ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2007 р.
№ 1/972-14/261

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
суддів
Кота О.В.,
Шевчук С.Р. (доповідач),
Владимиренко С.В.

розглянувши  касаційну скаргу
Української державної інноваційної компанії в особі Львівського регіонального відділення

на рішення

у  справі
за позовом

до

про
господарського суду Львівської області
від  24.10.2006 року
№ 1/972-14/261
Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк ( ЗАТ ) м.Київ в особі філії Відділення Промінвестбанку в м.Стрій Львівської області
Товариства з обмеженою відповідальністю
"Гостинне",
Товариства з обмеженою відповідальністю
"Ваттюс"
звернення стягнення на суму 1274 164,38 грн.

В судовому засіданні взяли участь представники:

- скаржника: Руккас Д.М. (дов. № 925 від 18.06.07р.)

- позивача: Поврозник А.П. (дов. № б/н від 18.07.2007р.)

- відповідача 1: не з'явився;

- відповідача 2: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2006 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк ( ЗАТ ) м.Київ в особі філії Відділення Промінвестбанку в м.Стрій Львівської області  звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гостинне", Товариства з обмеженою відповідальністю "Ваттюс" про звернення стягнення на кошти ТОВ "Гостинне" в сумі 1274164,38 грн. та відшкодування судових витрат.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач уточнив позовні вимоги і просив стягнути  з відповідачів заборгованість  в сумі 1274164,38 грн. шляхом звернення стягнення  на передане в заставу майно ТОВ "Гостинне" згідно договору застави майна  №122/05-кз від 27.02.2006 року, а саме: комплект морозильних тунелів; тунель №1 (інвентарний номер 16/1) у складі компресора 6F-40.2Y (інвентарний №16/1/3), пульт управління (інвентарний № 16/1/2/1), випарник INВЕ633С12Е (інвентарний № 16/1/6), компресор 6F-40.2Y (інвентарний № 16/1/4), пульт управління (інвентарний № 16/1/2/1), випарник INDT 633С12Е (інвентарний № 16/1/7), транспортер (інвентарний № 16/1/1), охолоджувач АСS 634 СD (інвентарний № 16/1/5), морозильний тунель № 2), а також на передане у іпотеку згідно договору іпотеки від 28.02.2006 року за реєстровим № 777, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Навальковською М.М. нерухоме майно ТзОВ "Ваттюс" у складі нежитлової будівлі АБК та складських приміщень Б-2, Б-1, що знаходяться за адресою Львівська область, Стрийський район, смт.Дашава, вул.Стрийська 8Б (отримані від реалізації майна кошти скеровувати на рахунок 0567 у філії "Відділення Промінвестбанку в м.Стрий Львівської області", МФО 325503, ).

Рішенням господарського суду Львівської області від 24.10.2006 року                  ( суддя Кітаєва С.Б.) позов задоволено.Стягнуто з відповідачів заборгованість перед Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (ЗАТ) в особі філії "Відділення Промінвестбанку в м.Стрий Львівської області" в сумі 1274164,38 грн. шляхом звернення стягнення на передане в заставу майно ТзОВ "Гостинне" згідно договору застави майна № 122/05-кз від 27.02.2006 року, а саме: комплект морозильних тунелів: тунель №1 (інвентарний номер 16/1) у складі компресора 6F-40/2Y (інвентарний № 16/1/3), пульт управління (інвентарний №16/1/2/1),    випарник    INВЕ633С12Е    (інвентарний    № 16/1/6),    компресор 6F-40/2Y  (інвентарний № 16/1/4), пульт управління (інвентарний № 16/1/2/1), випарник INDT633С12Е (інвентарний № 16/1/7), транспортер (інвентарний №16/1/1), охолоджувач АСS 634 СD (інвентарний № 16/1/5), морозильний тунель № 2), а також на передане у іпотеку згідно договору іпотеки від 28.02.2006 року за реєстровим № 777, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального  округу Навальковською М.М. нерухоме майно ТзОВ "Ваттюс" у складі нежитлової будівлі АБК та складських приміщень Б-2, Б-І, що знаходяться за адресою Львівська область, Стрийський район, смт.Дашава, вул.Стрийська 8Б на загальну суму 1274164,38 грн. (отримані від реалізації майна кошти скеровувати  на рахунок 0567 у філії "Відділення Промінвестбанку в м.Стрий Львівської  області", МФО 325503, ). Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Гостинне" на користь акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (ЗАТ), м.Київ в особі філії "Відділення Промінвестбанку в м.Стрий Львівської області", 6413,32 грн. держмита та 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Ваттюс" на користь Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (ЗАТ), м.Київ в особі філії "Відділення Промінвестбанку в м.Стрий Львівської області" 6413,32 грн. держмита та 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В касаційній  скарзі Українська державна інноваційна  компанія в особі Львівського регіонального відділення просить  скасувати рішення, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скаржник, який не є стороною у справі, посилається на те, що прийняте рішення стосується його прав та інтересів.

У відзиві на касаційну скаргу позивач вважає, що індивідуальні ознаки майна, що передано у лізинг  скаржником  та індивідуальні ознаки майна на яке звернено стягнення  згідно рішення суду у даній справі не співпадають, а тому просить відмовити у задоволенні  касаційної  скарги, а рішення у справі  № 1/972-14/201 від 24.10.2006 року залишити в силі.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та  процесуального права, згідно з вимогами ст.1115 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 111 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Судом першої  інстанції встановлено, що згідно кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 121/05-к від 27 лютого 2006 року, укладеного між акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (ЗАТ) в особі філії "Відділення Промінвестбанку в м.Стрий Львівської області" та товариством з обмеженою відповідальністю "Гостинне" (Відповідач-1 по справі), останнім було відкрито кредитну лінію на суму 1000000,00 грн. з оплатою 21% річних відсотків за користування кредитними коштами, терміном повернення 26 лютого 2007 року для придбання плодово-ягідної сировини, для її подальшого замороження та реалізації  9  п.2.1., 2.2., 2.3. кредитного договору).

Кредит надавався банком шляхом оплати розрахункових документів (платіжних доручень) безпосередньо з позичкового рахунку, а також готівкою по чеках на закупку плодово-ягідної продукції відповідно до цільового призначення кредиту.

Згідно п.3.9. кредитного договору в забезпечення повернення кредитних коштів наданого відповідачу-1 кредиту було укладено наступні договори:

- договір застави майна № 122/05-кз від 27 лютого 2006р., де предметом застави виступає комплект морозильного обладнання (договір застави з описом предмету застави додається) договірною заставною вартістю                                1200000,00 грн.;

- договір іпотеки нерухомого майна від 28 лютого 2006р., посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Навальковською М.М. за реєстровим № 777, що належить відповідачу-2 (договір іпотеки додається) договірною заставною вартістю 1621012,00 грн.;

-договір застави майнових прав № 123/05-кз від 27 лютого 2006р. на надходження грошових коштів по договору купівлі-продажу № 26/12 від 26 грудня 2005 року (договір застави додається) договірною заставною вартістю 1115952,00 грн.

Місцевим господарським судом на підставі поданих позивачем матеріалів  встановлено, що відповідачем на підставі належно оформленого кредитного договору № 121/05-к  від 27.02.2006р. дійсно були отримані грошові кошти в сумі 1000000,00 грн. Зобов'язання щодо строків і порядку повернення цих коштів та відсотків за користування кредитом встановлені умовами договору. Станом на час прийняття рішення по справі загальна заборгованість ТзОВ "Гостинне" перед філією "Відділення Промінвестбанку в м.Стрий Львівської області" з моменту подачі позовної заяви не змінилась і становить 1274164,38 грн., (в тому числі: сума неповернутого кредиту становить 1000000,00 грн., прострочені та несплачені відсотки за липень 2006р. - 17835,61 грн., прострочені та несплачені відсотки за 1 декаду серпня 2006 року в сумі 6328,77 грн. та 250000,00 грн. сума штрафу за неподання документів на підтвердження цільового використання кредиту.

Суд першої інстанції дослідив, що кредит у встановлені договором кредиту строки банку не повернутий, відсотки не сплачені в повному обсязі, й дійшов висновку що, відповідач-1 не виконав взяті по кредитному договору зобов'язання і не повернув позивачу отримані грошові кошти по кредиту, несплачені відсотки. Відповідачами, зокрема відповідачем-1, не представлені документи, які б підтверджували повернення отриманого кредиту, сплату відсотків; звірка розрахунків з позивачем на вимогу суду не проведена.

28.02.2006р. позивач уклав з ТзОВ "Ваттюс" договір іпотеки за реєстровим № 777, посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Новальковською М.М., відповідно до розділу 1 "предмет договору" цей Договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя (позивача), що випливають з кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 121/05-к від 27.02.2006 року (а також усіх договорів про внесення змін до нього) (далі-кредитний договір), укладеного між Іпотекодержателем та ТзОВ "Гостинне" (надалі-позичальник), за умовами якого останній зобов'язаний повернути  Іпотекодержателю до 26.02.2007 року наданий кредит розміром 1000000 (один мільйон) гривень. Відсотки за користування ним у розмірі 21% річних, комісійну винагороду за видачу та управління кредиту, сплатити неустойку (пеню, штрафи), а також відшкодувати Іпотекодержателю всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання позичальником умов кредитного договору у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором.

Відповідно до плі. 1.2. предметом іпотеки є: нежитлова будівля АБК та складські приміщення Б-2, Б-1, загальною площею 1816,00 кв.м., що знаходяться за адресою: смт.Дашава Стрийського району Львівської області, вул.Стрийська, 86.

На підставах передбачених в п.5.1. договору Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію за кредитним договором.

27.02.2006р. позивач уклав з ТзОВ "Гостинне" Договір застави майна                  № 122/05-кз, відповідно до предмету якого, останній забезпечує вимоги Заставодержателя (тобто, позивача), що випливають з кредитного договору                  № 121/05-к  від 27.02.2006р. (а також усіх договорів про внесення змін до нього) (далі-кредитний договір), укладеного між заставодержателем та заставодавцем, за умовами якого останній зобов'язаний повернути заставодержателю до 26.02.2007р. кредитні кошти отримані в сумі 1000000 (один мільйон) грн., відсотки за користування ним у розмірі 21% річних, у тому числі відсотки за неправомірне користування кредитом у розмірі 42% річних, сплатити неустойку (пеню, штрафи), комісійну винагороду банку за надання кредиту у розмірі 0,5% від ліміту кредитної лінії, комісійну винагороду за управління кредитною лінією у розмірі 0,5% від ліміту кредитної лінії, а також відшкодувати заставодержателю всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання заставодавцем умов кредитного договору, у розмірі і у випадках передбачених кредитним договором.

Предметом застави (п.1.2.) є основні засоби (обладнання), перелік яких викладений у додатку №1 до цього договору, який є його невід"ємною частиною.

Відповідно до п.5.1. Договору застави - заставодержатель набуває право звернення стягнення на майно.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про заставу", ст.ЗЗ Закону України "Про іпотеку" позивач вправі у випадку невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет застави та іпотеки.

З врахуванням зібраних доказів у справі суд дійшов висновку, що існують підстави для звернення стягнення на майно відповідачів за договором застави майна № 122/05 кз  від  від 27.02.2006 року.

Проте, колегія суддів Вищого господарського суду України з таким  висновком погодитись не може і вважає його передчасним.

За змістом статті 107 господарського процесуального кодексу України  касаційну скаргу мають право подати  також особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення чи постанову, що стосується їх прав і обов’язків.

Скаржник у касаційній скарзі посилається на те, що місцевим господарським судом в порушення вимог статті 43 господарського процесуального кодексу України не витребувано  в ТОВ "Гостинне" доказів, що підтверджували б його право власності на майно, яке було передане ним в заставу та іпотеку за договорами, зазначеними в оскаржуваному  рішенні суду. Зазначена обставина має істотне значення для правильного  вирішення спору. Скаржник стверджує, що спірне майно  було передано ТОВ "Гостинне" Українською державною інноваційною компанією  за договором фінансового лізингу № 15-21/30/09/03 від 30.09.2003 року. Підтвердженням  зазначеного, на думку скаржника, є договір  страхування майна № 72.201-0900.1 від 06.02.2006 року з додатками, довідка контрольно-ревізійного відділу у Стрийському  районі  та м.Стрий № 8-04/043 від 22.04.2005 року. Зазначене не було перевірено місцевим судом при розгляді справи. А тому, оскаржуване рішення порушує права та обов’язки Української державної інноваційної компанії, яка не була залучена до участі  до справи.

Відповідно до п. З ч. 2 ст. 111 ГПК України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного суду, якщо: господарський суд прийняв рішення або постанову, що стосується прав і обов'язків осіб, які не були залучені до участі у справі.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що господарським судом міста Києва в порушення ст. 43 ГПК України не були всебічно і повно розглянуто обставини справи, та виходячи з повноважень касаційної інстанції щодо перевірки повноти встановлення обставин справи у рішенні господарського суду, передбачених ч.2 ст. 1115 ГПК України, відсутність якої унеможливлює оцінити правильність застосування норм матеріального права при вирішенні спору, колегія суддів Вищого господарського суду дійшла висновку, що прийняте у справі судове рішення підлягає скасуванню, а справа передачі на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене, всебічно і повно встановити обставини справи та в залежності від встановленого, відповідно до чинного законодавства вирішити спір.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Української державної інноваційної компанії в особі Львівського регіонального відділення  задовольнити.

Рішення господарського суду Львівської області від 24.10.2006 року у справі № 1/972-14/261 скасувати, а  справу передати на новий розгляд до господарського суду Львівської області  в іншому складі суду.

Головуючий                                                                                Кот О.В.

С у д д я                                                                                       Шевчук С.Р.

С у д д я                                                                                          Владимиренко С.В.