ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  20/340

24.10.07

За позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю «СоцСфера»

До                    Товариства з обмеженою відповідальністю «Строймікс»

Про                           стягнення  24584,99грн.

Суддя В.В. Палій

Секретар Н.С. Молочна

Представники:

Від позивача        Гришин О.М.- предст. (дов. від 18.06.2007р.)

Від відповідача   не з”явився

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про стягнення з відповідача 24584,99грн. заборгованості (22917,00грн.-основного боргу, 1417,80грн.-пені, 250,19грн.-3% річних ), яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору №15/09-1 від 15.09.2006р.

20.09.2007р. розгляд справи відкладено, у зв’язку з неявкою у судове засідання представників сторін.

У судовому засіданні 03.10.2007р. представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, з метою можливого укладання сторонами мирової угоди.

Представник позивача проти заявленого клопотання не заперечив.

Клопотання судом задоволено.

У судовому засіданні 03.10.2007р. судом оголошено перерву до 24.10.2007р.

У судове засідання 24.10.2007р. представник відповідача не з’явився, причини неявки суд не повідомив. Сторони не надали суду на затвердження мирову угоду сторін по справі.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними у ній документами.

Ознайомившись з матеріалами справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

В С Т А Н О В И В :

15.09.2006р. між сторонами укладено договір №15/09-1, відповідно до умов якого замовник (відповідач) доручає, а виконавець (відповідач) бере на себе зобов’язання здійснити від свого імені та за рахунок замовника за погодженими цінами, дії із замовлення та бронюванню місць (проживання) в гуртожитку, який знаходиться за адресою: Космічна, 76а, 90 для проживання робітників ВАТ «Мостобуд»(Мостозагонів), які працюють вахтовим методом по будівництву Подільсько-Воскресенського мостового переходу через річку Дніпро у м. Запоріжжя.

Відповідно до п. 1.2 договору даний договір укладений на строк до 01.01.2007р.

Згідно з п. 2.1.4 договору замовник зобов’язаний оплатити надані послуги відповідно до підписаного Акту про надання послуг.

Даний договір може бути змінений або припинений за письмовою згодою сторін, а також у інших випадках, які передбачені законодавством та даним договором.

Замовник має право у будь-який час відмовитись від виконання даного договору шляхом направлення письмового повідомлення виконавцю. Договір вважається розірваним з моменту одержання виконавцем повідомлення замовника, якщо у повідомленні не передбачений більш пізній термін розірвання договору (пп. 6.1, 6.2 договору).

Позивач посилається на те, що до спливу строку дії договору позивач звернувся до відповідача з пропозицією продовжити строк дії договору на новий строк, проте, відповідач відповіді не надав, другий примірник додаткової угоди позивачу не повернув.

Позивач вважає, що дії відповідача свідчать про згоду на продовження дії договору на новий строк на нових умовах, які були запропоновані позивачем у додатковій угоді №2 щодо вартості послуг.

Проте, суд не погоджується із зазначеною позицією позивача, з огляду на наступне.

Порядок внесення змін до  договору визначений ст. 188 Господарського кодексу України. Відповідно до даної статті зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Позивач не надав суду доказів досягнення сторонами згоди щодо зміни договору або передання позивачем спору про внесення змін до договору на вирішення суду.

Таким чином, договір №15/09-1 від 15.09.2006р. припинив свою дію з 01.01.2007р.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач протягом січня 2007р. надав відповідачу послуги із замовлення та бронювання місць проживання в гуртожитку за адресою: Космічна, 76а, 90. Відповідно до листа відповідача від 04.04.2007р., копія якого знаходиться у матеріалах справи, відповідач не заперечує проти факту проживання робітників у гуртожитку у січні 2007р. Крім того, зазначене підтверджується тим, що відповідачем частково оплачені рахунки, які виставлені позивачем відповідачу у січні 2007року (рахунки №19 від 15.01.2007р. на суму 10500,00грн., №24 від 19.01.2007р. на суму 17980,00грн., №58 від 31.01.2007р. на суму 11200,00грн., №59 від 31.01.2007р. на суму 22500,00грн.).

Таким чином, суд приходить до висновку, що послуги із замовлення і бронювання місць проживання у гуртожитку у січні 2007р. надавались позивачем відповідачу після закінчення дії договору №15/09-1 від 15.09.2006р., відповідно умови договору не розповсюджуються на зазначені відносини  сторін.

Оскільки у рахунках не визначено термін виконання зобов’язання відповідачем із оплати наданий послуг у січні 2007року, позивач у відповідності до ч. 2 ст. 530 ЦК України направив відповідачу вимогу від 28.02.2007р., яка одержана відповідачем 05.03.2007., що підтверджується відтиском поштового штемпеля на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Проте, у визначений ч. 2 ст. 530 ЦК України строк семи днів з дня одержання вимоги відповідач вартість наданих послуг не оплатив, письмових заперечень проти здійснення оплати не надав. Натомість, листом від 04.04.2007р. відповідач гарантував оплату до 01.05.2007р. за проживання у січні 2007року. Тобто, факт надання послуг у січні 2007р. відповідачем не заперечується.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 22917,00грн. заборгованості, яка виникла внаслідок неповної оплати наданих у січні 2007року послуг.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 22917,00грн. заборгованості є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно застосування штрафних санкцій за неналежне виконання зобов’язання, а саме пені у розмірі 1417,80грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.( п. 1 ст. 612 ЦК України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання. (ст. 230 ГК України).

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов’язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою.

Згідно з ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Таким чином, оскільки позивач не надав суду докази вчинення правочину щодо забезпечення виконання зобов’язання у письмовій формі, вимога позивач про стягнення з відповідача 1417,80грн.-пені не підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних у сумі 438,00грн. та 1908,61грн.-збитків від інфляції, проте, зазначені вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних від простроченої суми у розмірі 250,19грн. за період з 30.01.2007р. по 31.05.2007р. Проте, відповідно до уточненого розрахунку суму, з урахуванням того, що зобов’язання  відповідача перед позивачем по оплаті наданих послуг виникло через 7 днів після пред’явлення вимоги, тобто з 12.03.2007р., 3% річних складають 152,57грн. (за період з 12.03.2007р. по 31.05.2007р.).

Клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову судом не задовольняється, оскільки позивачем не доведено, що невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст.49 ГПК України  покладаються  на  відповідача, пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідач не оспорив ціну позову, позовні вимоги визнаються обґрунтованими у переважній частині та такими, що підлягають задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1.  Позовні задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Строймікс»(м. Київ, вул. Героїв Космосу, 4, м. Київ, вул. І. Кудрі, 26, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СоцСфера»(м. Запоріжжя, вул. Барикадна, 39, ), 22917,00грн.-основного боргу, 152,57грн. -3% річних,  230,70грн.-державного мита, 110,73грн.-витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.   Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. В іншій частині позовних вимог-відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                                                        В.В. Палій