Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2007 року                                                                          Справа № 21/385-07

Харківський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді   Карбань І.С.,

судді    Бабакової Л.М.,

судді   Шутенко І.А. -доповідач,,

при секретарі - Міракові Г.А.

за участю представників сторін:

позивача – предст. Варибус В.А. (дов. №305-3 від 01.09.2007р.)

відповідача – предст. Городниченко О.А.(дов. №34 від 18.01.2007р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду у м. Харкові апеляційну скаргу (вх. № 3170 Х/2) Харківського державного авіаційного виробничого підприємства в інтересах відокремленого підрозділу –Заводу по технічному обслуговуванню та ремонту авіаційної техніки «ТОРА»ХДАВП на рішення господарського суду Харківської області від 01.10.2007р.  по справі № 21/385-07

за позовом Харківського державного виробничого підприємства в інтересах відокремленого підрозділу –Заводу по технічному обслуговуванню та ремонту авіаційної техніки «ТОРА»ХДАВП, м. Харків,

до ТОВ «ІнтерАМІ ЛТД», м. Харків,

про стягнення 66 341 грн. 43 коп., -

встановила:

Позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача 48 776,85 грн. основного боргу з нарахованим індексом інфляції, 3% річних в розмірі 1 148,22 грн., пеню в сумі 13 028,40 грн., штраф у розмірі 3387,96 грн. та судові витрати на тій підставі, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов’язання перед позивачем за договором № Д184.02/06 від 02.01.2006р.  на постачання електричної енергії.

Заявою від 26.07.2007р. (вх.№19396) позивач збільшив свої позовні вимоги та просив суд першої інстанції стягнути з відповідача на свою користь 70 731, 89 грн., з яких: 53 167,31 грн. заборгованості з урахуванням індексу інфляції, 3% річних у розмірі 1 148,22грн., пеня в сумі 13 028,40 грн. та штраф у розмірі 3 387,96 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 01.10.2007р. (суддя Пелипенко Н.М. ) по справі № 21/385-07 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з рішенням господарського суду Харківської області від 01.10.2007р. по справі №21/385-07, подав апеляційну скаргу в якій просив вищевказане рішення скасувати та прийняти нове, задовольнити позовні вимоги та розподілити судові витрати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства та на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що оскільки порядок проведення грошових розрахунків, у передбаченому Договором № Д 184.02/06 порядку, між сторонами спору повністю не встановлено то, враховуючи факт укладення актів виконаних робіт на відповідну дату, апелянт вважає ці акти письмовою вимогою про виконання грошових зобов'язань з боку відповідача за отримані послуги, повну ціну яких погоджено. Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції, що з актів виконаних робіт не вбачається факту (моменту) передання цих актів відповідачу, оскільки акти виконаних робіт укладено у певний день, вказаний у кожному з актів, що засвідчується підписами представників сторін спору.

Тобто, апелянт вважає, що в момент укладення актів виконаних робіт відповідач, прийнявши виконання зобов'язань з боку позивача, погодився з ціною отриманих послуг, яка має бути сплачена на користь позивача.

Апелянт також зазначає, що у вказаних вище актах виконаних робіт вказано, що дані акти є підставою для проведення розрахунків між сторонами спору. Виходячи з цього, апелянт вважає, що відповідач має обов'язок сплати вартості отриманих робіт у семиденний строк від дня підписання відповідного акту виконаних робіт. Крім того, апелянт вважає, що строк настання строку сплати за отримані послуги підтверджується укладеними   між  сторонами  спору  актами  звірок  та  листами   відповідача   про  існування заборгованості.

З аналогічних підстав апелянт вважає неправомірним висновок суду першої інстанції про відмову в позові в частині стягнення з відповідача на свою користь заборгованості за послуги з поставки холодної води, надані за листом відповідача від 22.02.06 № 025/06, обсяг яких між сторонами спору погоджено у відповідних актах виконаних робіт.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу в якому рішення господарського суду Харківської області від 01.10.2007р. по справі №21/385-07 вважає законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Під час апеляційного провадження та судом першої інстанції встановлено, що між позивачем в особі підрозділу заводу технічного обслуговування та ремонту авіаційної техніки "ТОРА" ХДАВП та відповідачем укладено договір № Д184.02/06 від 02.01.2006р. про спільне використання технологічних мереж споживача.

Згідно з вимогами договору основний споживач (позивач по справі) зобов'язався забезпечити передачу субспоживачеві (відповідачеві по справі) електричної енергії в межах величин, дозволених субспоживачу до використання, а субспоживач (відповідач по справі) сплачувати за використання електричної мережі.

Відповідно до вимог п. 4.3 договору, субспоживач зобов'язався надавати основному споживачу орієнтовні величини обсягу споживання електричної енергії на наступний рік, які узгоджені із постачальником електричної енергії, не пізніше 01 жовтня поточного року.

У разі не уточнення орієнтовних величин обсягу споживання електричної енергії до зазначеного строку, основний споживач має право встановлювати на розрахунковий період договірні величини, що діяли в поточному році, або ті, які були фактично досягнуті субспоживачем у поточному році, якщо вони перевищили договірні величини поточного року.

Згідно з п.п. 7.4 п. 7 Договору № Д184.02/06 від 02.01.2006р., на підставі показників засобів обліку електричної енергії сторонами були оформлені  відповідні акти про обсяг переданої електричної енергії. Так, станом на 01.06.2007 р. між сторонами спору укладено наступні акти виконаних робіт:

-          від 27.04.06 № 29 на суму 3547,90 грн.;

-          від 27.04.06 № 30 на суму 3193,66 грн.;

-          від 27.04.06 № 31 на суму 2864,08 грн.;

-          від 28.04.06 № 31 на суму 2906,56 грн.;

-          від 31.05.06 № 52 на суму 1912,60 грн.;

-          від 30.06.06 № 69 на суму 1926,54 грн.;

-          від 31.07.06 № 84 на суму 2021,76 грн.;

-          від 31.08.06 № 96 на суму 2084,40 грн.;

-          від 29.09.06 № 109 на суму 2012,12 грн.;

-          від 31.10.06 № 179 на суму 1954,26 грн.;

-          від 30.11.06 № 134 на суму 3752,92 грн.;

-          від 29.12.06 № 145 на суму 1544,58 грн.

-          від 30.03.07 № 30 на суму 3317,05 грн.;

-          від 28.04.07 № 32 на суму 635,76 грн.

Колегія суддів зазначає, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарський суд Харківської області виходив з того, що позивач не довів, що його право порушено, оскільки матеріалами справи не підтверджується строк оплати наданих послуг. тобто звернення до суду є передчасним. Також, господарський суд першої інстанції зазначив, що посилання позивача на те, що рахунки передавались разом з актами виконаних робіт не може бути доказом щодо дати передачі рахунку, оскільки з матеріалів справи не вбачається, коли передавались акти виконаних робіт.

Однак, колегія суддів не може погодитись з такими висновками господарського суду Харківської області виходячи з наступного.

Як вбачається з п. 4.1 умов договору № Д184.02/06 від 02.01.2006р., сторони визначились здійснювати оплату за використання електричних мереж основного споживача за розрахунковий період. Розрахунок плати за використання електричних мереж основного споживача здійснюється згідно з додатками "Порядок розрахунків" та "Порядок розрахунку оплати обґрунтованих витрат споживача на передачу електричної енергії".

Плата за використання електричних мереж основного споживача вноситься субспоживачем на підставі рахунка, одержаного від основного споживача. Тривалість періоду для оплати отриманого рахунка становить 5 днів (тривалість оплати має не перевищувати 5 днів для споживачів, які здійснюють оплату за використання електричних мереж основного споживача самостійно і 10 днів - для споживачів, які здійснюють розрахунки через свою територіально відокремлену головну організацію).

Тобто, з Договору № Д184.02/06 випливає, що порядок проведення грошових розрахунків між сторонами та порядок розрахунку оплати обґрунтованих витрат споживача на передачу електричної енергії має бути встановлено шляхом укладення відповідних додатків до Договору № Д 184.02/06, які фактично на момент подання позову укладено не було. Отже, порядок проведення грошових розрахунків у передбаченому Договором №Д184.02/06 порядку між сторонами спору повністю не було встановлено.

Разом з тим, з актів виконаних робіт, які були складені згідно п.п.7.4 п.7 договору, вбачається, що акти виконаних робіт були підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств без заперечень. Крім того, акти були складені на відповідну дату та підписані сторонами у день складення, а також, в актах було зазначено, що дані акти є підставою для проведення взаємних розрахунків по договору № Д 184.02/06

Таким чином, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, що з актів виконаних робіт не вбачається факту (моменту) передання цих актів відповідачу, оскільки підписуючи  без заперечень акт виконаних робіт у день його складення, відповідач тим самим погодився з ціною отриманих послуг, яка має бути сплачена на користь позивача на підставі підписаного акту виконаних робіт.

З позовної заяви вбачається, що позивач вимагав стягнення з відповідача повної ціни послуг, наданих за листом відповідача від 22.02.06 № 025/06, обсяг яких між сторонами спору погоджено у відповідних актах виконаних робіт.

Колегією суддів встановлено, що листом від 22.02.06 № 025/06 відповідач звернувся до відокремленого підрозділу позивача з метою отримання послуг з поставки холодної води та послуг водовідведення. Відокремлений підрозділ позивача фактично задовольнив звернення відповідача, та за його замовленням згідно листа №025/06, надав йому послуги з водопостачання та водовідведення, що підтверджується наступними актами:

-          від 28.02.06 № 16 на суму 2224,80 грн.;

-          від 31.03.06 № 19 на суму 882,50 грн.;

-          від 28.04.06 № 35 на суму 823,18 грн.;

-          від 31.05.06 № 51 на суму 793,51 грн.;

-          від 30,06.06 № 62 на суму 1119,82 грн.:

-          від 31.07.06 № 76 на суму 1179,14 грн.;

-          від 31.08.06 № 94 на суму 1505,45 грн.;

-          від 29,09.06 № 98 на суму 1104,98 грн.;

-          від 31.10.06 .№ 116 на суму 1000,01 грн.;

-          від 30.11.06 № 135 на суму 1092,96 грн.;

-          від 29.12.06 № 144 на суму 411,84 грн.

16.11.2006р. з метою отримання від позивача аналогічних послуг, відповідач ще раз звернувся до відокремленого підрозділу позивача з листом № 564. Відокремлений підрозділ позивача фактично задовольнив звернення відповідача, та за його замовленням згідно листа №564, що підтверджується наступними актами: від 31.01 .07 № 6 на суму 180,00 грн.; від 28.02.07 № 13 на суму 966,55грн.; від 30.03.07 № 21 на суму 844,74 грн. та від 28.04.07 № 38 на суму 595,76 грн.

Матеріали справи свідчать, що відповідач свої зобов’язання по договору №Д184.02/06 від 02.01.2006р. та зобов’язання, яки виникли у відповідача перед позивачем згідно листів №025 від 22.01.2006р. та №564 від 16.11.2006р. не виконав, а саме –не здійснив оплату наданих йому позивачем послуг з передачі електричної енергії, постачання холодної води та послуг водовідведення.

Крім того, в матеріалах справи наявні акти звірок взаємних розрахунків від 01.09.2007р. та від 31.10.2006р., які підписані сторонами без заперечень та згідно яких вбачається, що у відповідача існує непогашена заборгованість перед позивачем, в тому числі і за договором № Д184.02/06 від 02.01.2006р. і за листом №025 від 22.02.2006р.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк  виконання боржником обов'язку не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

Враховуючи, що вказаних вище актах виконаних робіт вказано, що дані акти є підставою для проведення розрахунків ї сторонами спору. Тобто, відповідач має обов'язок сплати вартості отриманих робіт у семиденний  від підписання відповідного акту виконаних робіт.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який строчив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з киванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від строченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно актів виконаних робіт, заборгованість відповідача перед позивачем за договором про спільне використання технологічних мереж основного споживача №Д184.02/06 від 02.01.2006р. за період з січня 2006 року по квітень 2007 року, з врахування індексу інфляції, становить 37 116,30грн.

Згідно актів виконаних робіт, заборгованість відповідача перед позивачем згідно листа №025 від 22.01.2006р. та листа №564 від 16.11.2006р., за період з січня 2006 року по квітень 2007 року, з врахування індексу інфляції, становить 16 051,01 грн.

Таким чином, загальна заборгованість відповідача перед позивачем за договором №Д184.02/06 від 02.01.2006р., та за зобов’язаннями, які виникли згідно листів №025 від 22.01.2006р. та №564 від 16.11.2006р., за період з січня 2006 року по квітень 2007 року, з врахуванням індексу інфляції становить 53 167, 31 грн.

На підставі ст. 625 ЦК України, позивачем була нарахована відповідачу пеня в сумі 13028,40 грн., 3% річних в сумі 1148,22 грн. та  штраф у розмірі 3387,96 грн., розрахунки яких відповідають матеріалам справи.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на вищевикладене, при винесенні рішення господарський суд Харківської області не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства і насамперед статтей 33, 38, 43, 79 ГПК України щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи відповідно чинного законодавства, та не дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що його рішення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 102, п. 2 ст. 103,  п. 1 ч. 1 ст. 104, ст. ст. 105 ГПК України колегія суддів одноголосно, -

постановила:

Апеляційну скаргу Харківського державного авіаційного виробничого підприємства в інтересах відокремленого підрозділу –Заводу по технічному обслуговуванню та ремонту авіаційної техніки «ТОРА» ХДАВП задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 01.10.2007р. по справі  №21/385-07 скасувати та прийняти нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІнтерАМІ ЛТД»(61000, м. Харків, вул. Сумська,108, оф. 21, , р/р 71 у ВАТ „Інпромбанк”, МФО 351878) на користь Харківського державного авіаційного виробничого підприємства в інтересах відокремленого підрозділу – Заводу по технічному обслуговуванню та ремонту авіаційної техніки «ТОРА» ХДАВП ( 61023, м. Харків, вул. Ромашкіна,5, , п/р 18 у ВАТ „Інпромбанк”, МФО 351878) 53 167,31 грн. основного боргу з урахуванням індексу інфляції, 3% річних у сумі 1148,22 грн., пеню у сумі 13028,40грн. та штраф у розмірі 3387,96 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІнтерАМІ ЛТД»(61000, м. Харків, вул. Сумська,108, оф. 21, , р/р 71 у ВАТ „Інпромбанк”, МФО 351878) на користь Харківського державного авіаційного виробничого підприємства в інтересах відокремленого підрозділу – Заводу по технічному обслуговуванню та ремонту авіаційної техніки «ТОРА» ХДАВП ( 61023, м. Харків, вул. Ромашкіна,5, , п/р 18 у ВАТ „Інпромбанк”, МФО 351878)   707,42 грн. витрат по сплаті державного мита за подання позовної заяви, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 354,00 грн. держмита за подання апеляційної скарги.

Зобов’язати господарський суд Харківської області видати відповідні накази.

Головуючий суддя                                                                    Карбань І.С.

Судді                                                                    Бабакова Л.М.

Шутенко І.А.