ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2007 р.

Справа №   4/469-07

Суддя господарського суду Київської області Попікова О.В, розглянувши справу

За позовом
Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва

до
Товариства з обмеженою відповідальністю “Приватель”, м. Вишневе

про
стягнення 22862,50 грн.

за участю представників:

від позивача
Гончар С.В., за дов. від 15.05.07р. №1640/9/10-214,
Єрмаченко Л.А., за дов. від 20.09.07р. №2886/9/10-114,

від відповідача
не з‘явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належно

Обставини справи:

Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м. Києва (далі позивач) заявлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю “Приватель” (далі відповідач) про стягнення до державного бюджету вартості відсутнього майна на загальну суму 22862,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов’язання щодо внесення до бюджету вартості майна, нестачу якого було виявлено.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 12.03.07р. було порушено провадження у справі №29/119 (суддя Усатенко І.В.) за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю “Приватель” до стягнення 22862,50 грн.

07.05.07р. справу №29/119 передано за територіальною підсудністю до господарського суду Київської області, про що винесена відповідна ухвала.

На підставі резолюції голови господарського суду Київської області Грєхова А.С. від 17.09.07р. справа № 29/119 була прийнята до провадження суддею Попіковою О.В. та присвоєно №4/469-07, про що 21.09.07р. винесена відповідна ухвала.

Справа розглядається після відкладення.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалами суду від 21.09.07 року та 02.10.07р., проте в судове засідання не з’явився, відзиву на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача суд,

встановив:

07.02.01р. працівниками ГВПМ ДШ у Шевченківському районі м. Києва відповідно до протоколу від 07.02.01р. було вилучено майно в приміщені ТМЦ “Складські площі”, а саме: керамічні вироби (56 найменувань) на суму 4898 грн. Актом прийому передачі майна від 11.03.03р. вищевказане майно було передано від ТОВ “Мульті –Трейдінг” ТОВ “Приватель” на відповідальне зберігання.

15.11.02р. працівниками ГВПМ ДШ у Шевченківському районі м. Києва відповідно до протоколу від 15.11.02р. було вилучено майно в гаражному приміщені №346-к ГСК “Вимпел” за адресою: м. Київ, вул. Сирецька, 39, а саме: автозапчастини на суму 18170,0 грн. Актом прийому передачі майна від 15.11.02р. вищевказане майно було передано ТОВ “Приватель” на відповідальне зберігання.

11.06.03р. працівниками ГВПМ ДШ у Шевченківському районі м. Києва відповідно до протоколу від 11.06.03р. було вилучено майно в гаражному приміщені ПП “Давиденко О.І.” за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 25-а, а саме: запасні частини до автомобіля іноземного виробництва в асортименті на суму 4956,50 грн. Актом прийому передачі майна №32 від 20.06.03р. вищевказане майно було передано ТОВ “Приватель” на відповідальне зберігання.

06.10.03р. працівниками ГВПМ ДПІ у Шевченківському районі м. Києва відповідно до протоколу від 06.10.03р. було вилучено майно в приміщені салону-магазину “Безпека” за адресою м. Київ, вул. Мельникова, 6, а саме: комплектуючі до системи безпеки на суму 3990 грн. Актом прийому передачі майна №50 від 10.10.03р. вищевказане майно було передано ТОВ “Приватель” на відповідальне зберігання.

15.04.04р. працівниками ГВПМ ДШ у Шевченківському районі м. Києва відповідно до протоколу №3-БП від 15.04.04р. було вилучено майно в приміщені ДП “Стадек Україна” за адресою м. Київ, вул.. Артема, 14, кв.6, а саме: товари косметичного призначення (пірсингу) всього на загальну суму 4130,00грн. Актом прийому передачі майна від 17.04.06р. вищевказане майно від ТОВ “Торгівельної групи “Центр” було передано ТОВ “Приват ель” на відповідальне зберігання.

Відповідно до частини 2 постанови Кабінету міністрів України від 25 серпня 1998 р. № 1340 “Про Порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним” кошти, одержані від реалізації майна, конфіскованого за рішенням суду, та іншого майна, що переходить у власність держави, крім вилученого митними органами майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, та коштів зазначених у пункті 3 цієї постанови, зараховуються до державного бюджету з вирахуванням сум комісійної винагороди, що надається підприємству, установі, організації, якій доручається розпоряджатися майном згідно з укладеною угодою.

07.03.06р. між Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м. Києва та Товариством з обмеженою відповідальністю “Приватель” було укладено угоду про зберігання та реалізацію безхазяйного та іншого майна, що належить або переходить у власність держави №12/1/06 (далі Угода). Відповідно до п. 1.1 позивач доручає, а відповідач бере на себе обов’язок виконати послуги, пов’язані з транспортуванням, зберіганням та реалізацією безхазяйного та іншого майна, що належить або переходить у власність держави.

Пунктом 5 частини 1 Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25 серпня 1998 р. № 1340 його дія поширюється на майно, визнане безхазяйним відповідно до законодавства.

Статтею 1 Цивільного кодексу України передбачено, що безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий.

Відповідно до частини 2 Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25 серпня 1998 р. № 1340, облік, попередня оцінка, а також відповідальність за зберігання майна, зазначеного у пункті 1 цього Порядку, до передачі його для подальшого розпорядження відповідно до пункту 9 цього Порядку покладаються на органи (організації), що здійснили вилучення або зберігають його, з дотриманням таких вимог: попередня оцінка проводиться відповідно до пункту 8 цього Порядку на момент взяття на облік цього майна.

Частиною 12, 13 Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, визначено, що на початку кожного року місцеві податкові інспекції із залученням органів, що вилучають та обліковують майно, визначають на конкурсній основі торгівельні підприємства, яким доручатиметься реалізація майна, з обов'язковим занесенням їх до єдиного реєстру торгівельних підприємств, який ведеться цими інспекціями. Протягом року в разі потреби дозволяється доповнювати єдиний реєстр торгівельних підприємств іншими торгівельними підприємствами за поданням органів, що вилучають та обліковують майно. Угоду з торгівельним підприємством, якому доручатиметься реалізація майна, укладає керівник або особа, що його заміщає, відповідного органу державної податкової служби, митного органу в межах повноважень, установлених законодавством. Угоди з торгівельними підприємствами на реалізацію майна укладаються лише після включення їх до єдиного реєстру торгівельних підприємств та організацій.

На виконання умов угоди від 07.03.06р. №№12/1/06 позивачем було передано відповідачеві на відповідальне зберігання майно відповідно до актів прийому-передачі: від 11.03.03р. №1998/10/26-10/80/2, від 15.11.02р., від 20.06.03р. № 32, від 10.10.03р. №50, від 17.04.06р. (копії в матеріалах справи).

Відповідно до п.п. 2.2.9 п. 2.2 угоди на вимогу замовника та за участю уповноважених ним осіб виконавець зобов’язаний забезпечувати негайне проведення інвентаризації переданого на реалізацію майна або на відповідальне зберігання.

Позивачем в ході інвентаризації майна, що відображено в акті від 08.12.2006 року за №18а, переданого відповідачеві на відповідальне зберігання та реалізацію, виявлено недостачу майна на загальну суму 22862,50 грн., згаданий акт підписаний директором ТОВ “Приватель” та скріплений його печаткою

Відповідно до п. 8.1 угоди у випадку недостачі або псування отриманого майна, виконавець (відповідач) зобов’язаний повідомити замовника (позивача) та сплатити до бюджету у 10-денний строк з дня подання вимоги замовника суми вартості пошкодженого майна або майна, якого не вистачає, за сумами, зазначеними в акті опису, оцінки та передачі на реалізацію майна, що перейшло у власність держави або акту опису та попередньої оцінки майна переданого на відповідальне зберігання.

20.12.06р. позивач направив на адресу відповідача лист №20171/10/24-407, в якому останній вимагає негайно сплатити суму вартості майна, якого не вистачає відповідно до акта інвентаризації від 08.12.06р. №18.

Проте, в порушення своїх договірних зобов’язань (п. 8.1. угоди) відповідач не перерахував до державного бюджету суму вартості майна в розмірі 22862,50 грн. на яку виявлено нестачу згідно акта.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов’язання чи одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов’язання, якщо він не виконав його в строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 950 Цивільного кодексу України передбачено, що за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

Згідно п. 1 частини 1 статті 951 Цивільного кодексу України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на невиконання відповідачем своїх зобов’язань щодо належного зберігання безхазяйного майна за умови не перерахування до державного бюджету вартості відсутнього майна загалом на суму 22862,50 грн., господарський суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтверджуються, і відповідно підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті державного мита відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу України судом покладаються на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 44, 49, 82-84, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Приватель” (08150, Київська обл., м. Вишневе, вул. Чорновола, 48, код 31425530) в доход державного бюджету України - 22862 (двадцять дві тисячі вісімсот шістдесят дві гривні) 50 коп. вартості відсутнього майна.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Приватель” (08150, Київська обл., м. Вишневе, вул. Чорновола, 48, код 31425530) в доход державного бюджету України 228 (двісті двадцять вісім гривень) 62 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять гривень) 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Накази видати після набрання рішенням законної сили

Суддя

Суддя                                                                                                   Попікова О. В.