ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  27/321

19.09.07

За позовом

Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»1

до
Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Транзит»

про
стягнення 11 795,00 грн.

Суддя Дідиченко М.А.
Секретар Приходько Є.П.

Представники:

від позивача:
Лагода О.А. –пред.за довірен. № 1860-ню від 09.07.2007

від відповідача:
Чурсіна К.А. –пред. за довірен. № 229 від 12.06.2007

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позовні вимоги заявлено про стягнення з відповідача штрафу за факт  перевезення надлишку вантажу згідно накладної № 48243252 вагон № 67857102, у розмірі  11 795,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва  від 21.06.2007 року порушено провадження у справі  та призначено розгляд справи на 13.08.2007.

Позивач у судовому засіданні 13.08.2007 року підтримав заявлені позовні вимоги, які обґрунтовував тим, що відповідачем було перевантажено вагон понад норму, через що маса нетто у вказаному вагоні перевищила масу, зазначену у накладній та вантажопідйомність вагона, що є порушенням правил перевезення вантажів та підставою для стягнення штрафу відповідно до ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 року (далі –Статут).

Відповідач клопотав про відкладення розгляду справи, оскільки не отримував копії позовної заяви. Позивач не заперечував проти задоволення клопотання відповідача.

Сторони у судовому засіданні подали спільне клопотання про продовження строку вирішення спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.08.2007 року продовжено строк розгляду спору та відкладено розгляд справи на 22.08.2007 року.

Позивач у судове засідання 22.08.2007 року не з’явився, проте подав через канцелярію Господарського суду міста Києва клопотання про відкладення розгляду справи, у зв’язку з відрядженням його повноважного представника.

Відповідач у поданому суду відзиві заявлені до нього позовні вимоги не визнав, зазначаючи наступне.

На думку відповідача, позивачем не було додержано вимог п.4 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002  року та п. 4.3 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року, а саме на зворотному боці накладної не було проставлено відмітку про складання акту № АК317497/312 від 25.12.2006 року про надлишок вантажу.

Відповідач, також, зауважив на тому, що комерційний акт № АК317497/312 від 25.12.2006 року оформлений неналежним чином, оскільки підписаний начальником станції Каліновським Ю.П., який не брав участі при перевірці маси вантажу, тоді як переважування здійснювалось у присутності ДСЗ Мартиненко. Таким чином, Каліновський Ю.П. засвідчував факти, які ним не були встановлені, у зв’язку з чим складений акт не може підтвердити факт невірного зазначення маси вантажу.

Окрім того, відповідач вважає, що прийняття позивачем вантажу до перевезення підтверджує відсутність факту невірного зазначення відповідачем маси вантажу в накладній, оскільки п. 26 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 року забороняється приймати до перевезення вантажі у вагонах, завантажених з перевищенням їх вантажопідйомності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2007 року відкладено розгляд справи на 19.09.2007 року.

Сторони у судове засідання 19.09.2007 року з’явилися, підтримали свої правові позиції, позивач надав письмове пояснення проти викладених відповідачем обставин в запереченнях на заявлені позовні вимоги,  нормативно обґрунтувавши правову позицію.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін, суд -

В С Т А Н О В И В:

Південно-Західною залізницею (далі-позивач) 25.12.2006  року на станції Миронівка при контрольному переважуванні було виявлено факт перевантаження вагону № 67857102 понад норму, відправленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Транзит»(далі-відповідач) згідно накладної № 48243252 від 20.12.2006 року зі станції Деконська Донецької залізниці на станцію Гуменці Південно-Західної залізниці.

У зв’язку з вищевикладеним, встановивши факт невірного зазначення відповідачем  в накладній маси вантажу, позивачем було нараховано відповідачу штраф в розмірі п’ятикратної провізної плати, що становить 11795,00 грн.

В доповнення до акту про надлишок вантажу згідно показань тензометричних ваг № 13116 від 24.12.2006 року позивачем було складено комерційний акт № АК317496/312 від 25.12.2006 року про допущене порушення перевезення вантажу, а саме у вагоні № 67857102 значилося 68800 кг вантажу, проте при контрольному переважуванні фактично виявилося 72650 кг вантажу, що перевищує масу зазначену в накладній на 3850 кг та більше вантажопідйомності вагона на 3650 кг.

Загальні умови перевезення відповідно до ч.2 ст. 908 Цивільного кодексу України визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частиною 3 статті 909 Цивільного кодексу України передбачено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента)  або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до п. 28 Правил перевезень вантажів залізничним транспортом, затверджених наказом Міністерства транспорту України №873 від 09.12.2002 при накладенні штемпелю накладна є доказом укладення договору перевезення.

Згідно ч. 1 ст. 918 Цивільного кодексу України завантаження (вивантаження) вантажу здійснюється організацією, підприємством транспорту або відправником (одержувачем) у порядку, встановленому договором, із додержанням правил, встановлених транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з приписами ст. 32 Статуту, вантажі повинні завантажуватись без перевищення вантажопідйомності вагона (контейнера).

Так, у накладній № 48243252 від 20.12.2006, яка є договором перевезення, маса вантажу у п’яти вагонах відправлених відповідачем, який також є вантажовідправником, зі станції Деконська Донецької залізниці  визначена ним самостійно у розмірі 344000 кг, про що зроблено відповідний запис у графі «маса вантажу визначена відправником»накладної, зокрема, маса вагона № 67857102 визначена у розмірі 68800 кг при вантажопідйомності вагона 69000 кг.

Проте, як зазначалось вище згідно комерційного акту позивачем встановлено факт перевантаження вагона та невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними відповідачем в накладній на 3850 кг.

Статтею 24 Статуту встановлено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Враховуючи вищевикладене, судом не приймаються до уваги посилання відповідача на прийняття позивачем вантажу до перевезення, завантаженого з перевищенням вантажопідйомності, як на підставу підтвердження факту відсутності невірного зазначення ним маси вантажу в накладній, оскільки, по –перше, завантаження вантажу здійснювалося відповідачем, а, по –друге,  чинним законодавством не передбачено обов’язку перевірки залізницею правильності відомостей, а також кількості та маси вантажу, що зазначаються у накладній одночасно при прийнятті вантажу до перевезення, це є правом позивача.

Стосовно доводів відповідача щодо недодержання позивачем вимог правил складання актів та правил оформлення перевізних документів судом відзначається наступне.

Згідно п. 2 Правил складання актів, комерційні акти складаються для засвідчення певних обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах;  псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу. Дані в комерційних актах зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин.

Відповідно до приписів ст. 129 Статуту  для засвідчення обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення станції залізниць складають комерційний акт або акт загальної форми, зокрема, у разі невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Згідно п. 10 Розділу 28 Правил перевезень вантажів залізничним транспортом комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи, старший прийомоздавальник) і прийомоздавальник станції, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також і інші працівники залізниці.

Як вбачається з комерційного акту та посадової картки Мартиненка В.М., оглянутої в судовому засіданні, його підписано особами з додержанням вищезазначених вимог, у зв’язку з чим твердження відповідача відхиляються як безпідставні.

Згідно абз. 2 ст. 32 Статуту  у разі завантаження вагонів (контейнерів) понад їх вантажопідйомність організація, яка провадила навантаження, зобов’язана вивантажити надлишок.

Надлишок вантажу за накладною №48243252 було відвантажено з вагона № 67857102 до вагона № 67384958 та відправлено на станцію призначення Гуменці Південно-Західної залізниці, що підтверджується корінцями дорожніх відомостей №№ 32810191, 32810188, копії яких  наявні в матеріалах справи.

Судом відзначається, що оскільки надлишок вантажу було завантажено до вагона № 67384958 та дослано по окремому перевізному документу до основного вантажу, вимога п. 8 Розділу  28 Правил перевезень вантажів залізничним транспортом, щодо проставлення відмітки в графі 5 перевізних документів про складений комерційний акт, а саме в накладній №48243252 від 20.12.2006, не передбачена через відсутність  перевантаження після усунення позивачем допущених порушень відповідача.

Відповідно до вимог ст.ст. 118,  122 Статуту за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі п’ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до  п. 1 Загальних положень «Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України (Тарифноного керівництва № 1)»(далі-Збірник), затвердженого наказом Міністерства транспорту України № 551 від 15.11.1999 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.1999 за № 828/4121 тарифи на перевезення, розмір зборів і штрафів, наведені в цьому  Збірнику,  застосовуються на всіх лініях залізниць широкої, європейської  та вузької колій загальної мережі залізниць України, що  включені  в  постійну  експлуатацію,  для  всіх відправників і одержувачів  вантажів.

Згідно з п. 6 пп. 6.1.  Збірника за перевезення всіх вантажів  вагонними  відправками  в універсальних   (звичайних)   вагонах  (критих  (у  тому  числі  з утепленим кузовом), платформах, напіввагонах) плата визначається за  тарифною  схемою 1 - при перевезенні вантажів у вагонах парку залізниць. За тарифною  схемою 1 плата за перевезення визначається за масу вантажу у вагоні,  але не менше  мінімальної  норми  маси, встановленої для даного вантажу.

Відповідно до тарифної  схеми № 1 Збірника, плата за перевезення вантажу на відстань 1287 км.  від станції Деконська до станції Гуменці при вантажопідйомності вагону 69 тон складає 1820,00 грн., з врахуванням коефіцієнту підвищення тарифу 1,296 для даного вантажу –2359,00 грн. (1820,00 грн. х 1,296 = 2359,00 грн.).

Таким чином сума штрафу складає 11795, 00 грн. (2359,00грн. х  5 = 11795, 00 грн.).

За таких обставин суд вважає позовні вимоги про стягнення штрафу у розмірі 11795,00 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати по сплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу покладаються на відповідача у справі.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з поточного рахунку відповідача стягненню підлягає   штраф у сумі  11795, 00 грн.,  державне мито в сумі 117,95 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

1.          Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Транзит»(04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 40; код 24370434) на користь Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»(01034, м. Київ, вул. Лисенка, 6; код 04713033) штраф у сумі  11795 грн. 00 коп.,  державне мито в сумі 117 грн. 95 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

3.          Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

02.10.2007 року

Суддя
М.А. Дідиченко