ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2007 р.
№ 35/503-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді
суддів
Кота О.В.
Владимиренко С.В.
Шевчук С.Р.

розглянувши касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Призм"

на рішення господарського суду Харківської області від 24 жовтня 2006 року та
постанову Харківського апеляційного господарського суду від  23 травня 2007 року
у справі                               № 35/503-06

за позовом
Прокурора міста Харкова в особі Харківської міської ради

До
За участю 3-ої особи
Товариства з обмеженою відповідальністю "Призм"
Харківського комунального підприємства "Міськелектротранс"

про
визнання недійсним договору

за участю представників:

позивача –Кравцова Т.М., Авраменко С.В., Стоматіна М.В.;

відповідача –Дородних С.В.;

відповідача –Казека Е.В.;

прокурора - Савицька О.В.

встановив:

Рішенням господарського суду Харківської області (суддя Швед Е.Ю.) від 24 жовтня 2006 року позов задоволено в повному обсязі; визнано недійсним договір оренди землі від 11 січня 2006 року, зареєстрований у Харківській регіональній філії ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України" в Державному реєстрі земель за номером № 01 від 11 січня 2006 року про надання ТОВ "Призм" земельної ділянки, загальною площею 2,6558 га по          пр. Леніна (ст.м. "Наукова") в м. Харкові; зобов’язано ТОВ "Призм" повернути Харківській міській раді Харківської області до комунальної власності територіальної громади земельну ділянку загальною площею 2,6558 га по пр. Леніна, (ст.м. "Наукова") в м. Харкові в межах визначеним договором оренди землі від 11 січня 2006 року зареєстрованому за номером № 01 та стягнуто судові витрати.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду (судді Істоміна О.А., Горбачова Л.П., Кравець Т.В.) від 23 травня 2007 року рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

ТОВ "Призм" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в  якій просить скасувати рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів, оскільки ними при винесенні оскаржуваних судових актів порушено норми матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Клопотання про зупинення провадження у справі колегією суддів відхилено з врахуванням повноважень касаційної інстанції відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення господарськими судами обставин справи та правильність застосування норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга  підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як встановлено господарськими судами, 11 січня 2006 року між Харківською міською   радою  Харківської   області  та  ТОВ "Призм" укладено  договір  оренди   земельної ділянки несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, що розташована по пр. Леніна (станція метро "Наукова") в м. Харкові, загальною площею 2,6558 га. Договір зареєстровано у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в Державному реєстрі земель за номером № 01 від 11 січня 2006 року.

Орендодавець - Харківська міська рада уклав цей договір  на підставі рішення XXXV сесії Харківської міської ради IV скликання від 27 квітня 2005 року № 78/05 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об'єктів".

Підставами для визнання договору недійсним, господарськими судами визначено наступне.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів Харківської області від 11 вересня 1995 року № 682 "Про затвердження акту приймання до експлуатації об'єкта" (аркуш справи 20, том 1)   затверджено акт приймання до експлуатації реконструкції проспекту Леніна в   районі вул. Культури і передано з комунальної власності на баланс Харківському державному підприємству "Міськелектротранс" контактну мережу, диспетчерський пункт з водопроводом, каналізацією, з мережами    електропостачання, телефонні мережі, систему АСШУ-3, кабель постійної напруги. Ці об'єкти знаходяться в межах наданої в оренду відповідачу - ТОВ "Призм"  земельної ділянки.

В пункті 26 спірного договору оренди землі від 11 січня 2006 року теж зазначено, що  в межах наданої земельної ділянки встановлено обмеження (обтяження) - площею 1,1848 га - санітарно-захисні зони інженерно-технічних споруд і комунікацій.

Господарськими судами зазначено, що при укладенні спірного договору сторонами порушено Закон України "Про міський електротранспорт" від 29 червня 2004 року, яким передбачено, що розворотне коло тролейбуса, контактні мережі є об'єктами міського електричного транспорту, та статтю 35 Закону України "Про транспорт" від 10 листопада 1994 року, яким до переліку земель електротранспорту відносяться і землі, надані в користування під відокремлені трамвайні колії та їх облаштування, колії і станції фунікулерів, канатних доріг, ескалаторів, трамвайно-тролейбусних депо, вагоноремонтні заводи, споруди енергетичного і колійного господарства, сигналізації і зв'язку, службові і культурно-побутові приміщення та інші споруди, необхідні для забезпечення роботи міського електротранспорту.

Виходячи з викладеного, господарські суди встановили, що цільове призначення земельної ділянки як одну з істотних умов договору оренди землі було визначено невірно, оскільки частина вказаної ділянки відноситься до земель міського електричного транспорту, які не підлягають передачі для здійснення на них будівництва об'єктів інших ніж ті, що призначені для обслуговування та експлуатації міського електричного транспорту.

Проте, господарськими судами не було враховано наступне.

При вирішенні питання щодо визнання недійсними договорів щодо надання земельних ділянок під забудову, господарським судам необхідно було врахувати наступні нормативні акти: Закон України "Про місцеве самоврядування", Закон України "Про основи містобудування" та Закон України "Про планування і забудову територій".

Так, відповідно до ст. 12 Закону України "Про основи містобудування" до компетенції міських рад у сфері містобудування на їх території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих містобудівних програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації. Відповідно до Закону України "Про планування і забудову територій" генеральний план населеного пункту –містобудівна документація, яка визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.

Отже, виходячи з викладеного, господарським судам необхідно було встановити, чи передбачалось генеральним планом міста Харкова реконструкція розворотного кола тролейбуса, а відтак правомірність укладення спірного договору.

Приймаючи оскаржувані рішення та постанову, господарські суди зазначеного не врахували, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права. До того ж судами не було перевірено, чи діяв прокурор в межах закону.

Враховуючи наведене, суди першої та апеляційної інстанцій передчасно прийняли рішення, не врахувавши вимог Закону та не дослідивши всіх обставин справи.

Наведене свідчить, що винесені судові рішення підлягають скасуванню, а справа —направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене і вирішити спір у відповідності з обставинами справи і вимогами закону.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу  товариства з обмеженою відповідальністю "Призм" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 24 жовтня 2006 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23 травня 2007 року у справі № 35/503-06 скасувати, а справу передати на новий розгляд до господарського суду Харківської області в іншому складі суду.

Головуючий суддя                                                             О. Кот

судді                                                            С. Владимиренко

С. Шевчук