ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.06.07р.

Справа № 9/32-07

За позовом  Відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія                “Дніпрообленерго”, м. Дніпропетровськ в особі Криворізьких міських

електричних мереж , м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до   Товариства з обмеженою відповідальністю "МІС", м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

про стягнення 4402 грн. 41 коп.

Суддя  Подобед І.М.

Представники:

Від позивача – Колісник Л.П. - юрисконсульт, довіреність № 527 від 10.11.05р.

Від відповідача - представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

ВАТ „ЕК „Дніпрообленерго” в особі Криворізьких міських електричних мереж звернулось у березні 2007 року із позовом до ТОВ „МІС”, в якому просить господарський суд стягнути з Відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 4402,41 грн. заборгованості за активну електричну енергію, що була поставлена у липні та жовтні 2000 року. Обґрунтовує позовні вимоги наявністю невиконаних відповідачем зобов’язань за договором №2479 від 22.11.1998р.

Відповідач відзив на позов не надав. Представник відповідача у судове засідання не з’явився у зв’язку із чим справа розглядається за наявними матеріалами, згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 05.06.2007р. за згодою позивача оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення, згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, господарський суд -

встановив:

Між Державною акціонерною енергопостачальною компанією „Дніпрообленерго” в особі Криворізьких міських електричних мереж („Постачальником”) та Відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю „МІС” („Абонент”) був укладений договір №2479 від 22.01.1998р. на користування електричною енергією, відповідно до умов якого Постачальник зобов’язався постачати Абоненту електричну енергію, а Абонент зі своєї сторони зобов’язався своєчасно здійснювати оплату за використану електричну енергію і виконувати інші умови, обумовлені цим договором (пункти 1, 2 договору).

У зв’язку із реорганізацією Державної акціонерної енергопостачальної компанії „Дніпрообленерго”, до складу якої входили Криворізькі міські електричні мережі, Позивач у справі –Відкрите акціонерне товариство „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго” в особі Криворізьких міських електричних мереж - є правонаступником прав і обов’язків Постачальника за вищевказаним договором.

Відповідно до умов пунктів 3.5-3.5 вказаного договору, Відповідач зобов’язався самостійно здійснювати оплату платіжних документів Позивача, остаточний розрахунок за електроенергію здійснюється у строк до 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Протягом з 01.07.00р. по 31.07.00р. та з 01.10.00р. по 31.10.00р. право попередником Позивача було поставлено Відповідачу електроенергії на суму 4402,41 грн., що підтверджується розрахунком Позивача та відповідними рахунками на оплату №191з від 31.07.2000р. на суму 2736,42 грн. і №191 від 31.07.2000р. на суму 1665,96 грн., які є в матеріалах справи.

Доказів погашення вищевказаної заборгованості Відповідач суду на час розгляду справи не надав.

З урахуванням встановлених обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Статтею 71 Цивільного кодексу УРСР (1963р.) встановлений загальний строк у три роки для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність).

Виходячи із умов пункту 3.5 укладеного між сторонами договору №2479 від 22.01.1998р. на користування електричною енергією, право на позов по стягненню заборгованості виникло у Позивача з 11.08.00р. –для стягнення суми 2376,67 грн. вартості електричної енергії, що була спожита Відповідачем у липні 2000 року, і з 11.11.00р. –для стягнення суми 1665,96 грн. вартості електричної енергії, що була спожита Відповідачем у жовтні 2000 року.

Позов був поданий Позивачем до суду 28.02.07р. (відправлений поштовим зв’язком), тобто із пропуском загального строку позовної давності у три роки, як по вимогах про стягнення суми 2376,67 грн. основного боргу за липень 2000 року, який сплинув 11.08.03р., так і по вимогах про стягнення суми 1665,96 грн. основного боргу за жовтень 2000 року, який сплинув 11.12.03р.

Оскільки зазначений строк позовної давності сплинув до дати набрання чинності Цивільним кодексом України, якою є 01.01.2004р., до правовідносин сторін, відповідно до п.6  Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, мають застосовуватись правила про позовну давність, встановлені Цивільним кодексом УРСР (1963р.).

Відповідно до ч.1ст. 80 Цивільного кодексу УРСР (1963р.), сплив строку позовної давності до пред’явлення позову є підставою для відмови у позові.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин, із яких видно, що у Позивача сплинув строк загальної позовної давності по зазначених грошових вимогах до Відповідача на загальну суму 4402,41 грн. у задоволені позовних вимогах Позивача до Відповідача про примусове стягнення цих грошових коштів слід відмовити за пропуском строку позовної давності.

Судові витрати у справі покладаються на Позивача, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 4, 32-33, 43-45, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити за пропуском строку позовної давності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскаржене протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя

І.М. Подобед

Рішення підписано- 18.06.07р.