди № 3206  від 01.03.1999 року на тих же умовах і на той же строк.

Таким чином, у судовому засіданні знайшло підтвердження, що орендоване Приватним підприємством “Торговий дім Тернопіль“ приміщення на бульварі Шевченка, 23 в місті Тернополі має цільове призначення - приміщення магазину і воно використовується в господарській діяльності  саме як приміщення магазину, позивач у справі не надав суду доказів про зміну цільового призначення вказаного приміщення як і доказів, що воно буде використовуватися ним для власних потреб.

За таких обставин позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Витрати по сплаті державного мита та за інформаційно - технічне забезпечення судового процесу в силу приписів статті 49 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі наведеного, керуючись статтею 129 Конституції України,  статтями  525, 526, 777 Цивільного кодексу України, статтями 179,180, 283Господарського України, статтями 3, 19, 18 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, статтями 1, 2, 22, 29, 33, 44, 49, 80 п. 1-1, 82, 84, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України  господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.В позові відмовити.

2.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня його прийняття через господарський суд Тернопільської області.

3. Повний текст рішення складено 27 листопада 2007 року.

Суддя