ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.11.07 р.
Справа № 2/376

Суддя господарського суду Донецької
області Мартюхіна Н.О.

при секретарі судового засідання
Трубачовій А.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом: Обласного комунального
підприємства „Донецьктеплокомуненерго”м. Донецьк в інтересах виробничої одиниці
„Слов'янськтепломережа” м. Слов'янськ

до відповідача: Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м. Слов'янськ

про стягнення заборгованості в сумі
1194,64грн.

За участю

представників сторін:

від позивача:       Караєва Н.В. - за довір.

від відповідача:   не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Обласне комунальне
підприємство „Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк в інтересах виробничої
одиниці „Слов'янськтепломережа” м. Слов'янськ, звернувся до господарського суду
Донецької області позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особиОСОБА_1 м. Слов'янськ про стягнення 1194,64грн. з яких : 902,05грн. -
заборгованість по постачанню теплової енергії, 96,72грн. - пеня, 148,7грн. -
інфляційних збитків, 47,17грн. - 3% річних.

В позовних вимог позивач
посилається на невиконання відповідачем умов договору на постачання теплової
енергії № 4 від 01.01.2004р., додаткову угоду № 3 від 04.01.2006р., рахунки,
акти.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, відзиву по заявленим вимогам не надав, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним чим, шляхом надіслання на його адресу
рекомендованих листів з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно довідки з Єдиного державного
реєстру юридичних особі та фізичних осіб - підприємців станом на 15.11.2007р.
значитьсяОСОБА_1.

З урахуванням цих даних, суд вважає
належним виконання обов'язку щодо повідомлення відповідача про вчинені судом
процесуальні дії та можливим розглянути спір, згідно ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, за наявними в справі матеріалами. До того ж,
згідно ст. 59 ГПК України, надання відзиву на позов є правом відповідача.

Приймаючи до уваги вищенаведені
обставини, з огляду на достатність представлених матеріалів, справа розглянута
згідно зі ст. 75  Господарського  процесуального  кодексу України за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та
дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

01.01.2004 р. між Обласним
комунальним підприємством „Донецьктеплокомуненерго” (Енергопостачальна
організація) та Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1
(Споживач), був укладений договір № 4 про постачання теплової енергії.

Розділом 1 “Предмет договору”
встановлено, що за цим договором Постачальник бере на себе зобов'язання
постачати Споживачу теплову енергію для всіх об'єктів загальною площею 52м2, а
Споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими
тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором.

В залежності від тарифів на
енергоносії (газ, електроенергію, воду) тариф може змінюватись в більшу чи
меншу сторону без узгодження зі Споживачем.

Початок та тривалість опалювального
періоду встановлюється рішенням Облдержадміністрації, міської влади. Нормативна
тривалість опалювального періоду 186 днів. За понаднормативну тривалість
опалювального періоду сторони виконують розрахунки за фактичний термін
споживання теплової енергії.

Відповідно до п. 2.1. договору
Теплова енергія постачається Споживачу в обсягах згідно договору на опалення та
вентиляцію - в період опалювального сезону; гаряче водопостачання - протягом
року.

Згідно п. 3.2.2. договору Споживач
теплової енергії зобов'язується виконувати умови та порядок оплати спожитої
теплової енергії в обсягах і в терміни які передбачені договором.

Облік споживання теплової енергії
проводиться за приладами обліку / розрахунковим способом (п. 5.1. договору).

Пунктом 5.3., 5.5. договору
встановлено, що Споживач, що має прилади обліку, щомісячно подає до
Енергопостачальної організації звіт про фактичне споживання теплової енергії, в
терміни передбачені в додатку № 1 до договору. При відсутності приладів обліку
або виході його з ладу - кількість теплової енергії, що відпущена Споживачу
визначається Енергопостачальною організацією, як виняток, розрахунковим
способом.

Відповідно до п. 6.1., 6.2.
договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в
грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Розрахунковим періодом є
календарний місяць.

Пунктом 6.3 договору передбачено,
що Споживач за 5 днів до початку розрахункового періоду сплачує
Енергопостачальній організації 100% вартості зазначеної в договорі
кількості  теплової енергії, передбаченої
на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на
початок місяця.

Якщо споживач розраховується за
показниками приладів обліку: при перевищенні фактичного використання теплової
енергії понад заявлене та сплачене до початку розрахункового періоду, це
перевищення окремо оплачується Споживачем не пізніше 25-го числа поточного
місяця; у випадку, коли фактичне використання теплової енергії нижче від
заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду залишок (сальдо)
розрахунків визначається за фактичними показниками приладів обліку (п. 6.4.
договору).

Згідно до п. 7.2.3. договору
встановлено, що споживач несе відповідальність за несвоєчасне виконання
розрахунків за теплову енергію пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, а
для суб'єктів підприємницької діяльності 1% від належної до сплати суми за
кожен день прострочення, але не більше 100% суми заборгованості.

В підтвердження виконання договору
з боку позивача надано акт про включення центрального опалення від 21.10.2005р.
та від 18.10.2006р.

Позивачем були виставлені рахунки,
які додані до матеріалів справи за січень 2006р. на суму 142,08грн., за лютий
2006р. на суму 142,08грн., за березень 2006р. на суму 142,08грн., за квітень
2006р. на суму 71,04грн., за жовтень 2006р. на суму 142,37грн., за листопад
2006р. на суму 315,24грн., за грудень 2006р. на суму 315,24грн., за січень
2007р. на суму 315,24грн., за  лютий
2007р. на суму 315,24грн., за березень 2007р. на суму 315,24грн., за квітень
2007р. на суму 157,62грн. Зазначені рахунки відповідачем були отримані, про що
свідчать підпис на них та квитанції про направлення рахунків.

Відповідач умови договору виконав
частково за отриману теплову енергію розрахувався частково в розмірі 1500грн.

Таким чином на момент слухання
справи за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 902,05грн.

Відповідач доказів погашення суми
боргу в розмірі 902,05грн. не представив. Тому, вимоги позивача в цій частині
підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 525, 615
Цивільного кодексу України одностороння відмова від  виконання зобов'язання  і одностороння зміна умов договору не
допускаються.

Зобов`язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться
(ст.526 ЦК України),

Зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Аналогічні положення щодо виконання
зобов'язань містить Господарський кодекс України. Згідно ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти господарювання та інші  учасники господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за відсутності конкретних  вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених
законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву,  що
зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним
чином.

Також позивач просить стягнути з
відповідача пеню в розмірі 96,72грн. за період з 16.02.2007р. по 15.10.2007р.
на підставі п. 7.2.3. договору, зазначені вимоги позивача підлягають частковому
задоволенню з огляду на зазначене.

Відповідно до розрахунку позивача
пеня нарахована з урахування подвійної облікової ставки НБУ, але більше ніж за
шість місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано.

Приписами ст. 232 ГК України
встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно розрахунку суду розмір пені за
період з 16.02.2007р. по 15.10.2007р. складає 74,21грн. та підлягає задоволенню
в зазначеній сумі.

Щодо вимог позивача про стягнення з
відповідача 3% річних за період з січня 2006р. по вересень 2007р. в розмірі
47,17грн. та індекс інфляції за період з січня 2006р. по вересень 2007р. в сумі
148,7грн. на підставі ст. 625 ЦК України то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від  простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги позивача щодо
застосування до відповідача відповідальності за порушення грошового
зобов'язання у вигляді стягнення нарахованого індексу інфляції на суму боргу в
розмірі 148,7грн., 3% річних за прострочку виконання грошових зобов'язань в
сумі 47,17грн. підлягають задоволенню.

Відповідно зі ст.43 ГПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності. Оскільки  відповідачем   до теперішнього часу, виконані позивачем
зобов'язання не оплачені, то суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та
такими, що підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу
в порядку, що передбачений ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 525, 526, 599, 615, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193
Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 78, ст. ст.
82 -85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Обласного комунального
підприємства „Донецьктеплокомуненерго”              м. Донецьк в інтересах виробничої
одиниці „Слов'янськпломережа” м. Слов'янськ до Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення 1194,64грн. задовольнити
частково.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ІНН НОМЕР_1) на користь Обласного
комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” в інтересах виробничої
одиниця „Слов'янськпетломережа” (83036, м. Донецьк, вул.. Донецька, 38, р/р
33 в філії ВАТ “КБ “Актив-Банк” в м. Донецьке, МФО 334000, ЗКПО
26221744, отримувач Єдиний розрахунковий центр ОКП ДТКЕ ) заборгованість в
розмірі - 902,05грн., суму інфляції в розмірі - 148,7грн., 3% річних в розмірі
- 47,17грн., пеню в розмірі 74,21грн.
судові витрати: державне мито у розмірі 100,07грн., та  витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у розмірі 115,77грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття

Рішення може бути оскаржене через
господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів
з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня
набрання рішенням законної сили.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Мартюхіна Н.О.