СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.07                                                                                 Справа № 13/344

Господарський суд Луганської області у складі судді Москаленко М.О., при секретарі Мелеховій О.С.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство комплексної безпеки  Галеон», м. Харків

до  Закритого акціонерного товариства «Троїцький маслоробний завод», смт. Троїцьке Луганської області

про стягнення 52794 грн. 84 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача - Янковський С.А., довіреність б/н від 08.06.2007, Пятаков С.В., довіреність  б/н від 08.06.2007

від відповідача - Прокопенко В.О., довіреність  б/н від 04.06.2007

в с т а н о в и в:

Суть спору:  позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача                47392 грн. 14 коп. заборгованості за надані згідно з договором № 01/08-05 від 01.08.2005 послуги з охорони об’єкта,  1866 грн. 44 коп. інфляційних нарахувань на суму заборгованості, 536 грн. 26 коп. річних та 3000 грн. 00 коп. збитків, пов’язаних  з оплатою юридичних послуг.

В обґрунтування позовних вимог позивач у справі послався на укладений сторонами у справі договір  № 01/08-05 від 01.08.2005  про охорону об’єкта, у відповідності з умовами якого позивачем відповідачеві були надані послуги з охорони об’єкта, розташованого за адресою відповідача, що підтверджено відповідними актами  виконаних робіт. Як зазначив позивач у позовній заяві, надані відповідачеві послуги були сплачені останнім частково, у зв’язку з чим утворилася заборгованість у сумі  47392 грн. 14 коп. Крім суми основного боргу позивачем до стягнення з відповідача також заявлено інфляційні нарахування на суму боргу у розмірі 1866 грн. 44 коп. та 3% річних у розмірі 536 грн. 26 коп., а також 3000 грн. 00 коп. збитків, пов’язаних з оплатою позивачем юридичних послуг.

Письмовими запереченнями від 10.06.2007 (а.с. 41) на позовну заяву відповідач проти позову заперечив, посилаючись  на неякісність наданих позивачем послуг з охорони. Також відповідач зазначив, що фактично вказані послуги відповідачем не замовлялися, а, відповідно, не виконувалися позивачем.

В подальшому відповідач у справі надав додаткові письмові заперечення на позовну заяву, у яких зазначив, що договір між сторонами фактично є неукладеним, оскільки додатки до нього не підписані обома сторонами угоди, а також послався на те, що під час дії договору, а саме у липні 2006 року, на підприємстві відповідача були скоєні крадіжки, а тому позивач своїх обов’язків по спірному договору не виконав. У прохальній частині вказаних заперечень відповідач просив господарський суд відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, вислухавши представників сторін, суд встановив таке.

01.08.2005 сторонами у справі  був укладений договір № 01/08-05 про охорону об’єкта (далі за текстом –договір), у відповідності  з умовами пункту 1.1. якого Замовник (відповідач у справі) доручив, а Охоронна фірма (позивач у справі) прийняла на себе зобов’язання з забезпечення зберігання майна (далі за текстом -  об’єкт) Замовника у відповідності з дислокацією об’єкта, яка є невід»ємною частиною договору, на  умовах та у порядку, передбачених договором.

У відповідності з Додатком №1 до договору, а саме Дислокацією об’єкта (а.с. 97 –98)  охоронюваним об’єктом є Цех з виробництва сиру та масла ЗАТ «Троїцький маслоробний завод», що знаходиться за адресою: Луганська область, смт. Троїцьке, вул. Чкалова, 22. Також у дислокації  перелічені матеріальні цінності, що повинні охоронятися позивачем у справі.

Додатком №2 до договору є Акт технічного обстеження об’єктів ЗАТ «Троїцький маслоробний завод»за адресою: Луганська область, смт. Троїцьке, вул. Чкалова, 22.

Додатком №3 до договору є Інструкція старшому охороннику з організації охорони об’єкта ЗАТ «Троїцький маслоробний завод»(а.с. 99-113) та графік обходу території на охоронюваному об’єкті ЗАТ «Троїцький маслоробний завод»особистим складом ТОВ «АКБ Галеон»на період з 01 серпня 2006 року по 01 листопада 2006 року.

У підтвердження позовних вимог позивачем у справі надані акти виконаних робіт № ОУ-0000116 від 31.08.2006 на суму 4410 грн. 33 коп., № ОУ-0000139 від 30.09.2006 на суму 3870 грн. 17 коп., № ОУ-0000131 від 30.09.2006 на суму 9931 грн. 00 коп., № ОУ-0000155 від 30.10.2006 на суму 9931 грн. 00 коп., № ОУ-0000202 від 31.12.2006 на суму 5577 грн. 00 коп., № ОУ-0000015 від 31.01.2007 на суму 5577 грн. 00 коп. ( а.с. 15-19). Вказані акти підписані повноважними представниками обох сторін без зауважень та заперечень.

Таким чином, матеріалами справи, її обставинами підтверджений факт надання позивачем послуг з охорони об’єкту відповідача за вказаними вище актами на загальну суму 39296 грн. 50 коп.

У відповідності з умовами пункту 8.1 договору  оплата здійснюється у вигляді авансового платежу на поточний рахунок Охоронної фірми не пізніше 20 числа кожного місяця.

Доказів часткової або повної оплати сум заборгованості за вказаними актами відповідачем під час розгляду справи не надано.

Посилання відповідача на те, що договір сторін є неукладеним, оскільки сторонами у справі не підписані додатки до нього, є необґрунтованими з таких підстав.

Згідно зі статтею 208 Цивільного кодексу України  правочини між юридичними особами  належить вчиняти у письмовій формі.

У відповідності з приписами  частини 2 статті 207 Цивільного кодексу України право чин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний  його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

У даному випадку правочином є саме договір № 01/08-05 від 01.08.2005 про надання послуг з охорони об’єкта, а не додатки до нього, які фактично є складовою частиною договору. Договір сторонами у справі підписаний, скріплений печатками, складений з додержавним вимог цивільного законодавства, а тому є дійсним. Додатками до договору є вказані вище дислокація, графік та Інструкція, які за своїм змістом, як зазначено вище, не є правочином, а тому не потребують наявності підписів обох сторін договору.

Доводи відповідача стосовно неналежного виконання позивачем у справі взятих на себе зобов’язань, зокрема, факт вчинення на підприємстві відповідача у липні 2006 року крадіжок,  судом до уваги не приймаються, оскільки акти виконаних робіт складені та підписані повноважним представниками сторін без зауважень та заперечень стосовно якості наданих послуг, а на момент вчинення крадіжок (липень 2006 року) між сторонами у справі ще не існувало договірних зобов’язань стосовно охорони об’єкту відповідача у справі (договір укладений лише 01.08.2006).

Крім того, у матеріалах справи наявні рапорти (звіти) працівників позивача про надання послуг з охорони об’єкті відповідача. Вказані рапорти підписані директором відповідача  Могеревим В.М. (а.с. 23-32). Вказане свідчить про безпідставність доводів відповідача стосовно невиконання  позивачем зобов’язань за договором.

Також судом до уваги не приймаються доводи відповідача за позовом  стосовно  невизначеності у договорі місця розташування об’єкту, що повинен був охоронятися позивачем. Зазначені доводи спростовуються доданими до матеріалів справи та згаданими вище додатками до договору, а саме дислокацією, актом технічного обстеження об’єкту. Підписання відповідачем актів виконаних робіт також свідчить про те, що позивачем здійснювалася охорона саме об’єкту відповідача у справі, розташованого за вказаною у додатках до договору адресою.

До матеріалів справи позивачем також надані акти  № ОУ-0000038 від 28.02.2007 на суму 5577 грн. 00 коп. та №ОУ –0000070 від 14.03.2007 на суму                2518 грн. 64 коп. Вказані акти взагалі не підписані повноважним представником відповідача, належних доказів виконання  зобов’язань за договором у цій частині позивачем у справі не надано,  тому у частині стягнення  сум за даними актами у загальному розмірі 8095 грн. 64 коп.  позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України  одностороння відмова від зобов’язання не допускається, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору , інших актів цивільного законодавства.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у частині стягнення з відповідача заборгованості у сумі 39296 грн. 50 коп. У частині стягнення з відповідача заборгованості за договором у сумі 8095 грн. 64 коп. слід відмовити за необґрунтованістю.

У відповідності зі статтею 625 Цивільного кодексу України  боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначених вище приписів цивільного законодавства позивачем до стягнення з відповідача заявлено  інфляційні нарахування на суму основного боргу у розмірі  1866 грн. 44 коп., 3% річних у розмірі 536 грн. 26 коп.

З урахуванням часткового задоволення суми позовних вимог стягненню з відповідача  підлягають 1855 грн. 29 коп. інфляційних нарахувань на суму боргу (задоволенню не підлягає сума інфляційних нарахувань за березень 2007 року за  непідписаним відповідачем актом виконаних робіт) та 511 грн. 21 коп. 3% річних (задоволенню не підлягає сума 3% річних за актами № ОУ-0000038 та № ОУ-0000070).

Є обґрунтованими та підлягають задоволенню у  повному обсязі вимоги позивача про стягнення 3000 грн. 00 коп. збитків, понесених позивачем у зв’язку з оплатою юридичних послуг. Сума збитків підтверджена укладеним позивачем у справі та Юридичною фірмою «ЮР –КОНСУЛЬТ»договором № 5/к від 02.04.2007 на надання юридичних послуг (послуг правового характеру). У відповідності з вказаним договором позивачем платіжним дорученням № 252 від 25.04.2007 на розрахунковий рахунок Юридичної фірми «ЮР –КОНСУЛЬТ»було перераховано 3000 грн. 00 коп.

Підставою для укладення позивачем договору № 5/к від 02.04.2007 став факт  невиконання відповідачем зобов’язань за договором сторін у справі та бажання позивача відновити порушене право у судовому порядку. У відповідності з довідкою  ТОВ «Агентство комплексної безпеки Галеон»у штаті позивача не передбачена посада юрисконсульта чи іншого фахівця в галузі права, який міг би представляти інтереси підприємства у Господарському суді.

Відповідно до частини 3 статті 216 Господарського кодексу України господарсько –правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи зазначено про це в угоді.

Згідно з приписами частини 2 статті 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються господарські санкції, однією з яких є відшкодування збитків. Підставою господарсько –правової відповідальності  учасника господарських правовідносин є скоєне ним правопорушення у  сфері господарювання. Учасник господарських відносин  відповідає за невиконання або неналежне виконання господарських зобов’язань, якщо не доведе, що ним прийняті усі залежні від нього заходи для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин повинен відшкодувати спричинені ним збитки суб’єкту, права чи законні інтереси якого були порушені. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата чи пошкодження її майна, а також неотримання доходів, які управнена сторона отримала б при належному виконанні зобов’язання іншою стороною.

Згідно з приписами статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків входять у тому числі додаткові витрати, понесені стороною, яка понесла збитки внаслідок порушення зобов’язання іншою стороною.

Таким чином,  витрати позивача, пов’язані з укладенням договору на надання правової допомоги, за своєю правовою природою є збитками. Вказані витрати позивач вимушений був здійснити саме з вини відповідача у справі, який порушив зобов’язання за договором сторін.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному  розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підтверджені матеріалами справи, відповідають фактичним обставинам, тому з урахуванням викладених вище обставин та доказів підлягають задоволенню частково з віднесенням на відповідача судових витрат у справі пропорційно сумі задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 207, 525, 526, 625 Цивільного кодексу України,  ст.ст. 216 –217, 224-225 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 43, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Троїцький маслоробний завод», вул. Чкалова, 22, смт. Троїцьке, Луганська область, код 21780893, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство Комплексної безпеки Галеон», вул. Багратіона, 6, м. Харків, код 33290257, заборгованість у сумі              39296 грн. 50 коп., інфляційні нарахування на суму боргу у сумі 1855 грн. 29 коп., 3% річних у сумі 511 грн. 21 коп., 3000 грн. 00 коп. збитків, пов’язаних з оплатою юридичних послуг, витрати зі сплати державного мита у  сумі  446 грн. 63 коп., а також витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у сумі           99 грн. 82 коп., видати наказ позивачу.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання рішення –08.08.2007.

Суддя                                                                                           М.О. Москаленко