ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2007 р.
№ 15/145

Колегія  суддів  Вищого господарського суду України  у складі:

головуючого  судді                                              Кузьменка М.В,

суддів                                                                       Васищака І.М.,

Палій В.М.,

розглянувши        касаційну       скаргу    Товариства    з    обмеженою відповідальністю „Перспектива-Авто” на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 02.10.2007р. та рішення господарського суду Львівської області від 19.07.2007р.

у  справі                     №15/145 господарського суду Львівської області

за позовом                 Відкритого акціонерного товариства „Національна акціонерна страхова компанія „Оранта” в особі Львівської обласної дирекції

до відповідача          Товариства з обмеженою відповідальністю

„Перспектива-Авто”

про                              стягнення 12 048,21грн.

за участю представників:

ВАТ „Національна акціонерне страхова компанія „Оранта” –Качур О.А.;

ТОВ „Перспектива-Авто” – не з’явилися

в с т а н о в и л а :

Відкрите акціонерне товариство „Національна акціонерне страхова компанія „Оранта” в особі Львівської обласної дирекції звернулося до господарського суду Львівської області з позовом та просила суд стягнути з відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю „Перспектива-Авто” 12 048,21 грн. в порядку регресу, в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної гр. Скрабуту Олегу Онисимовичу.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що на території стоянки ТОВ „Перспектива-Авто” невстановленими особами був пошкоджений автомобіль гр. Скрабута О.О., чим заподіяно шкоди на суму 12 474.51грн. ВАТ „Національна акціонерна страхова компанія „Оранта” в рахунок страхового відшкодування сплатило Скрабуту О.О. 12 048,21грн., у зв’язку з чим 22.03.2007р. право вимоги відшкодування заподіяної шкоди від особи, відповідальної за її заподіяння, передано ВАТ „Національна акціонерна страхова компанія Оранта” (а.с.4-6).

Відповідач у справі – ТОВ „Перспектива-Авто” у відзиві на позов заявлені вимоги відхиляє, посилаючись на те, що не є особою, яка є відповідальною за заподіяння шкоди гр. Скрабуту О.О., оскільки не вчиняло протиправних дій, що спричинили пошкодження майна цієї особи (а.с.40).

Рішенням господарського суду Львівської області від 19.07.2007р. позов задоволено. Відповідно до рішення  суду з відповідача на користь позивача стягнуто 12 048.21 грн. (а.с.58-60)

Задовольняючи заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що:

-позивач відплатив страхове відшкодування у розмірі 12 048,21грн. гр. Скрабуту О.О. на підставі договору страхування №В3520-03/05/СТ від 27.12.2005р.;

-страхове відшкодування виплачено у зв’язку з настанням страхового випадку –пошкодженням об’єкта страхування –транспортного засобу гр. Скрабута О.О.;

-гр. Скрабутом О.О. передано позивачу право вимоги відшкодування завданої шкоди у межах виплаченого страхового відшкодування від особи, яка відповідальна за заподіяння шкоди;

-особою, що відповідальна за заподіяння шкоди, є відповідач, у якого на зберіганні знаходився транспортний засіб позивача.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 02.10.2007р. рішення господарського суду Львівської області від 19.07.2007р. залишено без змін (а.с.79-82).

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами, ТОВ „Перспектива-Авто” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою та просить їх скасувати, а у задоволенні позову відмовити або припинити провадження у справі.

Вимоги касаційної скарги мотивовані порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить касаційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Під час вирішення спору у даній справі по суті заявлених вимог та перегляді прийнятого рішення в апеляційному порядку встановлено наступне.

27.12.2005р. між Скрабут Олегом Онисимовичем, ВАТ „Національна акціонерне страхова компанія „Оранта” та СПД Лобовим ЄА укладено договір №В3520-033/05/СТ, предметом якого є страхування транспортного засобу –ВАЗ 21150 синього кольору, 2005 року випуску, кузов №ХТА 7772, державний номер ВС 9910 АІ.

Об’єктом страхування  за умовами зазначеного договору є майнові інтереси страхувальника, пов’язані із володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортних засобом. Страховим випадком, відповідно до п.3.2. договору є пошкодження або знищення транспортного засобу внаслідок, зокрема,  протиправних дій третіх осіб, а саме знищення, пошкодження та викрадення транспортного засобу в цілому або окремих його частин

Розмір страхового відшкодування, що визначено п.10.1 договору, визначається виходячи з фактичного розміру збитків, завданих застрахованому транспортному засобу в результаті страхового випадку. Безумовна франшиза у випадку пошкодження або знищення транспортного засобу визначена у розмірі 1% від страхової суми, розмір якої сторонами встановлено у додатку до договору і становить 42 630грн.

Як з’ясовано судами, 20.12.2006р. близько 1.00 год. ночі невідома особа шляхом підпалу пошкодила автомобіль ВАЗ 21150, р.н. ВС 9911 АІ, 2005р. випуску, синього кольору, який належав гр. Скрабуту О.О., що знаходився на території стоянки ТОВ „Перспектива Авто”  по вул.  Хуторівка,16 у м. Львові. За даним фактом постановою від 22.12.2006р. Сихівським РВ ЛМУ УМВС у Львівській області порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.  При цьому, досудове слідство зупинено на підставі п.3 ст.206 КК України до встановлення особи, що вчинила злочин.

За фактом настання страхового випадку складено акт №16 та визначена сума страхового відшкодування, яка дорівнює фактичному розміру збитків з вирахуванням  франшизи і складає 12 048.21грн. 22.03.2007р. Скрабуту О.О. позивачем виплачена сума страхового відшкодування, після чого Скрабут О.О. передав право вимагати відшкодування завданої шкоди від особи, відповідальної за її заподіяння, позивачу, про що складно акт суброгації.

Перехід права вимоги відбувся на підставі п.12.1 договору, яким передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право  вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння збитків.

Предметом спору у даній справі є відповідальність за заподіяння шкоди майну у вигляді зобов’язання відшкодувати заподіяні у зв’язку з  пошкодженням майна збитки, право вимоги виконання якого передано особі, що відшкодувала такі збитки потерпілій особі.

Задовольняючи заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції та, залишаючи без змін прийняте у цій справі рішення за результатами його апеляційного перегляду, суд апеляційної інстанції не взяли до уваги положення наступних норм матеріального права, у зв’язку з чим дійшли помилкового висновку про те, що особа, залучена до участі у справі в якості відповідача, є особою, що повинна відповідати за заявленим позовом (належний відповідач).

Так, відповідно до ст.27 Закону України „Про страхування”, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння збитків.

Отже, із змісту зазначеної норми вбачається, що зобов’язаною особою є особа, відповідальна за заподіяння збитків.

Суди необґрунтовано визнали такою особою відповідача з урахуванням положень п.27 Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.96р. №115.

В силу зазначеної норми, автостоянки гарантують схоронність транспортних засобів, прийнятих на зберігання згідно з цими Правилами, а у разі їх зникнення, розукомплектування чи пошкодження під час зберігання несуть відповідальність у встановленому порядку.

Зазначена норма є відсилочною і не встановлює вид відповідальності та порядок її застосування, що визначені іншими нормами, до яких відсилає вказаний пункт Правил.

Суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що гр. Скрабут О.О. та відповідач –ТОВ "Перспектива-Авто" перебували у зобов’язальних відносинах, обумовлених передачею відповідачу майна –транспортного засобу на зберігання.

Разом з тим, не виконання чи неналежне виконання таких зобов’язань відповідачем не є страховим випадком за умовами договору страхування, укладеного між гр. Скрабутом О.О. та ВАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" . Таким випадком є, зокрема, протиправні  дії третіх осіб, а саме пошкодження, знищення транспортного засобу (п.3.2 договору). Об’єктом договору є майнові інтереси страхувальника, пов’язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом (п.2.1 договору), а не майнові інтереси страхувальника, пов’язані з виконанням відповідачем зобов’язань за договором зберігання.

В силу ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Шкода, заподіяна майну гр. Скрабута О.О., відшкодована позивачем шляхом  відшкодування збитків у зв’язку з настанням страхового випадку –протиправними діями третьої особи, а саме пошкодженням застрахованого майна.

За загальним правилом, визначеним ст.1166 ЦК України,  майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідач не є особою, яка відповідальна за заподіяння шкоди, оскільки судами встановлено, що автомобіль пошкоджений внаслідок підпалу невстановленою особою сусіднього автомобіля і за цим фактом порушено кримінальну справу.

ТОВ "Перспектива-Авто" може нести відповідальність перед гр. Скрабутом О.О. лише за невиконання або неналежне виконання зобов’язань за договором зберігання, що не є предметом спору у даній справі.

За таких обставин, суди, без врахування вищенаведених норм права, дійшли помилкового висновку щодо обґрунтованості заявлених вимог, у зв’язку з чим прийняті судові рішення підлягають скасуванню, а у задоволенні позову слід відмовити.

З позивача на користь відповідача підлягає стягненню 120,48грн. в рахунок відшкодування судових витрат, понесених у зв’язку з оплатою апеляційної та касаційної скарг державним митом.

У випадку виконання рішення господарського суду Львівської області  від 19.07.2007р. відповідач не позбавлений права у порядку, передбаченому ст.122  ГПК України, звернутися з заявою про поворот виконання судового акта.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

1.Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива-Авто" задовольнити.

2. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 02.10.2007р. та рішення господарського суду Львівської області від 19.07.2007р. у справі №15/145 скасувати.

У позові відмовити.

3.Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Національна страхова компанія "Оранта" в особі Львівської обласної дирекції на користь Товариства  з обмеженою відповідальністю "Перспектива-Авто" 120,48грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених у зв’язку з оплатою апеляційної та касаційної скарг державним митом.

4.Доручити видати наказ на виконання п.3 резолютивної частині постанови господарському суду Львівської області.

Головуючий  суддя                                                       Кузьменко М.В.

Судді                                                                                   Васищак І.М.

Палій В.М.