СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

29 листопада 2007 року

Справа № 2-29/10330-2007

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гонтаря
В.І.,

суддів                                                                      Борисової
Ю.В.,

Плута В.М.,

за участю представників сторін:

представник  позивача - ОСОБА_2, довіреність №  16294 від 28.11.2007 - суб'єкт
підприємницької діяльності  ОСОБА_1;

представник відповідача -
Поставничий Юрій Миколайович, довіреність №
318/03-16 від 14.11.2007 - Новофедорівська селищна рада;

представник відповідача - Яринкіна
Ілона Вячеславівна, довіреність №  б/н
від 02.08.2007 - комунальне підприємство "Новофедорівська
житлово-експлуатаційна контора";

прокурор - не з'явився - Сакський
міжрайонний прокурор;

розглянувши апеляційну скаргу
Новофедорівської селищної ради та апеляційне подання Сакського
міжрайонного прокурора на рішення господарського суду Автономної Республіки
Крим (суддя Башилашвілі О.І.) від 05 вересня 2007 року у справі №
2-29/10330-2007

за позовом           суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до          Комунального
підприємства "Новофедорівська житлово-експлуатаційна контора" (вул.
Героїв, 2, Новофедорівка, Сакський район, 96574)

Новофедорівської селищної ради

(вул. Марченка, 2, Новофедорівка,
Сакський район, 96574)

(вул. Героїв, 2, Новофедорівка,
Сакський район, 96574)

за участю Сакської
міжрайонної прокуратури (вул.. Леніна, 34, Саки, 96500)

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом
до Новофедорівської селищної ради, комунального підприємства
"Новофедорівська житлово-експлуатаційна контора" про визнання права
власності на 72/100 часток об'єкту нерухомого майна загальною площею 104,4
кв.м., розташованого в смт.Новофедорівка, вул.Героїв, 8.

В процесі розгляду справи, позивач
уточнив позовні вимоги та просив суд: припинити право власності
Новофедорівської селищної  ради на
295/1000 частки об'єкта нерухомого  майна
- приміщення №1 (закусочна з літнім майданчиком), загальною площею приміщень
82,4кв.м., площа крильця 108,1кв.м. що розташована в Сакському районі,
смт.Новофедорівка, вул.Героїв, 8. Визнати за суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1 право власності на приміщення № 1 в цілому - закусочну з
літнім майданчиком, загальною площею приміщень 82,4кв.м., площа крильця
108,1кв.м. розташовану в Сакському районі, смт.Новофедорівка, вул.Героїв, 8.
Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 на користь
Новофедорівської селищної ради вартість переданої частки Новофедорівської
селищної ради в сумі 49756,47грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
позивач у встановленому законом порядку, з дозволу наймодавця здійснив
реконструкцію об'єкту, що передбачає можливість визнання права власності на
об'єкт відповідно до норм Цивільного кодексу України.

У справі було призначено
судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено експертам
фірми "Амата".

Рішенням господарського суду
Автономної Республіик Крим від 05 вересня 2007 року у справі № 2-29/10330-2007
року (суддя Башилашвілі О.І.) позов задоволений.

Припинено право власності
Новофедорівської селищної ради на 295/1000 частки об'єкта нерухомого майна -
приміщення № 1 (закусочна з літнім майданчиком), загальною площею приміщень
82,4 кв.м., площа крильця 108,1кв.м., що розташоване в Сакському районі, смт.
Новофедорівка, вул. Героїв, 8, та складається із:

- зал, загальною площею 35,8 кв.м.;

- зал, загальною площею 16,9 кв.м.;

- підсобне, загальною площею 6,6
кв.м.;

- кухня, загальною площею 11,9
кв.м.;

- підсобне, загальною площею 7
кв.м.;

- туалет, загальною площею 3.1
кв.м.

За суб'єктом підприємницької діяльності  ОСОБА_1 визнано право власності на приміщення
№ 1 в цілому - закусочну з літнім майданчиком, загальною площею приміщень 82,4
кв.м., площа крильця 108,1 кв.м., що розташована в Сакському районі, смт.
Новофедорівка, вул. Героїв, 8, та складається із:

- зал, загальною площею 35,8 кв.м.;

- зал, загальною площею 16,9 кв.м.;

- підсобне, загальною площею 6,6
кв.м.;

- кухня, загальною площею 11,9
кв.м.;

- підсобне, загальною площею 7
кв.м.;

- туалет, загальною площею 3.1
кв.м.

З суб'єкта підприємницької
діяльності  ОСОБА_1 на користь
Новофедорівської селищної ради стягнута вартість переданої частки
Новофедорівської селищної ради в сумі 49756,47 грн.

Не погодившись з рішенням
суду, Новофедорівська селищна рада звернулась до Севастопольського апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення
господарського суду першої інстанції, у задоволенні позовних вимог відмовити. З
апеляційним поданням на рішення господарського суду звернувся також Сакський
міжрайонний прокурор в якому просить рішення господарського суду скасувати.

Розглянувши
матеріали справи повторно в порядку статті 101 Господарського процесуального
кодексу України, суд встановив наступне.

Підставою для подачі позову
послужив той факт, що між позивачем та Міністерством оборони України в особі
начальника Головного квартирно-експлуатаційного Управління Міністерства оборони
України генерал-майора Литвиненко В.І. було укладено договір оренди №40/2001/ГоловКЕУ
від 18.12.2000 (далі договір №1). Предметом даного договору є передача
державного нерухомого майна, нежитлових приміщень загальною площею
70кв.м. у смт. Новофедорівка Сакського району Автономної Республіки Крим, що
знаходиться на балансі Євпаторійської КЗЧ в оперативну оренду позивачеві.

З пунктів 6.2 та 8.2
договору випливає, що орендар має право за узгодженням з орендодавцем за
рахунок власних коштів робити реконструкцію орендованого приміщення, вартість
яких не більш 24% від балансової вартості об'єкта оренди.

З пункту 11.2 випливає, що
орендар не має право викупу об'єкта оренди.

З
пункту 10.1 договору випливає, що даний договір було укладено терміном на
п'ять років і діяв до 31.12.2005.

Як вбачається з матеріалів
справи, з позовної заяви випливає, що позивач просить на підставі пункту 4
статті 778 Цивільного кодексу України ( у редакції 2004 року) визнати за ним
право власності у відношенні тих змін об'єкта оренди за договором, що він
зробив у 2001-2003 роках з дозволу орендодавця, отриманого у 2001 році
(лист головного квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони
України від 26.09.2001). Загальна сума часткової реконструкції орендованих
нежилих приміщень складає 90850грн. При балансовій вартості орендованого
об'єкта 33685грн.

На
момент укладення вищевказаного договору оренди від 18.12.2000 орендоване майно
по своїй правовій природі було державним майном і здійснення повноважень
власника державного майна було покладено на Фонд майна Автономної Республіки
Крим.

Згідно листа Фонду майна
Автономної Республіки Крим від 26.12.2000 вих.№08-23/9102, Євпаторійської КЗЧ
було дозволено виступити орендодавцем нерухомого майна: приміщення в житловому
будинку №ГП1/143/містечко 31 площею 70,00кв.м, розташованого за адресою:
Сакський район, смт. Новофедорівка, вул.Героїв, 8 під закусочну.

Згідно істотних умов
договору №1, у тому числі статті 272 Цивільного кодексу України випливає, що
предметом доказування у даній справі служать наступні факти.

Факт наявності у
балансодержателя орендованого об'єкта за договором №1 - Міністерства оборони
України в особі головного квартирно-експлуатаційного управління Міністерства
оборони України дозволу від Фонду майна Автономної Республіки Крим на
проведення реконструкції орендованого об'єкта за договором №1 та факт наявності
у позивача дозволу орендодавця - Міністерства оборони України в особі головного
квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України на
проведення реконструкції орендованого об'єкта за договором №1, сума, на яку був
отриманий позивачем дозвіл на реконструкцію орендованого об'єкта з боку
представника власника даного об'єкта. Факт наявності між сторонами договору №1
угоди, предметом якого є витрати, понесені позивачем на реконструкцію
орендованого об'єкту.

Правова природа проведених
позивачем поліпшень орендованого об'єкта (чи віддільні вони від речі, чи ні).

На підставі вищевикладеного
судова колегія робить висновки, випливає, що учасниками спірних правовідносин
(по відшкодуванню понесених позивачем витрат у порядку статті172 Цивільного
кодексу України в редакції 1963 року) за договором №1 були:

- Фонд майна Автономної
Республіки Крим;

- Головне
квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України.

При розгляді спору в суді
першої інстанції, комунальним підприємством "Новофедорівська
житлово-експлуатаційна контора" було заявлено клопотання в порядку статті
24 Господарського процесуального кодексу України про залучення зазначених осіб
до участі у справі. Однак судом першої інстанції дане клопотання було залишено
без задоволення.

Вищевикладені факти
свідчать про неповноту судового розгляду у зв'язку з чим суд першої інстанції
при розгляді справи по суті не визначив належний круг учасників спірних
правовідносин, не залучив до участі у справі Міністерство оборони в особі
головного квартирно-експлуатаційного управління і Фонд майна Автономної
Республіки Крим.

Також судом першої
інстанції не прийнятий до уваги той факт, що позивач, в порушення статті 33
Господарського процесуального кодексу України, не довів наявності у нього права
власності на спірний об'єкт.

Відповідно до статті 1
Закону України "Про приватизацію державного майна", приватизація
державного майна (далі-приватизація) - це відчуження майна, що знаходиться в
державній власності, і майна, що належить Автономній Республіці Крим, на
користь фізичних і юридичних осіб, що можуть бути покупцями у відповідності з
дійсним Законом, з метою підвищення соціально-економічної ефективності
виробництва і залучення засобів на структурну перебудову економіки України.

У статті 15 Закону України
"Про приватизацію державного майна" визначений вичерпний перелік
засобів приватизації державного майна.

Згідно пункту5 статті 15
Закону України "Про приватизацію державного майна" у випадку
прийняття після закінчення терміну дії концесійного договору рішення про
приватизацію майна об'єкта, що надавався в концесію, у колишнього концесіонера
виникає право на викуп цього майна згідно визначеним у колишнього концесіонера
виникає право на викуп умовам приватизації, якщо їм у зв'язку з виконанням умов
концесійного договору створене (побудовано) це майно або здійснене його
поліпшення вартістю не менш 25 відсотків вартості майна на момент
приватизації.

Згідно пунктів 6,2 і 8.2
договору №1 випливає, що орендар має право за узгодженням з орендодавцем за
рахунок власних коштів робити реконструкцію орендованого приміщення вартість
яких не більш 24% від балансової вартості об'єкта оренди.

З пункту 11.2 випливає, що
орендар не має право викупу об'єкта оренди.

Отже з вищевикладеного
випливає, що при укладенні договору оренди №1 орендодавець - Міністерство
оборони України в особі головного квартирно-експлуатаційного управління не мало
мети в наслідок закінчення терміну дії договору №1 дозволити позивачеві
приватизацію даного об'єкту оренди шляхом викупу, тому що позивачеві за
договором №1 було дозволено проводити реконструкції не більш ніж на 24% від
балансової вартості об'єкту оренди. Позивач не надав доказів про внесення змін
у пункти 6.2 та 8.2 договору №1. Позивач також не надав судовій колегії доказів
того, що одержав дозвіл від орендодавця (головного квартирно-експлуатаційного
управління), погоджене з Фондом майна Автономної Республіки Крим на
проведення реконструкції (капітального ремонту) об'єкта, на суму, що перевищує
24% від балансової вартості об'єкту оренди (і йде в розріз з пунктами 6.2 і 8.2
договору №1). Позивач також не надав доказів того, що головне
квартирно-експлуатаційне управління одержало дозвіл від Фонду майна Автономної
Республіки Крим на надання дозволу, дане останнім - позивачу26.09.2001 вих.№
1441/6/2819 на реконструкцію об'єкту оренди в порядку вказаних пунктів 6.2 та
8.2 договору №1 на проведення реконструкції (капітального ремонту) об'єкту.

На думку судової колегії,
судом першої інстанції не було зроблено належну оцінку наявних у справі
письмових доказів, а саме відповіді начальника Євпаторійської КЗЧ від
27.08.2007 вих.№16 на запит комунального підприємства "Новофедорівська
житлово-експлуатаційна контора" згідно якого, 26.09.2001 за вих.№
1441/6/2819 головним квартирно-експлуатаційним управлінням було дано позивачеві
дозвіл провести реконструкцію орендованих приміщень за договором №1 на суму,
обговорену пунктами 6.2 і 8.2 договору №1 за рахунок власних коштів.

Отже, господарським судом
неправильно дано оцінку вищевказаному доказу, а саме факт наявності
вищевказаного дозволу Євпаторійської КЗЧ судом прийнято за основний юридичний
факт - дозвіл власника на реконструкцію, не приймаючи до уваги, що
Євпаторійська КЗЧ була балансодержателем, а отже не була власником спірного
об'єкту.

На підставі вищевикладеного
випливає, що судом першої інстанції при розгляді справи по суті та оцінки
доказів не був встановлений той факт, що позивач у період з 2001 року по 2003
року фактично мав узгодження із власником орендованих, приміщень, а саме з
Фондом майна Автономної Республіки Крим (на який було покладено управління
даним майном), від головного квартирно-експлуатаційного управління провести
реконструкцію на суму 24% від балансової вартості об'єкта, а саме: 33685:100%
*24% = 8084,40грн. Однак факт узгодження з Фондом майна Автономної Республіки
Крим - відсутній.

Відсутність угоди,
укладеної між сторонами в порядку пунктів 6.2 і 8.2 договору №1 щодо витрат,
понесених позивачем у сумі 8084,40грн. на реконструкцію за рахунок власних
коштів об'єкту договору №1. Позивач незаконно, самовільно, без дозволу
орендодавця і власника об'єкта  зробив
реконструкцію орендованого об'єкту за договором №1 на суму 90850грн, що майже в
3 рази перевищує балансову вартість орендованого об'єкта, що складає за станом
на 16.08.2000 суму в розмірі 33 685грн.

На підставі
вищевикладеного, висновок суду першої інстанції про те, що позивачем були
проведені поліпшення орендованого об'єкта, у результаті яких була створена нова
річ - "закусочна" за узгодженням із власником є необґрунтованим і
внаслідок цього помилковим, а застосування судом у спірних правовідносинах
статті 778 Цивільного кодексу України в редакції 2004 року - є безпідставним.

Також судова колегія звертає увагу
на те, що згідно пункту 10.1 договору №1, даний договір був укладений строком
на п'ять років і діяв до 31.12.2005. Акт прийому-передачі відомчого
житлового фонду в комунальну власність від 19.05.2005 позивачем не був
оскаржений у частині визнання за ним права власності орендованого приміщення.

Договір оренди нежилих приміщень №2
від 23.01.2006, розташованих за адресою Сакський район, смт Новофедорівка, вул.
Героїв, 8, загальною площею 104,4кв.м - укладений між комунальним підприємством
"Новофедорівська ЖЄК" і позивачем по своїй правовій суті був іншим,
новим договором оренди, укладеним між іншими сторонами, з іншими
суттєвими умовами ( площа об'єкта, орендна плата, термін дії договору 10
років), однак згідно вимог частини 2 статті 215 Цивільного кодексу України ( у
редакції 2004 року) він - був недійсним у зв'язку з фактом порушень вимог
частини 2 статті 793 Цивільного кодексу України (у редакції 2004 року на момент
укладення договору), у зв'язку з чим позивач незаконно займає нежитлові
приміщення загальною площею 104,4кв.м, розташовані за адресою: Автономна Республіка
Крим, Сакський район, смт. Новофедорівка, вул. Героїв, 8.

З вищевикладеного випливає,
що судом першої інстанції при винесенні рішення не прийнято до уваги той факт,
що позивачем пропущено позовну давність звернення до суду за захистом свого
права, згідно статті 71 Цивільного кодексу України ( у редакції 1963 року).
Доказів і клопотань про його відновлення позивачем не надано.

Судом першої інстанції при
з'ясуванні всіх фактичних даних і оцінки наявних у справі доказів був прийнятий
до уваги висновок експерта фірми "Амата", що ставиться під сумнів
судовою колегією з наступних підстав.

Майно, що оскаржується,
належить територіальній громаді селища міського типу Новофедорівка і через
Новофедорівську селищну раду згідно статті 143 Конституції України здійснюється
управління даним майном.

Основні принципи
Господарського процесуального кодексу України визначають той факт, що всі
учасники судового процесу мають рівні права.

Згідно локальних правових актів, що
регулюють правовідносини з питань підготовки і проведення будівельно-технічних
експертиз випливає, що при проведенні даного виду експертизи ( з урахуванням
питань, поставлених судом перед експертами) - експерти зобов'язані здійснити
виїзд на об'єкт, що підлягає експертизі для його огляду.

На підставі вищевикладеного
забезпечення експертові доступу на об'єкт можливо лише при наявності
представників позивача, як орендарів майна, тобто присутність при експертизі
однієї сторони у справі - позивача.

Отже, з метою захисту права власника
спірного майна, керуючись основними принципами судочинства і локальних актів,
що регулюють правовідносини по проведенні судових будівельно-технічних
експертиз, Новофедорівська селищна рада 29.08.2007 вих.№153/03-16 звернулась до
суду з клопотанням про те, щоб зобов'язати експертів фірми "Амата"
при проведенні будівельно-технічної експертизи у справі № 2-29/10330-2007
сповістити відповідачів: Новофедорівську селищну раду та комунальне
підприємство "Новофедорівська ЖЄК" про дату і час проведення
експертизи спірних об'єктів.

Ухвалою від 30.09.2007 суд першої
інстанції залишив без задоволення вказане клопотання, тим самим порушивши
статтю 55 та статтю129 Конституції України.

Тобто, суд першої інстанції дав
оцінку висновкові експерта, який на думку судової колегії не може бути
прийнятий до уваги як доказ, у зв'язку з відсутністю його допустимості в
порядку статті 34 Господарського процесуального кодексу України.

При таких обставинах, апеляційна
інстанція вважає, що рішення господарського суду прийнято при порушенні норм
матеріального права та при неповно встановлених обставинах справи, у зв'язку з
чим воно підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 101, 103, 104, 105
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу
Новофедорівської селищної ради - задовольнити.

Апеляційне подання
Сакського міжрайонного прокурора - задовольнити.

Рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 05 вересня 2007 року у справі № 2-29/10330-2007
- скасувати.

В позові суб'єкту
підприємницької діяльності  ОСОБА_1
до  комунального підприємства
"Новофедорівська житлово-експлуатаційна контора", Новофедорівської
селищної ради - відмовити.

Головуючий суддя
В.І. Гонтар

Судді
Ю.В. Борисова

В.М. Плут