ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2007 р.
№ 17-1-24/3492

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. –головуючий,

Грека Б.М., Самусенко С.С.,

розглянувши
касаційну скаргу

Державного підприємства "Енергоринок"

на постанову
Одеського апеляційного господарського суду від 02.08.2007р.

у справі
№17-1-24/3492 господарського суду Одеської області

за позовом
Державного підприємства "Національної енергетичної компанії "Укренерго" правонаступник –Державне підприємство "Енергоринок"

до
Відкритого акціонерного товариства  Енергопостачальної компанії "Одесаобленерго"

про
стягнення 476 904 584 грн. 85 коп.

за участю представників сторін:

від позивача –Алмаз В.В. (дов. від 09.02.2007р. №01/10-102Д);

від відповідача –Паскаль Т.В. (дов. від 24.04.2007р.); Зубченко С.М. (дов. від 12.12.2006р. №266);

Громадський С.О. –прокурор відділу Генеральної прокуратури України

В С Т А Н О В И В:

У червні 2000 року  державне підприємство “Національна енергетична компанії “Укренерго”, правонаступником якого є державне підприємство “Енергоринок” (далі по тексту ДП “Енергоринок”) звернулося до арбітражного суду Одеської області  з позовною заявою до  ВАТ “Одесаобленерго” про стягнення заборгованості за електричну енергію у сумі  476 904 584,85 грн., що утворилася станом на 01.04.2000 року за договором № 427/01 від 14.10.1998 року.

Рішенням арбітражного суду Одеської області від  25.07.2000 року у справі №17-1-24/3492 позов ДП “Енергоринок” було задоволено частково та стягнуто на користь ДП “Енергоринок” з ВАТ “Одесаобленерго”                               178 841 118,92 грн. боргу за електроенергію.

11.04.2007 року ДП “Енергоринок” звернулося до господарського суду Одеської області з заявою про винесення додаткового рішення по справі                  № 17-1-24/3492. В зазначеній заяві позивач  просить місцевий господарський суд прийняти  додаткове рішення, яким  стягнути з ВАТ “Одесаобленерго”  суму основного боргу в розмірі 241 387 676,97 грн., згідно з визнаною   претензією.

22.05.2007 року господарський суд Одеської області  виносить по справі №17-1-24/3492 додаткове рішення, яким  в частині стягнення  заявлених               ДП “Енергоринок” позовних вимог в сумі 56 675 788,96 грн.  провадження по справі припиняє, а в частині стягнення  решти суми позову у розмірі                        241 387 676,97 грн. відмовляє. Вказане додаткове рішення було залишено без змін згідно із постановою Одеського апеляційного  господарського суду від 02.08.2007 року.

Не погоджуючись з додатковим рішенням господарського суду Одеської області від 22.05.2007 року та постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02.08.2007 року, ДП “Енергоринок” звертається з касаційною скаргою на зазначені вище судові акти. В касаційній скарзі скаржник просить Вищий господарський суд України скасувати додаткове рішення господарського суду Одеської області від 22.05.2007 року та постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02.08.2007 року по справі №17-1-24/3492 та прийняти нове рішення, яким  стягнути з                ВАТ “Одесаобленерго  на користь  ДП “Енергоринок” 241 387 676,97 грн. боргу за електричну енергію 1999 року. В якості підстави оскарження зазначених вище судових актів скаржник наводить порушення місцевим та апеляційним господарськими судами при розгляді справи ст. 124 Конституції України, ст.ст. 525. 526 ЦКУ, ст.ст. 161,162 ЦК УРСР, ст.ст. 1, 43, 82, 84 ГПК (АПК) України.

Перевіривши матеріали справи №17-1-24/3492, прийняті по даній справі судові акти на відповідність їх нормам матеріального та процесуального права, заслухавши представників сторін, колегія Вищого господарського суду України, дійшла наступних висновків.

Згідно із рішенням арбітражного суду Одеської області від                    25.07.2000 року у справі №17-1-24/3492  позов ДП “Енергоринок”, що був пред’явлений ним  до ВАТ “Одесаобленерго” у сумі 476 904 584,85 грн. було задоволено частково у сумі 178  841 118,92 грн. Зазначене рішення мотивоване тим, що станом на 01.07.2000 року  згідно з актом звірки розрахунків заборгованість ВАТ “Одесаобленерго” перед                                        ДП “Енергоринок”, що утворилася станом на 01.04.2000 року,  складає                         420 228 795.89 грн., з якої борг у сумі 241 387 676,97 грн. визнаний  відповідачем за претензією та стягується на підставі платіжної вимоги №359 від 09.07.1999 року  Одеським міським відділенням  Промінвестбанку України. Отже арбітражний суд Одеської області дійшов висновку про стягнення у даній справі різниці між сумою боргу, визначеного за актом звірки взаєморозрахунків між сторонами у розмірі 420 228 795,89 грн. та  сумою боргу, визнаної за претензією, стягнення якої відбувається  за платіжною вимогою позивача.

Враховуючи зазначене, задовольняючи позов частково, арбітражний суд Одеської області згідно з вимогами ст.84 ГПК (АПК) України повинен був в резолютивній частині рішення окрім суми задоволених позовних вимог зазначити суму позовних вимог залишених без задоволення.

У відповідності до ст. 88 ГПК України  якщо з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення, господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу. Зі змісту вказаної норми процесуального права вбачається, що прийняття додаткового рішення   по справі можливе лише за умови, якщо позовна вимога щодо якої не прийняте рішення, розглядалася господарським судом у судовому засіданні, тобто про розгляд даної вимоги зазначено в мотивувальній частині рішення.

Колегія суддів Вищого господарського суду України не може погодитися з доводами скаржника відносно того, що   господарський суд, приймаючи додаткове рішення по справі №17-1-24/3492,  повинен був переглянути раніше прийняте ним рішення, з встановленням фактів наявності або погашення заборгованості за визнаною претензією. Прийняття додаткового рішення  припустиме  виключно з підстав та згідно з вимогами  ст. 88 ГПК України.  Адже оскільки  позовні вимоги щодо стягнення  боргу у сумі 241 387 676,97 грн., визнаного відповідачем за претензією, вже були розглянуті по суті  арбітражним судом Одеської області у  2000 році, господарський суд Одеської області, керуючись процесуальним законом виніс додаткове рішення, що відповідає мотивувальній частині  рішення арбітражного суду Одеської області, законність та обґрунтованість якого не оскаржується.

Не приймаються до уваги суду касаційної інстанції посилання скаржника на порушення апеляційним господарським судом норм матеріального права при винесені додаткового рішення, а саме  ст.ст. 161, 162 ГК УРСР. Оскільки, приймаючи додаткове рішення, господарський суд Одеської області ґрунтовно  виходив з обставин справи, що  існували та були встановлені арбітражним судом Одеської області на час винесення первісного рішення по даній справі із застосуванням процесуального законодавства, що діяло під час розгляду справи у 2000 році.

Як вже зазначалося рішенням арбітражного суду Одеської області від                    25.07.2000 року у справі №17-1-24/3492  було встановлено факт примусового стягнення з ВАТ “Одесаобленерго" через банківську установу  суми                         241 387 676,97 грн. заборгованості за визнаною претензією. Отже, посилання  скаржника на існування вказаного боргу зі спливом семирічного строку з моменту винесення рішення по даній справі,  як на підставу до стягнення суми заборгованості в розмірі 241 387 676,97 грн. шляхом винесення додаткового рішення по справі, не відповідають нормам закону та правомірно були відхилені господарськими судами попередніх інстанцій.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В:

1.Касаційну скаргу ДП “Енергоринок” залишити без задоволення.

2.Постанову Одеського апеляційного господарського суду  від 02.08.2007 року зі справи № 17-1-24/3492  залишити без змін.

Головуючий суддя                                                            І. Плюшко

Судді                                                                                          Б. Грек

С. Самусенко