ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  37/430

18.10.07

За позовом

Державної податкової інспекції у Святошинському районі міста Києва

До
Товариства з обмеженою відповідальністю  «Проексім-Буд»

Про
стягнення 51 729,43 грн.

Суддя Кондратова І.Д.

Представники:

Від позивача  Кучер К.В. –представник за довіреністю № 7/10-021 від 09.01.2007 року; Хомутська І.І. –представник за довіреністю № 109/10-021 від 25.09.2007 року;

Від відповідача          не з’явились;

Обставини справи :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги  Державної податкової інспекції у Святошинському районі міста Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю  «Проексім-Буд» про стягнення 51 729,43 грн. заборгованості за договором про зберігання та реалізацію безхазяйного та іншого майна, що належить або переходить у власність держави № 7/24-332.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2007 р. порушено провадження у справі № 37/430, розгляд справи був призначений на 26.09.2007 року о 12-00.

Представник відповідача в судове засідання 26.09.2007 року не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва № 37/430 від 11.09.2007 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник позивача вимоги ухвали Господарського суду міста Києва № 37/430 від 11.09.2007 р виконав частково, а саме: не надав суду довідку з органів статистики про знаходження відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України станом на день розгляду справи, а також не надав акт звірки взаєморозрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2007 р. № 37/430, розгляд справи на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України був відкладений до 18.10.2007 р. на 11-45.

Представник відповідача в судове засідання 18.10.2007 р. не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 11.09.2007 року про порушення провадження у справі не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні 18.10.2007 р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд стягнути з відповідача 51 729,43 грн. основного боргу.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.07.97. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Відомості про місцезнаходження відповідача є правомірними, оскільки підтверджені довідкою, наданою позивачем, про включення Товариства з обмеженою відповідальністю «Проексім-Буд» до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою представника позивача були оголошені лише вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

24.05.2006 року між Державною податковою інспекцією у Святошинському районі м. Києва (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю  «Проексім-Буд»(виконавець) був укладений договір про зберігання та реалізацію безхазяйного та іншого майна, що належить або переходить у власність держави №7/24-332 (надалі договір).

Пунктом 2.2.1. договору сторони погодили, що виконавець зобов'язується прийняти майно за місцем його знаходження попредметно згідно з актом опису, оцінки та передачі на реалізацію майна, що перейшло у власність держави або акту прийому-передачі на відповідальне зберігання.

Пункт 2.2.2. договору передбачає, що виконавцю необхідно забезпечити власними силами зберігання майна, та його споживчих якостей, транспортування, та інші дії, необхідні для реалізації майна.

На виконання вимог договору позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю   «Проексім-Буд»були   передані   на  відповідальне зберігання та реалізацію товарно-матеріальні цінності, а саме:

- тютюнові вироби (в асортименті) на суму попередньої оцінки 2235,74 грн., згідно акту опису і попередньої оцінки від 16.10.2006р. № 122/24-331;

-          безалкогольні та слабоалкогольні напої (в асортименті) на суму попередньої оцінки 1458,00 грн., згідно акту опису і попередньої оцінки від 23.10.2006р. № 123/24-331;

-          паливо-мастильні матеріали (в асортименті) на суму попередньої оцінки 15537,00 грн., згідно акту опису і попередньої оцінки від 23.10.2006р. № 124/24-331;

-          коньяки (в асортименті) на суму попередньої оцінки 4806,00 грн., згідно акту опису і попередньої оцінки від 27.02.2007р. № 6/24-331;

-          скляні банки та пластмасові каністри (в асортименті) на суму попередньої оцінки 5748,00грн., згідно акту опису і попередньої оцінки від 23.10.2006р. № 125/24-331;

-          паливо-мастильні матеріали (в асортименті) на суму попередньої оцінки 3261,00 грн., згідно акту прийому-передачі від 12.01.2007р. № 3/24-336;

-          паливо-мастильні матеріали (в асортименті) на суму попередньої оцінки 5946,00 грн., згідно акту прийому-передачі від 12.01.2007р. № 4/24-336;

-          паливо-мастильні матеріали (в асортименті) на суму попередньої оцінки 8774,00 грн., згідно акту прийому-передачі від 12.01.2007р. № 5/24-336;

-          паливо-мастильні матеріали (в асортименті) на суму попередньої оцінки 1360,00 грн., згідно акту прийому-передачі від 12.01.2007р. № 6/24-336.;

-          будівельні матеріали (в асортименті) на суму попередньої оцінки 4762,00 грн., згідно акту прийому-передачі від 12.01.2007р. № 7/24-336;

-          тютюнові вироби (в асортименті) на суму попередньої оцінки 1830,00 грн., згідно акту прийому-передачі від 20.12.2006р. №98/24-336; та на реалізацію:

-          промислові товари б/в (в асортименті) на суму 107,52 грн., згідно акту переоцінки від 12.01.2007р. №14/24-338-Б;

-          канцелярські вироби (в асортименті) на суму 67979,98грн., згідно акту переоцінки від 15.01.2007р. №8/24-334-А.

Постанова КМУ від 25.08.1998р. № 1340 „Про порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави і розпорядження ним” зобов'язує податкові інспекції на основі актів опису, оцінки та передачі майна забезпечувати здійснення загального контролю за повнотою та своєчасністю перерахування до державного бюджету виручки від реалізації майна.

Відповідно до вимог наказу ДПА України від 19.01.2007 № 18 (із змінами, та доповненнями) позивачем у період з 01.04.2007р. по 30.05.2007р. та 20.06.2007р. було проведено інвентаризацію майна переданого на відповідальне зберігання та реалізаці відповідачу, про що складені відповідні акти перевірки від 30.05.2007р №12/24-333 та від 20.06.2007р. №13/24-333.

В ході проведення перевірки було виявлено нестачу переданого на відповідальне зберігання та реалізацію майна на загальну суму 51 729,43 грн., а саме переданого  на відповідальне зберігання майна  на загальну  суму  попередньої оцінки 37 675,74 грн.:

-          тютюнові  вироби  на  суму  2235,74  грн.   (акт  опису  і  попередньої  оцінки від 16.10.2006р. №122/24-331);

-          безалкогольні напої на суму 284,00 грн.  (акт опису і попередньої оцінки від 23.10.2006р. №123/24-331);

-          паливо-мастильні матеріали на суму 15537,00 грн. (акт опису і попередньої оцінки від 23.10.2006р. № 124/24-331);

-          коньяки на суму 658,00 грн., (акт опису і попередньої оцінки від 27.02.2007 р. №6/24-331);

-          скляні банки та пластмасові каністри на суму  2269,00грн., (акт опису і попередньої оцінки від 23.10.2006р. № 125/24-331);

-          паливо-мастильні  матеріали  на  суму  3011,00  грн.,  (акту  прийому-передачі від 12.01.2007р. № 3/24-336);

-          паливо-мастильні   матеріали   на   суму   3700,00грн.   (акт   прийому-передачі від 12.01.2007р. № 4/24-336);

-          паливо-мастильні  матеріали  на  суму  4702,00  грн.   (акт  прийому-передачі від 12.01.2007р. № 5/24-336);

-          паливо-мастильні  матеріали  на  суму   1150,00  грн.,  (акт  прийому-передачі від 12.01.2007р. № 6/24-336).;

- будматеріали на суму 2299,00грн., (акт прийому-передачі від 12.01.2007 р.  № 7/24-336);

- тютюнові вироби на суму 1830,00грн., (акт прийому-передачі від 20.12.2006 р. № 98/24-336);

та  переданого на реалізацію майна на загальну суму попередньої оцінки 14053,69 грн.:

-          промислові товари (б/в) на суму 107,52 грн. (акт переоцінки від 12.01.2007 р. № 14/24-338-Б);

-          канцелярські вироби на суму 13946,17 грн. (акту переоцінки від 15.01.2007р. № 8/24-334-А).

Відповідно до п. 8.1 договору з моменту прийому майна представником виконавця, відповідальність за його цілісність і збереження несе виконавець. У випадку неостаточності або псування отриманого майна виконавець сплачує до бюджету в десятиденний термін від дня подання вимоги замовником суми вартості пошкодженого майна або майна, якого не вистачає, за сумами, зазначеними в акті опису, оцінки та передачі на реалізацію майна, що перейшло у власність держави або акту опису та попередньої оцінки майна, переданого на відповідальне зберігання.

Згідно умов договору позивачем відповідачу були надіслані листи (від 30.05.2007р. вих. №3229/10/24-343, від 13.06.2007р. вих. № 3682/10/24-343 та від 20.06.2007р. вих. №3928/10/24-343) щодо сплати до бюджету в десятиденний строк суми вартості майна, якого не вистачає.

Але не зважаючи на листи ДПІ у Святошинському районі м. Києва грошові кошти в розмірі  51729,43 грн. відповідачем  до бюджету України перераховані не були.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до  статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З наданих позивачем доказів вбачається, що  позивач виконав в повному обсязі зобов’язання, покладені на нього договором та нормами чинного законодавства.

Відповідачем не надано жодних заперечень та доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві.

Як визначено частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України зазначено, що кожна сторона повинна вжити заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов’язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві в схоронності.

В частині 1 статті 950 Цивільного кодексу України зазначено, що за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

За таких обставин судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства, неналежним чином виконав умови договору, що підтверджується відповідними актами, копії яких долучені до матеріалів справи. Отже наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача, а відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, то  за таких обставин, позов Державної податкової інспекції у Святошинському районі міста Києва щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проексім-Буд»51 729,43 грн. визнається судом таким, що підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до статті 49 ГПК України,  покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 192, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 625, 626, 629, 936, 950 Цивільного кодексу України, ст. ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,  -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проексім-Буд» (03124, м. Київ, вул. Миколи Василенка, 7-А –юридична адреса;  м. Київ, вул. Шмідта,35/37, кв.8 –фактична адреса, ) в доход державного бюджету України з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження 51 729  (п’ятдесят одну тисячусімсот двадцять дев’ять) грн. 43 коп. заборгованість перед бюджетом за майно передане на відповідальне зберігання та реалізацію, 517 (п’ятсот сімнадцять) грн. 30 коп.  витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4.          Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу.

Суддя
І.Д. Кондратова

Дата підписання

рішення 20.11.2007 року