ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"20" листопада 2007 р.
Справа № 05/78-92А.

за позовом Нововолинської об’єднаної державної податкової інспекції, м. Нововолинськ

до  відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю “СМП”, м. Нововолинськ

- Приватного підприємства “Візаві плюс”, м. Луганськ

про визнання угод недійсними

суддя                     Бондарєв С.В.

при секретарі           Кулай А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Новосад Ю.М. - довіреність № 6663/10-009 від 27.06.2007р., Мельничук М.В. – довіреність №6974/10-004 від 09.07.2007р.

від відповідачів – ТзОВ «СМП» - Купира З.С. - довіреність № 1305 від 19.09.2006р.

- ПП «Візаві плюс» - н/з

Представникам сторін були роз’яснені права та обов’язки, передбачені ст.ст. 49, 51 КАС України.

Згідно клопотань технічна фіксація судового процесу не здійснюється, ведеться протокол судового засідання. Заяв про відвід складу суду не надходило.

Суть спору: Позивач – Нововолинська ОДПІ (з врахуванням уточнених позовних вимог від 26.09.2007р.) просить визнати недійсними усні угоди поставки, укладені між ТзОВ „СМП" та ПП „Візаві Плюс" шляхом складання:

-          податкової накладної №602 від 02.06.05р. та накладної №602 від 02.06.05р. на загальну суму 198487,50 грн., в т.ч. ПДВ- 39697, 50 грн.;

-          податкової накладної №602/1 від 02.06.05р. та накладної №602/1 від 02.06.05р.на загальну суму 117512,50 грн., в т.ч. ПДВ- 23502,50 грн.;

-          податкової накладної №609/1 від 09.06.05р. та накладної №609/1 від 09.06.05р.на

загальну суму 174653,50 грн., в т.ч. ПДВ - 34930,64 грн.;

-          податкової накладної №609/2 від 09.06.05р. та накладної №609/2 від 09.06.05р.на

загальну суму 208962 грн., в т.ч. ПДВ - 41792,58 грн.;

- податкової накладної №609/3 від 09.06.05р. та накладної №609/3 від 09.06.05р.на загальну суму 90383, 90 грн., в т.ч. ПДВ - 18076,78 грн.;

- податкової накладної №617/1 від 17.06.05р. та накладної №617/1 від 17.06.05р.на загальну суму 178437,00 грн., в т.ч. ПДВ - 35687,40 грн.;

- податкової накладної №617/3 від 17.06.05р. та накладної №617/3 від 17.06.05р. на загальну суму 184063,00 грн.,  в т.ч. ПДВ - 36 812,60 грн.;

-          податкової накладної №621/1 від 21.06.05р. та накладної №621/1 від 21.06.05р.на загальну суму 71079,00 грн., в т.ч. ПДВ - 14215,80 грн.;

-          податкової накладної №621/2 від 21.06.05р. та накладної №621/2 від 21.06.05р.на загальну суму 189442,50 грн., в т.ч. ПДВ - 37888,50 грн.;

- податкової накладної №74/3 від 04.07.05р. та накладної №74/3 від 04.07.05р.на загальну суму 170527,50 грн. в т.ч. ПДВ - 34105,50 грн.;

- податкової накладної №74/4 від 04.07.05р. та накладної №74/4 від 04.07.05р.на загальну суму 142675,00 грн.,  в т.ч. ПДВ – 28535,00 грн., на підставі ст. 207 ГК України, як такі, що укладені з метою завідомо суперечними інтересам держави та суспільства, без застосування передбачених законодавством наслідків, передбачених ст. 208 ГК України.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на рішення районного суду у Жовтневому районі м. Луганська від 26.06.2006р., яким визнано недійсною реєстрацію статуту ПП "Візаві Плюс" та вирішено закрити дане підприємство з підстав його реєстрації без мети здійснення господарської діяльності. Факти встановлені зазначеним рішенням дають підстави вважати, що укладаючи спірні угоди, відповідачі не мали на меті досягнення відповідних економічних наслідків для своєї господарської діяльності та їх виконання, що дає підстави вважати сфальсифікованими накладні та податкові накладні з метою збільшення ТзОВ "СМТ" сум податкового кредиту по ПДВ. При цьому позивач посилається на п.2.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978р. №3 "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними".

Відповідач - ТзОВ "СМП" у відзиві на позов від 27.06.2007р. № 951, доповненні від 26.09.2007р. вимоги ОДПІ повністю заперечує, вказуючи , що оспорювані договори товариством повністю виконані : отримана від ПП "Візаві плюс" продукція оприбуткована на склад та в послідуючому використана в виробничому процесі; кошти за ТМЦ перераховані приватному підприємству на розрахунковий рахунок; державна реєстрація ПП "Візаві плюс" визнана недійсною згідно рішення Жовтневого райсуду м. Луганська від 26.06.2006р., яке вступило в законну силу з 07.07.2006р., господарські операції, щодо яких заявлена вимога, здійснювались протягом 2005 року, тобто на момент здійснення господарських операцій приватне підприємство було платником ПДВ, також позивачем не подано доказів виключення приватного підприємства з державного реєстру. При цьому посилається на судову практику Вищого адміністративного суду України та Верховного Суду України.

Відповідач - ПП "Візаві Плюс" пояснення на позов не представив, направлені на його адресу ухвали суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 15.06.2007р. з копією позовної заяви та додатками та про відкладення розгляду справи від 10.07.2007р.  та 27.09.2007р. повернулись без вручення адресату з відміткою пошти "адресат не проживає".

Розглянувши матеріали справи, господарський суд,

в с т а н о в и в :

Нововолинською ОДПІ проведена перевірка ТзОВ "СМП" за період з 01.04.2005р. по 30.09.2006р. по  результатах якої складено акт №80/23 - 01/31401373 від 28.03.2007р. В акті перевірки зазначено, що між ТзОВ "СМП" та ПП "Візаві плюс" в червні, липні 2005 року були укладені усні угоди на поставку продукції на загальну суму 2332065,00грн., оформлені накладними та податковими накладними; розрахунки за отриману продукцію проведені шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок приватного підприємства, що підтверджується виписками банку. По даних господарських операціях сума податку на додану вартість ТзОВ “СМП”на підставі податкових накладних, виписаних ПП "Візаві плюс" віднесена до податкового кредиту.

Нововолинська ОДПІ звернулася з адміністративним позовом про визнання недійсними усних угод між ПП "Візаві плюс" та ТзОВ "СМП" оформлених накладними та податковими накладними в період з червня по липень 2005 року на підставі ст.207 ГК України, як таких, що суперечать інтересам держави та суспільства. Як підставу для визнання недійсними угод позивач зазначає рішення районного суду м. Луганська від 26.06.2006р., яким визнано недійсною реєстрацію Статуту підприємства "Візаві плюс" та вирішено закрити дане підприємство з підстав його реєстрації без мети здійснювати господарську діяльность.

Дослідивши представлені сторонами матеріали та заслухавши їх представників, суд дійшов висновку про те, що вимога Нововолинської ОДПІ безпідставна, а тому не підлягає задоволенню.

При цьому судом враховується слідуюче.

Відповідності до ч.1 ст.207 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Необхідними умовами для визнання угоди недійсною відповідно до ч.1 ст.207 ГК України є її укладення з метою завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та наявність умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних наслідків за даною угодою.

Пленум Верховного Суду України в п.6 Постанови № 3 від 28.04.1978р. “Про судову практику в справах про визнання угод недійсними” роз’яснив, що до таких угод належать угоди, спрямовані на приховування фізичними та юридичними особами від оподаткування доходів, використання всупереч закону колективної, державної або чиєїсь приватної власності з корисливою метою тощо. Умисел юридичної особи –сторони у договорі визначається умислом посадової особи, яка підписала (уклала) угоду від імені такої юридичної особи і яка мала повноваження на момент її підписання.

Як вбачається з матеріалів справи, як підставу для визнання недійсними усних угод, оформлених накладними та податковими накладними між ТзОВ "СМП" та ПП "Візаві плюс" в період з червня по липень 2005р., позивач зазначає визнання недійсною в судовому порядку реєстрації ПП "Візаві плюс", що послужило підставою для скасування платника податку на додану вартість з моменту внесення в реєстр платників ПДВ. Дана обставина підтверджується рішенням Жовтневого райсуду м. Луганська від 26.06.2006р.

Водночас, з доказів, поданих сторонами, зібраними судом, вбачається, що на момент виписки накладних та податкових накладних, ПП "Візаві плюс" мало свідоцтво платника ПДВ, було і як вбачається з витягу з ЄДРПОУ станом на 10.09.2007 року перебуває в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України та подавало податкову звітність у 2005 році до ДПІ у Жовтневому районі м. Луганська.

Відповідно до п.7 ст.59 ГК України саме скасування державної реєстрації позбавляє суб’єкта господарювання статусу юридичної особи і є підставою для вилучення його з державного реєстру. Суб’єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності.

Згідно із ст.104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення. Аналогічна норма міститься в ч.2 ст.33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємств".

Щодо твердження позивача про фальсифікацію податкових накладних зі сторони ПП "Візаві плюс" з посиланням на акт № 184 від 06.06.2005р., то таке суперечить п.9.8 ст.9 Закону України "Про ПДВ", яким передбачено, що реєстрація платника ПДВ діє до дати її анулювання, та п.25.3 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затв. Наказом ДПА України від 01.03.2000р. № 79, згідно якого податковий орган здійснює анулювання на дату подання заяви, або затвердження акту, а як слідує з матеріалів справи, акт про анулювання № 184 було затверджено  30.11.2006р.

Враховуючи те, що в силу п.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, однак позивач не довів належними доказами обґрунтованість своїх вимог, його твердження в частині наявності мети суперечної інтересам держави та суспільства при укладенні оспорюваних господарських операцій не підтверджуються належними доказами, є непереконливими, а тому в позові Нововолинської ОДПІ до ТзОВ «СМП», ПП «Візаві плюс» про визнання угод недійсними, слід відмовити.

Керуючись Господарським Кодексом України, Законом України "Про податок на додану вартість", законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", ст.ст.69,71,79,86,158-160 КАС України, господарський суд -

п о с т а н о в и в :

1. В позові відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ – з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Львівського апеляційного адміністративного суду України.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Дата виготовлення повного тексту постанови 30.11.2007р.

Суддя