ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  22/328

24.09.07

За позовом     ТОВ "Ревада-Україна"

до                     ТОВ "Люмена"

про                    стягнення 10056,75 грн.

Суддя    Шкурат А.М.

Представники

від позивача           Норик М.В. (дов. № 12/09-07 від 12.09.2007р.)

від відповідача    не з’явився

ОБСТАВИНИ  СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Ревада-Україна” звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Люмена” 9 725,60 грн. основного боргу та 331,15 грн. пені. Також позивач просить покласти на відповідача витрати на послуги адвоката в сумі 3 500,00 грн.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує укладеним з відповідачем договором купівлі-продажу № 1/805 від 1 лютого 2007 року, на підставі якого позивач передав відповідачу товар, тоді як відповідач свої зобов’язання по оплаті поставленого товару виконав частково, і станом на дату пред’явлення позову розмір заборгованості становив 9 725,60 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 331,15 грн. пені.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав та не надіслав, представник відповідача в судове засідання не з’явився.

Враховуючи те, що нез’явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

1 лютого 2007 року між позивачем і відповідачем був укладений договір купівлі-продажу № 1/805 (надалі –договір), за яким позивач зобов’язався продати та передати у власність відповідачу силіконовий вогнегасник Wacker Antifoam Agent SD 167 та інші товари, а відповідач зобов’язався прийняти та оплатити товар у порядку і на умовах, передбачених цим договором (пункт 1.1. договору).

Строк дії договору –до 31 грудня 2007 року, але в будь-якому випадку ло виконання сторонами своїх зобов’язань за договором (пункт 10.3. договору).

Позивач на виконання умов договору поставив відповідачеві товар –згідно з видатковими накладними № Р-00000001 від 5 березня 2007 року - на суму 19 694,40 грн., № Р-00000005 від 27 березня 2007 року - на суму 9 825,60 грн., № Р-00000009 від 19 квітня 2007 року - на суму 9825,60 грн., а загалом поставлено товару на суму 39 345,60 грн.

Поставлений за накладними товар був прийнятий відповідачем, що підтверджується підписами на накладних з боку осіб, уповноважених відповідачем на отримання товару довіреностями серії ЯНБ № 331953 від 5 березня 2007 року, № 331958 від 27 березня 2007 року, № 331967 від 18 квітня 2007 року.

Відповідно до пункту 5.3. договору, товар оплачується відповідачем на протязі 30 календарних днів з дати отримання товару.

Відповідач провів частковий розрахунок на загальну суму 29 620,00 грн., що підтверджується виписками з рахунку позивача у банку.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем складає 9 725,60 грн.

Відповідач доказів повної оплати вартості прийнятого ним товару не надав, твердження позивача про існуючу заборгованість за товар в сумі 9 725,60 грн. не спростував.

Згідно зі статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмові від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У частині першій статті 193 Господарського кодексу України також наголошено, що суб’єкти господарювання  та  інші учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов’язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору.

Позивач свої зобов’язання виконав належним чином, тоді як відповідач від виконання свого обов’язку сплатити визначену договором суму у встановлений договором строк ухилився, внаслідок чого порушив норми статей 526, 530 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення основного боргу у загальній сумі 9 725,60 грн., у зв’язку з чим задовольняє позовні вимоги в цій частині.

Відповідно до частини другої статті 193 Господарського кодексу України порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Згідно із частиною другою статті 217 Господарського кодексу України, штрафні санкції є видом господарських санкцій, які застосовуються у сфері господарювання. Відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною третьою статті 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2. договору встановлено, що за несвоєчасну оплату Товару відповідач сплачує позивачу неустойку у вигляді пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час прострочення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення пені в сумі 331,15 грн., нарахованої з 15 травня 2007 року по 1 серпня 2007 року, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Державне мито у сумі 102,00 грн. та витрати позивача на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

В зв’язку із внесенням позивачем державного мита в більшому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством, останньому державне мито у сумі

33,57 грн. підлягає поверненню на підставі пункту першого частини першої статті 8 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 “Про державне мито”.

Вимоги позивача про покладення на відповідача 3 500,00 грн. витрат на адвокатські послуги задоволенню не підлягають, оскільки з наданого позивачем договору на юридичне обслуговування № 1 від 1 липня 2007 року, акту про надання консультаційних послуг від 1 серпня 2007 року та виписки з рахунку у банку вбачається, що юридичне обслуговування позивача здійснювалося Нориком М.В. не як адвокатом, а як суб’єктом підприємницької діяльності. Нормами статті 44 ГПК України передбачено включення до складу судових витрат витрати на послуги саме адвоката.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 525, 526, 549 (ч. 3) ЦК України,  ст. 193 (ч.ч. 1, 2), 217 (ч.2), 230 (ч.1) ГК України, ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Люмена” (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, буд. 6, код 29923768, п/р № 053 в КФ АТ «КБУ»м. Києва, МФО 321897) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Ревада-Україна” (03115, м. Київ, пл. Святошинська, буд. 1, к. 272, код 34584826, п/р № 8001 в  ВАТ КБ «Надра»КРУ, МФО 320564) 9 725 (дев’ять тисяч сімсот двадцять п’ять) грн. 60 коп. основного боргу, 39 (тридцять дев’ять) грн. 11 коп. пені, 6 (шість) грн. 90 коп. суми трьох процентів річних, 331 (триста тридцять одна) грн. 15 коп. пені, 102 (сто дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

У задоволенні вимог про стягнення витрат на послуги адвоката відмовити.

Повернути з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю “Ревада-Україна” (03115, м. Київ, пл. Святошинська, буд. 1, к. 272, код 34584826, п/р № 8001 в  ВАТ КБ «Надра»КРУ, МФО 320564) зайве сплачене державне мито в розмірі 33 (тридцять три) грн. 57 коп., перераховане платіжним дорученням № 314 від 1 серпня 2007 року, яке знаходиться у справі № 22/328.

Рішення набирає законної сили після  закінчення  десятиденного  строку з дня  його прийняття.

Суддя                   06.11.2007                                                    А.М.Шкурат