ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18.07.2007р.
м.Київ
№ 38/194-А

11 год. 30 хв.

За позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю ЛТД “Оплан”

До
Фонду державного майна України

Третя особа з
самостійними вимогами
Третя особа без
самостійних вимог
Севастопольське державне підприємство “Атлантика”

Державна госпрозрахункова установа “Агентство з питань банкрутства”

Про
визнання протиправною та правомірною бездіяльності та зобов’язання вчинити дії

Головуючий суддя Власов Ю.Л.

Суддя Балац С.В.

Суддя Мудрий С.М.

Секретар судового засідання Долга О.Р.

Представники:

Від позивача
Хіміку О.С.

Від відповідача
Якушева А.Г.

Від третіх осіб
Гребьонкін А.Л., Апатенко М.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Відповідача про: 1) визнання протиправною бездіяльність Відповідача щодо неприйняття участі в організації та проведенні конкурсів з продажу в ході санації майна Севастопольського державного підприємства “Атлантика”, організованих та проведених Філією Державної госпрозрахункової установи з питань банкрутства у Запорізькій області 11.09.06р. о десятій, одинадцятій, дванадцятій годинах; 2) визнання протиправною бездіяльність Відповідача щодо повернення у власність держави майна Севастопольського державного підприємства “Атлантика”, проданого за результатами конкурсів з продажу в ході санації майна Севастопольського державного підприємства “Атлантика”, організованих та проведених Філією Державної госпрозрахункової установи з питань банкрутства у Запорізькій області 11.09.06р. о десятій, одинадцятій, дванадцятій годинах; 3) зобов’язання Відповідача звернутись з позовною заявою про визнання недійсними результатів конкурсів з продажу в ході санації майна Севастопольського державного підприємства “Атлантика”, організованих та проведених Філією Державної госпрозрахункової установи з питань банкрутства у Запорізькій області 11.09.06р. о десятій, одинадцятій, дванадцятій годинах; 4) зобов’язання Відповідача звернутись в інтересах держави з позовною заявою про витребування майна Севастопольського державного підприємства “Атлантика” з чужого незаконного володіння (віндикаційним позовом); 5) зобов’язання Відповідача звернутись з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду м. Севастополя у справі №20-4/653-9/486-2/149-5/174-9/138 про банкрутство Севастопольського державного підприємства “Атлантика” від 26.07.06р., якою затверджено план санації Севастопольського державного підприємства “Атлантика”.

Заявлений позов Позивач обґрунтовує наступним. Оскільки Законом України “Про відновлення платоспроможності” не встановлено окремої процедури проведення продажу майна-боржника –державного підприємства в процедурі санації (як і взагалі не встановлено детального регулювання проведення відкритих торгів з продажу майна в процедурі санації), продаж майна Третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору повинен проводитись з урахуванням положень про порядок приватизації державного майна. Відповідно до ст.7 Закону України “Про приватизацію державного майна” передбачено, що органом приватизації є Фонд державного майна України та його регіональні відділення, до повноважень яких, зокрема, віднесено продаж державного майна в процесі приватизації. Таким чином, продаж майна третьої особи з самостійними вимогами повинен був організовуватись за погодженням з Відповідачем та проводитись у формі відкритого конкурсу, у порядку, встановленому для продажу державного майна в процесі приватизації. Незважаючи на такі вимоги, Відповідач повідомив, що третя особа з самостійними вимогами не відноситься до його сфери управління, а план санації підприємства підлягає затвердженню органом, уповноваженим управляти державним майном.

Отже, така бездіяльність Відповідача щодо участі у приватизації майна Третьої особи з самостійними вимогами є протиправною. Спірні конкурси були проведені третьою особою без самостійних вимог у протиправний спосіб, який дозволив усунути від участі у конкурсі усіх осіб, які на законних підставах мали намір прийняти участь у санації боржника, в тому числі, Позивача. Оскільки Відповідач є центральним органом державної влади спеціально уповноваженим на здійснення контролю за збереженням державного майна, відповідно до п.4 Тимчасового положення основними завданнями Відповідача є зокрема захист майнових прав України на її території та здійснення прав розпорядження майном державних підприємств в процесі їх приватизації. Таким чином, бездіяльність Відповідача є протиправною, оскільки Відповідач не виконує безпосередньо покладених на нього функцій щодо захисту державної власності.

Відповідач у поданому відзиві вказав, що позовні вимоги Позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Зі змісту позовної заяви не вбачається, яким чином та які саме права Позивача порушені бездіяльністю Відповідача щодо неприйняття участі в організації та проведенні конкурсів з продажу майна державного підприємства в процедурі санації.

Жодним законодавчим актом, на які посилається Позивач (ст.20 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст.7 Закону України “Про управління об’єктами державної власності”, Тимчасовим положенням Про Фонд державного майна України, Законом України “Про приватизацію державного майна”) не передбачені повноваження Відповідача здійснювати організацію та проведення конкурсів з продажу майна державних підприємств в процедурі санації.

Продаж майна державного підприємства в процедурі санації не є приватизацією. Процес приватизації державного майна здійснюється виключно державним органом приватизації, має інших суб’єктів цих правовідносин, об’єкти та цілі продажу державного майна. Тому, ототожнювати процес санації та процес приватизації державного майна є невірним.

Третя особа з самостійними вимогами на предмет спору та Третя особа без самостійних вимог на предмет спору письмові пояснення з приводу заявленого Позивачем позову суду не подали.

Третя особа з самостійними вимогами на предмет спору звернулась до суду з позовною заявою до Відповідача про: 1) визнання правомірною бездіяльності Відповідача щодо неприйняття участі в організації та проведенні конкурсів з продажу в процесі санації частини майна Севастопольського державного підприємства “Атлантика”, організованих та проведених Філією Державної госпрозрахункової установи з питань банкрутства у Запорізькій області 11.09.06р.; 2) визнання правомірною бездіяльності Відповідача щодо повернення у власність держави майна Севастопольського державного підприємства “Атлантика”, проданого 11.09.2006р. за результатами конкурсів з продажу в процесі санації частини майна Севастопольського державного підприємства “Атлантика”, організованих та проведених Філією Державної госпрозрахункової установи з питань банкрутства у Запорізькій області.

Вказану позовну заяву Третя особа з самостійними вимогами обґрунтовує наступним. Рішенням Господарського суду м. Києва у справі №2/532-А, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду, було встановлено, що згідно з ч.2 ст.7 Закону України “Про приватизацію державного майна” від 04.03.1992р. Фонд державного майна України діє на підставі цього Закону та інших законів України з питань приватизації. У жодному законі України, в тому числі, з питань приватизації, не передбачено повноваження Фонду державного майна України визначати особу, відповідальну за організацію та проведення конкурсу з продажу в процедурі санації частини майна боржника - державного підприємства, в той час як ч.1 ст.20 вказаного Закону не Фонд державного майна України, а керуючий санацією СДП “Атлантика” мав право здійснювати продаж частини майна боржника на відкритих торгах.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. З урахуванням викладене вище, бездіяльність Відповідача щодо неприйняття участі в організації та проведенні конкурсів з продажу в процесі санації майна державного підприємства є правомірною.

Позивач проти задоволення позову Третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору заперечив з підстав, зазначених в своїй позовній заяві.

Господарським судом заслухані пояснення сторін, досліджені подані докази. За результатами слухання сторін, дослідження доказів, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

26.07.2006р. ухвалою Господарського суду міста Севастополя був затверджений план санації Севастопольського державного підприємства “Атлантика”. З вказаної ухвали вбачається, що ухвалою Господарського суду міста Севастополя від 05.08.05р. введено процедуру санації та призначено керуючого санацією.

Відповідно до затвердженого плану санації були проведені конкурси з продажу майна Севастопольського державного підприємства “Атлантика” під час проведення процедури санації.

27.12.2006р. Позивач звернувся до Відповідача з листом, в якому вказав, що конкурси з продажу майна СДП “Атлантика” були проведені з порушенням вимог чинного законодавства, яке передбачає порядок продажу державного майна та просив Відповідача негайно вчинити дії, спрямовані на захист інтересів держави та повернення до державної власності майна СДП “Атлантика”, виставленого на продаж на конкурсах 11.09.2006р.

21.03.2007р. Позивач знов звернувся до Відповідача з листом, в якому просив вжити можливих заходів, спрямованих на захист прав держави і повернення неправомірно реалізованого майна Севастопольського державного підприємства “Атлантика”.

24.01.07р. Господарським судом міста Києва була прийнята постанова у справі №2/532-А, якою було встановлено, що згідно з ч.2 ст.7 Закону України “Про приватизацію державного майна” від 04.03.1992р. Фонд державного майна України діє на підставі цього Закону та інших законів України з питань приватизації. У жодному законі України, в тому числі з питань приватизації, не передбачено повноваження Фонду державного майна України визначати особу, відповідальну за організацію та проведення конкурсу з продажу в процедурі санації частини майна боржника –державного підприємства, в той час як ч.1 ст.20 Закону №2343-ХІІ не Фонд державного майна України, а керуючий санацією СДП “Атлантика” мав право здійснити продаж частини майна боржника на відкритих торгах.

Наказ Фонду державного майна України від 30.07.1999р. №1477 “Про затвердження Положення про порядок відчуження основних засобів, що є державною власністю” та наказ Фонду державного майна від 22.09.2000р. №1976 “Про затвердження Положення про порядок продажу на аукціоні, за конкурсом основних засобів, що є державною власністю” не могли бути використані під час організації та проведення конкурсів з продажу майна СПД “Атлантика” з огляду на те, що Положення, затверджене наказом №1477, не поширює свою дію на майно СДП “Атлантика”. Дія вищенаведеного наказу поширюється на державне майно, закріплене за державним підприємствами, їх структурними підрозділами, функції з управління майном яких в установленому порядку передані до державних органів приватизації, та на державне майно, передане в оренду у складі цілісних майнових комплексів державних підприємств, організацій, їх структурних підрозділів, орендодавцем якого є державні органи приватизації, а Положення, затверджене наказом №1976 поширює свою дію на майно, відчуження якого здійснюється відповідно до Положення, затвердженого наказом №1477. Продаж частини майна СДП “Атлантика” в процедурі його санації не є способом приватизації майна цього підприємства відповідно до Закону України “Про приватизацію державного майна” від 04.03.1992р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.05.07р. постанова Господарського суду міста Києва від 24.01.07р. у справі №2/532-А була залишена без змін.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Господарський суд міста Києва вважає, що позови Позивача та Третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно з ст.1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” санація - система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнання боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом кредитування, реструктуризації підприємства, боргів і капіталу та (або) зміну організаційно-правової та виробничої структури боржника.

Відповідно до ст.1 Закону України “Про приватизацію державного майна” приватизація державного майна - це відчуження майна, що перебуває у державній власності на користь фізичних та юридичних осіб, які можуть бути покупцями відповідно до цього Закону, з метою підвищення соціально-економічної ефективності виробництва та залучення коштів на структурну перебудову економіки України.

Відповідно до ст.17 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” керуючий санацією має право розпоряджатися майном боржника з урахуванням обмежень, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.18 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” план санації може містити умови про продаж частини майна боржника. План санації вважає схваленим, якщо за нього на засіданні комітету кредиторів таке рішення було підтримано більш як половиною голосів кредиторів –членів комітету кредиторів. Схвалений комітетом кредиторів план санації та протокол засідання комітету кредиторів подаються керуючим санацією в господарський суд на затвердження.

Згідно з п.1,2 ст.20 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” з метою відновлення платоспроможності боржника та задоволення вимог кредиторів план санації може передбачати продаж частини майна боржника на відкритих торгах. Керуючий санацією після проведення інвентаризації та оцінки майна боржника має право почати продаж частини майна боржника на відкритих торгах. Продаж частини майна боржника - державного підприємства в процедурі санації проводиться відповідно до законодавчих актів з питань приватизації з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

З вказаних правових  норм вбачається, що санація та приватизація державного майна є зовсім різними процедурами, спрямованими на різні цілі. Процедура санації передбачена з метою запобігання визнання підприємства боржником та погашення його заборгованості перед кредиторами, в той час, як приватизація державного майна спрямована на підвищення ефективності виробництва та залучення коштів на структурну перебудову економіки України. Продаж частини майна державного підприємства в процедурі санації проводиться відповідно до законодавчих актів з питань приватизації з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом. Такими особливостями являються розпорядження майном боржника у процедурі санації керуючим санацією, продаж майна боржника відповідно до затвердженого судом плану санації, спрямування отриманих від продажу майна коштів на погашення заборгованості перед кредиторами тощо.

Вказаними нормами Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, а також іншими правовими актами, які регулюють відносини приватизації державного майна Відповідачу не надані повноваження здійснювати продаж майна державних підприємств в процесі санації таких державних підприємств.

Як встановлено судом, 26.07.2006р. ухвалою Господарського суду міста Севастополя був затверджений план санації Севастопольського державного підприємства “Атлантика”. З вказаної ухвали вбачається, що ухвалою Господарського суду міста Севастополя від 05.08.05р. введено процедуру санації та призначено керуючого санацією. Відповідно до затвердженого плану санації керуючим  санацією були проведені конкурси з продажу майна Севастопольського державного підприємства “Атлантика” під час проведення процедури санації.

За вказаних обставин суд не вбачає у поведінці Відповідача протиправної бездіяльності щодо неприйняття участі в організації та проведенні конкурсів з продажу в ході санації майна Севастопольського державного підприємства “Атлантика”, організованих та проведених Філією Державної госпрозрахункової установи з питань банкрутства у Запорізькій області 11.09.06р. о десятій, одинадцятій, дванадцятій годинах, та щодо повернення у власність держави майна Севастопольського державного підприємства “Атлантика”, проданого за результатами конкурсів з продажу в ході санації майна Севастопольського державного підприємства “Атлантика”, організованих та проведених Філією Державної госпрозрахункової установи з питань банкрутства у Запорізькій області 11.09.06р. о десятій, одинадцятій, дванадцятій годинах, тому позовні вимоги Позивача задоволенню не підлягають.

Даний висновок підтверджується також постановою Господарського суду міста Києва від 24.01.07р. у справі №2/532-А, якою встановлено, що продаж частини майна СДП “Атлантика” в процедурі санації не є способом приватизації майна цього підприємства, відповідно до Закону України “Про приватизацію державного майна” У жодному законі України з питань приватизації не передбачено повноважень Фонду державного майна України визначати особу, відповідальну за організацію та проведення конкурсу з продажу в процедурі санації частини майна державного підприємства, при цьому ч.1 ст.20 Закону Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” визначає, що не Фонд державного майна України, а керуючий санацією СДП “Атлантика” має право здійснити продаж частини майна боржника. Наказ Фонду державного майна України від 30.07.1999р. №1477 “Про затвердження Положення про порядок відчуження основних засобів, що є державною власністю” та наказ Фонду державного майна від 22.09.2000р. №1976 “Про затвердження Положення про порядок продажу на аукціоні, за конкурсом основних засобів, що є державною власністю” не можуть застосовуватись під час організації та проведення конкурсів з продажу майна СПД “Атлантика”. Вказане рішення на даний час набрало законної сили та є чинним.

Згідно з ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до ст.104 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Суб'єкт владних повноважень має право звернутися до адміністративного суду у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.211 Кодексу адміністративного судочинства України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов’язки, мають право оскаржити в касаційному порядку судові рішення.

З наведених правових норм вбачається, що звернення до суду з позовом або скаргою є правом особи, яке вона може використати на свій розсуд, а може і не використовувати. Право звернення до суду з позовом або скаргою не є обов’язком особи, який вона повинна виконувати.

Враховуючи вищевикладене суд не вбачає обов’язку Відповідача у вчиненні спірних дій, здійснення яких вимагає у позовних вимогах Позивач, тому позовні вимоги Позивача задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.104 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Суб'єкт владних повноважень має право звернутися до адміністративного суду у випадках, встановлених законом.

Згідно з ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Отже, для задоволення позову необхідним є наявність порушення суб’єктом владних повноважень прав, свобод чи інтересів особи у сфері публічно-правових відносинах. При цьому, рішення суду має бути спрямоване на захист прав та інтересів особи, їх дотримання та відновлення.

Як вбачається з матеріалів справи, Третя особа з самостійними вимогами на предмет спору звернулась до суду з позовною заявою про визнання правомірною бездіяльності Фонду державного майна України.

Таким чином, Третя особа з самостійними вимогами на предмет спору не оскаржує спірну бездіяльність Відповідача, а навпаки вважає її правомірною, при цьому Третя особа з самостійними вимогами на предмет спору не пояснює, яким же чином порушені її права чи інтереси у сфері публічно-правових відносинах.

За вказаних обставин суд вважає, що спірними діями та бездіяльністю права та інтереси Третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ніяким чином не порушуються, а тому у позові Третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору належить відмовити.

Керуючись ст.2, 7, 17, 158, 161, 162, 163 та п.6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Господарський суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У позові Товариства з обмеженою відповідальністю ЛТД “Оплан” відмовити повністю.

2. У позові Севастопольського державного підприємства “Атлантика” відмовити повністю.

3. Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України. Дана постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                      Ю.Л. Власов

Суддя                                                                                          С.В. Балац

Суддя                                                                                          С.М. Мудрий

Постанова складена та підписана 27.07.07р.