ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  3/442

14.11.07

За позовом   Регіонального відділення фонду державного майна України по

місту Києву

До                      Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛІС Сістемс»

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача      1. Міністерство культури і туризму України

2. Державне підприємство «Національна кінематика України»

Про                       визнання недійсним додаткового договору

Суддя Сівакова В.В.

Представники:

Від позивача             Сіпунова С.С. –по дов. № 44 від 26.06.2007

Від відповідача         Григоренко Ю.В. –по дов. № б/н від 16.10.2007

Від третьої особи 1  Качмарик О.Б. –по дов. № 777/11/13-07 від 12.06.2007

Від третьої особи 2  Барський К.М. –по дов. № 01-344 від 06.11.2007

В засіданні приймали участь

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 06.11.2007 оголошувалась перерва.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги  Регіонального відділення фонду державного майна України по місту Києву до Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛІС Сістемс»про визнання недійсним додаткового договору № 02 від 26.07.2007 до договору оренди № 433 від 19.07.2004.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 липня 2004 року було укладено договір оренди нерухомого майна  № 433 між позивачем та відповідачем, відповідно до якого в строкове платне користування було передано майно площею 1436 кв. м., що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Кіото, 27 та знаходиться на балансі третьої особи 2. Третя особа 2 знаходиться у сфері управління третьої особи 1. 23 липня 2007 року, відповідач подав до позивача заяву вих. № 445 про продовження терміну дії договору оренди № 433 від 19.07.2004 на два роки одинадцять місяців та лист згоду третьої особи 1 за підписом заступника міністра Бена О.Г. на здійснення такого продовження договору оренди терміном до трьох років (вих. № 331/3/13-07 від 19.07.2007). На підставі листа згоди третьої особи 1 позивач 26.07.2007 уклав із відповідачем додатковий договір № 02, яким строк дії договору оренди було продовжено до 26.06.2010.  В подальшому позивачем були отримані відомості (листи вих. №1337/11/14-07 від 08.08.2007, вих. № 1081/11/13-07 від 13.08.2007) стосовно відсутності у третьої особи 1  будь-якої інформації з приводу листа-згоди вих. № 331/3/13-07 від 19.07.2007: особа зазначена в листі-згоді його не підписувала та взагалі не має необхідних повноважень щодо вирішення питань зазначених у листі; в канцелярії третьої особи 1 такий лист не зареєстрований. Тому, відповідно, позивач вважає, що додатковий договір № 02 від 26.07.2007 укладений під впливом обману та є недійсним.

Відповідач письмовий відзив на позов не подав, в судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечує повністю посилаючись на справжність листа згоди вих. № 331/3/13-07 від 19.07.2007 та законність і дійсність укладеного Додаткового договору №02 від 26.07.2007.

Третя особа 1 у письмових поясненнях зазначає наступне. Міністерством була отримані відомості, що 26.07.2007 між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір № 2, яким строк дії договору було продовжено до 26.06.2010. Додатковий договір № 2 було укладено на підставі листа - згоди органу управління майном, тобто Міністерства. Міністерство культури і туризму України зазначає, що не надавало будь - якої письмової згоди на укладення додаткових договорів з відповідачем, тому про відсутність такої письмової згоди МКТ повідомило Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву, (листи від 08.08.2007 № 1337/11/14-07, від 13.08.2007 № 1081/11/13-07). На письмовий запит Міністерства Регіональним відділенням Фонду державного   майна  України  по  м.   Києву  була  надана  копія  листа  від 19.07.2007 № 331/3/13-07 на підставі якого було пролонговано договір оренди між позивачем та відповідачем. Враховуючи те, що МКТ листів Балансоутримувача - ДП «Національна кінематека України»від 04.06.2007  № 01-127/3 щодо продовження договору оренди нежитлових приміщень з ТОВ «Уліс-сістемс»не надходило, в Міністерстві відсутня реєстрація листів із зазначеною нумерацією, зазначений лист вважається нелегітимним, а значить таким, що не має юридичних наслідків. Лист-згода 19.07.2007 № 331/3/13-07, на підставі якого було укладено додатковий договір № 2 від 26.07.2007 ніяк не міг бути зареєстрований за таким порядковим номером, оскільки станом на цей день реєстрація вихідної кореспонденції у Міністерстві проводилась за порядковим № 952. Разом з тим, зазначає, що у МКТ відсутня зазначена у листі - згоді індексація. Крім цього, лист - згода Міністерства культури і туризму України від 19.07.2007 № 331/3/13-07 підписаний заступником Міністра Бенч О.Г. Відповідно до додатку 1 до наказу Міністерства культури і туризму України від 17.05.2007 № 486/0/16-07 «Про розподіл обов’язків між першими заступниками та заступниками Міністра культури і туризму України»погодження договорів оренди нежитлових приміщень не належить до повноважень перших заступників та заступників Міністра і є відповідно до Положення про Міністерство культури і туризму України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1566, виключною компетенцією Міністра. Тобто, правочин був вчинений під впливом обману. Враховуючи викладене підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Третя особа 2 у письмових поясненнях зазначила наступне. 13.06.2007 третя особа 2 листом № 01-138 звернулась до позивача  з проханням не продовжувати договорів оренди, укладених підприємствами з ним без попереднього погодження цього питання з третьою особою 1 та третьою особою 2 у зв’язку із різким збільшенням виробництва кінопродукції у 2008 році. 21.06.2007 третя особа 2  листом № 01-147 звернулось до відповідача з попередження про  те, що строк дії договору оренди, який спливає у 2007 році, продовжуватись не буде. Третій особі 2 нічого не відомо про існування листа-згоди третьої особи 1 за підписом заступника міністра Бенч О.Г. за вих. № 331/3/13-07 від 19.07.2007. Зазначає, що продовження строку дії договору оренди суперечить її інтересам, оскільки не дає змоги виконувати державне замовлення. Позовні вимоги підтримала.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

19.07.2004 між Фондом державного майна України (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УЛІС Сістемс» (орендар) було укладено договір оренди № 433 нерухомого майна, що належить до державної власності (далі договір).

Відповідно до п. 1.1. даного договору орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно (далі - майно) загальною площею 1436,0 кв. м., що знаходиться на балансі Національної кінематики України, вартість якого становить за експертною оцінкою станом на 31.01.2004 –2 663 455 грн. Майно розміщене за адресою м. Київ, вул. Кіото, 27.

Згідно п. 1.2. договору майно передається в оренду з метою використання:

-          приміщення головного корпусу 258,20 кв. м. під офіс; 834,60 кв. м. під виробництво;

-          приміщення корпусу водопідготовки 112,80 кв. м. –під виробництво;

-          приміщення павільйонного корпусу 50,70 кв. м. –під склад;

-          приміщення допоміжного корпусу 180,50 кв. м. –під склад, що підтверджується актом приймання-передачі від 19.07.2004.

Відповідно до п. 10.1. договору  цей договір укладено строком на 364 дні.

07.04.2005 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву та Товариством з обмеженою відповідальністю «УЛІС Сістемс», на підставі наказу ФДМУ за № 2706 від 02.12.2004,  було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 433 від 19.07.2004, згідно якої орендодавцем даного договору виступає Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву.

Відповідно до п. 10.5. договору зміни та доповнення до цього договору допускається за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення, що пропонується внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною.

Лист-згода за № 331/3/13-07 від 19.07.2007 підписаний заступником міністра Міністерства культури і туризму України Бенч О.Г. Містить згоду на продовження строку договору оренди.

Як вбачається із наказу Міністерства культури та туризму України (додаток 1) від 17.05.2007 № 486/0/16-07 «Про розподіл обов’язків між першими заступниками та заступниками Міністра культури і туризму України», заступникам та першім заступникам Міністра культури і туризму України не надано повноважень до погодження договорів оренди нежитлових приміщень.

Зі змісту листа-згоди за № 331/3/13-07 від 19.07.2007 не вбачається стосовно якого нерухомого майна дана згода надана, не зазначено площі даного майна, не вказано реквізитів договору, згода на продовження якого надається.

Зі змісту листів за вих. №1337/11/14-07 від 08.08.2007, та вих. № 1081/11/13-07 від 13.08.2007 вбачається, що заступник міністра культури та туризму Бенч О.Г. лист-згоду за вих. № 331/3/13-07 від 19.07.2007 не підписував та не має повноважень вирішувати такі питання; Канцелярія третьої особи 1 лист за вих. № 331/3/13-07 від 19.07.2007 не реєструвала; ніяких відомостей про лист-згоду за вих. № 331/3/13-07 від 19.07.2007 третя особа 1 не має.

З огляду на викладене суд встановив, що даний лист-згода за вих. № 331/3/13-07 від 19.07.2007, має вади волі (підписаний не уповноваженою особою), змісту (не містить ідентифікуючих ознак нерухомого майна, яке передається в оренду; не містить ідентифікуючих ознак договору згода на продовження якого надається) та форми (не зареєстрований у канцелярії третьої особит1, тобто походження даного листа є невідомим).

Нерухоме майно площею 1436 кв. м., що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Кіото, 27 є державною власністю та знаходиться на балансі третьої особи 2.

Відповідно до п. 30 ч. 1 ст. 6   Закону України «Про управління об’єктами державної власності»уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань, надають орендодавцям об’єктів державної  власності  згоду на оренду державного майна  пропозиції щодо умов договору оренди,  які мають  забезпечувати ефективне використання орендованого  майна  та  здійснення  на   орендованих підприємствах технічної політики в  контексті завдань галузі.

Відповідно до пп. 14 п. 4 Положення про Міністерство культури і туризму України, що затверджене постановою від 08.11.2006 № 1566., МКТ відповідно до покладених на нього завдань здійснює відповідно до законодавства функції з управління об’єктами державної власності, що належать до сфери його  управління.

Відповідно до Розпорядження Кабінету міністрів України від 10 червня 2005 року № 192-р. третя особа 2, була передана до сфери управління  Міністерства  культури  і туризму України.

Відповідно до ч. 6 ст. 238 Господарського кодексу України, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, для укладання Договору оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі у третьої особи 2 необхідна обов’язкова згода третьої особи 1.

Згода третьої особи 1 відповідачеві не надавалась.

Суд не бере до уваги лист-згоду за вих. № 331/3/13-07 від 19.07.2007, оскільки він не є належним волевиявленням суб’єкта владних повноважень (третьої особи 1) стосовно надання згоди на продовження строку дії договору оренди нерухомого майна № 433 від 19 липня 2004 року, та відповідно не може бути підставою для укладення додаткового договору № 02 від 26.07.2007.

Судом встановлено, що відповідачем було надано позивачеві лист-згоду за вих. № 331/3/13-07 від 19.07.2007, на підтвердження згоди третьої особи 1 на продовження строку договору оренди нерухомого майна № 433 від 19 липня 2004 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 230 та ч. 1 ст. 229 Цивільного кодексу України, суд  робить висновок, що діями Відповідача було введено в оману позивача, щодо обставин які мають істотне значення, а саме надання позивачеві листа-згоди, що містить вади волі, змісту та форми, походження якого є невідомим.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст право чину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до вимог ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний право чин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов’язані з його недійсністю.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача в повному обсязі.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача в доход Державного бюджету України.

Керуючись  ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним додатковий договір № 02 від 26.07.2007, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву та Товариством з обмеженою відповідальністю «УЛІС Сістемс»до договору оренди      № 433 від 19.07.2004.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛІС Сістемс»(01103 м. Київ, вул. Кіквідзе, 18-а, ) в доход Державного бюджету України 85 (вісімдесят п’ять) грн. 00 коп. витрат по сплаті держмита.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛІС Сістемс»(01103 м. Київ, вул. Кіквідзе, 18-а, ) 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу до спеціального фонду Державного бюджету по КЕКД 22050000 «Оплата витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у судах».

Суддя
В.В. Сівакова