ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

21.08.07                                                                                           Справа№ 5/146А

Господарський суд Львівської області у складі:

судді І.И.Петрик

при секретарі С.Печений

за позовом Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м.Львова, м.Львів

до відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю “Каліфія”, м.Львів

про стягнення 2 420,40 грн.

Представники:

від позивача: Таряник В.О. - представник (дов. № 6413/06-08 від 02.07.07р.)

від відповідача: не з"явився

Права та обов'язки позивачу роз'яснено у відповідності до ст.ст.49,51 КАС України.

Суть спору: Позов заявлено Управлінням Пенсійного фонду України у Личаківському районі м.Львова до Товариства з обмеженою відповідальністю “Каліфія” про стягнення  2 420,40 грн. заборгованості.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 20.07.07р. відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 06.08.07р.

Для об'єктивного та всестороннього вирішення спору по суті, у зв"язку з неявкою відповідача в судове засідання та за клопотанням позивача від 06.08.07р., розгляд справи відкладено ухвалою суду від 06.08.07р.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 06.08.07р. з"явився, просив позов задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, причини неявки не повідомив.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, встановив наступне:

Статтею 20 Закону передбачено, що страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Суми страхових внесків, своєчасно не нараховані або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 Закону, вважаються простроченою заборгованістю і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідач з січня 2004р. по березень 2007 не сплачував різниці між нарахованими внесками на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування та  сплатою  42% від єдиного податку.

Відповідно до пункту 1 статті 14 Закону, страхувальниками, зокрема, є роботодавці : підприємства, установи, організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об’єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об’єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні та юридичні особи - суб’єкти підприємницької діяльності (включаючи тих, які обрали особливий спосіб оподаткування –фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством або за договорами цивільно-правового характеру, крім того, ст. 15 встановлено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники,  зазначені в ст. 14 Закону.

Крім того, обов’язковість сплати страхових внесків на загальнообов’язкове пенсійне страхування не пов’язується із статусом платника податку як суб’єкта підприємницької діяльності, та не підпадає під правовідносини, що регулюються Указом Президента України від 03.07.1998 № 727/98 “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” (надалі- Указ), оскільки ст.18 Закону визначено, що страхові внески є цільовим загальнообов’язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку,  встановленому цим Законом.

Також слід зазначити, що страхові внески не включаються до складу податків, інших обов’язкових платежів, що складають систему оподаткування, на ці внески не поширюється податкове законодавство (п. 4 ст. 18 Закону).

Відповідно до п. 6 вказаного Закону законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Згідно із ст. 24 Закону страховий стаж –це період, протягом якого особа підлягає загальнообов’язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (34% з мінімальної заробітної плати). Страхувальники –роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування  Товариством з обмеженою відповідальністю „Каліфія”  за період з січня 2004 р.  не нараховувались внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування на ФОП найманих працівників, у зв’язку з чим товариство наростило борг на суму 2 420,40 грн.

Доказів оплати боргу відповідач суду не представив, своїм правом на захист не скористався.

Враховуючи наведене, позовні вимоги обгрунтовані матеріалами справи і підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. 14, 106 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 128, 158-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1 .Позов задоволити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Каліфія”, м.Львів, вул. Личаківська, 18/2а, (р/р 832, р/р 06 ЛФ АТ Кредит Банк, МФО 325365, ):

- на користь   Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м.Львова, м.Львів, вул.Б.Хмельницького, 116 (р/р 7 ОПЕР в Львівського облуправління ВАТ „Державний ощадний банк України", МФО 325796, ЄДРПС 20847514) –2 420,40 грн.

- в доход державного бюджету - грн. судового збору.

3.Виконавчий лист видати за заявою позивача, після набрання постановою законної сили.

4.Виконавчий лист про стягнення судового збору видати після набрання постановою законної сили.

Постанова набирає законної сили у відповідності до вимог ст.254 КАС України і може бути оскаржена у порядку і строки передбачені ст.186 КАС України.

Суддя