ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18.12.2007р.
м.Київ
№ 25/289-А

Господарський суд міста Києва у складі колегії:

Головуючий суддя    Морозов С. М.

Судді            Євсіков О.О.

Хрипун О.О.

За  позовом       Відкритого акціонерного товариства «Укрнафта»

до                       1. Охтирської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області

2. Державної податкової адміністрації України

про                     визнання недійсними рішень

Представники сторін:

від позивача          Дубчак С.Є. (довіреність № юр-690/д від 27.12.2006р.);

від відповідача 1. Бистров І.М. (довіреність № 17682/10/10-031 від 30.05.2007р.);

Шаповал Л.М. (довіреність № 9541/10/10-031 від 13.01.2007р.);

Курило Р.В. (довіреність № 13961/10/10-031 від 28.12.2006р.);

Педько І.Г. (довіреність № 13963/10/10-031 від 28.12.2006р.);

Клещенко О.М. (довіреність № 14012/10/10-031 від 29.12.2006р.);

від відповідача 2. не з’явились;

18.12.2007р. у судовому засіданні відповідно до п. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариство «Укрнафта»в особі Качанівського газопереробного заводу (надалі ВАТ «Укрнафта», позивач) звернулось до суду з позовною заявою про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень Охтирської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області (надалі Охтирська МДПІ Сумської області, відповідач-1) №/0 від 05.02.2007р., №/1 від 27.02.2007р., №/2 від 03.04.2007р. та рішення Державної податкової адміністрації України (надалі ДПА України, відповідач 2) №5485/6/25-0515 від 07.06.2007р..

В ході підготовчого провадження збільшено позовні вимоги, згідно поданої заяви позивач просив визнати недійсним також отримане податкове повідомлення-рішення Охтирської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області № /3 від 16.06.2007р. винесене за результатами апеляційного узгодження визначеної суми податкового зобов’язання за висновками акту перевірки  № 11/2332/00137041 від 26.01.2007р..

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що продукція Качанівського газопереробного заводу, яка вироблена у відповідності до ТУ У 23.2-1-2003 відповідає коду УКТ ЗЕД 27 09 00 і відповідно до Закону України „Про ставки акцизного збору і ввізного мита на деякі товари (продукцію)” від 11.07.1996р. не є підакцизною, про що зазначено в сертифікаті відповідності ВБ №329926, виданого належним органом сертифікації „МАСМА-СЕПРО”.

Крім того позивач зазначає, що висновки відповідачів щодо належності бензину газового стабільного до підакцизної продукції ґрунтуються на незаконному дослідженні неналежної установи - Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи Державної митної служби України від 16.02.2005 №4 та на дослідженнях від 26.09.2005 №7557, від 30.09.2005 №8864 Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз проби бензину газового стабільного, строк зберігання якої не відповідав встановленому ГОСТ 2517-85.

Відповідачами позову не визнано, заперечення викладені письмово та наявні у матеріалах справи.

Відповідач-1 у запереченнях зазначає, що згідно експертного висновку Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи від 16.02.2005 р. №4 проба бензину газового стабільного, відібраного на Качанівському ГПЗ ВАТ „Укрнафта” класифікується у товарній підкатегорії , тобто такий товар є підакцизним.

Крім того, відповідач-1 вказує, що згідно висновків Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз від 30.09.2005 №8864 бензин газовий стабільний виробництва Качанівського ГПЗ це нафтопродукт, який класифікується у товарній позиції 2710, а дана товарна позиція підлягає оподаткуванню акцизним збором відповідно до ст.1 Закону України від 11.07.1996 №313/96-ВР. Обороти з реалізації підакцизних товарів, відповідно до ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про акцизний збір”, ст. 1 Закону України „Про акцизний збір”, ст.1 Закону України „Про ставки акцизного збору і ввізного мита на деякі товари (продукцію)”, обкладаються акцизним збором.

Помилковими вважає відповідач 1 доводи позивача щодо обчислення строку зберігання проби нафтопродуктів відповідно до ГОСТ 2517-85 та наводить як підставу належного терміну зберігання проби бензину газового стабільного п.2.6.4 Правил обов’язкової сертифікації нафти та нафтопродуктів, затверджених наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 16.01.1997 №19. Додатково відповідач-1 надав лист ДП „Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості” від 15.03.2005 №1.1.-10/8-1832 відповідно до якого сертифікат відповідності на бензин газовий стабільний не реєструвався.

Відповідач-2 не погоджується з позовними вимогами, вказує, що згідно висновків Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз від 30.09.2005 №8864, експертного висновку Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи від 16.02.2005 р. №4 бензин газовий стабільний, який вироблявся позивачем є підакцизною продукцією. Обороти з реалізації підакцизних товарів, відповідно до ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про акцизний збір”, ст. 1 Закону України „Про акцизний збір”, ст.1 Закону України „Про ставки акцизного збору і ввізного мита на деякі товари (продукцію)”, обкладаються акцизним збором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2007 провадження у справі зупинялося до набрання законної сили судовим рішенням у справі №32/591, під час розгляду якої судом були встановлені обставини на які посилається позивач обґрунтовуючи позов.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Охтирською МДПІ Сумської області проведено виїзну планову перевірку Качанівського газопереробного заводу ВАТ «Укрнафта»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2004р. по 30.09.2006р. за результатами якої складено акт №11/2332/00137041 від 26.01.2007р..

На підставі вказаного акту відповідачем-1 винесено податкове повідомлення-рішення від 05.02.2007р. №/0, яким згідно встановленого порушення п. „а” ч.1 ст. 3, п. „б” ч.1. ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про акцизний збір” від 23.12.1992 позивачу визначено податкове зобов’язання по акцизному збору у загальній сумі 1 897 496, 00 грн. (в тому числі 948 748, 00 грн. основний платіж,  948 748, 00 грн. штрафних санкцій).

За результатами узгодження суми визначеного податкового зобов’язання в апеляційному порядку, на виконання п. 5.3 Наказу ДПА України «Про затвердження порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій»з метою доведення до платника податків граничного терміну сплати визначеного податкового зобов’язання, відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення від 27.02.2007 №/1, від 03.04.2007 №/2, від 16.06.2007р. №/3.

Згідно з актом від 26.01.2007р. №11/2332/00137041, рішенням відповідача-2 від 07.06.2007р. №5485/6/25-0515 підставою для визначення податкових зобов’язань по акцизному збору позивачу визначено порушення ст. 3, 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про акцизний збір»від 23.12.1992 №18-92 через ненарахування акцизного збору з оборотів по реалізації бензину газового стабільного, який є підакцизною продукцією.

Позиція податкового органу обґрунтовується висновками Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи від 16.02.2005р. № 4  Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз від 30.09.2005 №8864 згідно яких, бензин газовий стабільний слід класифікувати у товарній позиції 2710 згідно УКТ ЗЕД, що вказує на те, що продукція Качанівського ГПЗ ВАТ "Укрнафта” повинна оподатковуватись акцизним збором відповідно до ст.1 Закону України „Про ставки акцизного збору і ввізного мита на деякі товари (продукцію)” від 11.07.1996р.. На товар підкатегорії УКТ ЗЕД згідно з ст. 1 Закону України „Про ставки акцизного збору і ввізного мита на деякі товари (продукцію)” встановлено ставку акцизного збору 20 євро за 1000 кг.

Суд не погоджується з висновками відповідачів та вважає їх помилковими з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Декрету Кабінету Міністрів України „Про акцизний збір” від 26.12.1992 №18-92 акцизний збір –це непрямий податок на окремі товари (продукцію), визначені законом як підакцизні, який включається до ціни цих товарів (продукції).

Згідно зі ст. 6 Декрету від 26.12.1992 «Про акцизний збір»суми акцизного збору, що підлягають сплаті, визначаються платниками самостійно, виходячи з обсягів реалізованих підакцизних товарів (продукції) за встановленими ставками.

На товар підкатегорії УКТЗЕД згідно з ст. 1 Закону України „Про ставки акцизного збору і ввізного мита на деякі товари (продукцію)” від 11.07.1996 встановлено ставку акцизного збору 20 євро за 1000 кг.

Наказом ВАТ „Укрнафта” від 08.05.2003 №136 введено в дію ТУ У 23.2-1-2003, за якими позивачем виробляється та реалізується бензин газовий стабільний. Введенням ТУ У 23.2-1-2003 ВАТ „Укрнафта” замінило ТУ У 00135390.069-95 „Бензин газовий стабільний (суміш вуглеводнів СЗ-8). Технічні умови”.

Згідно акту відбору зразків (проб) від 25.01.2005 №1 зразок бензину газового стабільного, відібраного в резервуарному парку позивача, направлено для випробувань до Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи Державної митної служби України для перевірки на відповідність вимогам ТУ У 23.2-1-2003 „Бензин газовий стабільний (суміш вуглеводнів СЗ-8). Технічні умови”.

Висновком Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи Державної митної служби України від 16.02.2005 № 4 для проби бензину газового стабільного виробленого по ТУ У 23.2-1-2003, був визначений код УКТЗЕД .

У відповідності до ст. 18 Митного кодексу України спеціалізованою митною установою, якій надається право на здійснення експертної діяльності в межах питань, віднесених до компетенції митної служби, є Центральне митне управління лабораторних досліджень та експертної роботи.

Відповідно до пункту 2.1. Положення про Центральне митне управління лабораторних досліджень та експертної роботи, затвердженого наказом Держмитслужби України від 29.03.2004 року №220, завданням даного митного управління є проведення лабораторних досліджень та експертиз для забезпечення здійснення митного контролю.

Постановою Кабінету Міністрів України „Про затвердження Порядку взяття (надання) проб і зразків товарів, проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою їх митного оформлення, а також розпорядження зразка” від 12.12.2002 №1862 встановлений порядок відбору проб і зразків за дорученням інших органів державного контролю. На взяті (надані) проби і зразки накладається митне забезпечення. Згідно п.6 вказаного Порядку з метою відбору проб і зразків товарів для їх митного оформлення, а також розпорядження ними, взяття (надання) проб і зразків товарів, проведення досліджень (аналізу, експертизи) оформлюється актом за формою, затвердженою Держмитслужбою.

Таким чином, висновки Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи Державної митної служби України можуть використовуватись виключно у митних цілях для забезпечення здійснення митного контролю.

Крім того, відповідно до наказу Держмитслужби від 01.10.2003 №646 документом, що засвідчує визначення коду УКТ ЗЕД товарів для забезпечення митного контролю є рішення відділу контролю митної вартості та номенклатури митниці про визначення коду УКТ ЗЕД. Відповідачі не надали рішення відділу контролю митної вартості та номенклатури митниці про визначення коду УКТ ЗЕД бензину газового стабільного.

Суд відхиляє доводи відповідача-1 щодо терміну придатності, встановленого для бензину газового стабільного відповідно до п.2.6.4 Правил обов’язкової сертифікації нафти та нафтопродуктів, затверджених наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 16.01.1997 №19, оскільки пунктом 2.11.8 даних Правил встановлено, що термін зберігання зразка-свідка повинен бути на один рік більше терміну дії сертифіката відповідності, але не більше за гарантований термін придатності продукції згідно з нормативним документом.

Відповідно до п.4.7. ГОСТ 2517-85, нормативного документу для нафтопродуктів, що призначені для представника замовника та для довготермінового зберігання, пробу на випадок розбіжностей в оцінці якості зберігають протягом трьох місяців. Проба бензину газового стабільного відібрана на Качанівському ГПЗ ВАТ „Укрнафта” у січні 2005 року, а дослідження Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз проведено 26.09.2005 року, тобто на п’ять місяців пізніше граничного терміну для зберігання властивостей проби нафтопродукта встановленого законодавством.

Відбір зразків (проб) на Качанівському газопереробному заводі ВАТ „Укрнафта” був оформлений актом відбору зразків №1 від 25.01.2005, форма якого затверджена наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 03.06.2002 № 321 на виконання Декрету Кабінету Міністрів України „Про державний нагляд за додержанням стандартів, норм і правил та відповідальність за їх порушення” від 08.04.1993 № 30-93.

Відповідно до ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України „Про стандартизацію і сертифікацію” від 10.05.1993 № 46-93 державні стандарти України розробляються, зокрема, на продукцію міжгалузевого призначення та продукцію для населення та народного господарства.

Згідно з ст. 15 вказаного Декрету Кабінету Міністрів України сертифікація на відповідність обов'язковим вимогам нормативних документів проводиться виключно в державній системі сертифікації акредитованими випробувальними лабораторіями (центрами) методами, які визначені відповідними нормативними документами, а за відсутності цих документів - методами, що визначаються органом з сертифікації чи органом, який виконує його функції. Результати випробувань, проведених зазначеними лабораторіями (центрами), у подальшому не потребують підтвердження іншими акредитованими випробувальними лабораторіями (центрами). Повторні випробування за визначеними характеристиками цієї продукції не проводяться, крім випадків, коли відповідно до законодавства встановлена недостовірність результатів випробувань.

Відповідно до ст.ст. 1, 7 Закону України „Про підтвердження відповідності” від 17.05.2001 № 2406-111 відповідність продукції вимогам, встановленим законодавством, засвідчується декларацією про відповідність або сертифікатом відповідності. Сертифікат відповідності - документ, який підтверджує, що продукція відповідає встановленим вимогам конкретного стандарту чи іншого нормативного документа, визначеного законодавством.

Згідно з п. 1.3 розділу 1 Правил обов'язкової сертифікації нафти та нафтопродуктів, що затверджені наказом Держстандарту України від 16.01.1997 № 19 зразок продукції - проба продукції, що відібрана органом з сертифікації продукції або його уповноваженим представником відповідно до вимог ГОСТ 2517 „Нефтепродукты. Методы отбора проб”.

Розділом 2.12 Правил обов'язкової сертифікації нафти та нафтопродуктів, що затверджені наказом Держстандарту України від 16.01.1997 № 19 встановлено, що за позитивними результатами розгляду протоколу випробувань та виконання інших робіт, що передбачені в рішенні за заявкою суб'єкта господарської діяльності, орган з сертифікації оформляє сертифікат відповідності та інші документи, що передбачені державною системою сертифікації. Заповнення всіх передбачених у формі сертифіката реквізитів обов'язкове. Реквізит „код ТН ЗЕД” заповнюється за результатами ідентифікації продукції і визначення на її підставі коду за Товарною номенклатурою зовнішньоекономічної діяльності (перші чотири знаки).

Органом, зареєстрованим у Реєстрі Системи сертифікації УкрСЕПРО –„МАСМА-СЕПРО”, після дослідження бензину газового стабільного, який виробляє позивач згідно ТУ У 23.2-1-20036, було видано сертифікат відповідності серії ВБ № 329926, де в графі „код УКТЗЕД” визначений код - 270900. Термін дії сертифікату відповідності - з 20 січня 2005 року до 19 січня 2006 року.

Посилання відповідачів на лист ДП „Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості” від 15.03.2005 №1.1.-10/8-1832 щодо відсутності реєстрації сертифікату відповідності судом не приймається, оскільки вказаний лист є відповіддю державного підприємства, що наданий в порядку Закону України «Про інформацію». Листом повідомлено про наявну інформацію відому такому підприємству, та відповідно не виключено можливості щодо помилки при наданні таких відомостей, законодавством не встановлено підстав за яких відповідному листу надано доказової сили, або ж він є офіційним підтвердженням викладеної у ньому інформації.

Крім того, постановою господарського суду м. Києва від 31.05.2007 у справі № 32/591, що набрало законної сили, за позовом ВАТ „Укрнафта” до, зокрема, Охтирської міжрайонної державної податкової інспекції у Сумській області щодо визнання недійсними податкових нарахувань по акцизному збору з оборотів бензину газового стабільного, що вироблявся Качанівським ГПЗ відповідно до ТУ У 23.2-1-2003 „Бензин газовий стабільний (суміш вуглеводнів СЗ і вище). Технічні умови” за період з 01.07.2002 по 30.09.2004 зазначені нарахування визнано недійсними в повному обсязі.

Згідно з висновком від 03.10.2006 № 6516 судово-товарознавчої експертизи, призначеною судом у справі № 32/591, визначити код УКТЗЕД бензину газового стабільного, який вироблявся позивачем відповідно до ТУ У 23.2-1-2003 „Бензин газовий стабільний (суміш вуглеводнів СЗ і вище). Технічні умови” за період з 01.07.2002 по 30.09.2004 виявилось неможливим. Підставою неможливості визначення коду УКТЗЕД у висновку значаться відсутність проб бензину газового стабільного, виробленого позивачем, та, відповідно, неможливість проведення по ним фізико-хімічного аналізу фракційного складу щодо температури перегонки, властивостей, характерних для нафтопродуктів різноманітного походження, інформації щодо отримання бензину газового стабільного, а також через відсутність у наданих матеріалах справи № 32/591 та у додатково наданих матеріалах документів які б містили інформацію, чи посилання за якими фактичними результатами (показниками) випробувань бензин газовий стабільний, виготовлений Качанівським газопереробним заводом ВАТ „Укрнафта” згідно з вимогами ТУ У 23.2-1-2003 відповідає приміткам групи 27[2].

Таким чином, проведеною у справі судово-товарознавчою експертизою класифікація бензину газового стабільного, який виготовлявся позивачем, як товар підкатегорії УКТЗЕД , не підтверджена.

Згідно ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 2 ст. 255 КАС України обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися  в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Відповідачами не надані докази правомірності підстав для нарахування акцизного збору на продукцію, яка вироблялася позивачем відповідно до ТУ У 23.2-1-2003 „Бензин газовий стабільний (суміш вуглеводнів СЗ і вище). Технічні умови” за січень, лютий 2005 року, а також не доведено, що зазначена продукція є підакцизною.

У зв’язку з непідтвердженням судом правомірності донарахування оспорюваними рішеннями акцизного збору, відсутні підстави для визначення штрафних санкцій згідно пп. 17.1.3, 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Рішенням про результати розгляду скарги ДПА України від 07.06.2007 №5485/6/25-0515, яким залишене без змін винесене на підставі висновків акту перевірки повідомлення-рішення № /0 від 05.07.2007р. Охтирської МДПІ Сумської області з урахуванням рішення ДПА у Сумській області від 30.03.2007р., фактично встановлена відповідність винесеного рішення законодавству. Прийняттям такого рішення відповідачем 2 підтверджено правомірність висновків акту перевірки  № 11/2332/00137041 від 26.01.2007р. Оскільки матеріали справи свідчать про невідповідність висновків акту перевірки чинному законодавству вимога про визнання недійсним такого рішення про результати розгляду скарги є такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1). В адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2). Всупереч наведеним вимогам відповідачі, як суб'єкти владних повноважень, правомірності прийнятих ними повідомлень-рішень щодо донарахування позивачу акцизного збору та рішення, яким останні залишені без змін, суду не довели.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, ст. 105, 158-163  КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними податкові повідомлення-рішення Охтирської міжрайонної державної податкової інспекції у Сумській області від 05.02.2007р. №/0, від 27.02.2007р. №/1, від 03.04.2007р. №/2, від 16.06.2007р. №/3.

3. Визнати недійсним рішення Державної податкової адміністрації України від 07.06.2007 №5485/6/25-0515.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства „Укрнафта” (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5, рахунок №0613 в філії КГРУ ЗАТ КБ „ПриватБанк”, МФО 321842, ) 3,40 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                                      С.М. Морозов

Судді                                                                                                                     О.О. Євсіков

О.О. Хрипун

дата складення постанови у повному обсязі 24.12.2007