ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№
3/454

29.11.07

За позовом    Солом'янської районної у місті Києві
державної адміністрації

До                       Товариства з обмеженою
відповідальністю «Магазин 616»

Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача  Фізична особа -підприємець ОСОБА_1

Про                        зобов'язання використовувати
нежиле приміщення за цільовим

призначенням

Суддя
Сівакова В.В.

Представники:

Від позивача           Карлаш І.М. -по дов. № 14181/01 від
12.11.2007

Від відповідача          Фреюк Є.В. -по дов. № б/н від
22.11.2007

Від третьої особи   не з'явились

У засіданні брали участь

СУТЬ СПОРУ :

На розгляд Господарського суду
міста Києва передані вимоги
Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації про
зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин
616»використовувати приміщення, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. І.Клипменка,
10/17 за цільовим призначенням під розміщення продовольчого магазину.

Відповідач у письмовому відзиві на
позов зазначає наступне. 31.10.2005 між Комунальним підприємством по утриманню
житлового господарства Солом'янського р-ну м. Києва та ТОВ «Магазин 616»був
укладений договір оренди нежилого приміщення, розташованого за адресою: м.
Київ, вул. Клименка, 10/17, дія якого була припинена відповідно п. 9.7.2 цього
договору, внаслідок укладення договору купівлі-продажу вищезазначеного
приміщення між Фондом приватизації комунального майна Солом'янського р-ну м.
Києва та відповідача. Враховуючи те, що позивач -Солом'янська РДА в м. Києві,
не є стороною за жодним договором, який укладений за участю відповідача - ТОВ
«Магазин 616», укладанням, розірванням, виконанням вищезгаданих договорів не
порушуються охоронювані законом права позивача, є очевидним, що позовна заява
подана до суду з порушенням правил підвідомчості справ господарським судам
(ст.ст. 1, 2, 12 ГПК України). Позивачем у заяві до суду не зазначено якими
законодавчими актами передбачено його право звернення до господарського суду
щодо примусового втручання у охоронювані законом права власника та у
господарську діяльність юридичних осіб, що викликає сумнів у законності його
звернення до суду. Відповідно до умов договору оренди від 31.10.2005, на
відповідача дійсно було покладено зобов'язання використовувати приміщення за
певним цільовим призначенням, але таке обмеження припинено разом із договором
оренди, а умови, які були передбачені зазначеним договором не поширені на будь
які інші угоди. Відповідно ж п.1.3 договору купівлі-продажу нежилого приміщення
від  15.12.2006 до покупця, з моменту
сплати повної вартості придбаного майна, переходить право власності яке, згідно
ЗУ «Про власність», включає права володіння, користування і розпорядження
майном. Відповідно ст. 56 ЗУ «Про власність»жодний державний орган не має право
втручатись у здійснення власником його правомочностей щодо користування й
розпорядження своїм майном або встановлювати не передбачені законодавчими
актами України додаткові обов'язки чи обмеження. У даний час предмет власності
ТОВ «Магазин 616»на підставі договору оренди від 05.06.2007 є переданим в
оренду Суб'єкту підприємницької діяльності-фізичній особі ОСОБА_1, який
здійснює не заборонену законодавством України господарську діяльність, яка, до
того ж, листом Солом'янської райдержадміністрації у м. Києві від 15.03.2007
узгоджена із позивачем. Враховуючи викладене просить в позові відмовити
повністю.

Третя особа в засідання суду не з'явилась,
вимог суду викладених в ухвалі від 13. 111.2007 не виконала.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

31.10.2005 між Комунальним
підприємством по утриманню житлового господарства Солом'янського району м.
Києва (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Магазин
616»(орендар) було укладено договір оренди № 5007 оренди нерухомого майна
(нежилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної
громади Солом'янського району міста Києва.

Відповідно до п. 1.1. якого
орендодавець на підставі розпорядження Солом'янської районної у місті Києві
державної адміністрації № 1418 від 31.10.2005 передав, а орендар прийняв в
оренду нежиле приміщення для розміщення магазину по реалізації плодоовочевої
продукції за адресою м. Київ, вул. І.Клименка,
10/17.

Згідно п. 1.2. договору об'єктом
оренди є нежиле приміщення загальною площею 139,70 кв. м. у тому числі І поверх
74,80 кв. м., підвал -64,90 кв. м.

Рішенням  Солом'янської районної у м. Києві ради № 302
від 26.01.2005 «Про перелік об'єктів комунальної власності Солом'янського
району м. Києва, що підлягають приватизації у 2005 році»було затверджено
перелік об'єктів комунальної власності Солом'янського району м. Києва, що
підлягають приватизації шляхом викупу. Пунктом 4 додатку до вищезазначеного
переліку ТОВ «Магазин 616»було надано дозвіл приватизувати шляхом викупу нежиле
приміщення за адресою: м. Київ, вул. І.Клименка, 10/17.

03.02.2006 Комунальним підприємством
по утриманню житлового господарства Солом'янського району м. Києва та
Товариством з обмеженою відповідальністю «Магазин 616»було укладено додаткову
угоду про внесення змін до договору оренди № 5007 від 31.10.2005, згідно якої в
п. 1.2. фразу: загальною площею 139,70 кв. м. у тому числі І поверх 74,80 кв.
м., підвал -64.90 кв. м. замінено фразою загальною площею 136,50 кв. м. у тому
числі і поверх 72,40 кв. м., підвал -64,10 кв. м.

15.12.2006 між Фондом державного
майна України (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Магазин
616»(покупець) укладено договір купівлі-продажу нежилого приміщення шляхом
викупу.

Відповідно до п. 1.1. даного
договору продавець передав у власність покупцю нежилі приміщення з № 1 по № 8
(групи приміщень № 51) (в літ. А) по вул. Івана Клименка,  10/17 в м. Києві, загальною площею 136,50 кв.
м., а покупець прийняв об'єкт приватизації і сплатити за нього ціну відповідно
до умов, що визначені договором.

Нежилі приміщення, вказані в
договорі зареєстровані в Київському міському бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна на праві приватної
власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Магазин 616», про що
08.02.2007 здійснено запис у реєстрову книгу за реєстровим № 3895П.

На звернення відповідача 23.02.2007
Солом'янською районною у місті Києві державною адміністрацією прийнято
розпорядження № 327 «Про дозвіл на розробку проекту та проведення будівельних
робіт по переплануванню нежилих приміщень (в літ. А) першого поверху та підвалу
по вул. Івана Клименка, 10/17 ТОВ «Магазин 616».

Статтею 116 Цивільного кодексу
України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно п. 1, 2 ст. 319 Цивільного
кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на
власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону..

05.06.2007 між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Магазин 616» та Фізичною особою -підприємцем
ОСОБА_1 укладено договір оренди, відповідно до умов якого відповідач передав
третій особі  у користування частину
приміщення, яка належить відповідачу згідно договору купівлі-продажу, площею
104,60 кв. м. за адресою м. Київ, вул. І.Клименка, 10/17 для ведення
господарської діяльності.

Позивач в обґрунтування позовних
вимог посилається на те, що цільове призначення приміщення, яке
використовувалось для розміщення плодоовочевого магазину відповідачем змінено.
Станом на 11.09.2007 відповідач виконав роботи з перепланування, але самовільно
порушив свої зобов'язання та не виконав вимоги розпорядження Солом'янської
районної у місті Києві державної адміністрації № 327 від 23.02.2007 тим, що
змінив цільове призначення, передавши нежиле приміщення в орендне користування
другій особі під організацію комп'ютерного клубу.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України
«Про оренду державного та комунального майна»за   договором
оренди  орендаря  може
бути  зобов'язано використовувати
об'єкт оренди за цільовим призначенням відповідно до   профілю виробничої діяльності підприємства,
майно якого передано в оренду, та виробляти продукцію в обсягах, необхідних для
задоволення потреб регіону.

Відповідно до п. 2 ст. 26 Закону
України «Про оренду державного та комунального майна»договір оренди
припиняється в разі приватизації об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря).

Умовами договору оренди № 5007 від
31.10.2007 на відповідача дійсно було покладено обов'язок використання
приміщення за певним цільовим призначенням, однак таке зобов'язання припинено
разом із договором оренди.

Посилання позивача на те, що
відповідачем не виконано розпорядження Солом'янської районної у місті Києві
державної адміністрації № 327 від 23.02.2007 щодо заборони зміни цільового
призначення та передачі приміщення в орендне користування іншій особі не
відповідають дійсності, оскільки зазначене розпорядження не містить в собі
таких обмежень.

Відповідно до статті 1
Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі
- підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для
вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання
правопорушенням.

Обов'язок доказування та подання
доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України
розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні
факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача,
який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до
господарського суду з позовними вимогами.

Враховуючи викладене  Солом'янська районна у місті Києві державна
адміністрація безпідставно звернулось з позовними вимогами, а тому позовні
вимоги  задоволенню не  підлягають повністю.

Витрати по сплаті державного мита
та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно
до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на
позивача.

Керуючись  ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И
В:

В позові відмовити повністю.

Суддя

В.В. Сівакова

Рішення
підписано 03.12.2007