ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2007 р.                                                            Справа № 07/113-07

вх. № 8780/5-07

Суддя господарського суду Інте Т.В.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Подолінська Т.В., дов. № 5 від 03.01.07р.;  відповідача - не з"явився;

розглянувши справу за позовом ТОВ "Вента.ЛТД" м. Дніпропетровськ

до  ТОВ "Укрлеста", м. Харків

про стягнення 9737,46 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вента.ЛТД" звернулось до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлеста" 8812,93 грн. основного боргу, 692,34 грн. пені, 3% річних в сумі 122,45 грн., 109,74 грн. інфляційних нарахувань та судові витрати по справі.

У судовому засіданні 09.10.07р., представник позивача надав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідача 8000,00грн. основного боргу, 692,34 грн. пені, 3% річних в сумі 122,45 грн., 109,74 грн. інфляційних нарахувань та судові витрати по справі.

Враховуючи, що вказану заяву подано позивачем відповідно до ст.22 ГПК України, суд приймає її до розгляду.

Суд визнає вказану заяву відмовою від позову, в частині стягнення з відповідача 812,93 грн. основного боргу та припиняє провадження в цій частині позовних вимог, відповідно до п.4 ст. 80 ГПК України. Судові витрати в цій частині позовних вимог покладаються на позивача.

Ухвалою заступника голови Господарського суду Харківської області від 19.09.07р., строк розгляду справи № 07/113-07 було продовжено на один місяць, до 19 жовтня 2007 року, в порядку ст. 69 ГПК України.

Відповідач у призначене судове засідання не з"явився, хоча належним чином був повідомлений про його час та місце, відзив на позов та документи в його обгрунтування не надав, заборгованість не спростував.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку ст. 75 ГПК України.

Відповідно до матеріалів справи, 19.09.06р. між сторонами по справі було укладено договір № 1794 (а.с.8-9), відповідно до умов якого постачальник (позивач) зобов"язався поставляти і передавати у власність покупця (відповідача) лікарські препарати та медичні товари, а покупець (відповідач) зобов"язався прийняти вказаний товар і вчасно оплачувати його на умовах даного договору.

Позивач свої зобов"язання за вказаним договором виконав належним чином та у період з 19.09.06р. по 11.06.07р. поставив відповідачу товар на загальну суму 34714,39 грн., що підтверджується накладними, доданими позивачем до позовної заяви (а.с.10-32). 19.09.06р. мі

Відповідно до п.4.2 договору, термін оплати покупцем кожної конкретної поставки постачальник вказує у відповідній накладній. У наданих позивачем накладних встановлено відстрочку платежу строком у 21 день.

Проте, відповідач свої зобов"язання з оплати поставленого позивачем товару виконав неналежним чином та сплатив позивачу 25901,46 грн.

Крім того, 812,93 грн. було оплачено відповідачем за період з 18.06.07р. по 23.07.07р.

Таким чином сума заборгованості відповідача перед позивачем склала 8000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк  (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання  або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач 8000,00  грн. заборгованості не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу чи підтверджували б сплату заборгованості.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов"язання з оплати поставленого позивачем товару, за договором № 1794 від 19.09.06 р.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобов’язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, приймаючи до уваги викладені обставини, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 8000,00  грн. заборгованості, належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов"язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно  від відшкодування збитків.

Відповідно до п.5.1 за несвоєчасну оплату поставленого товару покупець на вимогу постачальника сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожний день прострочки.

Враховуючи викладене та перевіривши нарахування позивача, суд вважає, що позовні вимоги, в частині стягнення з відповідача 692,37 грн. пені підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене та перевіривши нарахування позивача, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 109,74 грн. інфляційних нарахувань, а також 3% річних в сумі 122,45 грн., є правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. cт. 525, 526, ч.1 ст.530, ст.ст. 610,611,ч.1 ст.612, ст. 625 ЦК України, ст. ст. 193,198 ГК України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлеста" (вул. Дарвіна, 12, кв.40, м. Харків, 61002, код в , р/р 6150 в УКрсоцбанку, МФО 351016) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вента.ЛТД" (вул. Селянський узвіз, 3а, м. Дніпропетровськ, 49005, код в , р/р 7017 в ДФ ПУМБ, МФО 305813) 8000,00 грн. заборгованості, 692,37 грн. пені, 109,74 грн. інфляційних нарахувань, 3% річних в сумі 122,45 грн., 93,48 грн. державного мита та 108,15 грн. витрат на інформаційно - технічне зпабезпечення судового процесу.

Провадження в частині стягнення з відповідача 812,93 грн. основного боргу припинити, відповідно до п.4 ст. 80 ГПК України.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 15 жовтня 2007 року.

Суддя                                                                                            Інте Т.В.