ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2007 р.                                                 Справа №  4/573/07

Позивач       товариство з обмеженою відповідальністю “Страхова компанія “Кредо”,

вул. 8 Березня, 34, м. Запоріжжя

Відповідач           відкрите акціонерне товариство “Автомобіліст”,

вул. Сапроненко, 28, м. Нова Одеса Миколаївської області, 56600

суддя Дубова Т.М.

ПРИСУТНІ:

Від позивача –Заливчий Я.В. дов. № 6965 від 28.12.2006р.

Від відповідача –Павловський І.І. дов. № 1 від 10.01.2007р.

СУТЬ СПОРУ: про стягнення 742,04 грн. відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідач у судовому засіданні надав відзив, яким позов не визнав, посилаючись на те, що позивач не надав доказів виконання ремонтних робіт.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В:

На підставі  договору страхування від 30.06.2004р № NKJNA00543011А04 позивач відшкодував громадянину Гордієнко В.М. шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась з вини працівника  відповідача в сумі 657,99грн. та поніс додаткові витрати, пов’язані з ДТП,  в сумі 80,05 грн., які просить стягнути з відповідача.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

02.07.2004р. у м. Миколаєві по пр-ту Леніна та вул. Наваринська відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль ВАЗ-2107 № ВЕАА2749 зазнав пошкоджень.

ДТП сталося з вини водія автобуса ПАЗ-695 № 4262 НІО, який належить відповідачу, що підтверджується довідкою відділу ДАІ ММУ УМВС України в Миколаївській області № 21/07-1003 від 07.07.2004р. та постановою Новоодеського районного суду по справі № 7-1955 від 29.07.2004р.

13.07.2004р. за участю представників позивача, відповідача та експерта було складено дефектну відомість огляду транспортного засобу, в якій визначені пошкоджені деталі, на підставі якої актом автотоварознавчого дослідження № 194 від 03.08.2004р. було визначено вартість пошкодження в сумі 784,19 грн.

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України “Про страхування” в редакції 2004р. здійснення страхових     виплат    і    виплата    страхового відшкодування   проводиться   страховиком   згідно   з   договором страхування  або  законодавством  на підставі заяви страхувальника (його  правонаступника  або  третіх   осіб,   визначених   умовами страхування)  і  страхового  акта  (аварійного сертифіката),  який складається страховиком або уповноваженою  ним  особою  (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Страховий акт було складено 20.09.2004р., яким було визнано ДТП страховим випадком та визначено розмір щодо відшкодування в сумі 657,99 грн. (за винятком 0,5% франшизи в сумі 126,20 грн. згідно п. 22 договору страхування).

Платіжним дорученням № 2340 від 24.09.2004р. позивач перерахував визначену суму у рахунок погашення заборгованості по кредитному договору згідно з п. 5.10.1 договору страхування.

Крім того, в зв”язку з ДТП позивач поніс додаткові витрати на отримання довідки про дорожньо-транспортну пригоду та оплату послуг по складанню дефектної відомості, що підтверджується меморіальними ордерами № № 6, 2 від 21,06.07.2004р. на загальну суму 84,05 грн.

Згідно зі ст.ст. 1187, 1191 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є  діяльність,  пов'язана  з використанням,  зберіганням  або  утриманням транспортних засобів. Шкода,    завдана    джерелом    підвищеної     небезпеки, відшкодовується  особою,  яка  на  відповідній  правовій  підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє   транспортним   засобом,   механізмом,   іншим  об'єктом, використання,  зберігання або утримання  якого  створює  підвищену небезпеку. Особа,  яка відшкодувала шкоду,  завдану іншою особою, має право  зворотної  вимоги  (регресу)  до  винної  особи  у  розмірі виплаченого  відшкодування,  якщо  інший  розмір  не  встановлений законом.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як підставу своїх вимог або заперечень. Заперечення відповідача щодо ненадання доказів виконання ремонтних робіт позивачем не приймаються судом до уваги як необгрунтовані.

Отже, виходячи з викладеного, позов підлягає задоволенню повністю, судові витрати слід віднести на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України , господарський суд –

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з           відкритого акціонерного товариства “Автомобіліст” (вул. Сапроненко, 28, м. Нова Одеса Миколаївської області, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Страхова компанія “Кредо” (вул. 8 Березня, 34, м. Запоріжжя, ) суму   742,04 грн.  боргу,  102,00грн. держмита та 118,00рн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати позивачеві.

Рішення може бути оскаржене у 10-денний строк.

Суддя                                                        Т.М.Дубова