ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"06" грудня 2007 р.
Справа № 6-25-15-30/250-06-7604

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Гладишевої Т.Я.,

суддів Савицького Я.Ф., Лавренюк О.Т.

при секретарі судового засідання Іоффе С.Б.

за участю представників сторін в судовому засіданні від 06 грудня 2007 року:

від позивача: Тимченко О.І., за довіреністю

від відповідачів: Федоренко О.В., Паровенко А.А., Дущак Д.С., за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Ексіт-Од”

на рішення господарського суду Одеської області від 22.10.2007 року

по справі № 6-25-15-30/250-06-7604

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Ексіт-Од”

до відповідача: Одеської обласної спілки споживчих товариств “Облспоживспілка”

про стягнення 2 472 594,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2006 року ТОВ “Ексіт-Од” звернулось до суду з позовом до Одеської обласної спілки споживчих товариств “Облспоживспілка” про визнання права власності на приміщення, яке знаходиться за адресою: вул. Сегедська, 18 загальною площею 512,9 кв. м., та на підвальні приміщення, що розташовані за адресою:        м. Одеса вул. Сегедська, 18 загальною площею 293 кв. м.

В процесі розгляду справи судом першої інстанції позовні вимоги неодноразово змінювались.

Рішенням господарського суду Одеської області від 23.10.2006 р. по справі             № 30/250-06-7604 задоволено уточнені позовні вимоги ТОВ “Ексіт-Од”, стягнуто з Одеської обласної спілки споживчих товариств “Облспоживспілка” на користь позивача 2472594,71 грн. вартості поліпшень орендованих приміщень та судові витрати.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.02.2007 р. по справі № 30/250-06-7604 рішення господарського суду Одеської області від 23.10.2006 р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами нового розгляду колегією суддів господарського суду Одеської області (головуючий суддя Демешин О.А., судді Малярчук І.А.,      Літвінов С.В.) прийнято рішення від 22.10.2007 р. по справі № 6-25-15-30/250-06-7604, яким відмовлено повністю ТОВ “Ексіт-Од” у задоволенні позову до Одеської обласної спілки споживчих товариств “Облспоживспілка” про стягнення  2472594,71 грн. вартості невід'ємних поліпшень приміщень за адресою: вул. Сегедська, 18.

Рішення суду мотивовано наступним: - суд вважає належними доказами надані відповідачем оригінали договорів від 01.09.2004р. здачі в операційну оренду основних засобів, укладених між ТОВ “Ексіт-Од” та Одеською обласною спілкою споживчих товариств “Облспоживспілка”, редакцію пунктів 4.2.1 яких судом проаналізовано з наданням оцінки як доказів; - суд критично оцінює надані позивачем докази на підтвердження вартості та переліку виконаних робіт з поліпшення орендованих приміщень, які датовані однією датою —02.11.2005 р.; - суд дійшов висновку про самовільність здійснених позивачем робіт з реконструкції орендованих приміщень, що позбавляє позивача права заявляти вимоги на відшкодування вартості невід'ємних поліпшень; - позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 750000,00 грн. вартості поліпшень орендованих приміщень, право вимоги яких відступлено позивачу Товариством з обмеженою відповідальністю “Славутич-95”, є недоведеними; - суд вважає взагалі заявлені вимоги безпідставними, оскільки вони ґрунтуються на недійсних договорах здачі в операційну оренду основних засобів від 01.09.2004 р.

Не погодившись з рішенням суду від 22.10.2007 р., ТОВ “Ексіт-Од” звернулось з апеляційною скаргою, в якій вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи; висновки суду, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи. Зокрема, скаржник зазначає, що позовні вимоги про відшкодування вартості зроблених ним поліпшень орендованих приміщень на загальну суму 1722594,00 грн. ґрунтуються на нормах  ч. 3 ст. 778 Цивільного кодексу України та є доведеними наявними в матеріалах справи доказами. Також, скаржник стверджує, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача вартості проведених ТОВ “Славутич-95” реконструкції та переобладнання житлових приміщень по вул. Фонтанська дорога, 11 є правомірними, оскільки таке право вимоги відступлено позивачу за договором від 16.08.2006 р., укладеним між ТОВ “Ексіт-Од” та ТОВ “Славутич-95”. В апеляційній скарзі ТОВ “Ексіт-Од” також вказує про порушення місцевим господарським судом ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, яка встановлює правові наслідки недійсності правочину. З вищевикладених обставин скаржник вважає, що оскаржуване рішення від 22.10.2007 р. підлягає скасуванню з прийняттям судом апеляційної інстанції нового рішення про задоволення позову ТОВ “Ексіт-Од”.

У відзиві на апеляційну скаргу Одеська облспоживспілка заперечує проти доводів апеляційної скарги, вважає оскаржуване рішення суду законним, обґрунтованим та таким, що відповідає нормам чинного законодавства.

Перевіривши матеріали справи, повноту встановлення обставин справи та відповідність ним висновків суду першої інстанції, правильність застосування норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом і підтверджено в ході апеляційного розгляду, 01.09.2004р. між Одеською облспоживспілкою (Орендодавець) та ТОВ “Ексіт-Од” (Орендар) було укладено два договори здачі в операційну оренду основних засобів, відповідно до яких Орендарю було здано в операційну оренду: - кабінети загальною площею 512,9 кв.м., що знаходяться за адресою: вул. Сегедська, 18, для організації офісу та розміщення складу; - підвальні приміщення 293 кв.м., що знаходяться по вул. Сегедській, 18, для організації офісу та розташування складу. Орендну плату визначено 27,00 грн. та 12,00 грн., відповідно, за один квадратний метр приміщень, строк дії договорів з 01.09.2004 р. до  31.09.2005 р., а в частині обов'язків по розрахунках у разі невиконання їх Орендарем та спричиненні збитків Орендодавцю —до повного проведення розрахунків та відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 793 Цивільного кодексу України (в редакції, діючій станом на дату укладення договорів здачі в операційну оренду основних засобів) договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на один рік і більше підлягав нотаріальному посвідченню.

Згідно з ч.1 ст. 220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Частина друга ст. 215 Цивільного кодексу України встановлює, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин); у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається; у випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Місцевий господарський суд, на виконання постанови Вищого господарського суду України від 05.02.2007 р. по справі № 30/250-06-7604, витребував і дослідив оригінали договорів здачі в операційну оренду основних засобів, укладених 01.09.2004 р. між Одеською облспоживспілкою та ТОВ “Ексіт-Од”, і встановив, що вказані договори укладені на строк більше одного року —з 01.09.2004 р. до 31.09.2005 р., договори нотаріально не посвідчені, таким чином суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договорів, що свідчить про нікчемність договорів.

Мотивуючи свою вимогу про стягнення з Одеської облспоживспілки вартості поліпшень орендованих приміщень в сумі 1722594,00 грн., позивач вказує на умови договорів від 01.09.2004 р. здачі в операційну оренду основних засобів і, зокрема, свої вимоги обґрунтовує положеннями пунктів 4.2.1. договорів.

Натомість, відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

А відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача 1722594,00 грн. вартості здійснених поліпшень орендованих приміщень з посиланням на умови договорів від 01.09.2004 р.

Колегія суддів апеляційної інстанції також погоджується з висновком суду щодо недоведеності позивачем заявлених вимог про стягнення з  Одеської облспоживспілки 750000,00 грн. вартості поліпшень приміщень, право вимоги яких відступлено позивачу ТОВ “Славутич-95” на підставі договору відступлення  права вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Суд першої інстанції, проаналізувавши умови договору від 16.08.2006 р. відступлення права вимоги (цесії), укладеного між ТОВ “Славутич-95” (Цедент) та ТОВ “Ексіт-Од” (Цеціонарій), дійшов вірного висновку, що цим договором не встановлено вартість здійснених ТОВ “Славутич-95” поліпшень, а також стосовно того, що ТОВ “Славутич-95”, будучи Орендарем приміщень за договором № 25 від 31.07.1998 р. ,укладеним з Одеською облспоживспілкою, не мало законних підстав для здійснення поліпшень без отримання на це згоди Орендодавця —Одеської облспоживспілки. Також, правомірним є висновок суду щодо здійснення ТОВ “Славутич-95” ремонтно-будівельних робіт на орендованих об'єктах без відповідних дозволів Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю ,оскільки таких доказів суду не надано, як і не надано доказів введення в експлуатацію реконструйованих об'єктів.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що місцевий господарський суд, вирішивши правильно по суті господарський спір між ТОВ “Ексіт-Од” та Одеською  облспоживспілкою та обґрунтовано відмовивши позивачу в позові, помилково в мотивувальній частині рішення від 22.10.2007 р. здійснив аналіз умов договорів від 01.09.2004 р. здачі в операційну оренду основних засобів та аналіз наданих позивачем доказів на підтвердження вартості здійснених поліпшень орендованих приміщень, оскільки, як вже вказувалось раніше, договори від 01.09.2004 р. є нікчемними і не створюють юридичних наслідків. Тому, ці положення мотивувальної частини рішення суду підлягають виключенню.

Щодо доводу апеляційної скарги про незастосування судом першої інстанції правових наслідків недійсності правочину, то судова колегія зазначає, що враховуючи принцип диспозитивності, у місцевого суду були відсутні законні підстави для застосування наслідків нікчемного правочину, оскільки така вимога позивачем не заявлялась і судом не розглядалась.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу ТОВ “Ексіт-Од”  слід залишити без задоволення, а рішення суду від 22.10.2007 р., постановлене при дотриманні норм матеріального і процесуального права, —без змін.

Керуючись ст. ст.  99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів –

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської області від 22.10.2007 року по справі №6-25-15-30/250-06-7604 залишити без змін, апеляційну скаргу —без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її оголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя:                                                           Т.Я. Гладишева

Суддя:                                                                                 Я.Ф. Савицький

Суддя:                                                                                     О.Т. Лавренюк