ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  7/330

09.07.07

за позовом Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” в особі Структурного відокремленого підрозділу “Енергозбут Київенерго”

до                   Закритого акціонерного товариства “Жилкомунсервіс”

про                 стягнення 35 307,53 грн.

Суддя  Якименко М.М.

Представники:

Від позивача                     Черноволов В.А. – довіреність № Д 07/272 від 16.01.07

Від відповідача          Волков М.М. –довіреність від 07.06.07

Рішення прийнято з дотриманням вимог статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладався.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду м. Києва передані вимоги позивача про  стягнення з відповідача 35 307,53 грн. заборгованості за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 8252063 від 01.01.2005 р., в тому числі: 30 580,55 грн. –основного боргу, 3 723,13 грн. –інфляційних нарахувань, 1 003,85 грн. –3 % річних, крім того 395,06 грн. –державного мита та 118 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов’язання щодо повноти та своєчасності внесення оплати за спожиту теплову енергію у гарячій воді за вказаним вище договором.

Представник відповідача в судовому засіданні визнав суму боргу та заявив клопотання про відстрочення виконання рішення строком на три місяці.

Судом, у відповідності з вимогами ст.81-1 ГПК України складено протоколи, які долучено до матеріалів справи.

09.07.2007 у судовому засіданні згідно ст.85 ГПК України за згодою представників сторін було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно з”ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об”єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,  суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2005 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір № 8252063 на постачання теплової у гарячій воді, відповідно до якого  Позивач зобов’язався постачати теплову енергію на потреби опалення, вентиляції та гарячого водопостачання в кількості та обсягах, обумовлених договором, а Відповідач –своєчасно та в повному обсязі щомісячно оплачувати спожиту теплову енергію.

Відповідно звернення - доручення до Договору визначення кількості спожитої протягом розрахункового періоду (місяця) теплової енергії здійснюється по приладах обліку згідно з договірними навантаженнями з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія від теплових джерел енергопостачальної організації та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання абонента в розрахунковий період.

У відповідності з Додатком 2 до Договору відповідач зобов’язався до початку розрахункового періоду сплачувати позивачу вартість заявленої у Договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця. Різниця між заявленою та фактично спожитою тепловою енергію сплачується відповідачем самостійно не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Однак, свої зобов’язання за зазначеним Договором Відповідач не виконує, внаслідок чого за період з 01.12.2005 по 01.12.2006 виникла заборгованість за використану теплову енергію, яка на 01.12.2006 становить 30 580,55 грн., підтверджується поясненнями позивача, наданим ним розрахунком, проведеним відповідно до вимог чинного законодавства та умов Договору на підставі відомостей обліку спожитої теплової енергії.

Відповідно до вимог ст.599 Цивільного кодексу України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Закону. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або Законом.

Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 30 580,55 грн. суми основного боргу за Договором підлягають задоволенню.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 723,13 грн. –індекс інфляції та 1 003,85  грн. –3% річних за прострочення виконання зобов’язання по сплаті теплової енергії, підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги обґрунтовані, документально доведені та підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача 30 580,55 грн. –основного боргу, 3 723,13 грн. –інфляційних нарахувань, 1 003,85 грн. –3 % річних.

Подана відповідачем заява про відстрочку виконання рішення строком на три місяці розглянута судом у відповідності до вимог ст.121 ГПК України.

Розглянувши заяву, суд дійшов висновку, що заява про відстрочку виконання рішення підлягає задоволенню.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2005 рік" та деяких інших законодавчих актів" із заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів, справляється мито у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач сплатив 395, 06 грн. державного мита, тоді як потрібно було сплатити 353, 08 грн., в зв»язку з чим 41, 98 грн. зайво сплаченого державного мита підлягають поверненню позивачу з державного бюджету України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, керуючись  ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1.  Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства ”Жилкомунсервіс” (04060, м. Київ, вул. Вавилова, 9, р/р № 1001 у Шевченківській філії ВАТ КБ «Надра», МФО 320973, ) на користь Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” (01001, м. Київ, пл. І.Франка, 5, р/рахунок №0005 у Старокиївському відділенні Промінвестбанку України у м. Києві, МФО 322227, код 00131305) 30 580 (тридцять тисяч п’ятсот вісімдесят) грн. 55 коп. –основного боргу, 3 723 (три тисячі сімсот двадцять три) грн. 13 коп. –інфляційної складової боргу, 1 003 (одна тисяча три)грн. 85 коп. –3 % річних, 353 (триста п’ятдесят три) грн. 08 коп. –витрат по сплаті державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. –на інформаційне забезпечення судового процесу.

3. Відстрочити виконання рішення № 7/330 від 09.07.2007 року  до 01.11.2007 року.

4. Повернути Акціонерній енергопостачальній компанії “Київенерго” (01001, м. Київ, пл. І.Франка, 5, р/рахунок №0005 у Старокиївському відділенні Промінвестбанку України у м. Києві, МФО 322227, код 00131305) з державного бюджету України державне мито в сумі 41 (сорок одна) грн. 98 коп., що перераховане платіжним дорученням № 518 від 19.03.2007 (оригінал знаходиться в матеріалах справи), як зайво сплачене.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного терміну з дня його підписання.

Суддя
М.М.Якименко

Дата підписання рішення: