ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2007 р.                Справа № АС-40/240-07

вх. № 5765/4-40

Суддя господарського суду Харківської області

за участю секретаря судового засідання

представників сторін

позивача - Крижний О.М., дов. від 17.01.2007 року

відповідача - нез*явився

по справі за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "НОТА", м.Харків

до  Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, м. Київ

про скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "НОТА" звернулося до господарського суду Харківської області з адміністративним позовом до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про визнання неправомірним та скасувати пункт 2 Рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення № 189 від 03 березня 2004 року та про зобов*язання відповідача внести до ліцензії на право користування каналами мовлення (на телебаченні) Серія НР № 2334 від 18 жовтня 2005 року наступні зміни: у графі "Мова (мови), якою (якими) вестимуться передачі ( в %-ному співвідношенні):" - замість слова "українська" зазначити "згідно з чинним законодавством"; у графі "Зобов*язання, взяті телерадіоорганізацією під час конкурсного відбору" - слова "мова-українська" виключити; у пункті 1 "Мова (мови)" Додатку № 2 до Ліцензії серія НР № 2334 від 18 жовтня 2005 року замість слів "українська" зазначити "згідно з чинним законодавством".

Представник позивача у судовому засіданні підтримує адміністративний позов і просить його задовольнити у повному обсязі.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що на засіданні Національної ради 03 березня 2004 року було прийнято рішення про продовження терміну дії ліцензії НР № 0638 від 22 січня 2003 року. Інші питання, у тому числі про зміну умов ліцензії в частині використання мов, на засіданні не розглядалися.

27 квітня 2004 року при отриманні переоформленої ліцензії НР № 1550 було виявлено, що Національною радою було внесено зміни до ліцензії в частині використання мов. Так, у ліцензії НР № 0638 від 22 січня 2003 року мови, якими вестимуться передачі, визначалися "згідно з чинним законодавством". У той же час у переоформленій ліцензії НР № 1550, датованій 03 березня 2004 року, визначалося, що мова ведення передач - українська. Крім того, у графі "Зобов’язання, взяті телерадіоорганізацією під час конкурсного відбору" зазначено "мова - українська".

Позивач вказує, що єдиною підставою внесення змін до ліцензії є заява ліцензіата. Однак Товариство з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "НОТА" не зверталося до відповідача з заявою про внесення змін до ліцензії в частині використання мов. Також, на думку позивача, при продовженні строку дії ліцензії конкурс не проводиться, тому є неправомірною вказівка відповідача у ліцензії, що телерадіоорганізація під час конкурсного відбору взяла на себе зобов’язання вести мовлення українською мовою. До того ж, таких зобов’язань позивач на себе не брав.

Позивач звертався до Національної ради з проханням виправити помилку стосовно зміни умов ліцензії в частині використання мов, зокрема, листом № 23 від 09 березня 2005 року, однак відповіді отримано не було. З моменту прийняття оскаржуваного рішення ліцензія Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "НОТА" декілька раз була переоформлена у зв’язку з різними підставами (НР № 1983 від 22 грудня 2004 року, та нині діюча - НР № 2334 від 18 жовтня 2005 року), однак положення про використання мов залишилося те ж саме – мова українська.

Представник відповідача у судове засідання не з*явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу Адміністратиіного судочинства України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На час прийняття оскаржуваного рішення відповідачем порядок внесення змін до ліцензій на право користування каналами мовлення визначався Законом України "Про телебачення і радіомовлення" та Положенням про порядок ліцензування телерадіомовлення, яке було  затверджене рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення № 938 від 07 липня 2003 року.

Згідно пункту 6.2 вказаного Положення про порядок ліцензування телерадіомовлення внесення змін до ліцензії відбувається на підставі заяви телерадіоорганізації. Законодавство не передбачає права Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення з власної ініціативи змінювати умови ліцензії. Заява ж позивача про внесення змін до ліцензії в частині використання мов відповідачеві не надавалася.

Відповідно до статті1 Закону України "Про телебачення  і радіомовлення" станом на час прийняття оскаржуваного рішення, ліцензія - це письмовий дозвіл Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, що дає право на створення і використання каналу мовлення та часу мовлення. Статтями 14, 17 Закону України "Про телебачення  і радіомовлення" станом на час прийняття оскаржуваного рішення передбачалося, що телерадіоорганізація має право за 180 днів до закінчення строку ліцензії подати заяву про продовження строку дії ліцензії.

Відповідно до частини 9 статті14 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" в редакції на час прийняття оскаржуваного рішення, стосовно каналів (частот), які були в попередньому користуванні, конкурсний відбір на отримання ліцензії проводиться лише у випадках, коли Національна рада відмовила попередньому користувачу (телерадіоорганізації) у продовженні ліцензії та коли телерадіоорганізація, яка працювала на каналі в попередній період, за 180 днів до закінчення строку дії ліцензії не подала до Національної ради заяву на продовження ліцензії.

Рішенням Національної ради № 189 від 03 березня 2004 року було продовження термін дії ліцензії НР № 0638 від 22 січня 2003 року. Таким чином, конкурс не проводився, тому є неправомірним зазначення відповідача «мова - українська» у графі ліцензії "Зобов’язання, взяті телерадіоорганізацією під час конкурсного відбору".

При цьому законодавство не передбачає права Національної ради вносити будь-які зміни до ліцензії при прийнятті рішення про продовження строку її дії.

Також суд зазначає, що статтею 9 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" у редакції на час виникнення спірних правовідносин та статтею 10 вказаного Закону України у нинішній редакції передбачає право телерадіоорганізації вести мовлення не виключно державною мовою, а також і іншими мовами.

Відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу Адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Відповідно до статті 91 Цивільного кодексу України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Юридична особа може здійснювати окремі види діяльності, перелік яких встановлюється законом, після одержання нею спеціального дозволу (ліцензії). Таким чином, право на здійснення ліцензованих видів діяльності належить до цивільних прав юридичної особи.

Відповідно до частини 1 статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позивач отримав переоформлений бланк ліцензії на право користування каналами мовлення Серія НР № 1550 і, відповідно, дізнався про порушення своїх прав 27 квітня 2004 року. Порушення прав позивача відбулося до вступу в силу КАС України. На той час питання про строк позовної давності вирішувалося відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України, згідно якої позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини 2 статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до частини 2 статті 8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Тому при вирішенні питання про строк позовної давності для адміністративного позову підлягає застосуванню 257 Цивільного кодексу України.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Приймаючи до уваги, що позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору, суд вважає, що витрати по судовому збору слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 6, 8, 19, 22, 124, 129 Конституції України, статтями 6, 9, 14, 17 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" станом на час прийняття оскаржуваного рішення та статтею 10 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" у нинішній редакції, Розділом 6 Положення про порядок ліцензування телерадіомовлення, затвердженим рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення № 938 від 07 липня 2003 року, статтями 91, 256, 257 Цивільного кодексу України, статтями 41, 42, 87, 99, 110, 111, 123-127, 130, 160, 161, 162,  163  Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати пункт 2 Рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення № 189 від 03 березня 2004 року.

Зобов’язати Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення внести до ліцензії на право користування каналами мовлення (на телерадіомовлення) Серія НР № 2334 від 18 жовтня 2005 року наступні зміни:

-          у графі «Мова (мови) ), якою (якими) вестимуться передачі (в %-ному співвідношенні):» – замість слова «українська» зазначити «згідно з чинним законодавством».

-          у графі «Зобов’язання, взяті телерадіоорганізацією під час конкурсного відбору» - слова «мова - українська» виключити.

-          у п.1 «Мова (мови)» Додатку № 2 до Ліцензії серія НР № 2334 від 18 жовтня 2005 року замість слова «українська» зазначити «згідно з чинним законодавством».

Сторони а також інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив про їхні права, свободи, інтереси чи обов*язки мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову суду першої інстанції повністю або частково.

Про апеляційне оскарження поставнови через суд першої інстанції спочатку подається заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Апеляційна скарга подається через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляціної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Секретар судового засідання           Дуброва Н.О.