СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
РІШЕННЯ

04.10.07
Справа№ 11/200

Суддя Сало І.А.

При секретарі судового засідання
Легуцькому І.Б.

По справі:

За позовом: ОСОБА_1, м. Самбір

До відповідача 1:

ОСОБА_2, с. Лішня Дрогобицького району

2:

ОСОБА_3, м. Дрогобич

3:

ОСОБА_4, м. Дрогобич

4:

ОСОБА_5, м. Дрогобич

5:

ОСОБА_6, смт. Меденичі Дрогобицького
району

6:

ОСОБА_7, смт. Меденичі Дрогобицького
району

7:

ОСОБА_8,
м. Дрогобич

8:

ОСОБА_9,
с. Лішня Дрогобицького району

9:

ОСОБА_10, с. Лішня Дрогобицького
району

Про визнання недійсними договорів
відступлення часток у статутному фонді.

В
судовому засіданні взяли участь представники:

Від
позивача:  ОСОБА_11 -предст.
довіреність від 20.06.2007р.

Від відповідача 1: не
з”явився

2: не з”явився

3: не з”явився

4: не з”явився

5: не з”явився

6: не з”явився

7: не з”явився

8: не з”явився

9: не
з”явився

Представникам сторін роз'яснено права і
обов'язки передбачені ст.ст.20,22 ГПК України. Згідно клопотання технічна
фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області
ОСОБА_1заявлено позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання недійсними договорів відступлення
часток у статутному фонді.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим,
що 24 січня 1996р., він разом з колом громадян України, серед яких перебували
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, уклали установчий договір про заснування Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будгаз». Згідно з цим установчим документом позивач та
відповідачі (окрім ОСОБА_10), як засновники (учасники), володіли певними
частками в статутному фонді, а саме: ОСОБА_1 -
часткою в розмірі 1222 грн. 43 коп., що становить 0,79 % статутного
капіталу; ОСОБА_2 - часткою в розмірі 1459 грн. 09 коп., що становило 0,94 %
статутного капіталу; ОСОБА_3 -1514 грн. 53 коп. що становило 0,98 %; ОСОБА_4
-1612 грн. 70 коп., що становило 1,04 %;
ОСОБА_5 - 1214 грн. 64 коп., що становило 0,78%;  ОСОБА_6 -1116 грн. 71 коп., що становило
0,72%; ОСОБА_7 -1105 грн. 16 коп., що становило 0,72%; ОСОБА_8 -1810 грн. 28
коп., що становило 1,17 %; ОСОБА_9 -1807 грн. 94 коп., становило 1,17%. В
квітні 2004 р. відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відступили
належні їм частки в статутному фонді товариства, продавши їх учаснику
товариства ОСОБА_9. В квітні 2003 р. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відступили належні їм
частки в статутному фонді товариства, продавши їх ОСОБА_10, котра не була
учасником товариства. А відповідач ОСОБА_8 в січні 2004 року відступила свої
частки, подарувавши їх ОСОБА_10. Відступлення часток відбулось на підставі
договорів, які мали письмову форму. На думку позивача зазначеними договорами
було порушено його переважне право на придбання часток в статутному фонді ТзОВ
«Будгаз», його, як учасника товариства не було повідомлено про наміри відступити
частку, а також, при укладенні оспорюваних договорів, було порушено вимоги
низки правових норм, що містяться в Цивільному Кодексі України (ст. 147 та
148), Законі України «Про господарські товариства»(ст. 53) та Статуті ТзОВ
«Будгаз»(пункти 4.2., 4.4. -4.7.). Крім цього, договір дарування частки в
користь ОСОБА_10від імені ОСОБА_8 укладав ОСОБА_9. На вчинення дій
розпоряджатись часткою відповідач ОСОБА_8 видала ОСОБА_9 доручення, яке
посвідчила в Лішнянській сільській раді. При цьому у дорученні не зазначено
імені обдарованого, як це передбачено в ч.4 ст. 720 ЦК України, а отже
дарування здійснено протиправно на підставі нікчемного доручення.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в судове засідання не з'явились,
відзиву не подали.

Відповідачі ОСОБА_9 та ОСОБА_10,  в судовому засіданні 16.08.2007р. проти
позову заперечили з мотивів наведених у відзиві.

Дослідивши всі обставини справи,
заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши в сукупності подані
докази, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити повністю з наступних
підстав.

Як встановлено судом, в квітні 2004
р. відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відступили належні їм
частки в статутному фонді товариства, продавши їх учаснику товариства ОСОБА_9.
В квітні 2003 р. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відступили належні їм частки в статутному
фонді товариства, продавши їх ОСОБА_10, котра не була учасником товариства. А
відповідач ОСОБА_8 в січні 2004 року відступила свої частки, подарувавши їх
ОСОБА_10. Договори купівлі-продажу майнових часток відповідачами ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладались з відповідачем ОСОБА_9 особисто.

Договори купівлі-продажу майнових
часток відповідачами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладались з відповідачем ОСОБА_10
їхнім повіреним ОСОБА_9, котрий діяв на підставі виданих ними доручень. Договір
дарування майнової частки укладений між ОСОБА_8 (дарувальником) та ОСОБА_10
(обдарованою) укладався повіреним ОСОБА_8 ОСОБА_9

Порядок відступу часток у статутному
капіталі товариства з обмеженою відповідальністю передбачений ст. 147 ЦК
України, ст. 53  Закону України «Про
господарські товариства»та п. 4.2., 4.4. -4.7. Статуту ТзОВ «Будгаз». Ці норми
встановлюють обов'язкове повідомлення інших учасників товариства про наміри
відступити частку. Так, п. 4.4. Статуту встановлює строк на повідомлення -не
пізніш, ніж за два місяці до виходу;
п.4.2. встановлює коло осіб, на яких поширюється право на придбання
частки: безпосередньо товариство, близькі родичі батьки, жінка, чоловік, діти;
ч.1 ст. 53 Закону України «Про господарські товариства», частини 1 та 2 ст. 147
ЦК України встановлюють пріоритети учасників товариства на придбання часток в
порівнянні з третіми особами.

Але всупереч зазначеним нормам
відповідачі проігнорували вимогу попередити позивача про відступ часток і
продали їх без попередження.

Крім цього, відповідачі ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 всупереч вимогам ст.147 ЦК України та ст.53 Закону України «Про
господарські товариства», якими встановлено переважне право на придбання частки
чи її частини учасником товариства під час її відчуження, відступили свої
частки ОСОБА_10, яка не входила до кола учасників. Позивачу не було
запропоновано придбати частки, повідомлення про намір їх продати позивачу не
направлялось, а обов'язок повідомити про наміри відступити частку передбачено,
як ст. 147 ЦК України, так і пунктом 4.4. Статуту товариства. Відступ часток
цими засновниками суперечить також пункту 4.2. Статуту товариства, оскільки
вона вказує про можливість відступу частки близьким родичам, якими є батьки,
жінка, чоловік, діти. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не перебувають в близьких родинних
стосунках з ОСОБА_10, а отже відчуження відбулось протиправно.

Слід також зазначити, що договір
дарування частки в користь ОСОБА_10 від імені ОСОБА_8 укладав ОСОБА_9 На
вчинення дій розпоряджатись часткою відповідач ОСОБА_8 видала ОСОБА_9
доручення, яке посвідчено в Лішнянській сільській раді. При цьому у дорученні
не зазначено імені обдарованого, як це передбачено в ч.4 ст. 720 ЦК України, а
отже дарування здійснено протиправно на підставі нікчемного доручення.

Відповідно до ст. 33 ГПК України:
«Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень». Позивачем свої позовні вимоги доведені
повністю, натомість відповідачами не надано належних та допустимих доказів, які
б спростували вимоги позивача та підтвердили правомірність оспорюваних
договорів.

На відшкодування судових витрат позивач
не настоює.

Враховуючи викладене,
керуючись  ст.ст. 147,148 Цивільного
кодексу України, ст. 53 Закону України “Про господарські товариства” ст.ст.
22,43,49,82,84,85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Визнати недійсним договір купівлі
продажу частки розміром 0,72 % в статутному фонді Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будгаз»укладений 23 квітня 2004 р. між відповідачами ОСОБА_2
та ОСОБА_9

3.          Визнати недійсним договір купівлі
продажу частки розміром 0,98 % в статутному фонді Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будгаз», укладений 8 квітня 2004р. між відповідачами ОСОБА_3
та ОСОБА_9

4.          Визнати недійсним договір купівлі
продажу частки розміром 1,04 % в статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю
«Будгаз», укладений 8 квітня 2004р. між відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_9

5.          Визнати недійсним договір купівлі
продажу частки розміром 0,78 % в статутному фонді Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будгаз», укладений 1 квітня 2004 р. між відповідачами ОСОБА_5
та ОСОБА_9

6.          Визнати недійсним договір купівлі
продажу частки розміром 0,72 % в статутному фонді Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будгаз»укладений 23 квітня 2003 р. між відповідачами ОСОБА_6
та ОСОБА_10

7.          Визнати недійсним договір купівлі продажу
частки розміром 0,72 % в статутному фонді Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будгаз», укладений 24 квітня 2003 р. між відповідачами
ОСОБА_7 та ОСОБА_10

8.          Визнати недійсним договір дарування
частки розміром 1,17 % в статутному фонді Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будгаз», укладений 9 січня 2004р. між відповідачами ОСОБА_8
та ОСОБА_10

Суддя
Сало І.А.