Київський міжобласний апеляційний господарський суд
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.07                                                                                            Справа №  07/5009а

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:          Мельника С. М. (доповідач по справі),

суддів:                                 Гаврилюк  О.М суддів:                                 Корсакової Г.В.

.

При секретарі судового засідання           Огієнко В.О.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Агро альянс”, м. Умань, Черкаської області, на постанову господарського суду Черкаської області від 15.11.2006 року

по справі №          07/5009а (суддя Дорошенко М.В.)

за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю „Агро альянс”, м. Умань, Черкаської області

до          Уманської об’єднаної податкової інспекції, м. Умань, Черкаської області

про          Часткове скасування податкових повідомлень - рішень

за участю представників:

від позивача:          Храпачевський М.В. –директор Товариства з обмеженою відповідальністю „Агро альянс”, м. Умань, Черкаської області

від відповідача: - Бодревська І.В., Куца І.В.за довіреністю

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Агро альянс”, м. Умань, Черкаської області звернулось до господарського суду Черкаської області з позовом до Уманської об’єднаної податкової інспекції, м. Умань, Черкаської області про часткове скасування податкових повідомлень –рішень.

Постановою господарського суду Черкаської області від 15.11.2006 року у справі № 07/5009а в позові Товариства з обмеженою відповідальністю „Агро альянс”, м. Умань, Черкаської області до Уманської об’єднаної податкової інспекції, м. Умань, Черкаської області про часткове скасування податкових повідомлень –рішень - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою Товариство з обмеженою відповідальністю „Агро альянс” звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову господарського суду Черкаської області від 15.11.2006 року та винести нову постанову якою задовольнити позовні вимоги, з огляду на те, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Представники відповідача, в запереченнях на апеляційну скаргу за № 2-05/10305 від 29.12.2006 року та в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення.

Представник позивача у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія Київського міжобласного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а постанову господарського суду Черкаської області від 15.11.2006 року по справі № 07/5009а без змін виходячи з наступного:

Як встановлено апеляційним господарським судом у лютому, березні 2006 року Уманською об’єднаною податковою інспекцією була проведена виїзна, планова документальна перевірка позивача з питань дотримання ним вимог податкового законодавства за період діяльності з 01.01.2004 року по 30.09.2005 року.

За результатами даної перевірки був складений акт від 13 березня 2006 року №546/23-2/31561235, примірник якого був вручений повноважному представнику позивача під розписку 13.03.2006 року.

Перевіркою було встановлено, що позивач в порушення вимог пп. 7.2.1 п. 7.2 та пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України від 03.04.1997 року № 168/97-BP „Про податок на додану вартість” (далі - Закон № 168/97-BP) включив до складу податкового кредиту за січень 2005 року  10316, 20 грн. витрат по сплаті податку на додану вартість на підставі неналежно оформленої податкової накладної від 27.01.2005 року № 10, виписаної для позивача ТОВ „Кіровоградагропостач”.

У цій податковій накладній невірно вказано індивідуальний податковий номер, місцезнаходження покупця товарів та номер його свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість.

Вказаний вище факт порушення позивачем вимог податкового законодавства став підставою для донарахування відповідачем позивачу 10316, 20 податкового зобов’язання з податку на додану вартість.

Крім того, перевіркою були встановлені й інші факти порушення позивачем вимог податкового законодавства, проте позивач їх не оскаржив.

На підставі акта перевірки від 13 березня 2006 року № 2546/23-2/31561235 відповідачем було видане і надіслане позивачу спірне податкове повідомлення - рішення від 21.03.2006 року за № /0-585/8194, за яким відповідач відповідно до пп. „б” пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону України від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” визначив позивачу податкове зобов’язання з податку на додану вартість у сумі 18102, 19 грн., в тому числі 11762, 57 грн. за основним платежем і 6339, 62 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Із визначеного позивачу за спірним податковим повідомленням-рішенням від 21.03.2006 року № /0-585/8194 податкового зобов’язання у сумі 18102, 19 грн. - сума 15876, 28 грн. (10316, 20 грн. за основним платежем і 5560, 08 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями) була визначена у зв’язку з вказаним вище фактом порушенням позивачем вимог пп. 7.2.1 п. 7.2 і пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону № 168/97-BP.

Як вбачається позивач на підставі п. 5.2 ст. 5 Закону № 2181-III оскаржив податкове повідомлення - рішення відповідача від 21.03.2006 року № /0-585/8194 в адміністративному порядку до відповідача та до державної податкової адміністрації в Черкаській області та до Державної податкової адміністрації України.

Уманською об’єднаною державною податковою 14.04.2006 року № 10654/25-010 скарга позивача на податкове рішення від 21.03.2006 року /0-585/8194 була задоволення, а саме податкове повідомлення - рішення - без змін.

Рішенням Державної податкової адміністрації в Черкаській області від 23.06.2006 року № 8874/25-010 скарга позивача на податкове повідомлення - рішення Уманської об’єднаної державної податкової інспекції від 21.03.2006 року № /0-585/8194 була залишена без задоволення, а податкове повідомлення - рішення - без змін.

Рішенням Державної податкової адміністрації України від 09.09.2006 року № 10096/6/25-0115 скарга позивача на податкове повідомлення-рішення Уманської об’єднаної державної податкової інспекції від 21.03.2006 року № /0-585/8194 була залишена без задоволення, а саме податкове повідомлення - рішення - без змін.

За результатами розгляду кожної із трьох вказаних скарг відповідачем відповідно до вимог п. 5 „Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків”, затвердженого наказом ДПА України від 21.06.2001 року № 253 з подальшими змінами і доповненнями, були складені та надіслані позивачу відповідні спірні податкові повідомлення - рішення, а саме: від 14.04.2006 року № /l/731/10691, від 07.07.2006 року № 0/2-1092/16906 та від 13.09.2006 року № /3-1302/22431, за кожним із яких відповідач повторно визначав позивачу податкове зобов’язання з податку на додану вартість у сумі 18102, 19 грн., у тому числі 11762, 57 грн. за основним платежем і 6339, 62 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями ІЗ зазначенням нового строку його погашення.

У наданій відповідачем суду копії примірника податкової накладної від 27.01.2005 року № 10, за яким проводилася перевірка позивача, дійсно вказані індивідуальний податковий номер, місцезнаходження покупця та номер його свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість, які не відповідають фактичним індивідуальному податковому номеру, місцезнаходженню покупця та номеру його свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість.

Разом з тим, у наданій позивачем суду копії примірника податкової накладної від 27.01.2005 року № 10, яка за твердженням позивача була надіслана йому ТОВ „Кіровоградагропостач” разом з листом від 30.01.2005 року, індивідуальний податковий номер, місцезнаходження покупця та номер його свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вказані правильно.

Як видно ТОВ „Кіровоградагропостач” у листі від 30.01.2005 року визнається факт видачі позивачу неналежно оформленої податкової накладної від 27.01.2005 року № 10 і повідомляється про надання позивачу як додатку до цього листа належним чином оформленої податкової накладної від 27.0 1.2005 року № 10.

Доказів того, що примірник правильно оформленої податкової накладної від 27.0 1.2005 року № 10 надавався працівникам відповідача, які здійснювали перевірку, але не був ними використаний для перевірки, позивач суду не надав.

Підпунктом 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону  № 168/97 - ВР в редакції, яка була чинною в січні 2005 року, встановлено, що платник податку зобов’язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками:

а)          порядковий номер податкової накладної;

б)          дату виписування податкової накладної;

в)          назву юридичної особи або прізвище, ім’я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;

г)          податковий номер платника податку (продавця та покупця);

д)          місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;

е)          опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об’єм);

є)          повну назву отримувача;

ж)          ціну поставки без врахування податку;

з)          ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні;

і)          загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Відповідно до пп. 7.2.3 п. 7.2 ст. 7 Закону України № 168/97-ВР податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов’язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом. Платники податку повинні зберігати податкові накладні протягом строку, передбаченого законодавством для зобов’язань із сплати податків.

Згідно з пп. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону № 168/97-ВР податкова накладна видається в разі поставки товарів (робіт, послуг) покупцю на його вимогу. У будь-якому випадку видається товарний чек, інший розрахунковий або платіжний документ, що підтверджує передачу товарів (робіт, послуг) та/або прийняття платежу із зазначенням суми податку. У разі порушення продавцем порядку виписування податкової накладної на вимогу покупця згідно з пунктом 7.2.6 цього Закону покупець має право звернутися до кінця поточного податкового періоду з відповідною заявою до органу державної податкової служби за своїм місцезнаходженням. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують придбання товарів (робіт, послуг). Своєчасно подана заява є підставою для включення до податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплачену у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг).

Згідно з пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону № 168/97-ВР податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Відповідно до пп. 7.4.5 п. 7.2 ст. 7 Закону № 168/97-ВР не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Закон України від 25.06.1991 року № 1251-ХІІ „Про систему оподаткування”, а саме п. 2 ч. 1 ст. 9 зобов’язує платників податків подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов’язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов’язкових платежів).

Частина 2 ст. 9 Закону України від 25.06.1991р. № 1251-ХІІ ,,Про систему оподаткування” зобов’язує керівників і відповідних посадових осіб юридичних осіб та фізичних осіб під час перевірки, що проводиться державними податковими органами, давати пояснення з питань оподаткування у випадках, передбачених законами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 11 Закону України від 04.12.1990 року № 509-ХП „Про державну податкову службу в Україні” передбачає право органів державної податкової служби одержувати у платників податків (посадових осіб платників податків) пояснення з питань, що виникають під час перевірок.

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства суд першої інстанції вірно прийшов до таких висновків.

Закон № 168/97-BP вимагає, щоб на час проведення органом державної податкової служби перевірки платника податків усі включені останнім до складу податкового кредиту суми витрат по сплаті податку на додану вартість були підтверджені належним чином оформленими податковими накладними. При цьому на платника податків покладається зобов’язання надати для перевірки відповідні податкові накладні. Наданий позивачем відповідачу для перевірки примірник податкової накладної від 27.01.2005 року № 10 був оформлений не у відповідності з вимогами пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону № 168/97-ВР.

Доводи позивача про наявність у нього на час проведення відповідачем перевірки іншого, належно оформленого, примірника податкової накладної від 27.01.2005 року № 10, який помилково не був використаний відповідачем для перевірки, є непереконливими.

Лист ТОВ „Кіровоградагропостач” від 30.01.2005 року сам по собі не означає, що належно оформлений примірник податкової накладної від 27.01.2005 року № 10 уже був отриманий позивачем на час проведення перевірки, оскільки не виключає можливості надання цього листа і вказаної у ньому податкової накладної і після проведення перевірки з огляду на те, що позивач, будучи зобов’язаним подавати для перевірки податкові накладні, мав можливість під час перевірки, ознайомлення з актом перевірки і одразу після її завершення до прийняття відповідачем першого спірного рішення, подати відповідачу належно оформлений примірник податкової накладної від 27.01.2005 року № 10, однак не зробив цього.

Не використання відповідачем права щодо відібрання у посадових осіб позивача пояснення з приводу податкової накладної від 27.01.2005 року № 10 не є порушенням вимог законодавства. Ця обставина не позбавляла позивача можливості дати таке пояснення відповідачу з власної ініціативи, яке б могло мати значення для підтвердження наявності у позивача на час проведення перевірки належним чином оформленої податкової накладної від 27.01.2005 року № 10, проте позивач цього також не зробив.

З огляду на викладене суд першої інстанції правомірно визнав, що виключення відповідачем із складу податкового кредиту позивача за січень 2005 року 10316, 20 грн. витрат по сплаті податку на додану вартість є законним та правомірним.

За таких обставин колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду вважає, що постанова господарського суду Черкаської області від 15.11.2006 року по справі № 07/5009а яка була прийнята по даній справі, у зв’язку з повним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, та відповідністю висновків, викладених в рішенні суду обставинам справи, а також у зв’язку з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законною і обґрунтованою.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Агро альянс”, м. Умань, Черкаської області, на постанову господарського суду Черкаської області від 15.11.2006 року по справі № 07/5009а - залишити без задоволення.

2.          Постанову господарського суду Черкаської області від 15.11.2006 року по справі № 07/5009а - залишити без змін.

3.          Ухвала протягом одного місяця може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України.

4.          Матеріали справи № 07/5009а року повернути до господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя:                                                                          Мельник С. М.                                            Судді:                                                                                      Гаврилюк  О.М  Судді:                                                                                      Корсакова Г.В.