ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 листопада 2007 р.

№ 13/1999

Вищий господарський суд України  у складі колегії суддів:

головуючого судді

Шаргала В.І.

суддів:

Данилової Т.Б.

Мачульського Г.М.

за участю представників сторін:

позивача

Зотової Т.В. дов. б/н від
31.10.2007 р.

відповідача

не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу

Приватного підприємства
"Промінь"

на постанову

Київського міжобласного  апеляційного господарського суду від
09.07.2007 р.

у справі

№13/1999 господарського суду
Черкаської області

за позовом

Приватного підприємства
"Промінь"

до

Фізичної особи  - підприємця ОСОБА_1

про

стягнення 12 000 грн.

В С Т А Н О В
И В:

Приватне підприємство (надалі ПП)
"Промінь" звернулось до господарського суду Черкаської області з
позовом до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення 12 000 штрафу за неналежне виконання укладеного
між сторонами договору з міжнародного перевезення.

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 03.05.2007 року (суддя Скиба Г.М.), залишеною без змін
постановою Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 09.07.2007 року (судді: Агрикова
О.В., Жук Г.А., Рудченко С.Г.),
провадження у справі припинено на підставі п. 2 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України, оскільки господарським судом приймалося рішення
у справі №03/4253 за позовом ПП "Промінь" до підприємця ОСОБА_1 про
стягнення 12 000 грн. штрафу за неналежне виконання умов договору №26/07 -МиП1
від 26.07.2006р., на який послався позивач як на підставу своїх вимог у даній
справі.

Не погоджуючись з прийнятими у
справі судовими актами, ПП "Промінь" звернулося до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на
порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального
права, зокрема, п.2 ст. 80 Господарського процесуального Доповідач: Шаргало
В.І.

кодексу України, ст. 64 Закону
України "Про автомобільний транспорт", ст. 926 Цивільного кодексу
України, ч.6 ст. 315 Господарського кодексу України, просить їх скасувати та
прийняти рішення про задоволення позову. Скаржник звертає увагу суду касаційної
інстанції на те, що суди помилково встановили, що п. 5.2.3 договору №26/07
-МиП1 від 26.07.2006р. був підставою для застосування до відповідача -
перевізника штрафних санкцій  у справі №
03/4253, судом також зроблений помилковий висновок про перебіг строку позовної
давності, оскільки відповідно до ст. 32 Конвенції про договір міжнародного
перевезення  вантажів по дорогах, до якої
приєдналася і Україна, позовна давність для даної категорії позовів встановлена
в один рік, а ПП "Промінь"
звернулось з позовом в межах цього строку.

Заслухавши в судовому засіданні
пояснення представника позивача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної
інстанцій норм процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду
вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що позивач в обґрунтування своїх вимог посилався  на укладений між сторонами  договір №26/07 -МиП1 від 26.07.2006р.,
відповідно до умов якого відповідач - підприємець ОСОБА_1 на підставі заявки
№ДБ-000000190 від 26.07.2006 року про здійснення перевезення за маршрутом 20060
Гесат (Італія) -  33047 Реманакко (Італія)
-Харків Україна повинен був подати автомобіль, що не було зроблено і за що
умовами названого договору передбачений штраф.

Господарські суди також встановили,
що  рішення у справі №03/4253, яке
залишене без змін постановою Вищого господарського суду України від 30.01.2007
року,  приймалось господарським судом на
підставі ретельної правової оцінки умов
укладеного між сторонами договору перевезення вантажів автомобільним
транспортом від 26.07.2006 №26/07-МиП1, заявок №3 від 26.07.2006 та
№ДБ-000000190  від 26.07.2006,
подорожнього  листа серії 02 ААБ №741900
та інших доказів по  справі в їх
сукупності, в результаті чого суд дійшов висновку, що   позивачем не доведено неналежне виконання
відповідачем своїх зобов'язань по перевезенню вантажів протягом  26-28.07.2006р., а відтак  відсутні підстави для  застосування до перевізника штрафних санкцій.

Отже, на момент звернення ПП
"Промінь" з даним позовом, вже існувало рішення господарського суду у
справі № 03/4253, яким вирішено спір між названими сторонами  про той же предмет і з тих же підстав.

Наведеним спростовуються
доводи,  викладені у касаційній скарзі ПП
"Промінь". Щодо посилань скаржника на порушення судами попередніх
інстанцій норм матеріального права стосовно перебігу строку позовної давності, то
названі норми  судами до спірних
правовідносин не застосовувались.

З вищевикладеного вбачається,
що  суди попередніх інстанцій правомірно
застосували до спірних правовідносин норми п.2 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України, припинивши провадження у справі.

А відтак, колегія   суддів
вважає, що під   час розгляду
справи господарськими судами фактичні обставини справи встановлено на основі
повного і об'єктивного дослідження матеріалів справи, висновки судів
відповідають цим обставинам і їм надана правильна юридична оцінка з правильним
застосуванням норм матеріального і процесуального права, тому у касаційної
інстанції відсутні підстави для скасування прийнятих у справі рішень.

Керуючись
ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,
-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного
підприємства "Промінь" залишити без задоволення.

Постанову Київського
міжобласного  апеляційного господарського
суду від 09.07.2007р. у справі №13/1999 залишити без зміни.

Головуючий  суддя

В. Шаргало

Суддя

Т. Данилова

Суддя

Г. Мачульський