ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

23.10.07                                                                                           Справа  № 16/259

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді                                                                       Бонк Т.Б.

суддів                                                                                          Бойко С.М.

Марко Р.І.

з участю представників:

від позивача  Олійник О.В. –нач.юридичного відділу

від відповідача  не з”явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Агроекспорт” від 10.08.2007р. за №35-4

на рішення господарського суду Львівської області від 31.07.2007р.

у справі  № 16/259

за позовом: Дочірнього транспортно-експедиційного підприємства “ІСТ-ЗАХІД”, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Агроекспорт”, м.Миколаїв, Львівської області

про  стягнення 51266 грн. заборгованості

встановив:

рішенням Господарського суду Львівської області від 31.07.2007р. у справі №16/259 частково задоволено позов Дочірнього транспортно-експедиційного підприємства “ІСТ-ЗАХІД”, м.Львів, та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Агроекспорт”, м.Миколаїв, Львівської області, на користь позивача 45596 грн. заборгованості та судові витрати по справі, в решті позовні вимоги залишено без розгляду.

ТзОВ “Агроекспорт” в апеляційній скарзі  просить скасувати рішення суду першої інстанції, вважаючи його таким, що прийняте з неповним з”ясуванням обставин справи та суперечить нормам матеріального і процесуального права, та направити справу на новий розгляд до Господарського суду Львівської області  для з”ясування всіх обставин і об”єктивного вирішення справи.

Позивач у запереченні на апеляційну скаргу, вважає доводи скаржника безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечать суті справи. Зокрема, посилається на те, що відповідач свої зобов”язання по договору доручення №28 3-03л(П) (зам) від 13.02.2003р. не виконав, розрахунки за надані йому послуги не провів, що є підставою для стягнення суми заборгованості в примусовому порядку.

Представник відповідача в судове засідання не з”явився, однак направив на адресу суду клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи, у зв”язку із неможливістю забезпечити явку в засідання повноважного представника через його хворобу. Зазначене клопотання судом до задоволення не приймається, оскільки воно не підтверджене жодними письмовими доказами. Суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглядати зазначену апеляційну скаргу за наявними у справі матеріалами.

Оцінивши наявні письмові докази у даній справі, оскаржуване рішення, доводи викладені в апеляційній скарзі та заперечення викладені у відзиві на апеляційну скаргу, а також заслухавши пояснення повноважного представника позивача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає.

Матеріалами справи встановлено, що між Дочірним транспортно-експедиційним підприємством “ІСТ-ЗАХІД”, м.Львів, та Товариством з обмеженою відповідальністю “Агроекспорт”, м.Миколаїв, Львівської області, 13.02.2003р. було укладено договір доручення №28 3-03л(П) (зам) про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполученні.

За умовами договору (п.4.4) порядок оплати обумовлювався в разовій заявці, що направлялася експедитору (позивач) перед конкретним перевезенням (групою однотипних перевезень), термін оплати не може перевищувати 20 банківських днів з дня виставлення рахунку, податкової накладної, акту виконаних робіт.

У відповідності з  заявками   відповідача, на підставі  договору доручення   №28 3-03/л(П) (зам)  від 13.02.03 р. позивач надавав відповідачу  транспортно-експедиційні послуги з перевезення вантажів  автомобільним транспортом в міжнародному сполученні.  Вартість перевезення  узгоджувалася у заявках на перевезення і становила відповідно:

Заявка №356-1 від 19.02.07 р. -перевезення за маршрутом Німеччина (м.Фрідріхсхафен) –Україна (смт.Бережани), узгоджена вартість перевезення  становила  5670 грн.;

Заявка №348 від 07.02.07 р. -перевезення за маршрутом Німеччина (м.Фрідріхсхафен) –Україна (смт.Бережани), узгоджена вартість перевезення  становила 35633 грн.;

Заявка №347 від 07.02.07 р. -перевезення за маршрутом Німеччина (м.Фрідріхсхафен) –Україна (смт.Бережани), узгоджена вартість перевезення  становила 35633 грн.;

Позивач, виступаючи експедитором по договору, не порушуючи при цьому вимог ст.932 ЦК України,  залучив  до виконання договору перевізника - власника транспортних засобів -  фірму “AМА Фрейт Україна”, що підтверджується договором-доручення №58ЕП-07/Л(експ/пер.)Л від 07.02.2003р., актами виконаних робіт №ОУ-000031, №ОУ-000030, рахунками-фактурами №Ф/0000023 від 16.02.2007р., №Ф/0000024 від 16.02.2007р. і виписками з банківського рахунку. Крім того, факт виконання перевезення та  доставки вантажу відповідачу за маршрутом Німеччина (м.Фрідріхсхафен) –Україна (смт.Бережани) підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними та відповідними відмітками у них. Позивач надав відповідачу транспортно-експедиційні послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні на загальну суму 71266 грн.

На адресу вiдповiдача  за наданi послуги  надіслано:

рахунок  №1207-7 на суму 35633,00 грн.  від 28.02.07р.

рахунок  №1208-7 на суму 35633,00 грн. від 28.02.07 р.

рахунок  №1515-7 на суму   5670,00 грн. від 30.03.07 р.

Матеріалами справи підтверджується, що договірні зобов”язання відповідач виконав частково. Надані йому послуги оплатив в сумі  25670 грн. (розрахунок додається) .

02.04.06 р. позивач надіслав відповідачу претензію  за №507 –вимогу про оплату боргу разом з  актом звірки взаєморозрахунків. Претензія відповідачем залишена без задоволення, а акт взаєморозрахунків зі сторони відповідача не підписаний.

Зазначене вище є  порушенням вимог ст.526 ЦК України, якою передбачено, що зобов”язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідачем порушено вимоги ст.929 ЦК України, у якій передбачено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов”язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов”язаних з перевезенням вантажу.

Крім того, слід зазначити, що судом першої інстанції оскаржуваним рішенням  цілком підставно залишено без розгляду позовні вимоги про стягнення 5670 грн. заборгованості, оскільки позивачем не було подано на вимогу суду належних доказів надання транспортних послуг згідно заявки №356-1 від 19.02.2007р.

Посилання відповідача у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, а саме, неінформування його належним чином про час і місце судового засідання, судом апеляційної інстанції до уваги не приймається, оскільки до матеріалів справи (арк.спр.№3) долучено поштове повідомлення про вручення ТзОВ “Агросервіс” поштової кореспонденції –ухвали суду від 17.07.2007р. про призначення справи до розгляду на 31.07.2007р.  на 10-00 год. за підписом уповноваженого представника Марківа, вручено 23.07.2007р.

Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає правових підстав для скасування оскаржуваного рішення та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.91, 101-105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Рішення Господарського суду Львівської області від 31.07.2007р. у справі №16/259 залишити без зміни, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Агроекспорт”, м.Миколаїв, Львівської області, без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи №16/259 повернути в Господарський суд Львівської області.

Головуючий  суддя                                                  Т.Б. Бонк

суддя                                                          Г.В. Орищин

суддя                                                          Р.І. Марко