ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  31/475

14.11.07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбуд" м. Київ

До                 Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК-1", м. Київ

Про               розірвання договору

За зустрічним

позовом            Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК-1", м. Київ

До                      Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбуд" м. Київ

Про                    визнання права власності

Суддя Качан Н.І.

Представники:

Від позивача      Кульчицький О.В.-дир.

Від відповідача  Рудик В.І.-дир.

Обставини справи:

Ухвалою    Господарського    суду    міста    Києва    від 12.10.2007р.    порушено провадження у справі.

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить розірвати договір № 32 від 01.09.2007 р. оренди майнового комплексу, мотивуючи це ненаданням відповідачем належних доказів, що він є власником об'єкта оренди.

Відповідач проти позову заперечує та заявив зустрічний позов про визнання за ним право власності на нерухоме майно, за переліком :  будинку охорони (літ.А), склад ПММ (літ.Б), ангар (літ.В), сауна (літ.Г), побутове приміщення (літ.Е), що знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Лісова, 11.

Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів і оскільки позивач допустив неправильне оформлення державного мита ,то ухвалою суду від 08.11.2007р. матеріали зустрічного позову повертались заявнику .

Після усунення порушення позивач знову звернувся із зустрічним позовом та заявив клопотання про спільний розгляд вимог із первісним позовом.

З метою забезпечення своєчасного вирішення заявлених спорів та враховуючи клопотання позивача суд прийняв  у відповідності до вимог ст.ст.60,64 ГПК України зустрічний позов для спільного розгляду з первісним, визнаючи зазначені позови взаємопов’язаними.

Позивач у судовому засіданні проти зустрічного позову заперечує, вважаючи, що передача спірного майна у власність відповідача відбулася з порушенням законодавства.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані до справи документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Між позивачем і відповідачем 01.09.2007 р. укладено договір № 32, за умовами якого відповідач зобов'язувався передати позивачеві в строкове платне користування - оренду майновий комплекс, а саме : будинок  охорони (літ.А), склад ПММ (літ.Б), ангар (літ.В), сауна (літ.Г), побутове приміщення (літ.Е), що знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Лісова, 11, а позивач - сплачувати орендну плату у розмірі    5 000,00 грн. на місяць. Термін оренди визначено до  31.03.2008р.

Відповідно до ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Аналогічна норма міститься в ст. 759 ЦК України.

Ст. 761 ЦК України встановлює, що право передання майна в оренду має власник речі або особа якій належать майнові права.

Згідно з договором купівлі - продажу від 29.09.1999 р., гр. Рудик Володимир Іванович, який діяв на підставі договору про спільну діяльність від 20.09.1999 р., укладену між гр. Рудиком В.І., гр. Грибом Ю.О. та гр. Хібовським В.Е., придбав у Виробничого об'єднання (ліквідаційна комісія) в спільну власність майно вартістю 41 236 грн., яке складалося:

опор освітлювальних залізобетонних з освітлювальними приладами - 13 шт.. склад металевий - 1 шт.,

склад - ангар "Моноліт" на цоколі із блоків ФСБ-6 - 1 шт., побутові приміщення із двох складених об'ємних блоків - 2 шт., металевий секційний паркан із сітки рабіца на металевих опорах - 233 секцій. Майно розташовувалося на території с. Бортничі, що було включене в межі міста Києва, згідно з указом Президії Верховної Ради УРСР "Про розширення меж міста Києва" від 26.08.88 № 6486-ХІ, на території складського господарства, що належало покупцю.

Згідно з протоколом зборів засновників відповідача № 4 від 11.02.2000 р. прийнято рішення про внесення до статутного фонду відповідача гр. Рудиком В.І., гр. Грибом Ю.О. та гр. Хібовським В.Е. майна, придбаного на підставі договору від 29.09.1999 р.

Факт передачі майна підтверджується актом приймання - передачі від 11.02.2000р р. Відповідні зміни та доповнення до Статуту відповідача були внесені протоколом зборів засновників № 3 від 11.02.2000 р., та зареєстровані Харківською районною у м. Києві державною адміністрацією від 16.02.2000 р., реєстраційний           № 04820/0418.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 Закону України «Про господарські товариства»в редакції, що діяла на момент передачі майна, господарське товариство є власником майна, переданого йому засновниками у власність. Вкладами засновників можуть бути зокрема, будинки, споруди, обладнання та інші матеріальні цінності.

Посилання позивача на те, що договір купівлі-продажу майна від 29 вересня 1999 року не був посвідчений нотаріусом, як на обставину, що свідчить про нечинність угоди, судом не приймається до уваги. Вимога ст. 227 Цивільного Кодексу УРСР про обов'язковість посвідчення угод купівлі-продажу за участю громадян стосувалася тільки житлових  будинків.

Згідно з ст. 291 Господарського Кодексу України одностороння відмова від договору оренди не допускається. Підставами для дострокового розірвання договору мають бути обставини, наведені в Цивільному або Господарському Кодексах України.

Доказів наявності таких обставин для дострокового розірвання договору № 32 від 01 вересня 2007 року позивач не надав, тому суд підстав для задоволення первісного  позову не вбачає

Стосовно зустрічного позову відповідача про визнання права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лісова, буд. 11, то відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати документів, що засвідчують право власності.

В нашому випадку таке право відповідача ( по основному позову ) оспорюється позивачем. Крім доказів, вказаних вище, на підтвердження своїх прав на спірне майно відповідач надав суду інвентаризаційну справу на будинок (домоволодіння) №11 по вул. Лісова в м. Києві (Бортничі), Дарницький район, видану Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права на об'єкти нерухомого майна відповідачеві. Згідно цієї інвентаризаційної справи за вказаною адресою знаходяться: будинок охорони

(літ.А), склад ПММ (літ.Б), ангар (літ.В), сауна (літ.Г) та побутове приміщення (літ.Е), збудовані в 1987 році.

Крім того, до матеріалів справи залучене розпорядження Дарницької районної у       м. Києві державної адміністрації від 20 серпня 2007 року № 813, яким за збудованим майновим комплексом, який включений до статутного фонду відповідача згідно протоколу Зборів засновників № 4 від 11 лютого 2000 року та акту прийому-передачі від 11 лютого 2000 року, присвоєно поштову адресу - вул. Лісова, буд. 11.

Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів. Таке право вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконного набуття права власності не встановлено судом.

Також, згідно ст. 115 ЦК України та ст. 85 ГК України господарське товариство є власником майна, переданого йому засновниками або учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

У ході судового розгляду підтвердилось те, що відповідач є законним власником перелічених нежилих приміщень, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Лісова, 11.

Згідно з підпунктом 1 п.2 ст. 16 ЦК України захист майнових прав та інтересів може відбуватися шляхом визнання прав. За цих обставин зустрічний позов відповідача в частині спірного майна визнається правомірним ,доведеним та таким ,що підлягає  задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК України відповідачем понесені судові витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема витрат на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу і сплати державного мита, та зазначені витрати відшкодовуються за рахунок позивача пропорційно задоволеним вимогам (ст. 49 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 ГПК України, встановленими обставинами, господарський суд м. Києва

ВИРІШИВ:

1.          У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбуд»до Товариства зобмеженою відповідальністю «МЖК-1»про розірвання договору оренди №32 від01 вересня 2007 року - відмовити.

2.          Зустрічний   позов   Товариства   з   обмеженою   відповідальністю   «МЖК-1»  до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбуд»- задовольнити.

3.          Визнати право власності за Товариством  з обмеженою відповідальністю «МЖК-1»(02068, м. Київ, вул. Г.Ахматової, 7/15, офіс 104а, ). на нерухоме майно, що знаходиться за адресою:місто Київ, вул. Лісова, 11. за    переліком : будинок  охорони  (літ.А),  склад ПММ (літ.Б), ангар(літ.В), приміщення-сауна (літ.Г), побутове приміщення (літ.Е).

4.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбуд" (02068, м. Київ.Вул.   Драгоманова,   17-а,   )   на  користь     Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК-1" (02068, м. Київ, вул. Г.Ахматової, 7/15, оф. 104а, )  412,36 грн. витрат на по сплаті держмита,  118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5.          Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду  набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                                            Н. І. Качан