ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

15.11.07                                                                                           Справа  № 14/257

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого –судді                                        Кордюк Г.Т.

суддів                                                                  Давид Л.Л.

Краєвська М.В.

розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «Ерго», с.Малехів  Жовківського  району Львівської області.

на рішення господарського суду Львівської області від 27.09.2007 р.

у справі № 14/257

за позовом: ПП «Євробуд», м.Червоноград .

до відповідача: ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «Ерго», с.Малехів  Жовківського  району Львівської області.

про  стягнення 166 289,05 грн.

За участю представників:

від позивача  –Горбачов О.Ю.- представник.

від відповідача – не з»явився.

Представнику позивача роз”яснено  права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України. Заяв про відвід суддів не поступало. Клопотань по суті розгляду апеляційної скарги не заявлено. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлено.

Рішенням господарського суду Львівської області від 27.09.2007 р.

у справі № 14/257 задоволено  позовні вимоги ПП «Євробуд», м.Червоноград до ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «Ерго»про стягнення  заборгованості в сумі 166 289,05  грн.

Суд мотивував  рішення тим, що відповідач свої зобов»язання по оплаті за отриманий по накладних товар в обумовлені договором строки  у відповідності до ст.ст.525,526 ЦК України не виконав, з відповідача підлягає стягненню  борг,  річні, відсотки та інфляційні нарахування.

Не погоджуючись з рішенням суду, а саме вважаючи його незаконним і таким, що прийняте при неповному  з»ясуванні обставин справи,  відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду скасувати, провадження у справі припинити за  відсутності предмету спору, вказуючи  на те, що господарським судом  при винесенні рішення не взято до уваги те, що позивачем не подано замовлень на підставі яких відбувалося відвантаження товару ТОВ „НВП"ЕРГО", які згідно п. 4. договору поставки від 23 березня 2006 р., визначають обсяги і терміни поставок і свідчать про те чи добросовісно виконував свої зобов'язання позивач, а отже не дослідив докази в повному обсязі чим порушив ст.ст.33,34,38, 43 ГПК України.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу,  доводи скаржника заперечив, як безпідставні, зазначив, що скаржником визнано суму основного боргу в розмірі 151 883,09 грн. про що свідчить акт звірки взаєморозрахунків, підписаний сторонами  19.06.2007р, факт прострочення виконання грошового зобов»язання підтверджується матеріалами справи, тому покликання відповідача на неповне  з»ясування обставин справи не відповідає дійсності.

На  виконання вимог ухвали суду від 1.11.2007р., позивачем подано рахунки-фактури, представником в судовому засіданні пояснено, що замовлення на отримання товару були усні по телефону, специфікація до договору сторонами не узгоджена.

Львівським апеляційним господарським судом встановлено:

23.03.2006 року сторони уклали договір поставки товару, згідно якого позивач зобов'язувався постачати в обумовлені строки відповідачу товар, а останній взяв на себе обов'язок прийняти та оплатити товар на визначених у договорі умовах.

В п.2.1 договору сторони погодили, що кількість, асортимент та терміни поставки кожної окремої партії товару погоджуються сторонами окремо у вигляді письмового замовлення, в тому числі переданого факсом.

Відповідно до п.3.1 договору ціна на товар, що постачається , вказується в специфікації, яка є невід"ємною частиною цього договору. Ціна формується в національній валюті України та зазначається в рахунках-фактурах та накладних. Загальна сума договору складається з сум, вказаних в накладних.

Сторони в договорі погодили, що "постачальник" протягом трьох банківських днів з дня отримання замовлення від "покупця" з використанням факсового зв"язку або електронної пошти надсилає "покупцю" рахунок-фактуру, в якому зазначає кількість товару, який буде переданий у власність "покупця", ціну за одиницю товару та загальну вартість товару, (п.4.1 договору).

Відповідно до п.4.3 договору днем поставки товару вважається дата прийняття товару "Покупцем" за адресою, зазначеною в пункті 4.4 цього договору.

Перехід права власності на товар відбувається в момент передачі товару, в разі наявності всіх оригінальних документів, приймання якого за кількістю та якістю здійснюється згідно вимог чинного законодавства.

Відповідно до п.6.1 договору оплата за цим договором здійснюється через 45 календарних днів з дати поставки товару. Оплата проводиться в безготтівковому порядку, в гривнях , шляхом перерахунку грошових коштів на рахунок "постачальника" в установі банку.

В п.п.6.2; 6.3 договору сторони передбачили право покупця , в разі несплати за товар, повернути цей товар на першу вимогу постачальника, не пізніше ніж через 5 робочих днів з дати отримання такої вимоги. Залишок боргу покупець повинен перерахувати на розрахунковий рахунок постачальника протягом 5 банківських днів після надходження вимоги про повернення товару.

У випадку, якщо товар залишається нереалізованим протягом 90 календарних днів з дати поставки товару, покупець має право повернути його постачальнику з одночасним поверненням постачальнику оплаченої суми за нереалізовану та повернену частину товару.

В п.9.6 договору сторони передбачили відповідальність сторін за неналежне виконання зобов'язань за даним договором.. Так за несвоєчасну оплату товару покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми неоплаченого товару за кожен день прострочення.

Відповідно до умов даного договору позивачем було поставлено товар відповідачу  згідно наступних  накладних:

№29 від 04.05.20096 року на суму 14420,72 грн; № РН-О0О0О38 від 10.05.2006 р на суму 8294,40 грн; № РН-0000039 від 10.05.2006 року на суму 15 677,28 грн; № 48 від 20.05.2006 року на суму 23414,14 грн; № РН-0000072 від 02.06.2006 р на суму 8336,63 грн, № РН -0000071 від 02.06.2006 р на суму 17436,28 грн; № РН-0000084 від 10.06.2006 на суму 25671,12 грн; № РН-0000089 від 20.06.2006 р на суму 24507,06 грн, № РН-0000100 від 26.06.2006 р на суму 25949,92 грн, № РН - 0000109 від 05.07.2006 р на суму 26655,74 грн.; № РН-0000118 від 07.07.2006 р на суму 20934,00 грн, № РН-0000119 від 14.07.2006 р на суму 30696,18 грн, № РН-0000129 від 21.07.2006 на суму 30472,64 грн; № РН-0000139 від 28.07.2006 р на суму 28095,98 грн; № РН -0000146 від 03.08.2006 р на суму 25865,54 грн, №РН-00000161 від 10.08.2006 р на суму 37547.54 грн, № РН-0000216 від 24.08.2006 р на суму 26188,416 грн, № РН-0000217 від 30.08.2006 р на суму 27690,23 грн; № 222 від31.08.2006 р на суму 22128,55 грн., № РН-0000242 від 09.09.2006 р на суму 30670,72 грн; № РН-0000256 від 14.09.2006 р на суму 27609,96 грн; № РН-0000258 від 23.09.2006 р на суму 29277,17 грн; № РН-0000307 від 25.10.2006 р на суму 29908,92 грн; № РН-00000306 від 27.10.2006 р на суму 32126,98 грн; № РН-0000318 від 03.11.2006 р на суму 37574,29 грн; № РН-0000337 від 15.11.2006 р на суму 33303,70 грн, № РН-0000351 від 23.11.2006 р на суму 34378,82 грн, № РН-0000364 від 06.12.2006 р на суму 28657,26 грн.

Як свідчать матеріали справи, відповідач у встановлені п.6.1 договору строки  розрахунку з позивачем за кожну отриману партію товару не провів, тому  вимоги  позивача про стягнення  з відповідача  3% річних в сумі 1560,44 грн. та інфляційних нарахувань в сумі  4 252,71 грн. підставно задоволено.

Претензія відповідачем залишена без розгляду та задоволення.

19.06.2007р. підписано акт звірки взаєморозрахунків, в якому  відповідачем суму основного боргу в розмірі 151 883,09 грн. визнано.

Відповідно до п.9.6 договору, відповідачу за період з 27 березня 2007 року по 30 липня 2007 року правомірно нараховано пеню за несвоєчасну оплату товару в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми неоплаченого товару за кожен день прострочення.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в рішенні місцевого суду, Львівський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Обов”язок належного виконання зобов”язання встановлений ч.1 ст.193 ГК України.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов”язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором поставки, одна сторона - постачальник зобов»язується  передати (поставити) у зумовлені строки (строк)  другій стороні –покупцеві товар (товари), а покупець зобов»язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.265 ГК України).

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив   виконання   грошового   зобов'язання,   на   вимогу   кредитора   зобов'язаний сплатити   суму   боргу   з   урахуванням   встановленого   індексу   інфляції  за   весь   час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Договір є обов»язковим до виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Згідно ст.530 ЦК України зобов»язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений законом чи договором строк.

Відповідно до частини другої статті 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.ЗЗ ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ч.2 ст.34 ГПК України встановлює правило згідно якого, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як свідчать матеріали справи, відповідач свої зобов»язання  в повному обсязі не виконав,  доказів  в підтвердження протилежного  не подав.

Дослідивши матеріали справи та вищеперелічені накладні, Львівський апеляційний господарський суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості є підставні і правомірно задоволені судом.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги судом відхиляються, як безпідставні та необґрунтовані, оскільки  факт отримання товару підтверджується накладними, сума заборгованості актом звірки  розрахунків, поставка товару без замовлення не звільняє покупця від виконання зобов»язання по оплаті та не є підставою для його припинення (гл.50 ЦК України).

З огляду на вищенаведене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що оскаржуване рішення господарського суду

Львівської  області відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально необґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 ГПК України для скасування чи змін оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105 ГПК України, Львівський   апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 27.09.2007 р.

у справі № 14/257залишити без змін, апеляційну скаргу ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «Ерго»- без задоволення.

2. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи повернути в господарський суд Львівської  області.

Головуючий-суддя                                                                                 Кордюк Г.Т.

Суддя                                                                                                        Давид Л.Л.

Суддя                                                                                                Краєвська М.В.