ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.07.07р.

Справа № 20/149-07

за позовом  Науково-виробничої фірми "Сінтал"Д" - товариства з обмеженою відповідальністю, м. Харків

до  Дочірнього підприємства "Агрофірма Вікторія", с. Керносівка, Новомосковський район, Дніпропетровська область

про стягнення 100 469 грн. 22 коп.

Суддя   Пархоменко Н.В.

Представники:

Від позивача:  представник не з'явився  . (Хоменко О.О. дов. № 23 від 01.01.07 року , та Осьмухін С.А. довір. № 24  від 01.01.07р. були присутніми у судовому засіданні 05.07.07р.0.

Від відповідача: Вишневський А.Є. довір. б/н від 01.02.2007 року представник

Суть спору :

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 86 700 грн. 00 коп. основного боргу, 8 560 грн. 76 коп пені, 1510 грн. 73 коп. 3% річних, 3517 грн. 30 коп. інфляційних втрат, а також судові витрати.

Відповідач у відзиві позовні вимоги не визнав, але не заперечують що отримали цукор на суму 86700,00грн. , але вважають що строк оплати не настав, оскільки умовами договору № 22/2006 від 22.12.2006 року   не містять визначених стоків оплати товару, а строк оплати товару  - 01.11.2006 року , зазначений в пункт 5 Договору , не можна приймати до уваги, так як строк оплати товару по договору не може бути ранішим ніж дата укладання самого договору. При укладанні Договору № 22/2006 року від 22.12.2006 року обговорювався строк оплати 01.11.2007 року, але при підписанні договору в пункті 5 була допущена помилка замість 01.11.2007 року було проставлено 01.11.2006р.

Справа розглядається за наявними  в справі матеріалами, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України  .

За згодою представника відповідача у судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши докази в сукупності,  господарський суд, -

Встановив :

22.12.2006 між Науково-виробничою фірмою "Сінтал"Д" - товариства з обмеженою відповідальністю” (продавець) та Дочірнім підприємством "Агрофірма Вікторія” (покупець) було укладено  договір № 22/2006

Відповідно до п. 1 Договору Продавець зобов’язується  передати майно у власність Покупцеві, а Покупець зобов’язується прийняти майно та сплати за нього встановлену цим договором грошову суму.

Позивач поставив Відповідачу товар ( цукор пісок , мішки ) на суму 86 700 грн. Факт отримання товару Відповідачем підтверджується накладною  № 260107 від 26.01.2007 року, та довіреністю на отримання серії ЯКЕ № 668443 від 26.01.07р.

Відповідно до п.5 Договору Відповідач, зобов’язаний оплати Позивачеві придбаний товар у строк до 01.11.2006р.тобто до отримання товару, та до підписання договору

Відповідно п. 4 Договору Позивач зобов’язаний передати товар відповідачу у строк до 04.05.2007 року.

Умови Договору № 22/2006 року від 22.12.2006 року не містять визначених стоків оплати товару, а строк оплати товару  - 01.11.2006 року , зазначений в пункт 5 Договору , суд не приймає  до уваги, навіть  якщо строк оплати товару по договору  зазначено раніше    ніж дата укладання самого договору , але оплата не поступила  своєчасно 1.11.2006 року , а товар був поставлений, то суд вважає що строк оплати за договором не визначений.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимог, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавств.

Позивач будь-яких вимог щодо оплати поставленого товару відповідачу не пред’являв, а тому у Відповідача не виникло обов’язку щодо оплати поставленого товару та за таких обставин жодні права позивача не були порушені, що є підставою для відмови в позові..

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з Відповідача суми за поставлений товар у розмірі 86 700,00 грн є необґрунтованими, і задоволенню не підлягають , оскільки задоволенню не підлягають основні вимоги то відсутні підстави і для стягнення додаткових вимог.

Суд зазначає що після  надання  позивачем відповідачу  вимоги про оплату в порядку статті 530 ЦК України  позивач вправі звернутися до господарського суду з позовом про захист порушеного права.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача .

Керуючись статтями  49, 82-84 , 116 Господарського процесуального кодексу України , господарський суд ,-

ВИРІШИВ   :

В позові відмовити

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                    Н.В. Пархоменко

Дата підписання рішення

27.07.07р.