ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
І м е н е м     У к р а ї н и
РІШЕННЯ

01 листопада 2007 р.                        Справа 12/323-07

за позовом: Приватного підприємства "Колос" (03110, м. Київ, вул. Клименка, 40, кв. 56, ідент.код 30434476)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Удич" (23853, Вінницька обл., Теплицький р-н, с. Удич, ідент.код 34704744)

про стягнення 114500 грн.

Головуючий суддя     Кожухар М.С.

При секретарі судового засідання Діхтярук Т.А.

Представники

позивача :   Яніцький М.В.- за дорученням

відповідача : не з"явився

ВСТАНОВИВ :

До господарського суду Вінницької області Приватним підприємством "Колос" м. Київ подано позовну заяву до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Удич" с. Удич Теплицького району Вінницької області про стягнення за договором № 7 від 26.04.07 р.  114500 грн. основного боргу, 7779,70 грн. пені, а також 55178,901 грн. збитків від інфляції, 1458,70 грн. - 3% річних, 11450 грн. збитків, пов'язаних з витратами на юридичні послуги.

Позовну заяву суддею прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 01.11.07р.

В судове засідання 01.11.07р. з'явився представник позивача, який  подав клопотання про залишення позову без розгляду в частині нарахування штрафних санкцій - пені в сумі 7779,70 грн., збитків від інфляції в сумі 5518,80 грн.,  3% річних в сумі 1458,70 грн., витрат на юридичну допомогу в сумі 11450 грн..  Клопотання  мотивовано тим, що у зв'язку з розбіжністю даних, зазначених в договорі № 7 від 26.03.2007 р. та накладній № 9 від 02.04.2007 р. щодо кількості посадкових одиниць насіння цукрового буряку сорту "Гібрид Олександрія", а також, що питання стягнення штрафних санкцій не було сторонами врегульовано в досудовому порядку і можливість такого врегулювання ще не втрачена.

Потім позивач подав клопотання про зменшення позовних вимог та зміну підстав позову. Раніше заявлене клопотання про залишення позову без розгляду в частині стягнення штрафних санкцій просить  не розглядати.

Позивач зменшив позовні вимоги і просить суд стягнути з відповідача лише основний борг в сумі 114500 грн. в зв'язку із неможливістю надати суду докази про поставку відповідачу насіння цукрового буряку  сорту "Гібрид "Олександрія"  в кількості 1300 посівних одиниць за договором № 7 від 26.03.2007 р., так як в накладній № 9 від 02.04.2007 р., за якою було відвантажено відповідачу 1300 посівних одиниць насіння цукрового буряку сорту "Гібрид "Олександрія", відсутнє посилання на договір №7 від 26.03.2007 р.

Дане клопотання судом приймається до розгляду.

Відповідач відзиву не дав, правом участі в розгляді справи не скористався. Про дату, час і місце слухання справи повідомлений належним чином ухвалою суду від 28.09.2007р., яка надіслана за юридичною адресою відповідача рекомендованим листом. Відсутність його представника в судовому засіданні не перешкоджає розгляду справи. Тому справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

З пояснень представника позивача та наданих матеріалів вбачається, що згідно видаткової накладної № 9 від 02.04.2007 р. відповідач передав позивачу насіння цукрових буряків сорту "Гібрид Олександрія" в кількості 1300 посадкових одиниць по ціні 115 грн. за 1 посадкову одиницю, на загальну суму 149500 грн. Це підтверджується  довіреністю серії ЯНИ № 995130 від 02.04.2007 р.

Відповідач за одержану продукцію розрахувався частково, перерахувавши 35000 грн.

Позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою № 106 від 08.08.2007 р. про сплату залишку заборгованості в сумі 114500 грн., що стверджується фіскальним чеком органу поштового зв"язку.

Відповідач залишку основного боргу в сумі 114500 грн. не сплатив.

Станом на день розгляд справи заборгованість відповідача перед позивачем становить 114500 грн.

Наведене стверджується:

- видатковою накладною № 9 від 02.04.2007 р.;

- довіреністю серії ЯНИ № 995130 від 02.04.2007 р.;

- банківською випискою  про часткові розрахунки;

- актом звірки взаєморозрахунків  від 10.08.2007 р.;

- відсутністю заперечень відповідача проти позову;

-           іншими матеріалами справи;

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов такого висновку.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України (далі –ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.  Кожна сторона повинна вжити усіх заходів,  необхідних  для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін)  виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати  його виконання у будь-який час.  Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, відповідач повинен був виконати своє зобов'язання по сплаті боргу в семиденний строк від дня пред'явлення позивачем вимоги.

Відповідач своє зобов’язання виконав не у повному обсязі, борг становить 114500 грн. Тому позовні вимоги щодо стягнення 114500 грн. підлягають задоволенню.

На відповідача покладаються понесені позивачем судові витрати пропорційно задоволеним вимогам, а саме: 1114,50 грн. на сплату держмита і 104,53 грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Щодо стосується вимог про стягнення витрат на юридичні послуги, то відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) до судових витрат, які підлягають відшкодуванню стороні, на користь якої відбулось рішення, відносяться витрати зі сплати державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 3 статті 48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку встановленому Законом України "Про адвокатуру". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, що є адвокатами, тобто громадян України, які мають вищу юридичну освіту, стаж роботи за спеціальністю юриста або помічника адвоката не менше двох років, склали кваліфікаційні іспити, одержали свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та прийняли Присягу адвоката України).

Таким чином, статті 44, 49 ГПК України передбачають відшкодування сум як судових витрат, що були сплачені стороною за отримання послуг, лише адвокатам, а не будь-яким представникам. На цьому зокрема наголошено у Постанові Верховного Суду України від 01.10.2002  N 30/63.

Позивач на підтвердження витрат на юридичні послуги послався на договір про надання юридичних послуг від 07.08.2007р. Даний договір укладений з юридичною фірмою, а не з адвокатом, представник позивача, який представляє інтереси позивача в судовому засіданні не є адвокатом. Доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на оплату юридичних послуг ним не надано. Також позивач просить відшкодувати йому усю суму за послуги, визначені договором від 07.08.2007р., однак доказів виконаних робіт стосовно послуг, пов’язаних з розглядом справи № 12/323-07 він не надав, що суперечить вимогам ст. 44, 49 ГПК України.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування йому 11450 грн. задоволенню не підлягають.

За згодою представника позивача в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Керуючись ст.ст. 12,33,43, 49,  82, 84, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Удич" (23853, с. Удич Теплицького району Вінницької області, код 34704744, р/р  № 0776 в ВФ АКБ "Форум" м. Вінниця, МФО 302816) на користь Приватного підприємства "Колос" (03110, м. Київ, вул. Клименка, 40 кв. 56, код 30434476, р/р № 9451 в КМФ АКБ "УСБ" м. Київ Залізничного відділення, МФО 322012) - 114500 грн. боргу, 1114,50 грн. відшкодування витрат по держмиту і 104,53 грн. відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у відшкодуванні позивачу за рахунок відповідача витрат на юридичні послуги в сумі 11450 грн.

Копію рішення надіслати сторонам.

Суддя                                                                        Кожухар М.С.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано 05.11.07