ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.12.07 р.                                                                               Справа № 44/373

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Семенюшко Г.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю „Укрвостокправо” (директор Склярук І.І., паспорт ВВ 170280) до товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-торгівельна фірма „Пульсар” (представник до судового засідання не з’явився) про стягнення суми боргу з орендної плати з урахуванням індексу інфляції, трьох процентів річних та пені за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання, а також стягнення неустойки за несвоєчасне повернення предмету оренди у загальному розмірі 10’240,44 грн., –

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Укрвостокправо” (далі – Орендодавець) звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-торгівельна фірма „Пульсар” (далі – Орендар) про стягнення суми боргу з орендної плати 6’973 грн., а також про стягнення неустойки за несвоєчасне повернення майна 2004 грн. Позовні вимоги позивача ґрунтуються на порушенні Орендарем умов договору оренди нежитлового приміщення від 10.04.07 року (далі – Договір) щодо виконання грошового зобов’язання, зокрема, невиконаним є зобов’язання оплати за користування вбудованим нежитловим приміщенням площею 78,5 м2 на п’ятому поверсі будівлі 31 по бульвару Шевченка в місті Донецьку (далі – Приміщення) протягом квітня-липня 2007 року.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. 19.12.07 року позивач в порядку статті 22 ГПК України збільшив розмір позовних вимог, додатково вимагаючи стягнення інфляційних 575,95 грн., трьох процентів річних 107,20 грн. та пені 580,29 грн.

Представник відповідача не скористався правом на участь у судовому засіданні, не зважаючи на належне повідомлення судом про час та місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення №№ 8154925 та 8145080, відзиву на позовну заяву та витребуваних документів не надав.

Вислухавши у судовому засіданні представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, позовні вимоги слід задовольнити виходячи з наступного.

Дослідивши Договір, з якого виникли цивільні права та обов’язки Орендаря та Орендодавця, суд дійшов висновку, що укладена між сторонами угода за своїм змістом та своєю правовою природою є договором майнового найму (оренди), який підпадає під правове регулювання норм статей 759-786 ЦК України.

Таким чином, в силу статті 759 ЦК України, а також розділів 1 та 3 Договору Орендодавець зобов’язався надати, а Орендар – прийняти у строкове платне користування Приміщення, причому розмір щомісячної орендної плати складає 2’380 грн. При цьому, відповідно пункту 3.2 Договору оплата орендної плати провадиться щомісячно, не пізніше 10 банківських днів після пред’явлення рахунку на оплату.

За додатковими угодами від 11.04.07 року, 27.04.07 року та 03.05.07 року розмір орендної плати змінено відповідно на 4’760 грн., 1’002 грн. та 2’004 грн. За розрахунками позивача, відповідачем не сплачена орендна плата протягом квітня-липня 2007 року, внаслідок чого утворилася заборгованість 6’973 грн. Право грошової вимоги позивача на зазначену загальну суму виникло в силу частини 1 статті 530 ЦК України та пункту 3.2 Договору – 01.08.07 року – по закінченні 10 банківських днів з моменту вручення останнього рахунку на оплату № 9 від 17.07.07 року.

Статтею 782 ЦК України встановлено (як один з способів захисту порушеного цивільного права Орендодавця) – право самостійно, в позасудовому порядку, відмовитись від Договору у разі наявності неоплати орендної плати протягом трьох місяців та вимагати повернення предмету оренди, причому у цьому випадку Договір вважатиметься розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

31.07.07 року позивач вручив Орендареві листа, в якому зазначалося про відмову Орендодавця від Договору в порядку статті 782 ЦК України внаслідок невиконання грошового зобов’язання протягом строку понад три місяці поспіль. Доказом вручення відповідачу зазначеної письмової відмови слугує підпис директора відповідача Голяєва С.М.

З огляду на наведене, суд вважає, що з 01.08.07 року строк дії Договору – припинився. Нормами статті 785 ЦК України передбачено обов’язок Орендаря після припинення дії Договору повернути Орендодавцеві Приміщення, наразі зазначений обов’язок виконаний не 01.08.07 року, а лише 17.08.07 року, тому суд вважає, що в порядку частини 2 статті 785 ЦК України у позивача виникло право вимагати сплати відповідачем неустойки у розмірі подвійної орендної плати за період з 01.08.07 року до 17.08.07 року. З огляду на наведене, позовні вимоги про стягнення неустойки 2’004 грн. є цілком обґрунтованими з доказової та правової точки зору.

Окрім того, грошове зобов’язання Орендаря перед позивачем зі сплати орендної плати 6’973 грн. на момент розгляду справи судом – виконане не було, на порушення норм статей 525 та 526 ЦК України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Прострочення відповідачем грошового зобов’язання за умовами пункту 4.6 Договору тягне за собою обов’язок сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, що повністю відповідає змісту статей 549-550 ЦК України та статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”. Судом арифметично перевірено вимогу позивача стосовно стягнення пені у розмірі 580,29 грн., нарахованої у період не більше 183 днів з моменту виникнення права вимоги за кожним з рахунків, внаслідок чого суд вважає вказану суму нарахованою правомірно.

Прострочення відповідачем грошового зобов’язання тягне за собою обов’язок сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних з простроченої суми, на підставі статті 625 ЦК України. За розрахунком позивача, який арифметично перевірено судом, сума інфляційних та трьох процентів річних з простроченої суми станом до 12.12.07 року становить 575,95 грн. та 107,20 грн. відповідно.

Таким чином, причиною виникнення спору є протиправне порушення Орендарем умов Договору, які регулюють порядок оплати орендної плати, а також порушення останнім норм ЦК України, які регулюють загальні умови виконання зобов’язань та правила виконання договорів майнового найму (оренди).

Відповідно до статті 49 ГПК України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються судом на відповідача. При поданні та збільшенні позовних вимог позивачем сплачено державне мито у розмірі 102 грн., що на 0,40 грн. менше, ніж передбачено нормами Декрету КМ України „Про державне мито”, через що суд вважає необхідним стягнути зазначену недоплачену суму з Орендаря, як з особи, з вини якої виник спір.

На підставі ст.ст.525-526, 549-550, 636, 759-786 ЦК України, керуючись ст.ст.22, 29, 33,  36, 42, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов товариства з обмеженою відповідальністю „Укрвостокправо” до товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-торгівельна фірма „Пульсар” про стягнення суми боргу з орендної плати, з урахуванням індексу інфляції, трьох процентів річних та пені за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання, а також стягнення неустойки за несвоєчасне повернення предмету оренди у загальному розмірі 10’240,44 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-торгівельна фірма „Пульсар” на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Укрвостокправо” суму боргу та санкцій 10’240,44 грн., відшкодування сплаченого державного мита 102 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-торгівельна фірма „Пульсар” на користь Державного бюджету України недоплачене державне мито у розмірі 0,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Мєзєнцев Є.І.

Надруковано у 3 примірниках:

1 –позивачу

2 –відповідачу

3 –господарському суду Донецької області