ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  34/477

25.10.07

За позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо комерційна фірма «Просперітет»

до
Приватного підприємства «Євро-2002»

про
стягнення 42 409,18 грн.

Суддя
Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –
Сліпчук А.О. (довіреність від 08.10.2007 № 524);

від відповідача –
не з’явився.

У судовому засіданні за згодою сторін було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо комерційна фірма «Просперітет»(далі - Позивач) звернулось до господарського суду з позовом до Приватного підприємства «Євро-2002»(далі - Відповідач) про стягнення 36 385,92 грн. заборгованості за договором № 25-10/06 від 25.10.2006, укладеного між Позивачем та Відповідачем (далі - Договір), 1 193,26 грн. пені та 4 830 грн. упущеної вигоди.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання була надіслана  на юридичну адресу Відповідача: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 3, зазначену в позовній заяві, його реєстраційних документах та Довідці Головного управління статистики у м. Києві, виданої станом на 08.10.2007.

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців»передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо такі відомості, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Про поважні причини неявки в судове засідання представника Відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від Відповідача не надходило.

За таких обставин відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.10.2006 Позивач розробив, підписав, поставив печатку та направив факсограмою Відповідачу Договір, а Відповідач отримавши цей Договір, факсограмою зворотно направив його Позивачу  з підписом та відбитком своєї печатки.

25.10.2006 Позивач розробив, підписав, поставив печатку та направив факсограмою Відповідачу Додаток № 1 до Договору, а Відповідач отримавши цей Додаток № 1 до Договору, факсограмою зворотно направив його Позивачу  з підписом та відбитком своєї печатки.

Відповідно до частин 1-3 статті 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що Договір та Додаток № 1 до Договору є укладеними належним чином, оскільки процедура їх укладання відбувалась з дотриманням вимог статті 181 ГК України.

Відповідно до пункту 1.1 Договору Відповідач (Продавець) зобов’язується передати у власність, а Позивач (Покупець) зобов’язується прийняти і оплатити на умовах договору щебеневу продукцію (далі –Товар), у видах, кількості та по ціні, що визначаються в додатках, які є невід’ємною частиною даного Договору з моменту їх підписання уповноваженими представниками сторін.

Згідно з пунктом 5.3 Договору датою оплати за даним Договором вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок Продавця.

Пунктом 6.4 Договору встановлено, що у випадку несвоєчасного відвантаження (термін дії рознарядки не перевищує трьох календарних днів, рахуючи з моменту її отримання Продавцем факсом, електронною поштою) Продавець оплачує Покупцеві пеню виходячи з подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення.

Відповідно до пункту 1.1 Додатку № 1 до Договору Продавець зобов’язується передати у власність на станцію Персенівка Львівської залізниці, згідно відвантажувальних рознарядок Покупця, а Покупець зобов’язується прийняти і сплатити Товар у кількості сім вагонів.

Ціна за одну тонну Товару становить 80 грн. (пункт 1.2 Додатку № 1 до Договору).

Ціна Товару включає ПДВ та включає вартість транспортних послуг (станційний збір та інші послуги залізниці) по доставці Товару до станції Персенівка Львівської залізниці (пункт 1.3 Додатку № 1 до Договору).

Умови оплати –100% попередня оплата (пункт 1.4 Додатку № 1 до Договору).

Пунктом 1.5 Додатку № 1 до Договору встановлено, що інші взаємовідносини між сторонами регламентуються умовами Договору.

26.10.2006 Відповідач направив Позивачу рахунок-фактуру № 25-013 на суму 36 385,92 грн.

27.10.2006 Позивач платіжним дорученням № 307 перерахував Відповідачу 36 385,92 грн.

03.11.2006 Позивач направив Відповідачу листа № 440 щодо підтвердження залізничною накладною факту відвантаження Товару.

06.11.2006 Позивач направив Відповідачу листа № 446 щодо повернення попередньої оплати за Товар.

03.07.2007 Перше Львівське управління «Укрсиббанка»довідкою № 37-135/4093 підтвердило, що кошти перераховані відповідно до платіжного доручення № 307 від 27.10.2006 на розрахунковий рахунок Позивача не повертались.

22.08.2007 Позивач направив Відповідачу вимогу про повернення безпідставно набутих грошових коштів, що підтверджується поштовою квітанцією та описом поштового вкладення від 22.08.2007.

Відповідач залишив вказану вимогу без відповіді, а вимоги Позивача без задоволення.

Станом на момент розгляду справи, відповідач не повернув Позивачу попередню оплату за Товару  у сумі 36 385,92 грн.

Як вбачається із матеріалів справи Позивач з вимогою повернути йому попередню оплату за Товар звернувся до Відповідача 22.08.2007, проте Відповідач не здійснив повернення попередньої оплати Позивачу.

Згідно з статтями 525, 526 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Частиною 2 статі 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з частиною 1, пунктом 3 частини 3 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

Таким чином, вимога позивача про повернення Відповідачем здійсненої ним попередньої оплати в сумі 36 385,92 грн. є правовірною та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, вимога Позивача про стягнення з Відповідача пені на підставі пункту 6.4 Договору підлягає задоволенню за розрахунком Позивача в сумі 1 193,26 грн. пені.

06.07.2006 між Позивачем (Продавець) та ТОВ ВП «Львіський бетонний завод»(Покупець) було укладено договір купівлі-продажу щебеневої продукції № 06-07/06.

10.10.2006 між Позивачем та ТОВ ВП «Львіський бетонний завод»було укладено Додаток № 5 до договору купівлі-продажу щебеневої продукції № 06-07/06 від 06.07.2006.

Відповідно до пункту 1.1 Додатку № 5 до договору купівлі-продажу щебеневої продукції № 06-07/06 від 06.07.2006 Продавець зобов’язується прийняти і сплатити на умовах договору купівлі-продажу щебеневої продукції № 06-07/06 від 06.07.2006 щебінь гранітний фракції 5*20 в кількості 100 вагонів.

Ціна за одну тонну щебеню гранітного фракції 5*20  становить 90 грн. (пункт 1.2 Додатку № 5 до договору купівлі-продажу щебеневої продукції № 06-07/06 від 06.07.2006).

Відповідно до частини 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків  у  результаті  порушення  її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Пунктом 2 частини 2 статті 22 ЦК України встановлено, що збитками, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з частиною 3 статті 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення (частина 3 статті 623 ЦК України).

Таким чином, вимога Позивача про стягнення з Відповідача упущеної вигоди підлягає задоволенню за розрахунком Позивача в сумі 4 830 грн.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача (частина 5 статті 49 ГПК України).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, статтями 15, 253, 513, 514, 516, 517, 525, 526, 693 ЦК України, статтею 193 ГК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «Євро-2002»(04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 3, , р/р в АБ «Діамант»в м. Києві, МФО 320854, а у випадку відсутності коштів із будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо комерційна фірма «Просперітет»(79032, Львівська область, м. Львів, вул. Шафарика, 2, к. 161, , р/р 6700 в АкіБ «Укрсиббанк»м. Харків, МФО 351005) 36 385  (тридцять шість тисяч триста вісімдесят п’ять) грн. 92 коп. боргу, 1193 (одну тисячу сто дев’яносто три) грн. 26 коп. пені,  4 830 (чотири тисячі вісімсот тридцять) грн. упущеної вигоди, 424 (чотириста двадцять чотири) грн. 10 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Суддя
Сташків Р.Б.

Рішення підписано 01.11.2007