ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2007 р.                                                            Справа № 44/275-07

вх. № 8431/4-44

Суддя господарського суду Дюкарєва С.В.

при секретарі судового засідання Аврамова Т.М.

за участю представників сторін:

позивача - позивача - Осадчий С.Ю., дов.№ 82/562 від 12.01.07 року., Галичіна В.М., дов.№ 5002/521 від 25.12.06 року.

відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом ВАТ "Харківгаз" м. Харків

до  Височанська селищна рада смт. Високий

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач (Відкрите акціонерне товариство “Харківгаз”) просить суд визнати на ним право власності на споруду ГРП № 2-б, що знаходиться за адресою: Харківська обл., Харківський р-н, смт Високий, вул. Соціалістична. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що дана споруда ГРП використовується позивачем для здійснення господарської діяльності, перебуває на його балансі, однак виявлено відсутність (втрату) правовстановлюючих документів на даний об’єкт нерухомості.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 04.09.2007р. не з’явився, направив суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти визнання за позивачем права власності на  споруду ГРП № 2-б, що знаходиться за адресою: Харківська обл., Харківський р-н, смт Високий, вул. Соціалістична, не заперечує, просить суд розглядати справу без участі його представника.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.08.2007р. учасники судового процесу повідомлені, що неявка їх представників у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи за наявними в ній матеріалами. За таких обставин справа розглядається згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 04.09.2007р. оголошено перерву у судовому засіданні для виготовлення повного тексту рішення по справі до 05.09.2007р.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача, судом встановлено наступне.

За адресою Харківська обл., Харківський р-н, смт Високий, вул. Соціалістична, 2-б знаходиться споруда газорегуляторного пункту, яка є об’єктом нерухомості.

Як вбачається з матеріалів справи, дана споруда перебуває на балансі Мереф*янської філії ВАТ “Харківгаз”, використовується нею для провадження своєї підприємницької діяльності, а саме для транспортування та постачання природного газу споживачам, що мешкають в смт Високий Харківського району Харківської області.

Посилаючись на те, що під час проведення щорічної інвентаризації основних засобів, які обліковуються на балансі Мереф*янської філії ВАТ “Харківгаз”, інвентаризаційною комісією було виявлено відсутність (втрату) правовстановлюючих документів на даний об’єкт нерухомості, що унеможливлює оформлення права власності позивача на цю споруду у встановленому законом порядку, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Згідно з положеннями статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України  господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з технічного паспорту на газорегуляторний пункт, який виконано Комунальним підприємством “Харківське районне бюро технічної інвентаризації” станом на 27.07.2005р., дана споруда збудована у 1977 році.

У відповідності до ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.  Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.  Право власності на новостворене нерухоме  майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності  виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до  закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа,  який засвідчує його право власності.

Позивач пред’явив даний позов, посилаючись на втрату правовстановлюючих документів, однак не надав суду доказів побудови споруди спірного газорегуляторного пункту за власні кошти господарським способом, не надав доказів введення зазначеної споруди в експлуатацію у встановленому законом порядку.

Суд вважає за необхідне зазначити, що перебування майна на балансі підприємства не є підтвердженням існування у цього підприємства права власності на це майно. Не надано також доказів ким саме та на підставі чого дана споруда ГПР передана позивачу.

В разі якщо ГПР було передано на баланс позивача будь-яким підприємством з недержавною формою власності то у відповідності до постанови КМУ України від 05.09.1996р. №1060 "Про поетапну передачу у комунальну власність об"єктів соціальної сфери, житлового фонду сільськогосподарських товариств, переробних та обслуговуючих підприємств, установ і організацій агропромислового комплексу, заснованих на колективній та інших формах власності"  встановлено, що мережі газопостачання, а також інженерні будівлі та споруди, призначені для обслуговування житлового фонду і соціальної сфери підлягають передачі у комунальну власність.

В разі, якщо дана споруда була б побудована  позивачем самовільно у (доказів чого також не вбачається з матеріалів справи), то у відповідності до ст. 376 Цивільного кодексу України житловий  будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані  або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно  затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на  самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у  встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Позивачем не надано суду доказів відведення в установленому законом порядку земельної ділянки під збудовану споруду газорегуляторного пункту.

Посилання позивача на те, що ніхто не оспорює права власності на спірну споруду, також не може бути прийнятий судом у якості доказу існування саме у позивача права власності на цю споруду.

З урахуванням обставин справи та вимог чинного законодавства суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на  споруду ГРП № 2-б, що знаходиться за адресою: Харківська обл., Харківський р-н, смт Високий, вул. Соціалістична, необґрунтовані, не підтверджені матеріалами справи, а тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційне-технічне забезпечення покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями  1, 4, 12, 32, 33, 34, 43, 47-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, статтями 331, 376, 392 Цивільного кодексу України,  -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Суддя                                                                                            Дюкарєва С.В.