ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"25" грудня 2007 р.
Справа №  02/5707а

м.
Черкаси, 11 год. 15 хв.

Господарський суд Черкаської
області в складі головуючого судді Пащенко А.Д.,  із секретарем судового засідання   Давиденко В.Г.,

за участю представника
позивача   Карпенко О.В. -за
дорученням,

відповідача: ОСОБА_1 -підприємець
особисто,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Черкаси  справу

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в Смілянському районі

до  підприємця ОСОБА_1

про стягнення  214 грн. 80 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено вимогу про  стягнення з відповідача  214 грн. 80 коп., в тому числі    44 грн. 80 коп. недоїмки виходячи із
задекларованого відповідачем чистого доходу за ІІ квартал 2002 року та 170 грн.
штрафної санкції, застосованої до відповідача
рішенням  позивача № 16 від
17.04.2003 року.  Позивач стверджує, що
сума 214,80 грн. стала до сплати
08.11.2007 року,  тобто з моменту
надходження ухвали Вищого адміністративного суду України від 17.10.2007 року,
якою скасовано рішення Смілянського міського суду від 12.08.2003 року та ухвалу
апеляційного суду Черкаської області  від
28.11.2003 року і закрито провадження у справі за  скаргою ОСОБА_1 на дії начальника УПФУ в
Смілянському районі щодо покладення на ОСОБА_1 зобов'язання сплатити до Фонду
214,80 грн., у тому числі 170 грн. штрафних санкцій.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримала у заявленій сумі та пояснила, що позивачем  не пропущено строк на пред'явлення даного
позову, виходячи із мотивів, викладених у адміністративному позові та в зв'язку
з тим, що позивач не мав права пред'явити позов у той час, коли у ВАСУ
знаходилася касаційна скарга  відповідача
на рішення Смілянського міського суду від 12.08.2003 року та ухвалу
апеляційного суду Черкаської області від 28.11.2003 року по спору стосовно цієї
ж суми.

Відповідач  у відзиві на адміністративний позов та у
судовому засіданні заперечив проти вимоги позивача з мотивів її
безпідставності, оскільки  позивач уже
звертався із таким позовом і ухвалою від 17.05.2005 року суд  залишив без розгляду позов позивача в зв'язку
з невиконанням позивачем вимог суду;
позивач  пропустив строк  звернення до адміністративного суду,  визначений статтею 99 КАС України та частиною
2 статті 258 ЦК України; ВАСУ ухвалою від 17.10.2007 року скасував рішення
Смілянського міського суду від 12.08.2003 року та ухвалу апеляційного суду
Черкаської області від 28.11.2003 року і провадження закрив, тому на підставі
ч. 3 ст. 157 КАС України повторне звернення
із тією самою позовною заявою не допускається. Відповідач просив
стягнути на його користь  компенсацію за
втрачений заробіток та витрати, пов'язані з переїздом до господарського суду
Черкаської області.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, заслухавши пояснення та доводи
представників сторін, суд  встановив
наступне.

Із доданих
до адміністративного позову доказів вбачається, що позивачем заявлено
вимогу про стягнення із відповідача недоїмки в сумі 44,80 грн.,  що є донарахованим  страховим збором за ІІ квартал 2002 року
відповідно до Акту № 2 звірки чистого доходу по ПП ОСОБА_1.  між Смілянською ОДПІ та Управлінням ПФУ в
Смілянському районі від 14.04.2003 року, та 170 грн. штрафної санкції
відповідно до рішення позивача № 16 від 17.04.2003 року, про що вказано у
Повідомленні позивача від 17 квітня 2003 року № 2.

Тобто, вказані у адміністративному позові суми  виникли більше п'яти років тому.  Позивачу і відповідачу  було відомо про нарахування цих сум,  щодо них існували між сторонами судові спори.
Зокрема, господарським судом Черкаської області розглядалася справа №
02/827  між цими ж сторонами про
стягнення  в тому числі й цих коштів, що
заявлені у даному адміністративному позові. Ухвалою суду від 17.05.2005
року  було залишено без розгляду позов
УПФУ в Смілянському районі на підставі пункту 5 статті 81 ГПК України з мотивів
неподання позивачем документів, які витребовувалися ухвалою суду  та без яких
суд визнав неможливим
розглянути  позов по суті.

Згідно частини 2 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду
за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який,
якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За статтею 100 КАС України пропущення
строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із
сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною,
адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим
Кодексом.

Відповідач наполягає на тому, що
позивач  пропустив встановлений статтею
99 КАС України строк  звернення до
адміністративного  суду із даним позовом.

Позивач не вказав поважних причин пропуску
ним строку для подання адміністративного позову до відповідача за правилами КАС
України  після набрання ним чинності в
установлений цим Кодексом строк.

Доводи  позивача про те,  що він не міг
подати  адміністративний позов в
зв'язку із  оскарженням  до Вищого адміністративного суду України
рішення Смілянського міського суду від 12.08.2003 року та ухвали апеляційного
суду Черкаської області від 28.11.2003 року суд вважає необґрунтованими та
безпідставними, оскільки наявність
касаційної скарги та її розгляд
не могли перешкоджати поданню окремого адміністративного позову  про стягнення нарахованих сум.  Тим більше, що з прийняттям ухвали
апеляційного суду рішення місцевого суду набрало законної сили, а ним було
відмовлено ОСОБА_1. в задоволенні його скарги на  дії начальника Управління Пенсійного фонду
України та відмовлено у скасуванні
повідомлення  № 2 від 17.04.2003
року про нарахування  відповідачу 44,80
грн.  страхового збору та 170 грн.
штрафної санкції (які заявлялися до стягнення у 2005 році та заявлені у даному
адміністративному позові).  У разі
оскарження рішення  Управління Пенсійного
фонду України, на підставі якого заявлено адміністративний позов про стягнення
коштів,  провадження у справі про
стягнення коштів може бути зупинено на підставі пункту 3 частини 1 статті 156
КАС України,  при цьому строк подання
адміністративного позову про стягнення коштів не порушується.

Таким чином, позивачем пропущено
строк для подання даного адміністративного позову,  на застосуванні цього строку наполягає
відповідач,  поважних причин його
пропуску суду не подано,  що є підставою
для відмови позивачу в позові.

З огляду на викладене,  адміністративний позов задоволенню не
підлягає.

Заява відповідача про стягнення на
його користь компенсації за втрачений заробіток та витрати на переїзд до
господарського суду  не підлягає
задоволенню в зв'язку з  її
необґрунтованістю.

На підставі  статті 94 КАС України  судовий збір не стягується.

Виходячи з викладеного, керуючись
статтями  94, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через господарський суд Черкаської області
протягом 10 днів з дня проголошення постанови, апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя
А.Д.Пащенко