ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2007 р.
№ 21/502

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П.- головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Микитівському районі м. Горлівки, м. Горлівка Донецької області (далі –відділення виконавчої дирекції Фонду)

на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.03.2006

зі справи  № 21/502

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Микитівському районі м. Горлівки, м. Горлівка Донецької області (далі –Управління ПФУ)

до відділення виконавчої дирекції Фонду

про зобов’язання прийняти до заліку витрати на виплату пенсії.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2005 року Управління ПФУ звернулося до господарського суду Донецької області з позовом про зобов’язання відділення виконавчої дирекції Фонду прийняти до заліку витрати на виплату пенсії гр. Яценку Олександру Васильовичу в сумі 10 990, 47 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 27.12.2005 (суддя Матюхін В.І.) в позові відмовлено. У прийнятті зазначеного рішення місцевий господарський суд виходив з безпідставності позовних вимог.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 14.03.2006 (колегія суддів у складі: Українська Р.М. –головуючий, судді Калантай М.В. і Кондратьєва С.І.) рішення місцевого господарського суду з даної справи скасовано; позов задоволено частково: відділення виконавчої дирекції Фонду зобов’язано прийняти до заліку пенсію по інвалідності в сумі 10 990, 47 грн., виплачену гр. Яценку О.В. за період з 01.04.2001 по 31.08.2005; в решті позову відмовлено. У прийнятті зазначеної постанови апеляційна інстанція виходила з порушення місцевим господарським судом норм матеріального права.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України відділення  виконавчої дирекції Фонду просить оскаржувану постанову апеляційної інстанції скасувати, а рішення місцевого господарського суду з даної справи залишити без змін. Скаргу мотивовано порушенням апеляційним господарським судом норм матеріального і процесуального права.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Сторони відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Представники сторін у судове засідання не з’явилися.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність часткового задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Причиною виникнення спору зі справи стало питання про наявність або відсутність підстав для зобов’язання відділення виконавчої дирекції Фонду прийняти до заліку витрати на виплату пенсії в сумі 10 990, 47 грн.

У зв’язку з набранням чинності Кодексом адміністративного судочинства України (далі –КАС України) з 01.09.2005 до компетенції адміністративних судів віднесено усі публічно-правові спори, позивачами в яких є особи, на захист прав, свобод та інтересів яких подано адміністративний позов до суб’єкта владних повноважень (статті 2, 3, 17, 50 і 104 названого Кодексу).

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) –це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до приписів статті 4 КАС України правосуддя в адміністративних справах здійснюється адміністративними судами. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пункт 4 статті 17 КАС України визначає, що до компетенції адміністративних судів відносяться спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Визначення суб’єкта владних повноважень наведено в пункті 7 статті 3 КАС України: це - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 № 121/2001, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов’язкового державного пенсійного страхування, провадить збирання, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для їх виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, інших соціальних виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду України.

У даному випадку позивач (Управління ПФУ) виступає саме як суб’єкт владних повноважень у системі загальнообов’язкового державного пенсійного страхування

Отже, даний спір є публічно-правовим та відповідно до приписів статті 4 та частини другої статті 17 КАС України (за відсутності встановленого законом іншого порядку його судового вирішення) на нього поширюється компетенція адміністративних судів.

Абзацами першим та другим пункту 6 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” (в редакції Закону України від 06.10.2005 № 2953-IV) КАС України передбачено, що до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами КАС України. Касаційний перегляд рішень за такими справами здійснює Вищий адміністративний суд України за правилами КАС України.

Проте даний спір, який має публічно-правовий характер, місцевим та апеляційним господарськими судами в порушення вимог статей 1, 12 ГПК України після набрання чинності КАС України розглянуто в порядку господарського судочинства.

Водночас Вищий господарський суд України не має повноважень з касаційного перегляду публічно-правових спорів по суті, що знайшло відображення й у постановах Верховного Суду України від 17.01.2006 зі справи № 13/189, від 24.01.2006 зі справи № 11/268 та інших.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 04.05.2006 касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.03.2006 разом з матеріалами справи № 21/502 передано для вирішення до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.08.2007 відмовлено у відкритті касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою та її разом зі справою повернуто до Вищого господарського суду України, що мотивовано відсутністю у Вищого адміністративного суду України повноважень з перегляду судових рішень, постановлених не за правилами КАС України.

Таким чином, розгляд господарськими судами попередніх інстанцій публічно-правового спору в порядку господарського судочинства унеможливив здійснення касаційної перевірки прийнятих ними рішень зі справи в порядку адміністративного судочинства, внаслідок чого зазначені судові рішення підлягають безумовному скасуванню згідно з статтею 11110 ГПК України.

Відповідну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду України від 14.11.2006 зі справи № 10/153, від 13.02.2007 зі справ                          № 2-27/1828.1-2006 та № 25/162-06-4457.

У свою чергу, абзацом третім пункту 6 розділу VII “Прикінцеві та перехідні положення” (в редакції Закону України від 06.10.2005 № 2953-VI) КАС України встановлено, що після початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні позови, подані до відповідних місцевих господарських судів у справах, що підсудні окружному адміністративному суду, передаються цими судами до окружного адміністративного суду, якщо провадження у справі ще не відкрито.

За повідомленням Державної судової адміністрації України Донецький окружний адміністративний суд розпочав діяльність з 21.05.2007.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Микитівському районі м. Горлівки задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Донецької області від 27.12.2005 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.03.2006 зі справи № 21/502 скасувати.

Справу передати до господарського суду Донецької області для виконання вимог розділу VII “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                              В. Селіваненко

Суддя                                                                                              І. Бенедисюк

Суддя                                                                                              Б. Львов