ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

01.10.2007
Справа №2-25/12048-2007

За позовом ТОВ «Альфа Донецьк», м. Дніпропетровськ, пр-т. Калініна, 68,

До відповідача ВАТ «Сімферопольський завод пластмас», м. Сімферополь, вул.. Трансформаторна, 7.

Про стягнення 100226,21 грн.

Суддя   Копилова О.Ю.

Представники:

Від позивача –  Журікова І.В., предст., дов. від 20.09.07р.

Від відповідача –  Скоріков П.Є., предст., дов. № 23 від 10.01.07р.

Обставини справи:

ТОВ «Альфа Донецьк» звернулось у господарський суд АРК із позовом до ВАТ «Сімферопольський завод пластмас», у якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 90000,00 грн.. суму пені у розмірі 5493,62 грн., індекс інфляції у сумі 3794,10 грн., 3% річних у сумі 938,49 грн., а також витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що відповідачем не виконані належним чином зобов’язанням за договором купівлі-продажу № 88 від 30.03.2007р. щодо оплати поставленого товару, у зв’язку із чим за ним утворилася заборгованість у сумі 90000,00 грн. Отже оскільки відповідачем порушено умови укладеного договору, позивачем нараховано суму пені, а також на підставі ст.. 625 Цивільного кодексу України нараховано три проценти річних та індекс інфляції.

Представник позивача у судове засідання з’явився, заявив клопотання про уточнення позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 50000,00 грн. пеню у розмірі 5017,01 грн., 3% річних у сумі 938,49 грн. та індекс інфляції у сумі 3794,10 грн.

Представник відповідача у судове засідання з’явився, згідно наданого відзиву на позов, суму заборгованості у розмірі 50000,00 грн. визнає у повному обсязі, суму пені нараховану позивачем просить зменшити в два рази, також визнає та просить суд надати відстрочку виконання рішення суду до 01.11.2007р.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

30.03.2007р. між ТОВ «Альфа Донецьк» та ВАТ «Сімферопольський завод пластмас» укладено договір купівлі-продажу за № 88.

Відповідно до умов вказаного договору Продавець (позивач) зобов’язався передати, а Покупець (відповідач) прийняти та оплатити на умовах, що передбачені договором, товар у кількості, асортименті та по цінам, що зазначені в накладних на відпуск товару, що невід’ємною частиною дійсного договору.

Так позивачем на виконання зобов’язань за договором на підставі накладної № 40-05 від 09.05.2007р. та довіреності серії ЯНТ № 852540 від 07.05.2007р. передано відповідачу товар на суму 92350,00 грн.

П. 5.2. угоди визначено, що умови оплати 20% передплати, остаточна оплати з відстрочкою 21 календарний день.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем в період з 11.07.2007р. по 13.09.2007р. здійснено часткову оплату поставленого товару на суму 42350,00 грн., отже залишок несплачених грошових коштів за поставлений товар складає 50000,00 грн., даний факт визнається відповідачем, про, що йдеться у наданому відзиві на позов № юр/1245 від 28.09.2007р.

На момент розгляду справи відповідачем доказів оплати несплачених грошових коштів у сумі 50000,00 грн. не надано.

Згідно ст.. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних вимог щодо  виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов не допускається, якщо інше не   встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до  звичаїв ділового обороту або інших вимог,  що  звичайно ставляться.

На підставі зазначеного, вимоги про стягнення суми боргу у розмірі 50000,00 грн. підлягають задоволенню.

У зв’язку із невиконанням відповідачем зобов’язань щодо оплати поставленого товару, позивач на підставі п. 7.3. договору просить стягнути пеню у розмірі 5017,01 грн..

Ст.. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової  суми  (неустойка,  штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Таким чином, оскільки відповідачем дійсно порушені зобов’язання щодо оплати поставленого товару вимоги позивача про стягнення пені є обґрунтованими, однак враховуючи те, що відповідачем здійснюється інтенсивне погашення винекненої заборгованості, про що свідчать надані до матеріалів справи банківські витяги, отже відповідачем спрямовано дії на невідкладене усунення порушень зобов’язань за договором, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача про зменшення нарахованої позивачем суми пені до 2508,50 грн. на підставі п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача індекс інфляції у сумі 3794,10 грн. та 3% річних у розмірі 938,49 грн.

Згідно ст.. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виконання цивільних обов’язків згідно ст.. 14 Цивільного кодексу України здійснюється у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Враховуючи ті обставини, що відповідачем не виконано зобов’язання щодо оплати поставленого товару, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення індексу інфляції у сумі 3794,10 грн. та 3% річних у сумі 938,49 грн. також підлягають задоволенню.

Згідно ст. 44, 49 ГПК України оплата держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу підлягає покладанню на  відповідача.

Крім того суд вважає за можливе на підставі п. 6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України задовольнити клопотання відповідача про надання відстрочки виконання рішення.

З огляду на викладене, керуючись, ст.. 193,230 Господарського кодексу України, ст.ст. 14, 525, 526, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 44-49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з ВАТ «Сімферопольський завод пластмас» (м. Сімферополь, вул.. Трансформаторна, 7; р/р 0540 в філії ЗАТ «ОТП Банк» м. Сімферополь, МФО 384005, ЗКПО 00203602) на користь ТОВ «Альфа Донецьк» (м. Дніпропетровськ, пр-т. Калініна, 68; р/р 937 в ДФ АТ «ВАБанк» м. Дніпропетровськ, МФО 307123, ЗКПО 32610309, ) заборгованість у сумі 50000,00 грн., пеню у розмірі 2508,50 грн., індекс інфляції у сумі 3794,10 грн., 3% річних у сумі 938,49 грн., витрати по сплаті державного мита у сумі 1002,26 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Надати ВАТ «Сімферопольський завод пластмас» (м. Сімферополь, вул.. Трансформаторна, 7; ЗКПО 00203602) відстрочку виконання рішення до 01.11.2007р.

3. В частині стягнення пені у сумі 2508,50 грн. відмовити.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення оформлене та підписане 05.10.2007р.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Копилова О.Ю.