ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.12.07 р.                                                                               Справа № 23/257

за позовом: Державного підприємства “Свердловантрацит” м. Свердловськ

до відповідача: Державного підприємства “Петровський завод вугільного машинобудування” м. Донецьк

про  стягнення 10 953,83 грн.

третя особа: Міністерство вугільної промисловості України м. Київ

Суддя              Забарющий М.І.

Представники сторін:

Від позивача:  Степаненко О.А. - за довіреністю

Від відповідача: не з’явився

Від третьої особи: не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

В засіданні, яке відбулось 06.12.2007р., суд згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України закінчив розгляд справи і оголосив перерву для підготовки тексту рішення у справі до 12.12.2007р. (вказане зафіксовано у протоколі судового засідання).

Позивач, державне підприємство “Свердловантацит” м. Свердловськ, звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача, державного підприємства “Петровський завод вугільного машинобудування” м. Донецьк, 10 953,83 грн. пені.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на:

-          тендерні торги, проведені МВП України 14.03.2007р., в результаті яких сторони уклали договір № 02-01/1-59 від 04.04.2007р.;

-          додаткову угоду № 1 від 31.05.2007р. до договору № 02-01/1-59 від 04.04.2007р.;

-          оплату відповідачу 01.06.2007р. 802 000 грн. за рахунок бюджетних коштів;

-          сплату ним відповідачу 100% попередньої оплати;

-          непоставку відповідачем станом на 21.09.2007р. комплектуючої стрічкового конвеєра 2Л80П-01 - гумовотканевої важкогорючої стрічки шириною 800 мм типу                                   2Ш-800-5-ЕР-200-4-2-Г-3-НП;

-          ст.ст. 549, 610, 611 Цивільного кодексу України (далі – ЦК);

-          ст.ст. 193, 220, 232 Господарського кодексу України (далі – ГК).

У відповідності до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК) позивач збільшив свої вимоги і просить суд стягнути з відповідача на свою користь               17 343,57 грн. пені.

Відповідач вимоги позивача не визнав тому, що: позивач не є власником коштів, перерахованих відповідачу; Міністерство вугільної промисловості України м. Київ (далі - Міністерство) не залучене до участі у справі.

Ухвалою у справі від 22.11.2007р. суд за клопотанням  відповідача залучив до участі у справі в якості 3-ї особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Міністерство.

Міністерство не надало суду письмового відношення до позову.

Представники відповідача у засідання суду не з’явились. Суд 06.12.2007р. не прийняв до участі у справі в якості представника відповідача п.Гусєву Т.О., оскільки довіреність                  № 02/986 від 19.11.2007р. підписана особою, повноваження якої в даній довіреності не зазначені. Заява п.Гусєвої Т.О., що цю довіреність підписав перший заступник керівника підприємства, судом до уваги не прийнята, оскільки: не подано доказів, що керівник відповідача уповноважив свого 1-го заступника видавати довіреність (ч. 3 ст.28 ГПК); довіреність не містить прізвища особи, яка підписала довіреність.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Міністерство вугільної промисловості України м. Київ (далі - Замовник), позивач та відповідач уклали між собою договір № 02-01/1-59 по результатам відкритих торгів, які відбулися 14.03.2007р., від 04.04.2007р. (далі - договір від 04.04.2007р.). Згідно п.3.1 цього договору виконавець (відповідач) зобов’язався передати у власність платнику (позивачу) продукцію, а саме: конвеєр стрічковий 2Л80П-01 L-800м - 1 одиниця, а платник зобов’язався прийняти та оплатити вартість цієї продукції. Загальна вартість продукції складає                            1 086 690 грн. (п.3.2 договору), у т.ч. податок на додану вартість.

Сторони договору домовились, що доставка продукції здійснюється на умовах DDP (склад платника) за правилами Інкотермс-2000 протягом 30 календарних днів після одержання 100% попередньої оплати за товар (п.4.1. договору). Пунктом поставки товару за договором є шахта Довжанська - Капітальна (4.1.1. договору). Пунктом 7.2. договору було обумовлено, що оплата за товар здійснюється на умовах 100% попередньої оплати після отримання бюджетних коштів на відповідні цілі. У разі несвоєчасної поставки товару згідно п.4.1 договору виконавець сплачує пеню в розмірі однієї облікової ставки Національного банку України від суми непостачання або недопостачання за кожний день прострочення поставки товару (п.10.1. договору).

Специфікацією до договору від 04.04.2007р. встановлено, що конвеєр стрічковий 2Л80П-01 L-800м постачається у комплекті з гумовотканевою важкогорючою стрічкою шириною 800мм.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на додаткову угоду № 1 до договору від 04.04.2007р., оскільки вона не підписана Міністерством і не може вважатися такою, що  укладена.

Позивач платіжними дорученнями №3 від 01.06.2007р., №9322 та №9323 від 04.07.2007р. перерахував відповідачу 1 086 690 грн. за продукцію, яка є предметом договору від 04.04.2007р. Таким чином, згідно п.4.1. договору відповідач повинен був поставити товар позивачу по 03.08.2007р. включно.

Згідно акту прийому-передачі до договору від 04.04.2007р. продукцію у повному комплекті позивач отримав 19.10.2007р. Таким чином, відповідач прострочив поставку продукції за період з 04.08.2007р. по 18.10.2007р. - прострочка склала 75 днів, а не 76 днів, як зазначає позивач.

Частиною 1 ст. 188 ЦК закріплено, що якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (складна річ). Тому суд дійшов висновку, що продукція вважається поставленою за договором від 04.04.2007р. лише після поставки в т.ч. і гумовотканевої важкогорючої стрічки шириною               800 мм.

Частиною 4 ст. 270 ГК встановлено, що прийняття покупцем некомплектних виробів не звільняє постачальника (виробника) від відповідальності.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані в сумі 17 115, 37 грн. У решті вимог суд позивачу у позові відмовляє у зв’язку з необґрунтованістю.

На підставі ст.ст. 20, 173, 193, 230, 264-266, 270 Господарського кодексу України,  ст.188 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В :

Стягнути з державного підприємства “Петровський завод вугільного машинобудування” (м. Донецьк, вул. Чусовська, 1, р/р 8001 в ВАТ АКБ ”Капітал” м. Донецька, МФО 334828, ) на користь державного підприємства “Свердловантрацит” (м. Свердловськ, вул. Енгельса, 1, р/р 0740 в філії відділення Промінвестбанку України м. Свердловська, МФО 304472, ) - 17 115, 37 грн. пені,  171, 15 грн. витрат на сплату держмита та 116, 45 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У решті вимог позивачу у позові відмовити.

Суддя                                                                         Забарющий М.І.