ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
УХВАЛА

"28" листопада 2007 р.
справа № 20-5/416

Господарський суд міста Севастополя в складі:

судді Євдокимова І.В., при секретері Чорної М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Севастополі адміністративну справу

За адміністративним позовом:  Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-комерційна фірма „Гевс ЛТД”  (99011 м.  Севастополь, вул. Леніна, 18)

до Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради (99011 м. Севастополь, вул. Луначарського, 5),

про визнання дій неправомірними

за участю представників:

Позивач –не з’явився,  ТОВ "ПКФ "Гевс ЛТД";

Відповідач - Дюкова Марія Олександрівна, представник, довіреність № 3618 від 26.11.07,     Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради;

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Виробничо-комерційна фірма „Гевс ЛТД”    звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовною заявою до Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради про визнання дій неправомірними.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дії відповідача по оголошенню конкурсу на оренду нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Севастополь, вул. Леніна, 18 є незаконними та неправомірними.

Ухвалою суду від 01.10.2007 року підготовче провадження по справі закінчено, та справа призначена до судового розгляду.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов висновку, про те що, провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Згідно з п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно зі ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначена компетенція адміністративних судів, до якої віднесені спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів;  спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом;  спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Відповідно до п. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли у зв’язку з проведення відповідачем конкурсу на оренду не житлового приміщення, розташованого за адресою: м. Севастополь, вул. Леніна, 18.

Справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб’єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов’язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб’єкт законодавче уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб’єкту, а ці суб’єкти відповідно зобов’язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб’єкта.

У випадку якщо суб’єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб’єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Відповідачем у даній справі дійсно зазначений суб’єкт владних повноважень, але даний спір не має публічно-правового характеру, оскільки предметом спору у даній справі є спір пов’язаний із захистом права власності.

Тобто, між сторонами існує спір про право, що в свою чергу, виключає її розгляд в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27.03.2007 по справі № 21-1074-06 про скасування рішення Київської міської ради та в Рекомендаціях президії Вищого господарського суду України від 27.06.2007 № 04-5/120 „Про деякі питання підвідомчі і підсудності справ господарським судам”.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що предмет спору у даній справі пов’язаний з передачею комунального майна в оренду, тобто спірні відносини мають цивільно-правовий характер, даний спір не є публічно-правовим на який поширюється компетенція адміністративних судів, а тому підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 3 Рекомендацій Вищого господарського суду України № 04-5/120 від 27.06.2007 „Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам” у господарських судах мають вирішуватися усі спори, що виникають з господарських договорів між суб'єктами господарювання і органами державної влади і місцевого самоврядування, включаючи угоди, які укладаються шляхом проведення конкурсу, біржових торгів, аукціонів тощо. До таких договорів відносяться, зокрема, угоди: про відчуження об'єктів приватизації (крім приватизації державного житлового фонду); передачу державного або комунального майна в оренду; закупівлю товарів (робіт, послуг) для державних потреб.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157,  ст. ст. 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Закрити провадження у адміністративній справі № 20-5/416.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі в п’ятиденний строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом десяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини п’ятої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                               І.В. Євдокимов

Розсилка:

1.          ТОВ „Виробничо-комерційна фірма „Гевс ЛТД”  (99011 м.  Севастополь, вул. Леніна, 18)

2.          Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради (99011 м. Севастополь, вул. Луначарського, 5)

3.          Справа

4.          наряд